Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

24.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачі зазначають, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідач по справі є чоловіком [PERSON] , однак з моменту реєстрації з 04.01.2017 року і по теперішній час відповідач за місцем реєстрації не з`являється, з дружиною не спілкується та у вихованні дітей жодної участі не приймає. В теперішній час позивачі хочуть зняти з реєстраційного обліку відповідача по справі, оскільки він фактично не мешкає за адресою реєстрації з моменту реєстрації і по сьогоднішній час. Позивачі зазначають, що вони позбавлені законного права на розпорядження своїм майном, у зв`язку із чим позивач змушений був звернутися із цим позовом до суду. Ухвалою суду від 25.06.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання, позивачі не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач по справі подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі,позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належало на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 березня 2012 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 березня 2012 року. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , дружини [PERSON] . З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2012 року вбачається, що, 1/3 частка квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , після його смерті успадковується дочкою [PERSON] (1/2 частки) і дружиною [PERSON] (1/2 частки). Як вбачається з довідки № 311 від 11 червня 2019 року [PERSON] прописана та проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї : [PERSON] 1952 р.н., [PERSON] 1988 р.н., донька, [PERSON] 1985 р.н. зять, зареєстрований з 04.01.2017 року, [PERSON] 2016 р.н. онука. Копією акту від 11 червня 2019 року, який складений техніком-доглядачем КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради Кудіновою Ганною Олександрівною підтверджується, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не мешкає. Статтями 47, 48\~Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1-2 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2ст.\~405\~ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В силу ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] , не проживає у вищевказаному житловому приміщенні, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] понад один рік, приймаючи до уваги, що позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved