Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

24.07.2012 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що рішенням ХХХХ1Х сесії У демократичного скликання Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.0529 га по [ADDRESS]. На підставі цього рішення управлінням Держком-зему [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 873800. Проте постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року рішення Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року скасоване як таке, що прийняте з порушенням ст.83 ЗК України. Оскільки Дер-жавний акт на право власності на землю серії ЯК № 873800 виданий та зареєстрований на підставі скасованого рішення органу місцевого самоврядування, тому просив визнати його недійсним та скасувати його державну реєстрацію, а також зобов'язати відділ Держземагенства у Старосамбірському районі здійснити необхідні дії, пов'язані з визнанням недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 873800 від 19.05.2010 року та скасувати його державну реєстрацію. 09.08.2012 року суддею Бонецьким Л.Й. було відкрито проваджен-ня у справі, проте у зв'язку із задоволенням відводу судді 06.09. 2012 року справа шляхом автоматизованого розподілу передана до провадження судді Лойзик М.В. 10.10.2012 року до участі у справі третьою особою було притяг-нено [PERSON] і провадження у справі зупинено до вирішення Вищим адміністративним судом скарги [PERSON] на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року про скасування рішення Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року. 19.05.2014 року провадження у справі відновлено у зв'язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення. 09.07.2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0529 га, що розташована у [ADDRESS], серії ЯК № 873800, виданий управлінням Держкомзему у Старосамбірському районі на ім'я [PERSON], скасувати державну реєстрацію прав на вищезазначену ділянку та документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відділу Держземагенства у Старосамбірському районі [PERSON] проти позову заперечила посилаючись на те, що з 01.01. 2013 року до компетенції Держземагенства не входить реєстрація прав на нерухоме майно. Представник притягненої до участі у справі співвідповідачем Реєстраційної служби Старосамбірського РУЮ повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає розгляду справи. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечила посилаючись на те, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року, якою ска-соване рішення Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0.0529 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS], винесена без врахування плану забу-дови земельної ділянки [PERSON] та інших правовстановлюючих документів, тому підстави для скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку відсутні. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань: Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на ст. 116, 118, 125, 126 ЗК України. Статтею 116 Земельного Кодексу України встановлено, що грома-дяни та юридичні особи набувають права власності та права користу-вання земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місце-вого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян прова-диться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підпри-ємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користу-вання за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користу-вання ними в порядку, визначеному законом. У відповідності зі ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а ст.126 цього Кодексу встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Рішенням Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.0529 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку. На підставі цього рішення управлінням Держкомзему [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 873800. Проте постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року рішення Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року скасоване. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2014 року касаційна скарга [PERSON] на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року залишена без змін. У відповідності з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки рішення, на підставі якого виданий Державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку скасоване, то вимогу [PERSON] про визнання цього акту недійсним слід вважати підставною та задовольнити. Що стосується вимоги позивача в частині скасування державної реєстрації прав [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] площею 0.0529 га та про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію цих прав, то таке задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності зі ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 1. Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користу-ання земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфіте-взис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право госпо-дарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. 2. Речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно. 3. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, квартиру може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані, крім випадків, якщо власником земельної ділянки та житлового будинку, будівлі, споруди, квартири, розташованих на ній, є та сама особа. Проте, цей позов обгрунтований тільки посиланням на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року, якою скасовано рішення Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року про передачу безкоштовно у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, жодних доказів про реєстрацію будь-яких прав [PERSON] (на право власності, користування, чи оренди земельної ділянки, чи житлового будинку) суду не надано, отже відсутні підстави для прийняття рішення про скасування державної реєстрації прав [PERSON] на земельну ділянку та документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію цих прав.

Outcome: partial