Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

22.05.2019 року позивач звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи свої доводи тим, що 28 січня 2005 року між позивачем та ТОВ «Трансмарі» було укладено договір купівлі-продажу вбудованого приміщення, яке складає 16/100 часток будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці Маріупольської міської ради. Відчужуване приміщення належало ТОВ «Трансмарі» на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2005 року. У вищенаведеному договорі зазначено, що покупець зобов`язався і сплатив продавцю за об`єкт 114 132 грн., що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.01.2005 року і актом про повний розрахунок платежів за цим договором від 16 лютого 2005 року. Дані документи підписані сторонами і скріплені печаткою ТОВ «Трансмарі». Проте, нотаріально посвідчити договір не виявилося можливим, оскільки представник ТОВ «Трансмарі» від нотаріального посвідчення ухилявся, обірвав всі зв`язки, приховував своє місцезнаходження, за місцем реєстрації в Києві виявлений не був. Зазначає, що таке ухилення сторони договору було непереборним, а після того як товариство «Трансмарі» було ліквідовано і виключено з ЄДРПН, у зв`язку його банкрутством, таку можливість було втрачено безповоротно. У квітні місяці 2019 року при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно Мангушської районної державної адміністрації Донецької області з заявою про проведення реєстрації договору купівлі-продажу позивач отримав відмову в реєстрації, оскільки він полягає нотаріальному посвідченню, яке відсутнє. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за наявними матеріалами справи в зв`язку з тим, що відповідач у встановлений законом строк не надав відзиву на позов або заперечень. Просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до п. 1 Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.01.2005 року, укладеного між ТОВ «Трансмарі» в особі генерального директора Свіріної Г.Г. з однієї сторони (продавець), та [PERSON] з другої сторони (покупець), продавець зобов`язується передати у власність покупцю вбудоване нежитлове приміщення, лит. А-2, приміщення 1, кімн. І, ІІ, ІІІ, ІV, прим. 2 к.20,27,29,30,32-36,50-52, І, загальною площею 326,6 м2, яка складає 16-100 часток будинку, розташованого за адресо.: [ADDRESS] на земельній ділянці Маріупольської міської ради. Приміщення розташоване на другому поверсі двох поверхневого нежитлового будинку (а.с. 6). Згідно п. 3 цього Договору, покупець зобов`язується сплатити за об`єкт 114 132 гривні, з них: - ПДВ у розмірі 19 022 гривні, сплачуються протягом 7-ми календарних днів з моменту переходу до нього права власності на об`єкт нерухомості, залишок суми у розмірі 95 110 гривень, сплачуються за придбаний об`єкт протягом 30 календарних днів з моменту переходу до нього права власності на об`єкт нерухомості. Згідно акту про повний розрахунок платежів по договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 січня 2005 року, складеного 16 лютого 2005 року сторонами про повне виконання покупцем по розрахунку платежів по договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 січня 2005 року. Покупцем всього сплачено 114132 грн. (а.с. 7). Відповідно до запиту детальної інформації про юридичну особу ТОВ «Трансмарі», код 30735894, зробленого з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме графа «дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення» зазначено «дата запису: 08.11.2018, номер запису: 10661170010001375, стан суб`єкта: припинено» (а.с. 9-13). Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тобто, обов`язковими умовами застосування частини 2 статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є: - встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину; - втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13 ППВСУ № 9 від 06.11.2009 року, при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини 2 статті 220 ЦК України. Відповідно до частини 3 статті 640 ЦК України в редакції, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Судом встановлено, що позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведено факту безповоротного ухилення ТОВ «Трансмарі» від нотаріального посвідчення правочину, що є обов`язковою складовою для визнання правочину дійсним на підставі частини 2 статті 220 ЦК України. Крім того, позивачем жодними доказами не доведений факт вживання заходів та спроб нотаріально оформити вказаний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Трансмарі» ухилився від нотаріального посвідчення спірного договору, а позивачем вживались заходи та спроби щодо його нотаріального посвідчення, тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. На підставі ст. ст. 220, 334, 392, 638 ЦК України,

Outcome: dismissed