Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.05.1980 помер його батько [PERSON] та після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Забіркіно (колишня вулиця Чапаєва), будинок № 28, яка належала йому на підставі договору дарування від 20.07.1970. Інша 1/2 частина зазначеного будинку належала дружині померлого [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] на 1/2 частку будинку прийняли в рівних частках його дружина [PERSON], бабуся позивача, та донька [PERSON], мати позивача, як спадкоємці першої черги спадкування. Після цього [PERSON] належала 3/4 частини, а [PERSON] 1/4 частини вказаного будинку відповідно. 12.12.2003 померла мати позивача [PERSON] та 1/4 частину будинку успадкував її син позивач, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.07.2018. 15.07.2014 померла бабуся позивача [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частини будинку за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Забіркіно (колишня вулиця Чапаєва), будинок № 28. Заповіту [PERSON] не залишила, на день смерті проживала одна. Після смерті [PERSON] залишилися два спадкоємці: позивач, який є онуком померлої, та дядько позивача [PERSON] в рівних долях. Позивач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі у звязку з тим, що вважав, що спадщину прийме його рідний дядько, [PERSON], як було домовлено у родинному колі. У вересні 2018 року позивач дізнався від дідьки, про його не бажання оформляти спадщину та 19.09.2018 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус своєю постановою від 19 вересня 2018 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з мотивів пропуску строку прийняття спадщину, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 13 липня 2014 року у місті Рубіжне Луганської області, терміном два місяці з моменту набрання рішенням законної сили (а.с. 3-6). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 13.11.2018 прийнято дану заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження (а.с. 30). 05 грудня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, в якому він просить задовольнити вимоги позивача та поновити строк звернення до нотаріуса за спадщиною, тому що будинок довгий час не оформлений, у ньому ніхто не проживає, а позивач має бажання ним володіти та користуватися (а.с. 42-43). В підготовче судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує. В підготовче судове засідання відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 41). Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 09 січня 1984 року у місті Сєвєродонецьк Луганської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (копія паспорту а.с. 8, копія свідоцтва про народження а.с. 10). Мати позивача [PERSON] народилася 18 травня 1956 року у місті Сєвєродонецьк Ворошиловградської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЯР № 111812 (а.с. 13). Згідно копії договору дарування від 20.07.1970 будинок, який знаходиться за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Чапаєва, будинок № 28, належить [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (а.с. 18). Згідно розпорядження міського голови міста Рубіжне Луганської області [PERSON] № 36 «Про перейменування вулиць міста Рубіжне Луганської області» від 15.02.2016 вулицю Чапаєва було перейменовано на вулицю Забіркіно. 27 травня 1980 року дід позивача [PERSON] помер у місті Рубіжне Луганської області (копія свідоцтва про смерть а.с. 11). 12 грудня 2013 року мати позивача [PERSON] померла у місті Рубіжне Луганської області (копія свідоцтва про смерть а.с. 14). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2018 вбачається, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], [INFO], яка померла 12.12.2013, є її син [PERSON], [INFO], та спадщина на яку видане це свідоцтво складається з 1/4 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Забіркіно (Чапаєва), будинок № 28 (а.с. 15). 13 липня 2014 року баба позивача [PERSON] померла в смт. Красноріченське, Кремінського району, Луганської області (копія свідоцтва про смерть а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на 3/4 частки будинку № 28 по вулиці Забіркіно міста Рубіжне Луганської області. 17 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його баби [PERSON]. З копії постанови приватного нотаріусу Рубіжанського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2018 № 481/02-14 вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення, так як його мати [PERSON] померла 13.12.2013, але він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, що належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON], яка померла 13 липня 2014 року, її онук [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення, так як його мати [PERSON] померла 12 грудня 2013 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 13 січня 2015 року. Після смерті [PERSON] є ще спадкоємець першої черги - відповідач по справі [PERSON], який у наданому суду відзиві повідомив, що спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері він не прийняв, на нього не претендує, звертатись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини не буде. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Частина 1 статті 2 ЦПК України вказує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. На підставі викладеного, з урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] за незалежних від нього обставин, спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком протягом двох місяців.

Outcome: approved