overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

22.08.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2008 року вона являється власником будинку [ADDRESS]. В належному їй на праві власності будинку зареєстровані відповідач [PERSON] і її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які з часу реєстрації в будинку не проживають і не несуть витрат по оплаті комунальних послуг. На даний час місце їх проживання невідоме. Оскільки в добровільному порядку відповідач разом із дітьми не бажає виписатися з будинку, вона не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг, тому вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просила в судовому порядку визнати [PERSON] і її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO], такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Білоцерківської районної державної адміністрації в судове засідання представника не направ, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, висновок щодо розв'язання спору до суду не надав, подав лист №18-15/65 від 20.02.2019 року, в якому зазначив, що відповідно до листа Глушківської сільської ради від 11.02.2019 року №02-14-38 відомо, що письмових звернень від [PERSON] до органу опіки та піклування Глушківської сільської ради щодо зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та її малолітніх дітей не надходило. [PERSON] зверталась лише з усним проханням з даного питання до Глушківської сільської ради та отримала роз'яснення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

22.08.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 10 березня 1979 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вона з відповідачем мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їх стосунки з відповідачем погіршилися та в даний час припинили шлюбні відносини, життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припиненні з 2010 року. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між нею та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 10.03.1960 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії ІІ-КИ № 293723 від 10.03.1979 року (а.с. 9). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

22.08.2018 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 серпня 1993 року /актовий запис № 13/ виконавчим комітетом Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що спільне життя не склалося з причин відсутності між відповідачем та позивачем взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Миритися не бажають. В судове засідання сторони не з*явилися, направивши заяви про розгляд справи у їхню відсутність. При цьому відповідач [PERSON] позов визнав, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 28 серпня 1993 року /актовий запис № 13/ виконавчим комітетом Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 160136. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сім`я розпалася внаслідок того, що спільне життя не склалося з причин відсутності між відповідачем та позивачем взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та постійні сварки. Миритися не бажають. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з «Нікольська» на «Тимощук» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

22.08.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.02.2017 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], яка народилась [INFO] року. Шлюбні відносини були припинені і донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку аліменти на утримання дитини не сплачує і заперечень на позов не надав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

22.08.2018року позивач КП Компанія «Вода Донбасу» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [INFO], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їй послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього вона має борг, який виник за період з 01.04.2009року по 01.08.2018року і складає суму у розмірі 12\~641,02грн. Позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП Компанія «Вода Донбасу» - [PERSON] не зявилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.04.2009року по 01.08.2018року і складає суму у розмірі 12\~641,02грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку №79490 відкритого на імя відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

22.08.2018року позивач КП Компанія «Вода Донбасу» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [INFO], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їй послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього вона має борг, який виник за період з 01.04.2014року по 01.08.2018року і складає суму у розмірі 19\~153,83грн. Позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП Компанія «Вода Донбасу» - [PERSON] не зявилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.06.2014року по 01.08.2018року і складає суму у розмірі 19\~153,83грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку №42998 відкритого на імя відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

22.08.2019 позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 14 травня 1994 року. Від шлюбу у них є повнолітні діти. Вказала, що сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. З 2009 року подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. 03.09.2019 у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 09.01.2020 представник позивачки та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача вказав, що позов підтримує. Відповідач зазначив, що позов визнає, на розірвання шлюбу згідний. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.05.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №150. Від спільного подружнього життя у сторін є повнолітні діти. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивачки продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.08.2019 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 10 листопада 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. \~ \~ \~ \~ У судове засідання сторони не з`явилися, позивачка у наданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу слухати за його відсутності, позов визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в підготовчому засіданні у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 10.11.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №\~684(а.с. 5). \~ \~ \~ \~Сторони є батьками сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 6). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). \~ \~ \~ \~Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~З відповідача на користь позивачки, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені нею судові витрати\~при оплаті\~судового збору у розмірі 768,40 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

22.08.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; спору про майно та про місце проживання неповнолітньої дитини не мають. Позивач в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України вона була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням позиції позивача та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved