Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної повнолітньої доньки у звязку з тим, що та продовжує навчатись та потребує матеріальної допомоги. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в них з відповідачем є повнолітня донька [PERSON], яка навчається на денній формі у педагогічному університеті ім. П.Тичини і потребує постійних фінансових витрат на навчання, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, вона ж як мати в повному обсязі не може забезпечити такі потреби доньки, тому просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона фактично сама утримує доньку яка продовжує навчання, оскільки відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно та різними сумами. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до закінчення нею навчання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він надає матеріальну допомогу своїй доньці в тому розмірі в якому має змогу. Але оскільки в нього на утриманні перебуває вагітна дружина, то він фізично не може сплачувати аліменти позивачу у вказаному нею розмірі. Зазначив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається у розмірі 500 грн. щомісячно. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що позивач є її мамою, а відповідач, - батьком. Вона навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, та проживає на квартирі, оскільки гуртожитком університет її не забезпечив. Всі витрати повязані з її навчанням фактично забезпечує мама, а батько надає допомогу не регулярно та в такому обсязі, що явно замалий. Просила стягнути з відповідача на користь мами аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до закінчення нею навчання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивач та відповідач у період з 12 грудня 1997 року по 12 січня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6-7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та відповідач записаний батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.8). Відповідно до ст. 198, 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і потребують в зв'язку з цим матеріальної допомоги, а перші можуть таку допомогу надавати. З пояснень сторін вбачається, що відповідач надає матеріальну допомогу на період навчання доньки не регулярно та в недостатньому розмірі. Згідно довідки Уманського державного педагогічного університету ім. П. Тичини № 93 від 14 вересня 2016 року (а.с.22) [PERSON] є студентом 2-го курсу факультету дошкільної та спеціальної освіти, де навчається на денній формі навчання. Законодавцем зазначено про обов'язок надання допомоги обома батьками, а також, що аліменти можуть бути стягнуті лише в разі наявності можливості надавати матеріальну допомогу іншим з батьків і вони не є обов'язковими, так як це стосується неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, із щомісячним заробітком близько 3500 грн.(а.с.32), з його заробітку ніякі стягнення не проводяться, але він має на утриманні вагітну дружину, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та довідкою з Смілянської міської лікарні (а.с.34,35). В свою чергу, мати позивача перебуває на пенсії, що підтверджується довідкою з ПФУ (а.с.9). Виходячи з наведеного та враховуючи, що обоє з батьків зобов'язані в рівній мірі приймати участь у витратах, пов'язаних з навчанням доньки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд відповідно до вимог ст. 182, 200 СК України враховує, матеріальний стан позивача, яка є пенсіонером, так і ту обставину, що відповідач має на утриманні вагітну дружину, а тому розмір, який просить стягнути позивач, на думку суду є явно завищеним, та вважає допустимим стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку в розмірі 1/6 частини його заробітку. Оскільки законодавством встановлений строк, до якого повнолітня дитина має право на отримання допомоги в зв'язку з навчанням, а термін навчання закінчується 30 червня 2019 року, вимоги позивача підлягають задоволенню до закінчення донькою навчання. Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial