Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

22 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2010 року помер їїчоловік [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Товстянської сільської ради, яку [PERSON] прийняв у спадщину після смерті матері [PERSON] За життя [PERSON] заповіту не складав. Позивач [PERSON] своєчасно звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку видати відмовилась у звязку з тим, що [PERSON], прийнявши у спадщину спірну земельну ділянку, не здійснив реєстрації права власності на земельну ділянку на себе та остання залишилась значитись за покійною його матірю [PERSON] Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та її предсавник [PERSON] не зявились, остання направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, з позовом згодні. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільского району Сумської області в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третьої особи за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що чоловіком позивача [PERSON] був нині покійний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). 23 вересня 2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матерії [PERSON] Спадщина, на яку було видане свідоцтво, складалось із земельної ділянки площею 3,94 га, розташованої на території Товстянської сільської ради Білопільського району, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 075403, виданого 30 березня 2004 року (а.с.6). Також судом встановлено, що державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори у відповідності до Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2009 року № 439 на вказаному вище державному акті була зроблена відмітка про перехід права власності на земельну ділянку площею 3,94 га до [PERSON] (а.с. 7). 06 жовтня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.5). Як вбачається з листа відділу Держгеокадастру у Білоільському районі Сумсбкої області від 15 січня 2016 року [PERSON] не встиг здійснити реєстрації вказаної вище земельної ділянки на себе у відповідності до чинного на той час законодавства. Відмітка про перехід права власності на земельну ділянку на архівному державному акті відсутня (а.с. 20). Позивач [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не змогла, оскільки [PERSON], прийнявши у спадщину спірну земельну ділянку, не здійснив реєстрації права власності на земелну ділянку на себе та остання залишилась значитись за покійною його матірю [PERSON] (а.с. 20). Таким чином виникла ситуація, при якій через смерть спадкодавця та не здійснення реєстрації права власності на земельну ділянку, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,94 га, що розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved