Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

22.04.2014р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом й в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 21.02.2014р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування квартири [ADDRESS]. Проте 14.04.2014р. позивачка дізналась, що на належну їй квартиру накладений арешт на підставі постанови державного виконавця Другого Суоровського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Коренюк О. В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.03.2014р., що був накладений в рамках виконавчого провадження №41878062, в якому боржником є [PERSON], а стягувачем - [PERSON]. Оскільки право власності [PERSON] оформлене належним чином та виникло у неї з моменту державної реєстрації, а держаний виконавець не перевірив ці дані на момент накладення арешту, тому позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений 24 березня 2014 року, державним виконавцем Другого Суворовського відділу л т державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коренюк Оленою Володимирівною, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження серії ВП №41878082. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. До суду представник другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції а також залучений співвідповідач [PERSON] не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. В матеріалах справи наявні заперечення другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в яких відповідач просить відмовити в задоволені позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації вартості ? частки квартири, визнання права власності, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості ? частки квартири [ADDRESS] в розмірі 170 621,66 грн., припинено право [PERSON] на ? частку квартири, визнано за [PERSON] право власності на квартиру (а.с. 19-20). Постановою головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 04.02.2014р. відкрито виконавче провадження по виконанню виданого 28 січня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси виконавчого листа № 523/2925/13 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в розмірі 170 621,66 грн. (а.с. 17-18). На підставі договору дарування від 21.02.2014 року [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 5-6). Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем (а.с. 7). Постановою державного виконавця Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 24.03.2013р. накладено арешт у межах суми боргу на вказану квартиру та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с. 21). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управляння юстиції Одеської області від 25.03.2014р. № 11885627 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 25 березня 2014 року за реєстраційним номером 5954905 від державного виконавця Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ, відмовлено у державній реєстрації обтяження - арешту нерухомого майна квартири [ADDRESS] за суб'єктом обтяження Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ з посиланням на наявність державної реєстрації права власності на майно за іншою особою, відмінною від боржника (а.с. 22). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині зняття арешту обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу який виконує постанову про зняття арешту.

Outcome: approved