Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

24.02.2017 року до суду звернулася [PERSON] Мар`яна Олексіївна з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 05.10.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею, подружнє життя виявилось невдалим, подальше спільне життя вважає неможливим, так як втрачено почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Харук. 28.02.2017 року до суду звернувся відповідач [PERSON] з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 05.10.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею, подружнє життя виявилось невдалим, подальше спільне життя вважає неможливим, так як втрачено почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, під час спільного проживання у 2013 році вони припиняли спільне проживання на 2 дні за її ініціативою, а потім поновили його за ініціативою відповідача, з 06.08.2016 року сторони мешкають окремо, спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили, спір щодо поділу майна, виховання сина у сторін відсутній, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Харук. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 05.10.2013 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 68 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ЖС №130475, виданого 05.10.2013 року (а.с.9). 10.04.2013 року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії I-ЖС №219116, виданого керівником державної органу реєстрації актів цивільного стану 25.04.2013 року (а.с.10). В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися. Відповідач не піклувався про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У 2013 році сторони припиняли спільне проживання на 2 дні за ініціативою позивача, а потім поновили його за ініціативою відповідача. З 06.08.2016 року сторони припинили спільне проживання. Син мешкає з позивачем. Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили. Спору щодо майна подружжя та виховання сина у сторін не має. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, який в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами. Суд при постановленні рішення керується вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Давиденко на Харук, а після оформлення розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Харук, то суд відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про те, що при оформленні розірвання шлюбу в органах державного РАЦСу залишити [PERSON] Мар`яні Олексіївні прізвище Харук.

Outcome: approved