Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

21 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про припинення та визнання права власності. В позовній заяві [PERSON] просить суд припинити право власності [PERSON] на 1/20 частину будинку [ADDRESS] , та припинити право власності [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] , на 1/20 частину будинку [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину буд. [ADDRESS] , що складає приміщення 4-1, 4-2, 4-3, 4-4 житлового будинку «А», житловий будинок «Б», 1/5 частина огорожі. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він та [PERSON] , [PERSON] є співвласники будинку [ADDRESS] . [PERSON] належить 1/5 частина будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 1982 року, зареєстроване 17 жовтня 1982 року в Ірпінському МБТІ. Також, [PERSON] належить 1/10 частина буд. [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 1996 року, зареєстроване в Ірпінському МБТІ 27 вересня 1997 року. Відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2020 року [PERSON] була виділена в натурі 1/10 частина будинку, а саме приміщення 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, флігель «Б» і «б», 1/5 огорожі. Так як 1/10 частину будинку [PERSON] отримав після смерті [PERSON] , у користуванні покійної [PERSON] знаходилися приміщення 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, флігель «Б» та «б», 1/5 частина огорожі згідно рішення Ірпінського міського суду від 14 жовтня 1996 року. Інші 1/10 частину будинку після смерті [PERSON] успадкували [PERSON] (1/20 частина) та [PERSON] (1/20 частина). [INFO] [PERSON] померла, її спадкоємцем є [PERSON] . По справі №367/5789/17 була проведена судова будівельно-технічна експертиза, оціночно-будівельна експертиза, висновок експерта № СЕ-1201- 1-998.18, згідно якого виділення в натурі можливе лише в одному варіанті, а саме, залишивши в користуванні вказані приміщення у одного співвласника - [PERSON] , частка якого є найбільшою у порівнянні з частками інших співвласників вказаної частини будинку. Ринкова вартість 1\\10 частини будинку [ADDRESS] (у складі приміщень 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, житлового будинку «А», житлового будинку «Б», 1/5 частини огорожі) становить 454 795 грн. х Ѕ = 227 398 грн., що еквівалентно 8 170 доларів США. Так як виділена в натурі частина будинку складає 1/5 частину, [PERSON] сплатив відповідачам [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію, визначену експертизою за попередньою справою. У зв`язку із зазначеним [PERSON] просить припинити право власності вказаних осіб та визнати за ним право власності на 1/5 частину будинку [ADDRESS] . 23 лютого 2021 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче провадження у справі. 18 березня 2021 року винесено ухвалу про закриття\~провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 27 травня 2021 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області залучено до участі в цивільній справі № 367/441/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про припинення та визнання права власності, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, подали заяви про визнання позовних вимог. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 Цивільного процесуального Кодексу України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 Цивільного процесуального Кодексу України). Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 367/5789/17 суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/5 частина будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 1982 року, реєстровий номер № 2377 (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 1996 року зареєстрованого в реєстрі за №2-2527 державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори 1/5 частини домоволодіння [ADDRESS] в рівних долях належить [PERSON] , [PERSON] . Тобто, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/10 частині будинку [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 1996 року, зареєстроване в Ірпінському МБТІ 27 вересня 1997 року (а.с. 6). Відповідно до копії технічного паспорту домоволодіння [ADDRESS] , інші співвласники будинку мають у власності [PERSON] - 1/20 частину будинку, [PERSON] - 1/5 частину, [PERSON] - 1/5 частину, [PERSON] - 1/5 частину, [PERSON] - 1/20 частину будинку. Всі правовстановлюючі документи знаходяться у співвласників будинку (а.с.7). Відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2020 року [PERSON] \~\~було виділено\~ в натурі 1/10 частину будинку [ADDRESS] , а саме приміщення 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, флігель «Б» і «б», 1/5 огорожі. Так як 1/10 частину будинку\~\~ [PERSON] \~отримав після смерті [PERSON] , а у користуванні покійної [PERSON] знаходилися приміщення 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, флігель «Б» та «б», 1/5 частина огорожі згідно рішення Ірпінського міськсуду від 14 жовтня 1996 року, інші 1/10 частину будинку успадкували [PERSON] (1/20 частина) та [PERSON] (1/20 частина). [INFO] [PERSON] померла, її спадкоємцем є [PERSON] . Відповідно до копії Інформаційної довідки № 249328910 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 109210240 від 22 березня 2021 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] - частка власності 1/5; [PERSON] - частка власності 1/5; [PERSON] -частки власності 1/5, 1/10; [PERSON] - частка власності 1/20; [PERSON] - частка власності 1/20, [PERSON] - частка власності 1/5. Відповідно до копії розписки датованої 16 жовтня 2020 року [PERSON] отримала від [PERSON] суму в розмірі 4 (чотири тисячі) доларів США , в рахунок грошової компенсації за її 1/20 частину будинку [ADDRESS] . Грошова компенсація [PERSON] отримана в повному обсязі і ніяких матеріальних претензій, щодо вказано будинку вона не має (а.с. 35). Згідно із копією розписки датованої 14 червня 2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 3 (три тисячі) доларів США , в рахунок грошової компенсації за його 1/20 частину будинку [ADDRESS] . Грошова компенсація [PERSON] отримана в повному обсязі і ніяких матеріальних претензій, щодо вказано будинку він не має (а.с. 37). Відповідно до п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1\~статті 346 ЦК України\~наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в\~ст.365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду іншої справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зазначене дає підстави для висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини 1\~статті 365 ЦК\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном. Таким чином надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для припинення права власності на майно, що є у спільній частковій власності. В свою чергу відповідачі визнали позовні вимоги в повному обсязі, додали розписки про отримання грошової компенсації за належні їм частки будинку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Положення частини другої\~статті 365 ЦК\~України щодо попереднього внесення позивачем вартості частки відповідача на депозитний рахунок суду спрямований на захист прав співвласника, щодо якого ухвалюється рішення про припинення права власності, шляхом гарантування отримання ним грошової компенсації вартості належної йому частки. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до частковому задоволенню, оскільки припинивши право власності відповідачів на 2/20 частини будинку, суд може визнати за позивачем право власності лише на 1/10 частину будинку. При цьому, позивачем не доведено підстав для визнання за ним права власності на 1/5 частину будинку. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial