Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

24.03.2021 року позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Хотинської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбних відносин в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. [INFO] [PERSON] померла. Вказує, що вона являється бабусею [PERSON] та була матір`ю померлої [PERSON] . За життя [PERSON] , разом з сином проживали в неї, а батько [PERSON] участі у вихованні онука не приймав, життям дитини не цікавився, як до смерті [PERSON] та і після її смерті. Відповідач [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами та станом здоров`я дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчанням, внаслідок якого [PERSON] покладених законом на батька обов`язків не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, всі питання щодо виховання онуком вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача [PERSON] . Крім того, згідно нотаріально посвідченої заяви від 15 березня 2021 року батько [PERSON] не бажає приймати участі у вихованні дитини та навіть не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Так, як вона [PERSON] являється бабусею [PERSON] , на сьогоднішній день забезпечена житлом, а саме житловим будинком, який має житлову площу 100 кв.м., земельною ділянкою площею 0,2816 га., що підтверджується договором дарування від 22.07.2004 року, а батько дитини [PERSON] утриманням та вихованням дитини не займається, хлопчик перебуває на її утриманні, при цьому зазначає, що вона в період з 01.09.1998 року по 27.06.2000 рік працювала психологом у Хотинській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5, та має позитивні відгуки з місця роботи та місця постійного проживання, не перебуває на диспансерному обліку, до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості немає, в розшуку не перебуває, тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кам`янець-Подільського, Хмельницької області відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який з 26.10.2016 року по даний час відвідує Заклад дошкільної освіти «Сонечко». Також просила встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном [PERSON] , [INFO] . Позивач - [PERSON] в підготове судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] та про встановлення опіки на малолітнім [PERSON] підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до матеріалів справи додано нотаріально засвідчену заяву, в якій відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] . Розгляд справи просив проводити у його відсутності. Третя особа без самостійних вимог: представник органу опіки та піклування Хотинської міської ради - в судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] . Матір`ю [PERSON] , [INFO] була [PERSON] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2016 року шлюб розірвано. Згідно матеріалів справи встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 лютого 2021 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] покійна [PERSON] була донькою позивача [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] проживає в [ADDRESS] . На праві власності [PERSON] належить житловий будинок, який має житлову площу 100 кв.м., та земельна ділянка площею 0,2816 га., що знаходяться по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 22.07.2004 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15-16). Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї № 802 від 23.02.2021 року за адресою проживання [PERSON] , в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, який є в гарному стані, є всі умови для виховання малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] має теплі стосунки з онуком та піклується про нього від народження. Тут, по цій адресі і проживала покійна донька з сином [PERSON] . За життя покійна [PERSON] , разом з сином [PERSON] проживали в позивача, а батько малолітнього [PERSON] участі у вихованні онука не приймав, життям дитини не цікавився, як до смерті [PERSON] та і після її смерті. При цьому, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ніяким чином не піклується про малолітню дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами та станом здоров`я дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчанням, внаслідок якого [PERSON] покладених на нього законом, як батька обов`язків не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, всі питання щодо виховання онуком вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача [PERSON] . Крім того, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява від 15 березня 2021 року, в якій батько [PERSON] не бажає приймати участі у вихованні та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: -1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; -2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; -3) жорстоко поводяться з дитиною; -4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; -5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; -6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 11 Закону України передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1, 2 статті 12 закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, № 3 (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача по відношенню до його малолітнього сина, що виразилась у його нехтуванні обов`язками батька по забезпеченню дитини всім необхідним. При цьому, судом враховується той факт, що батько дитини взагалі не приймає ніякої участі у вихованні дитини та піклуванні про нього, матеріально дитину не підтримує, та взагалі жодної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є молодою працездатною особою, що свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження поважності невиконання своїх батьківських обов`язків відповідачем в справі, а навпаки наявна згода відповідача на позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини встановлені матеріалами справи, дають підстави вважати за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження. При цьому, суд роз`яснює відповідачеві, що останній у випадку зміни обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, у відповідності до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення його батьківських прав. Щодо позовних вимог, про призначення опікуном позивача, суд вважає, що вони також підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом вище, мати малолітнього [PERSON] померла, його вихованням на даний час займається його бабуся, тобто позивач в справі [PERSON] . Згідно довідки - характеристики виконавчого комітету Хотинської міської ради [PERSON] по місцю постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , характеризується позитивно, скарг, заяв та звернень на негативну поведінку до сільської ради не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач [PERSON] являється бабусею [PERSON] , на сьогоднішній день забезпечена житлом, а саме житловим будинком, який має житлову площу 100 кв.м., земельною ділянкою площею 0,2816 га., що підтверджується договором дарування від 22.07.2004 року, а батько дитини [PERSON] утриманням та вихованням дитини не займається, хлопчик перебуває на утриманні позивачки, яка в період з 01.09.1998 року по 27.06.2000 рік працювала психологом у Хотинській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5, та має позитивні відгуки з місця роботи та місця постійного проживання, не перебуває на диспансерному обліку, до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості немає, в розшуку не перебуває, тому суд вважає, за доцільне встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , строком на два роки з моменту вступу рішення суду в законну силу. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1816,00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved