Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

21 травня 2015 року до Іллічівського районного суду м. м. Маріуполя звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , де зазначив, що 22 жовтня 2012 року з вини відповідачки [PERSON] сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої він був травмований та йому було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. В звязку з травмуванням він знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні міської лікарні № 4 м. Маріуполя з 22 жовтня 2012 року по 15 листопада 2012 року з діагнозом : закритий поперечний осколковий перелом верхньої частини стегнової кістки зі зміщенням обламків. З 16 листопада 2012 року по 25 березня 2013 року він проходив амбулаторне лікування у лікаря травматолога у внутрішньо заводської поліклініці ПАТ ММК ім.. Ілліча. З 14 лютого по 7 березня 2013 року він проходив стаціонарне лікування у міській лікарні № 8 м. Маріуполя . В ході лікування відповідачкою [PERSON] було частково відшкодовано йому витрати на придбання ліків, але не в повному обсязі . Не відшкодованими залишились витрати на придбання ліків у сумі 6419 грн. 57 коп. В звязку з травмою він не міг самостійно пересуватися, у звязку з чим користувався послугами таксі для проїзду у медичні заклади м. Маруполя. Ці витрати склали 780 грн. Також ним були понесені витрати у сумі 450 грн. 72 коп. на проїзд до м. Донецьк на судові засідання у Ворошилівський райсуд м. Донецьк та в зворотному напрямку до м. Маріуполь. Крім матеріальної шкоди йому була спричинена і моральна шкода, оскільки внаслідок травмування в вини відповідачки [PERSON] він переніс стрес, перебував у шоковому стані, відчував сильний фізичний біль, переніс де - кілька операцій, тривалий час проходив лікування. Також змінився його життєвий уклад, оскільки він був не в змозі себе обслуговувати, потребував сторонньої допомоги, був прикутий до ліжка , був зірваний його звиклий стан життя та змінилися життєві плани. Відповідачка не принесла йому вибачення, не цікавився його станом здоровя та не надавала моральної підтримки. Свою моральну шкоду він оцінює у 30000 гр. [PERSON], яким керувала [PERSON] під час ДТП 22 жовтня 2012 року ««JEEP COMPASS» , реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в СТ «Іллічівське». Крім того, ним були понесені витрати за надання правової допомоги у сумі 4450 грн. Просив стягнути на його користь з [PERSON] акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» витрати на придбання ліків у сумі 6419 грн. 57 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. ; з відповідачки [PERSON] витрати на проїзд у сумі 1230 грн. 72 коп. та витрати за надання правової допомоги у сумі 4450 грн. , а також моральну шкоду у розмірі 25000 грн. ( а.с. 4-7, 147-150). В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити , посилаючись на те,що 22 жовтня 2012 року [PERSON] порушила ПДР та сталася ДТП, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження. З 22 жовтня 2012 року по 25 березня 2013 року він проходив стаціонарне та амбулаторне лікування , витрачав особисті гроші на ліки, вимушений був користуватися послугами таксі. Всього ним було витрачено на ліки 6419 грн. 57 коп . та за послуги таксі він сплатив 780 грн.. Також він вимушений був нести витрати по сплаті послуг адвоката та оплату поїздок до м. Донецька на оскарження рішень про закриття кримінального провадження відносно відповідачки [PERSON] Крім матеріальної шкоди, йому була спричинена моральна шкода, оскільки він відчував фізичний біль, тривалий час знаходився на лікування, був прикутий до ліжка, переніс дві операції, потребував сторонньої допомоги. Моральну шкоду оцінює у 30000 грн. Просив стягнути з ПАТ СТ «Іллічівське» на його користь витрати за придбання ліків у сумі 6419 грн. 57 коп. та моральну шкоду у сумі 5000 грн., з відповідачки [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 1230 грн.( проїзд на таксі та до м. Донецьк) та 4450 грн.( витрати за надання правової допомоги) , а також моральну шкоду у сумі 25000 грн. Представник позивача - [PERSON] , що діяв на підставі договору, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, пояснивши, що внаслідок ДТП , яке сталося 22 жовтня 2012 року позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. 1 листопада 2012 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи , яка була оскаржена та скарга розглядалася в Ворошилівському суді м . Донецька. Він, як представник, був присутнім на засіданнях та на поїздки до м. Донецька до в зворотному напрямку позивачем було витрачено 450 грн. 72 коп. Відповідачкою під час знаходження позивача у лікарні були відшкодовані витрати , повязані з операцією, проведеною [PERSON] 2 листопада 2012 року, про що і була надана розписка. В подальшому ліки [PERSON] придбавав за свій рахунок та фактично витратив 6419 грн. 57 коп. , ці кошти йому не відшкодовані. Оскільки [PERSON] не міг самостійно пересуватися, він користувався послугами таксі та витратив на це 780 грн. Також [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях, тривалістю лікування, обмеженістю руху та потребою у сторонньому нагляді . Сумма моральної шкоди оцінена позивачем у 30000 грн. Просив стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду з ПАТ СМТ «Іллічівське» у розмірі ліміту 5000 грн. ,з і відповідачки [PERSON] у розмірі 25000 грн. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилась , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON], що діяла на підставі договору з усіма повноваженнями , встановленими Законом , позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнала та пояснила, що подія ДТП за участю позивача та [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] був травмований мала місце 22 жовтня 2012 року. [PERSON] себе виною не визнавала, разом з тим вона прийняла безпосередню участь у лікування позивача під час знаходження його у лікарні. З наданих позивачем чеків за придбані ліків у сумі 6419 грн. 57 коп., фактично на суму 3184 грн. ліки були придбані за рахунок відповідачки [PERSON]- це чек за 30.10.12 р. ліки на операцію. Всього відповідачкою було передано позивачу 7000 грн., про що ним була надана розписка . Вважала,що цими коштами повністю відшкодована спричинена позивачу матеріальна та моральна шкода, в звязку з чим просила у позові відмовити. Також вважала,що витрати, які позивач поніс за кримінальною справою, відшкодуванню не підлягають. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» - [PERSON],що діяв на підставі довіреності , позов не визнав та пояснив,що правовідносини між відповідачами виникли внаслідок укладання ОСЦПВВНТЗ та настанням ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. 7 жовтня 2015 року до них надійшла заява [PERSON]ІВ. про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоровю в результаті ДТП, що мало місце 22.10.2012 року . З аналізу наданих документів, сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну позивачу в ДТП могла б становити сума у розмірі 2366 грн. 70 коп. Проте, з урахуванням наявності в матеріалах справи розписки позивача від 31.10.2012 року про отримання від відповідачки [PERSON] відшкодування витрат на лікування та проведення операції в суммі 7000 грн., сума страхового відшкодування повинна бути зменшена на суму добровільної компенсації витрат, яка надійшла від особи, винної у заподіянні шкоди. Враховуючи,що сума добровільної компенсації є більшою, ніж розрахована сума страхового відшкодування, то остання є такою,що поглинається первинною компенсацією. Також у відповідності до умов страхового полісу, можливе відшкодування моральної шкоди у межах ліміту, а саме - не більш 2550 грн. Просив в позові відмовити. Суд, вислухавши позивача, його представника , представника відповідачки [PERSON] [PERSON]М , представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» - [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2012 року , приблизно о 10 годині 40 хвилин на проїзній частині вул.. Боженко в районі перехрестя з вул.. 8-го Березня в Іллічівському районі м. Маріуполя відбулося зіткнення автомобіля ««JEEP COMPASS» під керуванням водія [PERSON] з мотоциклом «ZS 200GS» під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, а саме : закритий поперечний осколковий перелом верхньої частини стегнової кістки зі зміщенням обламків . Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 грудня 2012 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідачка постанову не оспорювала та сплатила штраф. Позивач після отримання травми з 22 жовтня 2012 року по 15 листопада 2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Маріупольської міської лікарні № 4 з діагнозом : закритий перелом верхньої частини лівого стегна зі зсувом. В подальшому з 16 листопада 2012 року по 25 березня 2013 року проходив амбулаторне лікування у лікаря травматолога .( а.с.13, 31-59). Під час лікування ним були придбані ліки, що підтверджується наданими суду документами.( а.с.172-180). Цивільна відповідальність транспортного засобу «JEEP COMPASS » , реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ СТ «Іллічівське» відповідно до полісу № АВ / 2550258 на період з 30 грудня 2011 року по 30 грудня 2012 року .( а.с.181). Оскільки в добровільному порядку позивачу в повному обсязі не була відшкодована сума, витрачена ним на придбання ліків та транспортні витрати , він звернувся до суду про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 12100 грн. 29 коп. та моральної шкоди у розмірі 30000 грн., а також витрат за надання правової допомоги у розмірі 4450 грн. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-1У зі змінами та доповненнями, ( надалі Закон № 1961 -1У ) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У ст. 23.1 Закону № 1961- 1У зазначено, що шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі, є шкода, повязана в тому числі з лікуванням потерпілого ; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, який потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до ст. 24 Закону № 1961-1У у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням , протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Таким чином, відшкодування матеріальної шкоди , повязаної з лікуванням позивача повинно покладатися на ПАТ СТ «Іллічівське» . Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню з відповідача ПАТ СТ «Іллічівське» на користь позивача, суд погоджується з висновком, зробленим відповідачем щодо врахування наданих позивачем документальних підтверджень понесених ним витрат, та проходить до висновку про стягнення ПАТ СТ «Іллічівське» на користь позивача [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 2366 грн. 70 коп. , оскільки ці витрати документально підтверджено відповідним закладом охорони здоровя. ( а.с.133). Між тим, суд не погоджується з запереченнями представника відповідача ПАТ СТ «Іллічівське» щодо відмови в позові , з посиланням на те, що відповідачкою [PERSON] було сплачено позивачу на відшкодування спричиненої шкоди сума у розмірі 7000 грн., за наступних підстав. Судом встановлено, що після ДТП позивач отримав тілесні ушкодження та потребував оперативного лікування. Саме на проведення операції , яка мала місце 2.11.2012 року та придбання ліків , які були необхідні для цього, відповідачкою [PERSON] було витрачено 7000 грн., про що позивачем було надано розписку 31.10.2012 року. Ця обставина не заперечувалась представником відповідачки [PERSON] та аналогічні пояснення надавала [PERSON] , будучи допитаною у якості свідка 25 грудня 2014 року за кримінальним провадженням № 12013050290000141 від 10.04.2013року, матеріали якого були оглянуті у судовому засіданні. ( а.с.168-170,171). Разом з тим, позивачем і після 31.10.2012 року придбавались ліки, які вже відповідачкою не відшкодовувались. Тому посилання представника відповідача ПАТ СТ «Ілічівське» щодо покриття витрат понесених витрат сумою у 7000 грн. не є слушним. Позивачем було заявлено позов про стягнення моральної шкоди у суми 30000 гр., з ним він просив стягнути з ПАТ СТ «Іллічівське» суму у розмірі 5000 гр., а з [PERSON] 25000 гр. Відповідно до п.1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої , членів її сімї чи близьких родичів. Згідно зі ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки моральна шкода відшкодовується незалежно від вини. У відповідності із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних) та з урахування інших обставин. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини спричинення моральної шкоди , глибину фізичних та душевних страждань, враховує також характер і тривалість страждань, стан здоровя позивача, ступень вини особи, яка завдала моральної шкоди , а також враховує вимоги розумності та справедливості. Аналізуючи надані докази, суд дійшов переконання, що позивачу була спричинена і моральна шкода, оскільки він , відповідно до висновку СМЕ № 77 від 13.02.2013 року, отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, переніс фізичний біль, тривалий час знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, переніс дві операції, внаслідок травмування змінився його життєвий уклад, оскільки він був не в змозі себе обслуговувати, потребував сторонньої допомоги, був прикутий до ліжка , з 2 листопада 2012 року [PERSON] перебував у апараті Ілізарова, що значно обмежувало йому можливість пересування , він вимушений був користуватися милицями, та який був знятий у березні 2013 року, був зірваний звиклий стан життя позивача та змінилися життєві плани , до наступного дня він відчуває біль та обмеженість руху у суглобі , все це призвело до порушення нормальних життєвих звязків та він вимушений був прикладати додаткових зусиль для організації свого життя . ( а.с. 13-14, 32-60, 167). При цьому суд враховує ступінь вини відповідачки [PERSON] та часткове відшкодування нею спричиненої шкоди у розмірі 7000 грн. Враховуючи вищевикладене та застосовуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає достатньою та такою, що в повній мірі відшкодовує спричинену моральну шкоду суму у розмірі 15000 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення цієї суми , суд виходить з наступного. Згідно ст.22.3 Закону № 1961- 1У потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначеного у п.9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування , визначеною судом, та сумою , яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди.. Визнаючи позов частково, представник відповідача ПАТ СТ «Іллічівське» - [PERSON] зазначав можливість стягнення моральної шкоди у розмірі ? що не перевищує 2550 грн.( 5% від 51000 грн.). Суд вважає таку думку представника відповідача помилковою з огляду на наступне. Згідно ст.. 9 . 3 Закону № 1961- 1У розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст.. 9.4 Закону № 1961- 1У страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Як вбачається , 30 грудня 2011 року між [PERSON] та ПрАТ СТ «Іллічівське» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності ( поліс № АВ \\2550258), забезпечений транспортний засіб автомобіль «JEEP COMPASS », державний номерний знак [NUMBER]. Згідно полісу № АВ \\2550258 страхова сума( ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілого складає 100000 грн.( а.с.181). Разом з тим, на дату укладання договору , ст.. 9 . 3 Закону № 1961- 1У обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становив 51000 гривень на одного потерпілого. Таким чином, ст.. 9.3 Закону № 1961- 1У, в редакції,що діяла на дату укладання договору, було передбачено обовязковий ліміт, тобто мінімальна сума, яка мала була бути закладена в договорі. Договором, укладеним 30 грудня 2011 року , ліміт відповідальності був визначений у сумі 100000 грн., що не протирічить та відповідає вимогам ст.. 9.3 Закону № 1961- 1У, в редакції,що діяла на дату укладання договору . Таким чином, з відповідача ПАТ СТ «Іллічівське» на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди сума у розмірі 5000 грн.( 5% від 100000 грн.), як така, що передбачена в межах 5% ліміту, визначеного у п.9.3 статті 9 Закону № 1961- 1У . Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою( страховим відшкодуванням). За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума у розмірі 10000 гр. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать : в тому числі витрати за надання правової допомоги. Позивач просив стягнути на його користь витрати за надання йому правової допомоги у сумі 4450 грн., які були підтверджені документально та які він просив стягнути з відповідачки [PERSON] Як вбачається з довідки-акта, наданого адвокатом [PERSON], ним була виконана робота та отримані грошові суми за надання правової допомоги у кримінальному процесі, всього у сумі 3000 грн., та за надання правової допомоги у цивільному процесі, а саме за участь у судових засіданнях, консультації, складання запитів, складання позовної заяви, а всього у сумі 1450 грн.( а.с. 156, 157). Враховуючи,що у сенсі ст.. 79 ЦПК України, відшкодуванню підлягають витрати, повязані саме з розглядом справи у суді, відшкодування витрат, які були понесені за надання правової допомоги у кримінальному процесі, відшкодуванню не підлягають. За таких обставин, вимога щодо відшкодування витрат за надання правової допомоги підлягаю частковому задоволенню, та з відповідачки [PERSON]ІВ. на користь позивача підлягає стягненню сума за надання правової допомоги у розмірі 1450 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду не сплачувалися судові витрати, вони , у відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів у дохід держави , а саме з відповідача - [PERSON] акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» за вимоги майнового характеру у розмірі 487 грн. 20 коп .; за вимоги немайнового характеру у розмірі 162 грн. 40 коп. ( 1\\3 частка від 487 грн. 20 коп .) , а всього 649 грн. 60 коп. та з [PERSON] за вимоги немайнового характеру у розмірі 324 грн. 80 коп.( 2\\3 частки від 487 грн. 20 коп.).

Outcome: partial