overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

23.10.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з 2017року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, дітей в цьому шлюбі не має, майнового спору не має. Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]» (а.с.17). Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, заперечив проти стягнення судових витрат. (а.с.32). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з 2017року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків з 2017року, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21.01.2012 року між ним та відповідачкою у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають доньку Софію, [INFO] Сторони сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам. Позивач до судового засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її присутності, зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, можливість збереження сім`ї втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, може надавати кошти на утримання дитини . У судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом в частині стягнення з нього 1/4 частини заробітку згоден. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження. Відповідно до ч.1ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. Відповідно до ст.211 ЦПК України учасник справи має право зачвити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 28.01.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач [PERSON] Неповнолітня дитина проживає разом з матірю позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивача, яка самостійно утримує неповнолітню дитину, матеріальний стан відповідача, який є працездатною особою, та з якого стягнень по іншим виконавчим листам не проводиться, а також інші істотні обставини справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачкою та вони мають спільного сина [PERSON] [INFO]. Згоден сплачувати на утримання дитини аліменти в тому розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] (а.с. 3-4). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Балтська міська рада Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На обґрунтування вимог зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 01.10.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Смірновою Н.С., серія ААА № 507605, нею було придбано житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Мирони Балтського району Одеської області. У вказаному договорі купівлі-продажу її прізвище було зазначено як «[PERSON]» згідно її паспорту, однак на той час відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.05.1994 року її було відновлено дошлюбне прізвище «[PERSON]». Оскільки вона після розірвання шлюбу для зміни прізвища вчасно не замінила паспорт, вона не може реалізувати її право власності на вищевказаний будинок, тому вона просила суд встановити факт належності її зазначеного договору купівлі-продажу. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявника та її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] належить договір купівлі-продажу від 01.10.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Смірновою Н.С., серія ААА № 507605, що підтверджується показами свідка [PERSON], довідкою Балтської міської ради Одеської області від 26.11.2018 року, копією державного акта на право власності на земельну ділянку. Встановлення факту належності заявнику даного договору купівлі-продажу необхідне для реалізації її права власності на вищевказаний будинок, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON]\~про зміну розміру аліментів, стягнених з нього за рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~24.10.2018\~року направлено\~запит в\~Довжоцьку сільську\~раду Камянець-Подільського\~району про\~місце реєстрації\~відповідача.\~ \~ \~ Ухвалою суду від 31.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 01.11.2018 року від Довжоцької сільської ради надійшла інформація про те, що [PERSON] зареєстрований [INFO]. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з відповідача стягуються аліменти відповідно до рішення даного суду на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час цих коштів на утримання дітей не достатньо. Крім того відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, також змінився розмір аліментів, який є значно більшим від розміру, який стягується на кожну дитину. Тому вважає за доцільне звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку судового розгляду позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи судом встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 19\~жовтня 2015\~року \~з [PERSON]\~стягнено аліменти\~ на\~ користь\~ [PERSON]\~на утримання\~сина \~[PERSON],\~[INFO]\~та сина\~[PERSON],\~ [INFO]\~по 500\~грн.\~щомісячно на\~кожну дитину.\~ \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, а чинним законодавством збільшено розмір аліментів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському, Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 981. Ухвалою суду від 06.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 27.02.2019 року по справі проведено підготовче судове засідання. Справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що причиною розірвання шлюбу є неналежне відношення чоловіка до сімейного життя. Відсутність взаєморозуміння та поваги. Все це привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Миритися категорично не бажає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, так як дружина категорично не бажає з ним проживати. Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.10.2011 року. Позивач вказує, що не можуть жити разом, так як мають різні характери та різні погляди на життя. Чоловік не приділяє належної уваги їй, дитині, матеріально сім'ю не забезпечує.Миритись категорично не бажає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, витрати по оплаті судового збору понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 квітня 1990 року відділом ЗАГС Хотинського району, Чернівецької області, актовий запис № 16. Ухвалою суду від 24.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 19.11.2018 року по справі проведено підготовче судове засідання. Справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та поваги. Із-за чого виникали сварки, скандали. Відповідач проблемами сімї не цікавиться, не приділяє їй належної уваги, як жінці. Все це привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Миритися категорично не бажає. Майнового спору на даний час не має. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 24.10.2018 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї довірительки і просить шлюб між подружжям розірвати, так як вони впевнилися, що жити разом не зможуть. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, так як позивач категорично не бажає з ним проживати. Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.04.1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС не має можливості, так як позивач перебуває на заробітках за кордоном. Позивач вказує, що не можуть жити разом, так як мають різні характери та різні погляди на життя. Чоловік не приділяє належної уваги їй, як дружині. Миритись категорично не бажає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як сімя розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям є недоцільним. Майнового спору на даний час не має. \~ Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON]\~та \~[PERSON], звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2009 року Калачковецькою сільською радою, Камянець-Подільського району, Хмельницької області, актовий запис № 05. Ухвалою суду від 23.10.2018 року прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами окремого провадження. Обґрунтовуючи заявлені вимоги [PERSON]\~та \~[PERSON], вказують, що від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння та взаємоповаги. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. Кожен з них проживає своїм життям. Миритися не має сенсу, так як сімя існує формально. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Заслухавши заявників, вивчивши та дослідивши, матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.10.2009 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Сторони\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягають, так як вважають, що сімя розпалась повністю і зберегти її вже не можливо. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Сторони надали суду копію договору між батьками визначення місця проживання дитини,здійснення батьківських прав,виховання дитини та сплату аліментів на дитину,посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу 12.10.2018 року ,реєстр за №13530. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Крім того,вказаною статтею передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. У даному випадку заяву про розірвання шлюбу [PERSON] було подано 23.10.2018 року, місяць часу від подання заяви судом витримано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.109 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

23.10.2018 року заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] року його донька [PERSON] у медичному закладі на території м. Луганська народила дитину, хлопчика. Батьком дитини є [PERSON], з яким вона перебуває у шлюбі і який записаний як батько у свідоцтві про народження дитини від 08.09.2018 року. З метою проведення реєстрації народження дитини 23.10.2018 року він звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Однак в реєстрації народження було відмовлено на підставі того, що документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом установлено, що [INFO] року на тимчасово окупованій території України, в м. Луганську Луганської області, громадянка України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], народила третю за рахунком дитину, хлопчика. [INFO] року у медичному закладі на території м. Луганська Луганської області видано медичне свідоцтво про народження дитини № 535. На момент народження дитини заявник перебувала у шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] 23.10.2018 року звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації народження дитини, однак йому було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, а саме медичне свідоцтво про народження дитини було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви немає. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved