Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

23 лютого 2014 року померла мати позивача [PERSON]. Позивачка [PERSON] донька померлої, є єдиним спадкоємцем померлої за законом. Позивачка, в поданому позові вказала, що після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Попаснянський район, с.Шипилівка, вул. Донецька, буд. 113; земельна ділянка під обслуговування житлового будинку, а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. Після смерті матері позивачка одразу не знайшла всіх правових документів, тому вона своєчасно, протягом 6 місяців не звертався в нотаріальну контору. 22 травня 2014 року в звязку із проведенням АТО на території Луганської та Донецької областей вона виїхала до м.Троїцьк Луганської області, де не змогла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як свідоцтво про смерть матері знаходилось за місцем її проживання в [INFO]. Правові документи на спадкове майно були знайдені на початку 2017 року і вона звернулась до нотаріуса Попаснянського районного нотаріального округу з питання оформлення свідоцтва про право на спадщину. Але нотаріусом було встановлено, що мною пропущений строк для прийняття спадщини. За викладених обставин позивачка звертається до суду із дійсною заявою, так як іншого порядку, для отримання права для звернення у нотаріальну контору для належного оформлення права на спадщину, законодавством не передбачено. У поданій заяві позивачка просить суд визнати причину пропуску для звернення в нотаріальну контору поважною та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору, тому, що це необхідно їй для належного оформлення права на спадщину для подальшого підтвердження права володіння спадщиною. Позивачка підтримала свої вимоги, згідно поданої заяви, справу просила розглянути без її участі. Відповідач Білогорівська селищна рада Попаснянського району Луганської області були належним чином сповіщені про день і час розгляду справи, не заперечували щодо задоволення поданої заяви, також надали суду заяву, в якій просили розглянути справу у відсутність представника. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка дійсно є донькою померлої [PERSON] і є спадкоємцем за законом, що вбачається з копій паспорту позивача, свідоцтва про одруження, копії свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.5-8/. Судом встановлено, що померлій належав житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область Попаснянський район с.Шипилівка вул.Донецька, буд. 113, що вбачається із копії свідоцтва на право на спадщину на імя [PERSON] /а.с.9/. Із копій державних актів на право власності на земельну ділянку вбачається, що померла [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0.1530 га та 1,000 га. /а.с.10-13/. З аналізу вищезазначених матеріалів видно, що позивачка дійсно володіє всіма документами померлої матері щодо майна після її смерті і таким чином, після смерті своєї матері позивачка фактично прийняла спадщину, але не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в звязку з тим, що дійсно протягом 2014-2015 року на території Луганської та Донецької областей проводилась Антитерористична операція, яка триває і в дійсний час, на території м.Попасна, протягом 2014-2015 років відбувались бойові дії і зараз в м.Попасна продовжує залишатися неспокійна соціально- політична обстановка. Викладені обставини є загальновідомим фактом і не потребують доказування, в розумінні ст.82 ЦПК України. Позивачка зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] і їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії 13 листопада 2017 року. Ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наданих позивачем документів до позовної заяви судом встановлено, що позивачка дійсно за незалежних від неї причин не мала можливості у встановлені строки звернутися до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини, так як вона була вимушена виїхати з м.Лисичанська, в звязку із проведенням АТО на території Луганської області і постійними обстрілами Попаснянського району в період 2014-2015 років. Таким чином, суд вважає, що зазначені обставини являються поважною причиною, за яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини і за таких його позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.1272 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10-13, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд

Outcome: approved