Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

23 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 07 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області між нею та відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №53. Від цього шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, змінилося відношення одне до одного. Відповідач став зловживати спиртними напоями і в нетверезому стані постійно вчиняв безпідставні сварки. Народження дітей не посприяли налагодженню нормальних сімейних стосунків. Все це призвело до того, що рішенням Баришівського районного суду їх було позбавлено батьківських прав по відношенню до обох дітей. Шлюб існує формально, з відповідачем разом не проживають з 2009 року. Протягом останніх років позивачка проживає однією сім'єю з іншим чоловіком. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень чи клопотань до суду не направив На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши подану позивачем заяву та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, судом встановлено, що дійсно 07 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження за № 53, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.08.2004 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 24.04.2009 року (а.с.8) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 25.04.2008 року (а.с.7) Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені з 2009 року. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд вважає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернулась з позовом в порядку ч.1 ст.110 СК України. При ухваленні рішення судом враховано той факт, що сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст.112 СК України.

Outcome: approved