Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 01.09.1994 року вона з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний, згідно рішення Надвірнянського р-нного суду від 02.08.2012 року. За час спільного проживання з відповідачем у них народилося двоє дітей: дочки- [PERSON],[INFO], яка на даний час є повнолітня та [PERSON], [INFO].н. на утримання якої, як стверджує позивачка, відповідач коштів не надає, хоча має таку можливість, оскільки регулярно їздить на заробітки , де працює на роботах по будівництві. Зазначає, що вона за весь термін з моменту розірвання шлюбу жодних коштів та іншої допомоги на утримання неповнолітньої дитини не одержувала Відповідач ухиляється від утримання дитини, її виховання, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток. Вона особисто не має можливості матеріально забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток її творчих та пізнавальних здібностей, уподобань та обдарувань, а на її неодноразові прохання надати матеріальну допомогу на утримання їхньої неповнолітньої дитини відповідач не реагує. В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги [PERSON] з підстав, наведених в позовній заяві.Просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в її користь за минулий час(шість місяців), а також стягувати в подальшому аліменти до досягнення дочкою повноліття у розмірі 900 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивачки визнав частково. Погоджується щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] Однак, просить суд зменшити суму, оскільки на даний час він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, живе виключно за рахунок тимчасових заробітків. Що стосується стягнення з нього аліментів за минулий час- заперечує, так як його колишня дружина - [PERSON] в той час перебувала за кордоном, а дочка проживала разом з ним та була повністю на його утриманні. Тому, дружина не зверталася до нього з вимогами сплачувати якісь грошові кошти на утримання дитини. Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх вимог і заперечень, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02.08.2012 року, згідно рішення Надвірнянського р-нного суду. З'ясовано також, що за час перебування в шлюбі у подружжя народилися спільні діти: дочка [PERSON],[INFO], яка на даний час є повнолітня та неповнолітня [PERSON], [INFO].н., про що свідчить свідоцтво про її народження, копія якого є в матеріалах справи. На даний час неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З долученого до матеріалів справи акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї, складеного депутатом Ланчинської селищної ради вбачається, що відповідач [PERSON] не працює, трудової книжки не має. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивачки та платника аліментів, який має нерегулярний заробіток, ніде офіційно не працює, підприємницькою діяльністю не займається, однак зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, беручи до уваги вік дитини, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом у твердій грошовій сумі по 500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Що стосується вимог позивачки стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки за минулий час -шість місяців, суд вважає, що в цій частині позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. В судовому засіданні представником позивача не доведено, що відповідач [PERSON] відмовлявся надавати матеріальну допомогу [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON]. Також представником позивачки не спростовано ту обставину, що дитина тривалий час проживала з батьком в [ADDRESS] На підставі ст.ст.180 -184 СК України,

Outcome: approved