Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

23 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шахтинська, буд. 5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2016 року. Спадкодавцем зазначеного майна є її син [PERSON], який помер 27.05.2016 року. З 28.07.2009 року в цьому будинку зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка була дружиною її сина. Проте, шлюб між ними було розірвано за рішенням суду. Більше 6 років [PERSON] не проживає в житловому будинку по вул. Шахтинська, 5. На її неодноразові прохання добровільно здійснити відповідні дії щодо зняття з реєстрації по вказаній адресі відповідач не реагує, вплинути на неї вона жодним чином не має можливості. Відповідач, будучі зареєстрованою за даної адресою, ніякої участі в утриманні житла не приймає, сплату комунальних послуг не здійснює, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання. Особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали [PERSON], в будинку немає. Просила ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком № 5 по вул. Шахтинська в м. Костянтинівка Донецької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому ст.ст. 74-76 ЦПК. Враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. ст. 224, 225 ЦПК України, а належно повідомлений відповідач у судове засідання не зявилася, суд на місці ухвалив провести заочний судовий розгляд на підставі тих доказів, що містяться у справі. Зясувавши позицію позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2016 року, виданого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON], позивач [PERSON] є власником житлового будинку №5 по вул. Шахтинська в м. Костянтинівка Донецької області. На підтвердження вказаних обставин позивачем також долучені до матеріалів справи копія витягу про реєстрацію справи в Спадковому реєстрі № 46179394 від 15.12.2016 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 75924745 від 15.12.2016 року, виданих та сформованих державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON], та технічного паспорту, виготовленого 31.10.2016 року КП «Костянтинівське БТІ». Відповідно до відомостей відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 01 червня 2017 року відповідач [PERSON], [INFO], на теперішній час зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно домової книги, копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована у вказаному будинку з 23 липня 2009 року. Відповідно до висновку Костянтинівського ВП Бахмутського відділу ГУНП в Донецькій області від 19 травня 2017 року, під час проведення перевірки щодо перебування [PERSON] за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шахтинська, буд. 5, було встановлено, що за зазначеною адресою ніхто не мешкає. Раніше приблизно десять років тому, за вказаною адресою мешкала [PERSON], однак з того часу [PERSON] виїхала з даної будівлі. Встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилося можливим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона постійно з 1993 року проживає за адресою: [INFO], та є сусідкою позивача. Відповідача по справі [PERSON] не бачила приблизно 10 років. У спірному будинку до самої смерті прожив тільки син позивача [PERSON]. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, яка передбачає платне користування жилим приміщенням. (ч.4). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 1 статті 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач [PERSON] не проживає в будинку, власником якої є позивач у справі [PERSON] більше шести місяців, поважних причин її непроживання судом не встановлено, а тому вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком № 5 по вулиці Шахтинська у м. Костянтинівка Донецької області підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved