Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

23 вересня 2013 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ПВКП «Ремікс» та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 13.03.2008 року ВАТ КБ «Надра» (яке змінило назву на ПАТ КБ «Надра») та ПВКП «Ремікс» уклали договір кредитної лінії № 57/КЛ-В/2008-980, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 105 000 грн. 00 коп. строком до 10.03.2010 року зі сплатою 18,9 % річних за користування кредитом. Відповідач належно не виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 10.09.2013 року має заборгованість перед позивачем на суму 67 656 грн. 07 коп. З метою забезпечення належного виконання ПВКП «Ремікс» зобов'язань за договором кредитної лінії від 13.03.2008 року № 57/КЛ-В/2008-980, 13.03.2008 року було укладено договір застави між позивачем та ПВКП «Ремікс», посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованим за № 854, предметом якого є автопогрущик львівський, модель 40814, рік випуску 1994, оранжевого кольору, вантажопідйомність 5 т., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; а також договір застави від 13.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрований за № 853, предметом якого є самоскид - С, марки КАМАЗ 5511, 1984 року випуску, оранжевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], причіп бортовий - Е, марки ГКБ 819, 1990 року випуску, оранжевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Також, 13.03.2008 року в якості забезпечення виконання умов договору кредитної лінії від 13.03.2008 року № 57/КЛ-В/2008-980, було укладено між позивачем та [PERSON] іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований за № 1630, предметом якого є гараж, який знаходиться за адресою: місто Хмельницький, гаражний кооператив «Рибалко» по вул. М. Рибалка, 57/2 (гаражний масив по вул. М. Рибалка, 2), гаражний блок «Г», бокс [NUMBER], загальною площею 18,8 кв.м. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 13.03.2008 року № 57/КЛ-В/2008-980, звернути стягнення на вищевказані предмети застави та іпотеки. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Відповідач [PERSON] його представники та представник ПВКП «Ремікс» в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, заявивши при цьому клопотання про застосування строків позовної давності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 13.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» (яке змінило назву на ПАТ КБ «Надра») та ПВКП «Ремікс» було укладено договір кредитної лінії № 57/КЛ-В/2008-980, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 105 000 грн. 00 коп. строком до 10.03.2010 року зі сплатою 18,9 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання ПВКП «Ремікс» зобов'язань за договором кредитної лінії від 13.03.2008 року № 57/КЛ-В/2008-980, 13.03.2008 року було укладено договір застави між позивачем та ПВКП «Ремікс», посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованим за № 854, предметом якого є автопогрущик львівський, модель 40814, рік випуску 1994, оранжевого кольору, вантажопідйомність 5 т., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; а також договір застави від 13.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрований за № 853, предметом якого є самоскид - С, марки КАМАЗ 5511, 1984 року випуску, оранжевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], причіп бортовий - Е, марки ГКБ 819, 1990 року випуску, оранжевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. 13.03.2008 року в якості забезпечення виконання умов договору кредитної лінії від 13.03.2008 року № 57/КЛ-В/2008-980, було укладено між позивачем та [PERSON] іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований за № 1630, предметом якого є гараж, який знаходиться за адресою: місто Хмельницький, гаражний кооператив «Рибалко» по вул. М. Рибалка, 57/2 (гаражний масив по вул. М. Рибалка, 2), гаражний блок «Г», бокс [NUMBER], загальною площею 18,8 кв.м. Відповідач ПВКП «Ремікс» неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 10.09.2013 року має заборгованість перед позивачем на суму 67 656 грн. 07 коп., з яких 54 000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 2 891 грн. 70 коп. заборгованість по відсоткам, 7 919 грн. 78 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 2 844 грн. 59 коп. - штраф згідно п. 8.3 договору. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов Іпотечного договору, а саме п. 7.1 іпотекодержатель має право вимагати задоволення вимог за рахунок Предмету іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду (п. 7.4 Іпотечного договору). Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останніх, за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно ч. 2 ст. 20 цього ж Закону, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Щодо посилань відповідача [PERSON] на застосування строку позовної давності, то згідно ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (в даному випадку часткове погашення відповідачем заборгованості по договору кредитної лінії № 57/КЛ-В/2008-980 від 13 березня 2008 року платежами, останній з яких був здійснений 05.08.2013 року в сумі 787 грн. 85 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Тобто з урахуванням ч. 1 ст. 257 ЦК України, де встановлено строк позовної давності тривалістю у три роки, строк позовної давності у даному випадку слід відраховувати з серпня 2013 року, а позивач звернувся до суду з позовом 23 вересня 2013 року, тобто строк позовної давності ним не був пропущений. Крім того, пунктами 11.1 договору кредитної лінії, 9.3 договору іпотеки, 5.3 договорів застави обладнання передбачено, що вони набувають чинності з моменту їх підписання та діють до повного виконання зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмети застави та предмет іпотеки. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. Судові витрати по справі (сплачений позивачем судовий збір у розмірі 676 грн. 56 коп.) стягуються з відповідачів на користь позивача порівну, тобто по 338 грн. 28 коп. На підставі ст. ст. 257, 264, 525, 526, 530, 589, 590, 611, 625, 1046, 1047 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 6, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» та

Outcome: approved