Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

22.09.2017 року позивач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №3184/2-07 від 29 грудня 2007 року, яка станом на 11 вересня 2017 року складає 4 037,03 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 104 975,74 грн., з яких заборгованість за відсотками за період з 20.09.09.2014 року по 26.07.2015 року: 1 765 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 45 911,23 грн., пеня за виникнення простроченої заборгованості за відсотками за період з 01.01.2017 року по 10.09.2017 року: 2 271,43 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 59 064,51 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко», правонаступником якого є АБ «Порто-Франко», та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №3184/2-07, згідно якого банк видав [PERSON] кредит в сумі 22 800 доларів США зі сплатою 13,5% річних. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки, згідно якого поручитель прийняла на себе зобов'язання відповідати в повному об'ємі за своєчасне і повне виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором. У подальшому в кредитний договір сторонами було внесено зміни додатковими угодами №1, №2, №3, №4, а також додатковою угодою №1 було внесено зміни до договору поруки. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2014 року по справі №522/31719/13-ц було стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, а саме: за кредитом, за відсотками, пеню за виникнення простроченої заборгованості, яке в подальшому було виконано. Позивач вважає, що рішенням суду дію кредитного договору припинено не було та банком за період до повного виконання рішення суду правомірно нараховувались до сплати відсотки за користування грошовими коштами та неустойка (пеня), які мають бути стягнені з відповідачів. Дана справа, в порядку ст. 11-1 ЦПК України, була передана судді Свяченої Ю.Б. для розгляду та ухвалою суду від 25.09.2017 року було відкрито провадження. У зв'язку з рішенням Дисциплінарної палати від 22.11.2017 року №3723/3дп/15-17 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та внесення подання Вищої Ради Правосуддя про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси, на підставі наказу керівника апарату суду Німас І.Я. від 08.12.2017 року № 218/а про передачу нерозглянутих справ, та на підставі службової записки секретаря судового засідання Шеян І.В., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, здійснено повторний авто розподіл справи, а справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України (в новій редакції), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно п.9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою судді Домусчі Л.В. від 21.03.2018 року, справа була прийнята до провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 15.05.2018р. Ухвалою суду від 15.05.2018р. було закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду по суті на 28.08.2018 року. 10.07.2018р. до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наданих доказів та пояснень, викладених у позовній заяві. Ухвалою суду від 28.08.2018 року було залучено ТОВ «Лекс Навігатор» (місцезнаходження 01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 97/37, код ЄДРПОУ 40856598) до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а також витребувано у позивача належним чином засвідчену копію договору №31 від 01.08.2018 року, на підставі якого відбулось відступлення прав вимог за кредитним договором №3184/2-07 від 29.12.2007 року, позичальником за яким є [PERSON], на користь ТОВ «Лекс Навігатор» (місцезнаходження 01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 97/37, код ЄДРПОУ 40856598). Розгляд справи було відкладено на 17.10.2018 року. 17.10.2018 року за клопотанням сторін розгляд справи було відкладено на 11.12.2018 року. До суду 16.11.2018 року від позивача надійшла засвідчена копія договору №31 від 01.08.2018 року, на підставі якого відбулось відступлення на користь ТОВ «Лекс Навігатор» прав вимог за кредитним договором №3184/2-07 від 29.12.2007 року. У судове засідання 11.12.2018 року сторони не з'явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника відповідачів надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, згідно якої він заперечував проти задоволення позову, просив застосувати наслідки пропуску позивачем строку давності. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв'язку з цим, датою складення цього судового рішення є 19 грудня 2018 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що 29 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко», правонаступником якого є АБ «Порто-Франко», та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №3184/2-07 (надалі кредитний договір), згідно якого банк видав [PERSON] кредит в сумі 22 800 доларів США зі сплатою 13,5% річних. Згідно п.1.1. кредитного договору, банк видає позичальнику кредит на придбання автомобіля Toyota Corolla 2007р.в. в сумі 22 800,00 доларів США с 29 грудня 2007 по 28 грудня 2012р. зі сплатою 13,5% річних. Згідно п.3.3. кредитного договору, відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості по кредиту за період з 1-го по останнє число поточного місяця включно (метод факт/факт). Згідно п.3.7. кредитного договору, позичальник зобов'язується, починаючи з квітня щомісячно погашати заборгованість за кредитом не менш, ніж 550,00 доларів США з урахуванням сплати відсотків. Позичальник зобов'язався повернути всю суму кредиту в строк до 28 грудня 2012р. Повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними здійснюється в валюті кредиту. Згідно п.3.8. кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов'язується сплачувати відсотки щомісяця з 1-го, але не пізніше 10 числа і в кінці строку 28 грудня 2012 року від фактичної заборгованості за кредитом в розмірі 13,5% річних. Згідно п.3.10. кредитного договору, позичальник зобов'язується у разі відсутності можливості повернути всю суму кредиту та відсотки за ним, в 3-денний строк настання, передбачених цим договором строків повідомити про це банк. Згідно п.3.12. кредитного договору, позичальник зобов'язується в 7-денний строк із дня отримання письмової вимоги банку достроково погасити кредит, повністю здійснити розрахунок із банком за користування кредитом грошовими коштами, а у разі їх відсутності здійснити дії по достроковому виконанню договору-забезпечення, або зі згодою з банком надати в заставу ліквідне майно або забезпечити укладання іншого договору-забезпечення за наявності хоча б одного з нижченаведених випадків: припинення дії договору, укладеного з метою забезпечення цього договору; несплати чи несвоєчасної сплати позичальником відсотків за користування кредитом два місяці; порушення та/або невиконання позичальником будь-якої з умов цього договору; наявності в суді заяви про порушення справи щодо позичальника чи за іншими підставами, за яких правонаступництво за договором-забезпечення неможливе або ясно не визначене. Згідно п.4.2. кредитного договору, банк має право достроково стягнути з позичальника кредит та нараховані відсотки та/або достроково пред'явити вимоги за договором забезпечення за наявності хоча б з випадків: в разі здійснення попереднього слідства чи порушення кримінальної справи щодо позичальника; ухилення позичальника від банківського контролю; в разі неявки позичальника більш ніж 5 днів до банку за його письмовою вимогою, направленою за зазначеною в реквізитах цього договору адресою; невиконання позичальником п.3.10. цього договору; настання хоча б одного з випадків, що передбачені п.3.12 цього договору; в інших випадках загрози повернення банку кредиту чи відсотків за його користування. Згідно п.4.3. кредитного договору, у разі несплати позичальником у встановлені строки заборгованості за кредитом, а також відсотків за його користування, та за відсутності коштів на поточному рахунку: -на розсуд банку перерахувати суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочки, а також 3% річних від простроченої суми; -нараховувати та стягувати пеню за кожний день прострочки повернення кредиту в розмірі 1/365 (1/366 якщо у році 366 днів), подвійної ставки за кредитом, що діяла в періоді, за який нараховується пеня, виходячи з суми фактичної заборгованості; -нараховувати та стягувати пеню за кожний день прострочки сплати відсотків за користування кредитом, що діяла в періоді, за який нараховується пеня, виходячи з суми фактичної заборгованості. Згідно додатку №1 до кредитного договору (графіку платежів сукупної вартості та реальної процентної ставки кредиту сторонами погоджено наступні умови: дата надання кредиту - 29 грудня 2007р.; дата повернення кредиту - 28 грудня 2012р.; сума кредиту 22 800 доларів США; термін користування кредитом - 60 місяців; графік погашення заборгованості за кредитом - 550 доларів США щомісяця; номінальна процентна ставка - 13,5 % річних; дата першого платежу - 01.01.2008 року; дата останнього платежу 28.12.2012 року. 12 березня 2008 року сторонами було змінено умови кредитного договору (додаткова угода №1), а саме: змінено п.3.3 договору на наступну редакцію «п.3.3. відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом за період з 1-го по останнє число поточного місяця включно (метод нарахування факт/360)», а також змінено п.3.7 на наступну редакцію «п.3.7. починаючи з червня 2008 року з 1-го по 10-те число щомісячно погашати заборгованість за кредитом не менш, ніж 560,00 доларів США з урахуванням сплати відсотків. Повернути банку всю суму кредиту в строк до 28 грудня 2012 року». 05 січня 2009 року сторонами було змінено умови кредитного договору (додаткова угода №2), а саме: змінено п.3.7 договору на наступну редакцію «п.3.7. Починаючи з квітня 2009 року щомісячно погашати заборгованість за кредитом не менше 602,00 дол. США з урахуванням сплати відсотків, до цього часу здійснюється тільки сплата відсотків. Повернути банку всю суму кредиту в строк до 28 грудня 2012 року». 24 лютого 2011 року сторонами було змінено умови кредитного договору (додаткова угода №3), а саме: змінено: п.3.7. договору на наступну редакцію: «п.3.7. Починаючи з березня 2011 року щомісячно з 1-го по 10-те число здійснювати погашення заборгованості перед банком в сумі не менш ніж 300 доларів США з урахуванням сплати відсотків, передбачених п.3.8. договору. Починаючи з березня 2012 року щомісячно з 1-го по 10-те число здійснювати погашення заборгованості перед банком в сумі не менш ніж 602 доларів США з урахуванням сплати відсотків, передбачених п.3.8. договору. Повернути банку кредит та відсотки за користування кредитом в валюті кредиту в строк, передбачений п.1.1. договору. Нести валютні ризики при виконанні зобов'язань за договором.» п.3.8. договору на наступну редакцію: «3.8. Починаючи з березня 2011 року щомісячно сплачувати заборгованість за відсотками в сумі не менш ніж 300 доларів США. З часу входження у графік погашення заборгованості за відсотками, сплачувати щомісячно з 1-го по 10-те число місяця відсотки, нараховані за користування кредитними коштами в місяці, що передує розрахунковому, а також в день повного погашення кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом в поточному місяці від фактичної заборгованості за кредитом в розмірі 13,5% річних на рахунок №22087773303840. Здійснювати погашення заборгованості перед банком в сумі не менш ніж 602 доларів США з урахуванням сплати відсотків, передбачених п.3.8. договору.» Згідно додатку до додаткової угоди №3 до кредитного договору (графіку платежів сукупної вартості та реальної процентної ставки кредиту) сторонами погоджено та змінено наступні умови: дата додаткової угоди - 24 лютого 2011р.; дата повернення кредиту - 28 грудня 2012р.; сума кредиту 17 027,51 доларів США; термін користування кредитом - 22 місяці; графік погашення заборгованості за кредитом - 300 доларів США щомісяця; номінальна процентна ставка - 13,5 % річних; дата узгодженого першого платежу - 10.03.2011 року; дата останнього платежу 28.12.2012 року. 24 грудня 2012 року сторонами було змінено умови кредитного договору (додаткова угода №4), зокрема змінено: п.1.1. договору на наступну редакцію: «1.1. Банк надає позичальнику кредит на придбання транспортних засобів в сумі 22 800,00 доларів США с 29 грудня 2007 по 30 грудня 2013р. зі сплатою 13,5% річних, а позичальник зобов'язується належним чином використовувати та повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифами банку, а також виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором.» п.3.7. договору на наступну редакцію: «3.7. Починаючи з січня 2013 року щомісячно з 1-го по 25-те число місяця здійснювати погашення заборгованості перед банком в сумі не менш ніж 400 доларів США з урахуванням сплати відсотків. Повернути банку кредит та відсотки за користування кредитом в строк, передбачений п.1.1. договору.» п.4.3. договору на наступну редакцію: «.4.3. За порушення строків оплати кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, передбачених договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.» Згідно додатку до додаткової угоди №4 до кредитного договору (графіку платежів сукупної вартості та реальної процентної ставки кредиту) сторонами погоджено та змінено наступні умови: дата додаткової угоди - 24 грудня 2012р.; дата повернення кредиту - 30 грудня 2013р.; сума кредиту 15 962,951 доларів США; термін користування кредитом - 12 місяців; графік погашення заборгованості за кредитом - 400 доларів США щомісяця; номінальна процентна ставка - 13,5% річних; дата узгодженого першого платежу - 25.01.2013 року; дата останнього платежу 30.12.2013 року. 29 грудня 2007 року з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки, згідно якого поручитель прийняла на себе зобов'язання відповідати в повному об'ємі за своєчасне і повне виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором. Додатковою угодою №1 від 24 грудня 2012 року було внесено зміни до договору поруки, зокрема змінено п.1.1. на наступну редакцію: «1.1. Поручитель зобов'язується перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №3184/2-07 від 29 грудня 2007 року та додатковим угодам до нього. Під своєчасним виконанням зобов'язань за кредитним договором розуміється повернення банку в строк до 30 грудня 2013 року суми кредиту в розмірі 22 800 доларів США, сплата відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, комісійної винагороди, неустойки (штрафів, пені), в розмірі строки та на умовах, передбачених кредитним договором, а також відшкодування банку вірогідних збитків». Відповідач [PERSON] не виконував належним чином свої зобов'язання, що передбачені кредитним договором та змінами до нього. Зазначене стало підставою для звернення банку 25 грудня 2013 року до суду з позовом до позичальника та поручителя. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2014 року по справі №522/31719/13-ц позовні вимоги банку було задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів 137 648,04 грн., з яких загальна заборгованість за кредитом 121 397,36 грн., загальна заборгованість за відсотками 5 922,01 грн., пеня за виникнення простроченої заборгованості за період з 26.01.2013 по 09.12.2013 складає 10 328,66 грн. При огляді витребуваної цивільної справи №522/31719/13-ц судом встановлено, що рішення суду від 03 червня 2014 року по справі №522/31719/13-ц було виконано, що підтверджується постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби від 30.07.2015р. про закінчення виконавчого провадження ВП №44364906 згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (діючої на той час редакції), тобто у зв'язку з повною сплату суми боргу за виконавчим документом, виконавчого збору та судових витрат. Зазначене також підтверджується листом позивача №04/1381 від 28 липня 2015р. на адресу органу ДВС, а також відміткою на виконавчому листі відповідного змісту. Крім того, судом було встановлено, що згідно договору №31 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01 серпня 2018 року, укладеного між ПАТ АБ «Порто-Франко» та третьою особою ТОВ «Лекс Навігатор» (новий кредитор), позивач відступив третій особі шляхом продажу належні йому права вимоги позивача до позичальників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №3184/2-07 від 29 грудня 2007 року, договором поруки №29-12-07/8 від 29 грудня 2007 року (п.2.1 договору). За цим договором новий кредитор в день укладення договору набув усі права кредитора за кредитним договором №3184/2-07 від 29 грудня 2007 року, договором поруки №29-12-07/8 від 29 грудня 2007 року, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання відповідачами зобов'язань за договорами, сплати грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок тощо. Права кредитора за договорами переходять до нового кредитора в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням договірного списання коштів, що надано банку відповідно до умов основних договорів. (п.2.2 договору). Згідно додатку №1 до договору №31 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01 серпня 2018 року, під №14 зазначений договір, право вимоги за яким відступається, та боржник за таким договором: [PERSON], кредитний договір №3184/2-07 від 29 грудня 2007 року та договір поруки №29-12-07/8 від 29 грудня 2007 року тощо. Згідно зі ст.ст.12,13,81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що, пред'явивши позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом шляхом звернення до суду, банк, відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання. Позовні вимоги банку були задоволені повністю заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2014 року по справі №522/31719/13-ц, а рішення суду виконано. Отже, з моменту пред'явлення вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами. Крім цього, відповідно положень абзацу 2 та 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 Крім того, згідно положень абзацу 2 та 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за кредитним договором. У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі №6-2251цс16 зазначено, що пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 р. № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно зіст.611ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Також суд враховує правову позицію, викладену у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц, де зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Зазначені правові висновки, відповідно до ч.4ст.263 ЦПК України, враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Тому, нараховувати відсотки та пеню станом на 20 вересня 2017 року банк не мав законних підстав у зв'язку зі зміною строку виконання основного зобов'язання, задоволення та й реального виконання його вимог в повному обсязі. Судом враховується, що реалізуючи своє право, передбачене вищезазначеною частиною ст.1050 ЦК України, звертаючись до суду про повне дострокове повернення всієї суми кредиту разом із нарахованими процентами та штрафними санкціями, кредитор в односторонньому порядку змінює строк виконання зобов'язання за кредитним договором і строк виконання зобов'язання за договором настає достроково. Пред'явлення кредитором вимоги про дострокове стягнення заборгованості та реалізація такого права через рішення суду є волевиявленням кредитора, який бажає повернути достроково надані боржнику кошти через порушення ним кредитної дисципліни, при цьому добровільно відмовляючись отримувати прибуток у вигляді відсотків за користування кредитом, які б могли бути отримані до закінчення строку дії кредитного договору. Прийняття судом рішення за позовом кредитора про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості за кредитним договором достроково змінює зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту частинами до певної дати на обов'яз ок по виконанню судового рішення та повернення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором. Внаслідок такого рішення залишаються зобов'язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, та право кредитора на нарахування, передбачені частиною другоюст.625ЦК України за час невиконання такого рішення. Продовження нарахування кредитором відсотків, передбачених умовами кредитного договору після реалізації кредитором свого права на дострокове повернення кредиту по день фактичного повернення всієї суми кредиту, стягнутого на підставі судового рішення суперечить таким принципам, як справедливість, добросовісність та розумність, порушує справедливий баланс інтересів сторін договору, створює ситуацію правової невизначеності, оскільки за час виконання рішення продовжують нараховуватись відсотки, розмір яких неможливо прогнозувати та розрахувати. За такою логікою, після нарахування відсотків за період виконання судового рішення кредитор продовжить нараховувати відсотки до повернення відсотків, нарахованих за час виконання судового рішення, і так до безкінечності. Відповідно до ст.599, ч.3 ст.1049 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином, а позика/кредит вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів. Отже повне виконання боржником [PERSON] рішення суду, яким з нього достроково на користь банку стягнуті кредитні кошти за кредитним договором, та їх зарахування на банківський рахунок кредитора, свідчить про те, що кредитні правовідносини між сторонами припинились внаслідок виконання, проведеного належним чином, у зв'язку з чим позивач як кредитор втратив право на стягнення щомісячних платежів, відсотків, штрафних санкцій після припинення кредитних правовідносин. Тобто, пред'явлення кредитором вимоги про дострокове стягнення заборгованості та реалізація такого права через заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2014 року по справі №522/31719/13-ц, яке набрало законної сили 16.06.2014р., за позовом позивача до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором потягло те, що кредитний договір №3184/2-07 від 29 грудня 2007року припинив свою дію, а банк у подальшому втратив можливість нарахування та стягнення з позичальника відсотків та пені за кредитним договором, оскільки, нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пені за виникнення простроченої заборгованості за відсотками поза строком дії кредитного договору не передбачено. Згідно зст.599ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У судовому засіданні встановлено,що кредитний договір №3184/2-07 від 29 грудня 2007 року припинив свою дію, у зв'язку з його виконанням [PERSON] на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2014 року по справі №522/31719/13-ц, яке набрало законної сили 16.06.2014. Доводи представника позивача, зазначені у позовній заяві, про те, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає відповідальності за порушення строків розрахунків, що зумовлює подальше нарахування відсотків за кредитом та пені до дня порушення провадження у справі про банкрутство, судом відхиляються, оскільки кредитний договір припинив свою дію 25.12.2013 року, після звернення банку до суду (справа №522/31719/13-ц), а після цієї дати у кредитора (позивача) залишається право лише на отримання сум, передбаченихст.625 ЦК України. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення відсотків та пені за виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором №3184/2-07 від 29 грудня 2007 року. Суд не застосовує наслідки пропуску строку позовної давності, про застосування яких було заявлено представником відповідачів, оскільки в позові відмовлено за його безпідставністю. З урахуванням викладеного, згідно ст. 141 ЦПК України і підстав для стягнення судових витрат з відповідачів також не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed