overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, як непрацездатної матері. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що на теперішній час вона не працює, отримує мінімальну пенсію, інших доходів не має. В той же час вона змушена нести витрати по придбанню ліків для свого лікування, оскільки має хронічне захворювання. На підставі переліченого вказувала, що потребує матеріальної допомоги з боку сина, який працює та має постійний заробіток. Враховуючи, що вона є непрацездатною, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, яка в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду також не з'явився, надіславши заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/6 частки від заробітку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Відділом ЗАГС Жовтневого райвиконкому міста Жданова (нині Маріуполя), актовий запис № 1408 від 22 серпня 1977 року, [PERSON] народився [INFO], матір'ю якого зазначена [PERSON]. Як вбачається з довідки серії ДОН-07 № 055915 огляду МСЕК від 02 квітня 2010 року, [PERSON], 1957 року народження, встановлено третю групу інвалідності безстроково у зв'язку з загальним захворюванням. Враховуючи, що відповідач [PERSON] повністю визнав позов [PERSON], таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких підстав суд вважає можливим задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі ст. ст. 202, 205 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 14 червня 2002 року у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 08 між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які є неповнолітніми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля позивача. Причиною розпаду сімї є різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довіря. Зазначає, що з 2013 року між ними почали виникати побутові сварки, конфліктні ситуації, внаслідок чого з цього часу почали проживати окремо. Вказує, що подружні відносини припинені, проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору щодо місця проживання дітей та майнового характеру немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Та судовий збір просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 червня 2002 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 08 (а.с.3). У сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-МИ №072675 від 17.06.2008 року та серії І-МИ №072676 від 17.06.2008 року виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області (а.с.6-7). Сторони проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 640,00 грн. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, а справу розглядати без його участі, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2004 року (а.с. 4) та мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують, позивач поновлювати їх наміру не має, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 21.11.2015 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Березнегуватському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 57. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, з жовтня 2016 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Проте відповідачка не бажає розривати шлюб в органах ДРАЦС. В зв'язку з викладеним позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], судові витрати покласти на нього. Позивач свої вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягав, а справу просив слухати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідачка в судове засідання надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 листопада 2015 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у Березнегуватському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 57 ( а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2016 року, на примирення вони не згодні. Проте відповідачка добровільно розривати шлюб в органах ДРАЦС відмовляється. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак виходячи з характеру спірних правовідносин, згоди відповідачки на розірвання шлюбу, суд вважає, що судові витрати сторони мають нести в рівних частках, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого ним при подачі позову судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 13 серпня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року їх шлюб було розірвано. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що у графі батьки записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 липня 2003 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що проти розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2003 року, актовий запис № 844 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 8, 9, 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

22 лютого 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 03 листопада 2013 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис - № 536. Від спільного життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені у грудні 2016 року, через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Присвоїти їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «Школенко». За заявою відповідача [PERSON], ухвалою суду від 22 березня 2017 року сторонам було надано строк на примирення до 19 червня 2017 року (а.с.14-15). Позивачка [PERSON] надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти винесення якого не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутність не просив. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 31липня 2017 року, відповідно до ст. 225 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] з відповідачем [PERSON] 03 листопада 2013 дійсно було укладено шлюб (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу. Має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вимоги позивачки частині зміни прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне «Школенко» підлягають задоволенню. За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

22 лютого 2017 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалася на ті обставини, що між нею та відповідачем [PERSON] 06.05.2006 року було укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №595). Під час перебування у шлюбі у них [INFO] народилась дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції. 30.08.2016 року рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На сьогоднішній час позивачка вказує, що вона самостійно утримує дитину та жодної допомоги від відповідача не отримує. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав та просив слухати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.05.2006 року. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано Під час перебування у шлюбі у них [INFO] народилась дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції. Згідно довідки з місці проживання про склад сім'ї та прописку [PERSON] проживає та прописана з позивачкою. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

22 лютого 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 23 червня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з лютого 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №302887, виданого 02 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, [PERSON] та [PERSON] 23 червня 2012 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 311. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Солоділова». Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved