overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 15 липня 2001 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять, щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони з лютого 2018 року не підтримують подружні відносини, мало спілкуються. Позивач зазначає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї не можливе та суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 17 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №1501. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 липня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, про що складено відповідний актовий запис №1501 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05 жовтня 2016 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 10). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 01 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №187. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2014 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними спільних інтересів, протилежні поняття щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. З червня 2018 року вона не підтримує стосунків з чоловіком, сімя розпалася, подальше її збереження суперечить її інтересам. Оскільки шлюб носить формальний характер, кожен з них живе своїм життям та інтересами, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 20). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов визнав, просив розірвати шлюб (а.с. 21). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем [PERSON]\~ та відповідачем [PERSON] суд розриває. Відповідно до ст.113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також,\~враховуючи те,\~що до\~початку розгляду\~справи по\~суті відповідач\~визнав позов,\~суд,\~відповідно до\~вимог ст.141,\~ст.142\~ЦПК України,\~стягує з\~відповідача [PERSON]\~в користь\~позивача [PERSON]\~50\~відсотків сплаченого\~останньою судового\~збору,\~що становить\~352,40\~грн. і підтверджується документально (а.с.1), а решту 50 відсотків, що становить 352,40 грн., суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в\~підготовче судове\~засідання не\~зявилися.\~Позивачка та\~відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 117 (а. с. 5), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],\~[INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), і яка проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 травня 2004 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з нею. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через сварки, які виникають із-за її сина від першого шлюбу, відповідач ненавидить його, вигнав з будинку та наносив побої, що призвело до того, що як подружжя разом не проживають з 01 жовтня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд судом справи в підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд\~вважає, що позов\~ підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони 17 травня 2004 року зареєстрували шлюб у Великоберезнянській сільській раді Полонського району Хмельницької області, актовий запис №4, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Через непорозуміння та конфлікти, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 16 лютого 2016 року у виконкомі Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №01. У них народилась одна дитина, а саме: дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 16 лютого 2012 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане виконкомом Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №01 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON], 28.05.2012 р.н (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній.\~ З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

23 жовтня 2018 року до Корюківського районного суду надійшла справа з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - «[PERSON]». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2018 року у Коропському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис за №15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них немає дітей. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки з позивачем сплачено на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

23\~жовтня 2018\~року (за\~поштовим штемпелем)\~позивач звернувся\~до суду\~із вищезазначеним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 28\~липня 2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 167. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхньої дитини та у позивача, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодії. Натепер ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому просить шлюб між ними розірвати. \~У підготовче засідання учасники справи повторно не зявилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, сторони направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, просить прийняти визнання відповідачем позовних вимог, наслідки чого йому відомі та зрозумілі, відповідач позов визнає повністю, просить прийняти визнання позову, наслідки чого їй відомі та зрозумілі. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено,\~що сторони\~уклали шлюб\~28\~липня 2007 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 167, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. При предявленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими\~ самими\~ сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. \~ \~ \~ \~ \~На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу, що становить 352,40 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

23 жовтня 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], місце проживання: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.10.2018р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не створює небезпеку для себе та оточуючих, не є безпорадним і може самостійно задовольняти основні життєві потреби, а наявність у нього психічного захворювання не є підставою для його примусової госпіталізації. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed