Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

24.04.2017 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний. Позивач стверджувала, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Аліменти позивач визначила в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Від надання суду доказів по справі в порушення ст.60 ЦПК України відмовилась, стверджуючи на час розгляду справи відповідач не працює. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 74, 76 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження від 22.03.2007 року, актовий запис №608. Дитина проживає із позивачем, перебуває на її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 181\~ Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~ Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Будь-яких доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано, за умови, що судом неодноразово був розяснений як її обовязок визначений ст. 60 ЦПК України доводити вимоги шляхом надання суду доказів, так і право на витребування останніх в порядку ст.137 ЦПК України. Виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою відмови у позові. Так, судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач не надає регулярної та достатньої допомоги позивачу на тримання сина. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні, за відсутності доказів про працевлаштування відповідача, можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі в порядку ст. 184 СК України. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, дохід позивача, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 888 грн. 50 коп., що дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 24.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial