overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

23.03.2015 р. між ТОВ і [PERSON] було укладено договір про надання безвідсоткової позики в розмірі 30000 грн. строком до 20.04.2016 р. з погашенням боргу шляхом щомісячної сплати боргу згідно графіка. Станом на травень 2015 р. [PERSON] не сплатив 2307,69 грн., порушивши п. 5.1 договору. В зв'язку з цим ТОВ просить суд стягнути із [PERSON] всю суму боргу - 30000 грн., пеню в сумі 2884,61 грн. і судовий збір. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] незважаючи на належний виклик в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії договору про надання безвідсоткової позики від 23.03.2015 р. ТОВ надало [PERSON] 30000 грн. строком до 20.04.2016 р., про що свідчить копія розписки відповідача та копія видаткового касового ордера від 23.03.2015 р. про отримання ним цієї суми. Відповідно до п. 5.1 договору [PERSON] до 20.04.2015 р. повинен був сплатити 2307,69 грн. в рахунок повернення позики, що відповідачем було порушено. В зв'язку з цим відповідно до вимог п. 6.3 договору з [PERSON] необхідно стягнути на користь ТОВ пеню в розмірі 5% станом на 15.05.2015 р., що становитиме 2307,69 грн. х 5% х 25 днів = 2884,61 грн.. Також відповідно до п. 9.2 договору даний договір припиняється при порушенні [PERSON] графіка повернення чергової частини суми позики і ТОВ вправі вимагати дострокового повернення всієї не поверненої суми позики, яка становить 30000 грн.. Таким чином судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] умов договору від 23.03.2015 р., внаслідок чого з нього необхідно стягнути всю суму позики, пеню, судовий збір, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] (далі-Позивач) звернулася із позовом до [PERSON] (далі-Відповідач) в якому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO], вказавши на обґрунтування позову, що відповідач хоча і проживає в одному будинку з нею, але фактично постійним матеріальним утриманням дітей не займається, а лише періодично надає допомогу на їх утримання. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не подав заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд відповідно до положень ст.224 ЦПК України зі згоди позивача продовжує подальший розгляд справи в порядку заочного провадження. Судом встановлені такі обставини і визначено до них правовідносини. Згідно із свідоцтвами про народження сторони у справі є батьками спільних неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-10). Згідно рішення Великобурлуцького райсуду від 20.02.2015 р. шлюб між сторонами у справі розірваний(а.с.11). Згідно довідки управління соціального захисту населення Великобурлуцької РДА від 16.03.2015 р. [PERSON] отримує допомогу на утримання дітей(а.с.12-13). Враховуючи вищеназвані докази та пояснення позивачки суд приходить до висновку, що діти перебувають на утриманні позивачки, а відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просила присудити аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини доходу відповідача. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідач не надав до суду доказів, які б спростовували вимоги позивачки і надані нею докази. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, мотивуючи тим, що між ним та відповідачкою на біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у звязку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Відповідачка та представник третьої особи -Біржи нерухомості «Миколаїв-ХХ1 Століття» в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. У звязку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 14 грудня 2001 року на Біржі нерухомості «Миколаїв-ХХ1 Століття» за реєстровим номером 6 між відповідачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Спірна квартира належала відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 09.07.2001 року, виданого Товарною біржою Європа та зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 08.10.2001 року за реєстровим №17013. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, тому договір на підставі ст. 220 ч. 2 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. Заяву мотивовано тим, що 2007 р. позивач отримав у спадок від сина 1/10 частину нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Водовідведення з даної будівлі здійснюється у каналізаційний колектор, який знаходиться на його земельній ділянці безпосередньо біля фундаменту будівлі і коли він переповнюється то каналізаційні стоки проникають у підвальне приміщення руйнуючи фундамент. Відповідачка [PERSON] є власником сусідньої нежитлової будівлі кафе «[INFO]» і дана будівля під'єднана до каналізаційного колектора. Відповідачка надає послуг з харчування населення, що потребує використання великої кількості води для миття посуди, в зв'язку з чим , більшість каналізаційних стоків стікають в даний колектор. Декілька разів позивач звертався до відповідачки з проханням компенсувати витрати на обслуговування каналізаційного колектора або домовитись про спільне обслуговування даного колектора, однак відповідачка відмовляється, тому просить суд зобов'язати відповідачку відключити належну їй нежитлову будівлю від каналізаційного колектора. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні подали заяву про уточнення позовних вимог, де просять зобов'язати [PERSON] відключити систему каналізаційного водовідведення будівлі кафе «[INFO]» від каналізаційного колектора, що знаходиться біля магазину «[INFO]» та просить такі задоволити. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивача, та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/10 чистини нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], та яка перейшла йому у спадок від сина [PERSON]. Каналізаційний колектор знаходиться на приватній території власників магазину «[INFO]», до якого підключено кафе «[INFO]», власником якого є [PERSON]. Через постійне перенаповнення каналізаційного колектору з боку водовідведення з кафе «[INFO]» у підвальне приміщення будівлі «[INFO]» проникають стічні води і беручи до уваги те, що відповідачка [PERSON] не приймає участі у очищенні даного колектора, тому постійно завдаються збитки співвласникам нежитлової будівлі «[INFO]». Оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, які належними доказами не спростовані відповідачем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення. Судових витрат не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2004 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.01.2015 року розірвано. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 17.06.2005 (а.с. 7), свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 26.10.2010 року (а.с.6), вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. П. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що діти перебувають на утриманні позивачки, проживають разом з нею, що також стверджується довідкою Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 307 від 20.03.2015 року (а.с. 10), відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 15.02.2004 року відділом РАЦС Рожищенського райуправління юстиції Волинської області, актовий запис № 09. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Дітей просить залишити на її утриманні та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд без її участі, позовом просить задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2004 року, який зареєстрований відділом РАЦС Рожищенського райуправління юстиції Волинської області, актовий запис № 09. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16.07.1994 року Тростянецькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області, за актовим записом № 07, стягнути із відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд цивільної справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що заперечень щодо позовних вимог немає, позов підтримав у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 16.07.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 255543 від 16.07.1994 року (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін народилися: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, неповнолітня донька проживає із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що їх шлюб був зареєстрований 29.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 585. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO] Сімейне життя подружжя не склалось, оскільки між ними часто виникають конфлікти, свідком яких стає дитина, тому позивач звернулась до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, пояснила, що шлюбні відносини із відповідачем фактично припинені 3 місяці тому і вона прийшла до твердого переконання про те, що примирення і збереження сімї неможливі. Просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне «Табенська». Відповідач [PERSON] пояснив, що шлюбні стосунки вони не підтримують, примиритися позивачка не бажає, за таких обставин шлюб зберегти неможливо. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Табенська) Ю.О. та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.04.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 585. 05.02.2013 року народився син [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Разом з тим, в судовому засіданні позивач повідомила, що не бажає зберегти сім`ю, тому прийшла до твердого переконання що шлюб необхідно розірвати. [PERSON] і [PERSON] не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Формальне перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача ? частка судового збору в сумі 121,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

23.03.2015 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування [ADDRESS] (а.с.1) Свою вимогу мотивує тим, що вищевказана квартира є не приватизованою, в якій зареєстровані вона, [PERSON], [PERSON] та [PERSON],[INFO]. Починаючи з жовтня 2013 року, відповідач у квартирі не проживає, нею не цікавиться. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її та позивачки участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивачку.(а.с.33) Від [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому вважає позов обґрунтованим.(а.с.25) Інші учасники також не з»явилися в судове засідання, призначене на 29.04.2015 року, причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття.(а.с.1-2) Свою вимогу мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує. (а.с.31) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 21.05.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

23.03.2015 року, [PERSON]звернулася в суд із заявою та просить: -«призначити опікуном [PERSON] 1976 року народження, мене, [PERSON].» (а.с.3-4) Свою вимогу мотивує тим, що вона є матір»ю [PERSON], якого рішенням Подільського районного суду м.Києва від 19.12.2011 року, визнано недієздатним та який в даний час перебуває на лікуванні в ТМО»Психіатрія», а тому вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони не з»явилися. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому вимогу вона підтримала.(а.с.122) Від представника Органу опіки та піклування Солом»янської районної в місті державної адміністрації - Криценко В.Д. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому вважає заяву обґрунтованою.(а.с.118) Від ТМО «Психіатрія» у місті Києві також надійшла заяви про розгляд справи без участі їх представника.(а.с.116) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини де вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина проживає з нею. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 06 квітня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який працює та з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved