Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

23 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділ майна в окрему одиницю, мотивуючи позов тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку він, [PERSON], придбавши у [PERSON] та [PERSON] частину житлового будинку, став власником ? частини житлового будинку з належною частиною будівель та споруд, що знаходиться в місті Полтаві по вулиці Сорочинській, будинок №7. Право власності на ? частину житлового будинку було зареєстровано в ПП ПБТІ «Інвентаризатор» в книзі №105 номер запису 14594. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25.02.2010 року по справі №2-135/10 вирішено поділити житловий будинок з по господарськими спорудами, що розташований за адресою м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7 між співвласниками та виділити [PERSON] в будинку літера А: сіни 3 площею 6,4 кв.м, кухню 2-1 площею 10,10 кв.м, кімнату 2-2 площею 14, 3 кв.м, кімнату 2-3 площею 12,6 кв.м, кладову 2-4 площею 3,9 кв.м, загальною площею 47,3 кв.м та гараж «В», погріб а5, сарай а1, огорожу №3. [PERSON] виділити в будинку літера А: сіни 1 площею 8,1 кв.м, кладову 2 площею 2,8 кв.м, передпокій 1-1 площею 11 кв.м, кімнату 1-2 площею 8,8 кв.м, кімнату 1-3 площею 22 кв.м, загальною площею 52,7 кв.м та погріб а4, ворота огорожі №1, ворота №2. В цій частині рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.02.2010 року по справі №2-135/10 залишено без змін рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12.10.2010 року справа №22ц-9166. Крім того, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12.10.2010 року справа №22ц-9166 встановлено, що титульний розмір земельної ділянки по вулиці Сорочинській, 7 м.Полтави складає 0,15 га, а також, що згідно архівних рахунків погосподарських книг села Івонченці, які зберігаються в Тахтаулівській сільській раді, згідно особистого рахунку №1157 [PERSON] належало станом на 01.01.1979 року спірне домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 0,15 га. Рішенням виконавчого комітету Тахтаулівської сільської ради від 03.08.1979 року частину зазначеної земельної ділянки у розмірі 0,02 га виділено у користування [PERSON] у зв»язуку із придбанням останньою ? частини спірного домоволодіння. Таким чином у [PERSON] у користуванні залишилося 0,13 га спірної земельної ділянки та ? частини спірного домоволодіння. Протягом 1980-1985 років за особовим рахунком №1306 [PERSON] рахувалося ? частина домоволодіння та 0,02 га земельної ділянки. 25.10.1980 року особовий рахунок №1306 переоформлено із [PERSON], яка вибула до міста Чигирин, на [PERSON]. Станом на 1985 рік, у зв»язку із укладанням договору купівлі-продажу №56 від 09.07.1985 року між [PERSON] та [PERSON], ? частини домоволодіння, за особовим рахунком [PERSON] №1274 залишається ? частина домоволодіння, яка розташована на земельній ділянці 0,13 га державного земельного фонду, а за особовим рахунком №1275 [PERSON] залишається ? частина домоволодіння, яка розташована на земельній ділянці 0,02 га державного земельного фонду. Таким чином, з огляду на рішення виконавчого комітету Тахтаулівської сільської ради від 03.08.1979 року про виділення частини спірної земельної ділянки у розмірі 0,02 га у користування [PERSON] у зв»язку із придбанням ? частини домоволодіння, на підставі ч.2 ст.91 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, наступні зміни у розмірі часток в спільній власності на будинок не тягнули за собою змін встановленого порядку користування земельною ділянкою. Крім того, оскільки порядок користування земельною ділянкою співвласниками житлового будинку визначений не угодою співвласників житлового будинку, а рішенням уповноваженого органу власника земельної ділянки, зазначений порядок не міг бути переглянутий у порядку ст.167 ЗК Української РСР 1970 року. Відповідно до Указу Президії Верховної [PERSON] Української РСР від 26.01.1988 року, село Івонченці Тахтаулівської сільської ради Полтавського району включено в межі міста Полтави з прилеглими земельними ділянками. За договором купівлі-продажу від 28.09.1990 року [PERSON] придбала у [PERSON] належну йому ? частину домоволодіння №7 по вулиці Сорочинській в місті Полтаві. Отже, у [PERSON] (попередній власник [PERSON]О.) знаходиться у власності ? частина житлового будинку, що складається з ? частини житлового будинку літера А: сіни з площею 6,4 кв.м, кухня 2-1 площею 10,10 кв.м, кімнату 2-2 площею 14,3 кв.м, кімнату 2-3 площею 12,6 кв.м, кладову 2-4 площею 3,9 кв.м, загальною площею 47,3 кв.м та гараж «В», погріб а5, сарай а1, огорожу №3 та у користуванні 0,02 га земельної ділянки. В свою чергу у [PERSON] (попередні власники [PERSON] та [PERSON]) знаходиться у власності ? частина житлового будинку, що складається з ? частини житлового будинку літера А: сіни 1 площею 8,1 кв.м, кладова 2 площею 2,8 кв.м, передпокій 1-1 площею 11 кв.м, кімнату 1-2 площею 8,8 кв.м, кімнату 1-3 площею 22 кв.м, загальною площею 52,7 кв.м та погріб а4, ворота №1, ворота №2 та у користуванні 0,13 га земельної ділянки під даним домоволодінням. Просив суд виділити йому, [PERSON], в окремий об»єкт нерухомого майна, що складає одиницю з можливістю присвоїти окрему адресу на частину житлового будинку літера А-1 (квартира №3 загальною площею 101,8 кв.м, яка має наступний склад приміщень: сіни №1 площею 8,1 кв.м, кладова №2 площею 2,8 кв.м, передпокій №1-1 площею 11,0 кв.м, кімната №1-2 площею 8,8 кв.м, кімната №1-3 площею 22,0 кв.м, що розташований за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7, що розташований на земельній ділянці площею 0,13 га. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку літера А-1: сіни №1 площею 8,1 кв.м, кладова №2 площею 2,8 кв.м, передпокій №1-1 площею 11,0 кв.м, кімната №1-2 площею 8,8 кв.м, кімната №1-3 площею 22,0 кв.м, загальною площею 52,7 кв.м та погріб а4, ворота огорожі №1, огорожа №2, що розташовані за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просив відмовити в їх задоволенні. Представник Київської районної в місті Полтаві ради [PERSON] не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є розписка про вручення судової повістки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Київської районної в місті Полтаві ради [PERSON] Суд, заслухавши представника позивача адвоката [PERSON], представника відповідача адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Дозволу №31 на проведення будівельних робіт, виданого виконавчим комітетом Тахтаулівської сільської ради депутатів трудящих, дозволено [PERSON] на земельній ділянці площею 0,15 га проведення будівельних, санітарно-технічних робіт по будівництву жилих і господарських споруд. Строк закінчення будівництва 10.09.1977 року (а.с.61, том 1). Відповідно до Свідоцтва №352 на забудову індивідуальної садиби в селі Івонченці Тахтаулівської сільської ради по вулиці Мало-Будищанська на садибі №7, забудовник [PERSON]. Забудова садиби дозволена рішенням виконавчого комітету Полтавської районної [PERSON] трудящих №361 від 10.09.1974 року (а.с.60, том 1). Виділена земельна ділянка загальною площею 0,15 га, виділена з земель державного фонду для будівництва нового будинку замість старого старий будинок підлягає знесенню. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Полтави від 18.07.1989 року №442 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки, які належать громадянам та включені в міську межу» оформлено право особистої власності на житлові будинки, які належать громадянам, та видано свідоцтво про право особистої власності, згідно господарських книг, які велись сільськими радами на [PERSON] на ? частину жилого будинку по вулиці Сорочинській, 7 (а.с.68, том 1). Згідно з погосподарською книгою №1 Тахтаулівської сільської ради в домоволодінні по вулиці Сорочинській, 7 станом на 01.06.1987 року, особовий рахунок №1300 за громадянкою [PERSON] рахувалась площа земельної ділянки 0,13 га (а.с.165, 179,180, том 1). Відповідно з погосподарською книгою №1 Тахтаулівської сільської ради в домоволодінні по вулиці Сорочинській, 7 станом на 01.06.1987 року, особовий рахунок №1301 за громадянином [PERSON] рахувалась площа земельної ділянки 0,02 га (а.с.165, 181, 182). Також судом встановлено, що 28.09.1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі0продажу (а.с.63-66, том 1), відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила ? частину жилого будинку з частиною надвірних споруд, що знаходиться в місті Полтаві по вулиці Сорочинській, 7 та складається в цілому з будинку жилого зазначеного на плані літера «А-1», загальною жилою площею 57,5 кв.м, господарських та побутових споруд: погрібів «а4», «а5», «з», сараїв «а1», «Ж», «З», «И», «К», бані «Б», гаража «В», літньої кухні «І», вбиральні «Е», сараю «Д», огорожі «№1-3,5», колодязя «а4», розташованих на земельній ділянці, норма якої буде встановлена додатково. Згідно договору купівлі-продажу від 22.08.2007 року [PERSON] прийняв в особисту власність ? частину житлового будинку з належною частиною службових будівель та споруд, що знаходиться в місті Полтаві по вулиці Сорочинській, 7, розташованого на земельній ділянці, норма якої не визначена, та складається в цілому з: жилий будинок літера «А-1», жилою площею 57,7 кв.м, загальною площею 102,8 кв.м, гаражу «В», сараю «а1», літньої кухні «Б», сараю «К», сараю «Ж», вбиральні «Е», погрібу «а4», погрібу «а5», ворота огорожі «1, огорожі №2, огорожі №3, колодязя питного №4, огорожі №5 (а.с.7, том 1). Відповідно до [PERSON] про державну реєстрацію прав від 22.02.2012 року (а.с.8, том 1) за [PERSON] зареєстровано ? частина будинку №7 по вулиці Сорочинській в місті Полтаві. За [PERSON] та [PERSON] оформлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №7 по вулиці Сорочинській в місті Полтаві (а.с.9-11, том 1). В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ у самостійну частку із спільного майна, залишення у користуванні виділеної земельної ділянки. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25.02.2010 року (а.с.12-13, том 1) позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Поділено житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований за адресою м.Полтава, вул.Сорочинська, 7 між співвласниками та виділено [PERSON] в будинку літера А: сіни 3 площею 6,4 кв.м, кухню 2-1 площею 10,10 кв.м, кімнату 2-2 площею 14,3 кв.м, кімнату 2-3 площею 12,6 кв.м, кладову 2-4 площею 3,9 кв.м, загальною площею 47,3 кв.м та гараж «В», погріб а5, сарай а1, огорожу №3, [PERSON] виділено в будинку літера А: сіни 1 площею 8,1 кв.м, кладову 2 площею 2,8 кв.м, передпокій №1-1 площею 11,0 кв.м, кімнату 1-2 площею 8,8 кв.м, кімнату 1-3 площею 22,0 кв.м, загальною площею 52,7 кв.м та погріб а4, ворота №1, ворота №2. Встановлено порядок користування земельною ділянкою №7 по вулиці Сорочинській в м.Полтаві відповідно до висновку судово-технічної експертизи від 10.07.2009 року відповідно до варіанту №2 та виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 793 кв.м, так як позначено на схемі барвником синього кольору. У решті позову [PERSON] відмовлено. У позові [PERSON] відмовлено повністю. З даним рішенням не погодився [PERSON] та його представники і оскаржили його в апеляційному порядку. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12.10.2010 року рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.02.2010 року в частині відмови у задоволенні зустрічних вимог [PERSON] про реальний поділ домоволодіння за фактичним користуванням, а також у частині встановлення порядку користування земельною ділянкою скасовано. Доповнено перше речення резолютивної частини рішення Київського районного суду м.Полтави від 25 лютого 2010 року зазначенням про одночасне часткове задоволення позовних вимог щодо поділу домоволодіння №7 по вул.Сорочинській м.Полтави і [PERSON]. У задоволенні вимог [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою №7 по вул.Сорочинській м.Полтави відмовлено. Решту рішення залишено без змін. (а.с.16-18, том 1). Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12.10.2010 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є титульними землекористувачами. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України 2001 року, про підстави набуття права на землю, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України 2001 року про перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об»єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч.5 ст.20 Земельного кодексу Української РСР 1970 року про документи, що стверджують право землекористування, право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських [PERSON], а в містах і селищах міського типу в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних [PERSON] народних депутатів. Судом встановлено, що згідно архівних рахунків погосподарських книг села Івонченці, які зберігаються в Тахтаулівській сільській раді, згідно особистого рахунку №1157 [PERSON] належало станом на 01.01.1979 року спірне домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 0,15 га. Рішенням виконавчого комітету від 03.08.1979 року частину зазначеної земельної ділянки у розмірі 0,02 га виділено у користування [PERSON] у зв»язку із придбанням останньою ? частини спірного домоволодіння. Таким чином у [PERSON] у користуванні залишилося 0,13 га спірної земельної ділянки та ? частини спірного домоволодіння. Протягом 1980-1985 років за особовим рахунком №1306 [PERSON] рахувалося ? частина домоволодіння та 0,02 га земельної ділянки. 25.10.19080 року особовий рахунок №1306 переоформлено із [PERSON], яка вибула до міста Чигирин, на [PERSON]. Станом на 1985 рік, у зв»язку із укладанням договору купівлі-продажу №56 від 09.07.1985 року між [PERSON] та [PERSON], ? частина домоволодіння, за особовим рахунком [PERSON] №1274 залишається ? частина домоволодіння, розташована на земельній ділянці 0,13 га державного земельного фонду, а за особовим рахунком №1275 [PERSON] залишається ? частина домоволодіння, розташована на земельній ділянці 0,02 га державного земельного фонду. Таким чином, з огляду на рішення виконавчого комітету від 03.08.1979 року про виділення частини спірної земельної ділянки у розмірі 0,02 га у користування [PERSON] у зв»язку із придбанням ? частини домоволодіння, на підставі ч.2 ст.91 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, наступні зміни у розмірі часток в спільній власності на будинок не тягнули за собою змін встановленого порядку користування земельною ділянкою. Крім того, оскільки порядок користування земельною ділянкою співвласниками житлового будинку визначений не угодою співвласників житлового будинку, а рішенням уповноваженого органу власника земельної ділянки, зазначений порядок не міг бути переглянутий у порядку ст.167 ЗК Української РСР 1970 року. Відповідно до Указу Президії Верховної [PERSON] Української РСР від 26 січня 1988 року, село Івонченці Тахтаулівської сільської ради Полтавського району включено в межі міста Полтави з прилеглою земельною ділянкою. За договором купівлі-продажу від 28.09.1990 року [PERSON] придбала у [PERSON] належну йому ? частину домоволодіння №7 по вул.Сорочинській в місті Полтаві. Як вбачається із ч.3 ст.42 ЗК України 1990 року про порядок розпорядження і використання земельних ділянок громадянами, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної (часткової або сумісної) власності, порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов»язковим для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. За клопотанням представника позивача [PERSON] (а.с.95-96, том 1) про призначення судової земельно-будівельної технічної експертизи, ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 23.09.2016 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу (а.с.98-100, том 1). Також за клопотанням представника відповідача [PERSON] (а.с.206-208, том 1) про призначення судової земельно-будівельної експертизи, ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 01.08.2017 року по справі призначено повторну судово-будівельну земельно-технічну експертизу (а.с.212-213, том 1). За таких обставин, є безпідставними заперечення відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою пропорційно праву власності у домоволодінні, як визначено в Висновку №1289/1290-1291 комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.12.2017 року (а.с.215-240, т.1), оскільки вони не ґрунтуються на законі та не можуть судом бути прийняті до уваги. Частиною 1 статті 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб»єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частини із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.02.2010 року щодо розподілу домоволодіння №7 по вулиці Сорочинській в місті Полтаві між [PERSON] та [PERSON], яке залишено в цій частині апеляційним судом Полтавської області від 12.10.2010 року, приймаючи до уваги Висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №115 від 25.11.2016 року (а.с.102-127, т.1), Варіант №2, суд вважає можливим виділення [PERSON] в окремий об»єкт нерухомого майна, що складає частину житлового будинку літера А-1 (квартира №3 загальною площею 101,8 кв.м, яка має наступний склад приміщень: сіни №1 площею 8,1 кв.м, кладова №2 площею 2,8 кв.м, передпокій №1-1 площею 11,0 кв.м, кімната №1-2 площею 8,8 кв.м, кімната №1-3 площею 22,0 кв.м, що розташований за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7) та господарських будівель і споруд: погріб літера а4, ворота огорожі №1, огорожа №2. Частинами 1, 2 статті 367 ЦК України встановлено, що майно що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Також є обґрунтованими вимоги позивача щодо припинення права спільної часткової власності на ? частину погріб літера а4, ворота огорожі №1, огорожа №2. З урахуванням вимог чинного законодавства України та Варіанту №2 Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.11.2016 року судового експерта [PERSON], суд вважає можливим виділити в користування [PERSON] земельну ділянку площею 1300 кв.м для обслуговування частини житлового будинку літера А-1, господарських будівель і споруд за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7 на плані зафарбовано в зелений колір (а.с.116, том 1). А [PERSON] з урахуванням вимог чинного законодавства України та Варіанту №2 Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.11.2016 року судового експерта [PERSON] необхідно виділити в користування земельну ділянку площею 200 кв.м для обслуговування частини житлового будинку літера А-1, господарських будівель і споруд за адресою: м.Полтава, вул.Сорочинська, 7 на плані зафарбовано в жовтий колір (а.с.116, том 1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved