overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що 22 вересня 1981 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області був здійснений відповідний актовий запис за № 49. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки з серпня 2013 року, мешкають разом, але спільного господарства не ведуть. Мають двох повнолітніх дітей. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе. Оскільки відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, він звернувся до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належно, що підтверджується розпискою про вручення повістки про розгляд справи (а.с. 13), а тому суд вважає можливим на підставі ст. 223 ЦПК України розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до повторно виданого 26.01.2018 р. Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області свідоцтва про шлюб І-ФП № 152235, сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 1981 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 49. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «Шумовська» на «Бережньова» (а.с.5). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають в одному будинку, але спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 11.02.2006 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені вже три роки. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. Строк на примирення просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 11.02.2006 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 8). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 15.09.2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені з липня 2017 року. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. Сторони в судове засідання не зявились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. Строк на примирення просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 15.09.2012 року\~ сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 9). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.01.2012 року з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 340 грн. у твердій грошовій сумі. Позивачка вважає що сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у уточненнях до позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2018 року з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 340 грн. у твердій грошовій сумі до повноліття дитини з дня подачі заяви - 28.10.2011 року. Відповідне рішення набрало законної сили. Згідно п.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів наодну дитину не може бути меншим, ніж відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2018 року - 1860 грн., з 01 липня 1044 грн., з 01 грудня 2018 року 2027 грн. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не надає достатньої матеріальної допомоги [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], а тому відповідно до ст.ст.180,181,182,183,192 Сімейного кодексу України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 липня 2007 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 184. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Білоус». Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає та просить їх задовольнити. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 липня 2007 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 184 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спір про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 25.08.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, зловживання відповідачем спиртними напоями. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем та знаходитися на її утриманні. Сторони в судове засідання не зявились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. Строк на примирення просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 25.08.2007 року\~ сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 25 січня 2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини фактично припинені. Спір про майно відсутній. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення при заочному розгляді не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 25.01.2014 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

23 лютого 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 12 березня 2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 12 березня 2016 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 70. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

23 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції Донецької області, згідно актового запису № 72 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 08 вересня 2007 року було укладено шлюб. В шлюбі у них 27 липня 2008 року народився син [PERSON], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені більше трьох років. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 08 вересня 2007 року уклали шлюб (арк.с.4). Від зазначеного шлюбу у них 27 липня 2008 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть три роки, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

23 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексу ПАТ КБ«Приватбанк» або Банк) звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 32846 грн. 35 коп. за кредитним договором № б/н від 30.09.2010 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.. Вимоги обґрунтовано тим, що 30 вересня 2010 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] погодив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua , складає між ним та ПАТ КБ«Приватбанк» Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну здійснюється за рішенням та ініціативою Банку. ПАТ КБ«Приватбанк» виконав свої зобовязання та надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, проте останній неналежно виконує взяті на себе зобовязання у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 32846 грн. 35коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 2354 грн. 39 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28451 грн. 66 коп., а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1540 грн. 30 коп. штрафу (процентної складової), яку позивач просив стягнути із відповідача. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість в третьому пункті прохальної частини позову вказано : «В разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника ПАТ КБ «Приватбанк» та ухвалення заочного рішення суду». Відповідач [PERSON] до суду не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направив. З урахуванням наведеного та

Outcome: partial