Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

24.01.2020 [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 21.07.2005 Міським відділом РАЦС Бердичівського МРУЮ у Житомирській області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.07.2005 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства, втрату почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує формально, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між ними неможливе. Ухвалою від 20.02.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 27.03.2020 сторонами надавався строк для примирення шість місяців, за спливом якого ухвалою від 28.09.2020 у справі відновлено провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач до суду спрямував заяву про підтримання позову, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. Крім того, відповідачка повідомлена про дату час та місце розгляду справи за телефоном, про що складено телефонограму. Відзив на позовну заяву не надходив. Відповідно до статті 280 ЦПК України судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб 21 липня 2005 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитині встановлено інвалідність дитинства (а.с. 6, 19). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини п`ятої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, зважаючи на твердження позивача про фактичне припинення шлюбних відносин, надання судом максимального строку для примирення, що не дало позитивного результату, з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved