Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

22.05.2020р. до суду звернувся [PERSON] із цивільним позовом до Павлівської сільради Калинівського району Вінницької області, де просить встановити факт його проживання із спадкодавцем - дідом [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на день її смерті [INFO] ; визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який згідно Технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 05.03.2020р. складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, загальною площею 61,9кв.м., житловою площею 34,1кв.м, сараю літ.Б, убиральні літ.Г, огорожі літ.№4, криниці літ.К, вартість якого відповідно до Звіту незалежної оцінки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, проведеної 02.04.2020р. Вінницькою торгово-промислової палати, становить 84400грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області; визнати право власності на земельну ділянку площею 0,5206га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,2500га., ведення особистого підсобного господарства 0,2706га., яка розташована на території села Павлівка Калинівського району Вінницької області, та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ -ВН № 048223 від 25.12.2001р., в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що [INFO] помер його рідний дід [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. Він як спадкоємець за заповітом після смерті діду, спадщину фактично прийняв, оскільки вступив у її володіння та користування. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має можливості, оскільки необхідно підтвердити факт прийняття спадщини в судовому порядку, через що вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач - уповноважений представник Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, згідно листа за вих.№ 02-16/429 від 15.06.2020р. сільський голова КОСОБУЦЬКИЙ В. просить справу розглянути за відсутності представника органу місцевого самоврядування, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст.ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Положеннями ч.ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією [NUMBER] , виданим 16.11.2004р. виконкомом Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який згідно Технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 05.03.2020р. складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, загальною площею 61,9кв.м., житловою площею 34,1кв.м, сараю літ.Б, убиральні літ.Г, огорожі літ.№4, криниці літ.К, вартість якого відповідно до Звіту незалежної оцінки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, проведеної 02.04.2020р. Вінницькою торгово-промислової палати, становить 84400грн., який згідно довідки Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 233 від 17.02.2020р. на підставі погосподарської книги Павлівської сільської ради, на праві власності належав [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області, та який успадкував [PERSON] , який перебувала з останньою в зареєстрованому шлюбі, проживав та був зареєстрований за однією адресою, заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого ст. 553 ЦК України не подавав, тому є таким, що прийняв це спадкове майно, оскільки фактично вступив у його управління та володіння. Крім цього, до спадкового майна також належить земельна ділянка, площею 0,5206га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,2500га., ведення особистого підсобного господарства 0,2706га., яка розташована на території села Павлівка Калинівського району Вінницької області, та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ВН № 048223 від 25.12.2001р., виданого на підставі рішення ХІІ сесії 3-го скликання Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 04.04.2001р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ІІІ-ВН № 478. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого діда, що випливає з заповіту, посвідченого 21.07.2004р. секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Гуменчук Л.Р. та зареєстрованого в реєстрі за № 251. Належне останньому спадкове майно позивач фактично прийняв у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, оскільки вступив у його володіння, проживав разом з дідом, доглядав за ним до смерті, про що свідчить довідка Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 244 від 19.02.2020р. Проте, оформити спадщину на вищевказане майно після смерті діда в нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, не має можливості через те, що необхідно встановити документально факт спільного проживання із спадкодавцем. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved