Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Вказувала, що з 1980 року постійно разом із чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] проживали в одному будинку з матір'ю чоловіка [PERSON] у [ADDRESS]. Після смерті чоловіка у [INFO], вона продовжила там проживати, доглядала за свекрухою та вела з нею господарство аж до її смерті, яка настала у [INFO]. В останні п'ять років свого життя [PERSON] була прикута до ліжка та у зв'язку з цим позивачці доводилось докладати додаткових зусиль для її утримання та лікування, окрім отримуваної пенсії вимушена додатково працювати, після смерті баби провела її поховання. У свою чергу [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за правом представлення та маючи можливість надавати допомогу своїй бабі, яка перебувала у безпорадному стані, цього не робив, а весь час зловживав алкогольними напоями, не працював, вчиняв вдома сварки. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд встановити юридичний факт спільного її проживання однією сім'єю з [PERSON] не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, а також усунути свого сина від права на спадкування за законом після смерті своєї баби [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Свідки [PERSON], яка є сусідкою позивачки, та [PERSON], яка є знайомою позивачки, в судовому засіданні підтвердили факт проживання однією сім'єю [PERSON] із [PERSON] близько тридцяти останніх років до своєї смерті. Також вказали, що знають відповідача лише з негативної сторони, оскільки останній постійно зловживає спиртними напоями, ображає матір. Заслухавши пояснення [PERSON], показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] за місцем реєстрації у [ADDRESS] у віці 96 років померла [PERSON], [INFO] (а.с.7). Син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] також у с. Побиванка Липоводолинського райолну Сумської області (а.с.8) Відповідно до довідки виконкому Липоводолинської селищної ради Сумської області від 08 липня 2014 року №1810 разом з померлою на час її смерті по [ADDRESS] проживали невістка та були зареєстровані її невістка [PERSON], [INFO], та онук [PERSON], [INFO] (а.с.10, 11). [PERSON] значиться зареєстрованою за вказаним місцем проживання з 20 травня 1980 року (а.с.5). Із довідки виконкому Липоводолинської селищної ради Сумської області від 09 липня 2014 року №1822 вбачається, що позивач провела похорони своєї свекрухи [PERSON] та до дня смерті доглядала за нею в зв'язку з тяжкою хворобою та неможливістю самостійно переміщуватись ( а.с.12). Із виписки з медичної карти [PERSON] вбачається, що в період із 25 лютого по 12 березня 2008 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Липоводолинської ЦРЛ з діагнозом: закритий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням, потребувала постійного стороннього догляду; 18 грудня 2008 року діагностовано гострий бронхіт; 16 лютого 2009 року - закритий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням; 10 березня 2009 року - хронічне обструктивне захворювання легень; 26 вересня 2009 року - деформуючий артроз колінного суглобу, закритий перелом стегнової кістки зі зміщенням; 22 квітня 2013 року - закритий перелом стегнової кістки зі зміщенням; 31 жовтня 2013 року - вторинна артеріальна гіпертонія (а.с.13). Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Беручи до уваги довідки селищної ради та показання свідків, суд вважає встановленим факт того, що [PERSON] до своєї смерті, яка настала [INFO], більше п'яти років однією сім'єю проживала з [PERSON] по [ADDRESS], разом вели господарство, мали спільний бюджет, остання не лише доглядала за бабою, а була пов'язана із спадкодавцем спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з роз'ясненнями у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, безпорадним є стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У своїх неодноразових заявах, адресованих суду, відповідач визнавав позовні вимоги своєї матері. Зазначене дає суду підстави вважати, що [PERSON] визнає викладені у позові обставини, а тому вони не підлягають доказуванню. Встановивши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved