Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

23.03.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] , поданий в її інтересах адвокатом Клименко К.О. з вимогами: - визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (код ЄДРПОУ 19477064 ) № 219/о від 19.02.2020 року про звільнення [PERSON] , начальника міжнародного відділу Украероруху Державного підприємства обслуговування повітряного руху України; - поновити [PERSON] на посаді начальника міжнародного відділу Украероруху Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (код ЄДРПОУ 19477064 ) з 19.02.2020 року ; - допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника міжнародного відділу Украероруху Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (код ЄДРПОУ 19477064) середнього заробітку на користь [PERSON] за один місяць; - стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (код ЄДРПОУ 19477064 ) на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану незаконним звільненням у розмірі 10 000,00 грн. - стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (код ЄДРПОУ 19477064) на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 19.02.2020 року до винесення рішення по справі. - стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (код ЄДРПОУ 19477064) на користь [PERSON] року судові витрати у розмірі 50 000,00 грн. - витрати на правову допомогу та 2942,80 грн. (т.1 а.с.1-10). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 26.12.2019 р. наказом №1120 було введено в дію оновлену організаційну структуру та штатний розпис керівного складу Украероруху. 08.01.2020 р. наказом №9 було затверджено та введено в дію з 03.02.2020 штатний розпис підрозділів головного підприємства Украероруху. 30.01.2020 р. відповідач запропонував [PERSON] посаду начальника відділу міжнародного співробітництва і протоколу, що було створено на базі ліквідованого відділу позивача, чим фактично позбавив позивача можливості перевестись на посаду, яка б відповідала кваліфікації та спеціалізації, оскільки запропонував цю посаду іншому працівнику до направлення позивачеві попередження про скорочення посади. Зазначає, що з 20.01.2020 року по 08.02.2020 р. позивач знаходилась у відпустці у зв`язку з навчанням, що підтверджується відповідною довідкою, з 09.02.2020 р. та 11.02.2020 р. позивач знаходилась на лікарняному по догляду за дитиною. 12.02.2020 р. позивач отримала попередження про скорочення посади та наступне вивільнення №1-23.2/1059/20 від 03.02.2020 р. з переліком вакантних посад станом на 12.02.2020 року. 18.02.2020 р. позивач звернулася із заявою до відповідача, відповідно до якої, у зв`язку з отриманням попередження про скорочення посади та наступного вивільнення №1-23.2/1059/20 від 03.02.2020 р., просила скоротити термін попередження та звільнити її 19.02.2020 р. на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою матеріальної допомоги згідно Колективного договору. В цей же день позивач звернулась із заявою до відповідача та у зв`язку із скороченням її посади просила надати їй грошову одноразову допомогу, відповідно до програми соціального захисту (дод.19) до підпункту 6.25.1) Колективного договору та просить надати їй розрахунок 19.02.2020 р. 19 лютого 2020 р. відповідачем було прийнято оскаржуваний наказ №219/о , яким [PERSON] було звільнено з посади начальника міжнародного відділу Украероруху за скороченням штату працівників, п. 1.ст.40 КЗпП України. Пунктом 2 оскаржуваного наказу, передбачено виплатити [PERSON] грошову одноразову допомогу у розмірі 400000.00грн., компенсацію за 03 календарних дні невикористаної щорічної відпустки. Позивач вважає оскаржуваний наказ незаконним, та таким, що прийнято з порушенням трудового законодавства. Звертає увагу суду, що попередження про наступне вивільнення датоване 03.02.2020 року , список вакантних посад по підприємству датовано 12.02.2020 року. З моменту видання попередження про звільнення до видання списку вакантних посад пройшло більше тижня, та позивач була позбавлена можливості працевлаштування на посади, що були вакантні на момент видання попередження про наступне вивільнення, що є порушенням ст.49-2 КЗПП України. Також зазначає, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повинно було звернутися до профспілкової організації, яка діє на підприємстві, з метою вжиття заходів, передбачених ч. 2 ст. 49-4 КЗпП. Вказала, що має дитину віком три роки, а тому звільнення жінок, що мають дітей не допускається (ст.184 КЗпП). Крім того зазначає, що в силу вимог ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. А тому, позивач має переважне право залишення на роботі, оскільки має високу кваліфікацію, продуктивність праці та тривалий безперервний стаж роботи в Украерорусі (більше 10 років 10 місяців 19 днів, станом на дату звільнення), однак зазначені обставини не були перевірені та враховані відповідачем, що безперечно порушує її трудові права. У зв`язку з незаконним звільненням вважає, що підлягає виплаті середні заробіток за час вимушеного прогулу, а також стверджує, що їй завдана моральна шкода, оскільки позивач змушена відновлювати нормальні життєві зв`язки, пов`язані із втратою роботи на підприємстві також зазначені обставини вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Звільнення позивача позбавило її звичного способу життя, до того ж вона має малолітню дитину. Завдану моральну шкоду оцінює у 10000,00 гривень Крім того просить відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору (2102 гривні за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, 840,80 гривень за позовом про стягнення середнього заробітку), а також на правову допомогу в сумі 50000 гривень. Ухвалою судді від 24 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (т.1 а.с.73-74). 05.05.2020 до суду надійшов відзив Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (т.1 а.с.94-101), за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Заперечуючи проти позову, зокрема вказує, що наказом Украероруху від 08.01.2020 № 9 затверджений штатний розпис підрозділів Украероруху, який вводився в дію з 03.02.2020, який був доведений до відома всіх працівників підприємства через їх безпосередніх керівників, а також, що позивачеві ще з 09.01.2020 було відомо, що з 03.02.2020 буде введений дію новий штатний розпис відповідно до якого посада, яку вона обіймає буде скорочена. Зауважує, що зміни, які покликали необхідність змін організаційної структури та штатного розкладу полягають у зменшенні посадових окладів працівників у зв`язку з важким фінансовим станом підприємства. Також зазначає, що Украерорухом було надано [PERSON] попередження про скорочення посади та наступне вивільнення від 03.02.2020 № 1-23.2/1059/20 (дата введення в дію нового штатного розпису) з яким вона ознайомилася 12.02.2020 про що свідчить її особистий підпис на попередженні. Зазначає, що [PERSON] був наданий перелік вакантних посад вцілому по підприємству наявних на день вручення їй попередження про звільнення, однак, позивач не виявила бажання зайняти ту чи іншу посаду на підприємстві та 18.02.2020 подала власноруч написану заяву про скорочення терміну дії попередження та проханням про її звільнення з підприємства на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП з 19.02.2020 з виплатою матеріальної допомоги передбаченої Колективним договором. Зазначає, що засіданням комісії Украероруху з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій від 19.02.2020 № 3 було розглянуто заяву позивача про надання їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі скороченням посади та вирішено клопотати перед в.о. директора Украероруху щодо виплат [PERSON] одноразової грошової допомоги у розмірі визначеному відповідно до підпункту 2.3.2 розділу 2 частини 1 додатка 19 до підпункту 6.25.1 «Програма соціального захисту» Колективного договору, при звільнені у зв`язку зі скороченням посади, яка була виплачена позивачу на підставі оскаржуваного наказу від 19.02.2020 № 219/о «З особового складу» у розмірі 400000,00 грн., а також було виплачено вихідну допомогу передбачену ст. 44 КЗпП України у розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсацію за 3 календарних дні невикористаної щорічної відпустки. Зазначає, що Украерорухом відповідно до вимог ст. 49-4 КЗпП України професійні спілки, що діють на підприємстві Украерорух було письмово проінформовано про провадження організаційних заходів стосовно скорочення штату працівників та зміни умов праці, впровадження яких було заплановано через три місяці після надання зазначеної інформації. Також, первинній профспілковій спілці «Авіація України» було надіслано подання щодо надання згоди на розірвання трудового договору із членом профспілки [PERSON] . З цього питання 19.02.2020 було проведено засідання профспілкового комітету ППС «Авіація України» на яке було запрошено [PERSON] , та вирішено надати згоду адміністрації Украероруху на розірвання трудового договору з [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП. За словами позивача, які зафіксовані у протоколі ППС «Авіація України» від 19.02.2020 № 6 сама вона особисто ніяких претензій чи зауважень до адміністрації Украероруху не має, всі процедури проходять у відповідності з чинним законодавством, будь якої допомоги вона не потребує. Вважають, що звільнення відбулось за волевиявлення позивача. Також зазначає, що позивачем не було надано жодного доказу щодо підтвердження своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди Крім того, 07.05.2020 від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з [PERSON] на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України грошову одноразову допомогу виплачену на підставі п. 6.25.1 Колективного договору у розмірі 322000,00 грн., а також вихідну допомогу виплачену на підставі ст. 44 КЗпП України у розмірі одного середньомісячного заробітку в сумі 50629,27 грн., та покладення на [PERSON] витрат по сплаті судового збору в сумі 6000,00 гривень (т.1 а.с.126-131). Обґрунтовуючи зустрічний позов, відповідач вказує, що при звільненні на підставі оскаржуваного наказу [PERSON] було виплачено грошову одноразову допомогу на підставі Колективного договору у розмірі 322000,00 гривень та вихідна допомога передбачена ст. 44 КЗпПУкраїни у розмірі 50629,27 гривень, всього на загальну суму 372629,27 гривень. Зазначає, що у разі задоволення первісного позову [PERSON] щодо поновлення на посаді начальника міжнародного відділу Украероруху наказ Украероруху від 19.02.2020 № 219/о буде скасовано, а [PERSON] фактично втрачає право на отримання виплаченої їй матеріальної та вихідної допомоги. 26.05.2020 представником позивача адвокатом Клименко К.О. подано відповідь на відзив (т.1 а.с.219-222). Ухвалою суду від 06.07.2020 зустрічну позовну заяву Украероруху було об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] 20.07.2020 представником позивача адвокатом Клименко К.О. подано відзив на зустрічну позовну заяву (т.2 а.с.1-4). Позивач вважає вимоги, що викладені в зустрічній позовній заяві необґрунтованими та незаконними, оскільки вважає, що позиція відповідача, що у разі поновлення на посаді позивач втрачає право на отримання матеріальної допомоги, що передбачена Колективним договором, необґрунтована нормами законодавства України, такими, що суперечить вимогами ст.ст.1212,1215 ЦК України. Ухвалою суду від 03.09.2020 було задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Яковлевої Л.В. (а.с.24-26 т.2). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03.09.2020 було визначено головуючого суддю Муранову-Лесів І.В. (т.2 а.с.28). Ухвалою судді від 09.09.2020 було прийнято справу до провадження та призначено до підготовчого засідання (т.2 а.с. 30-31). Ухвалою суду від 11.01.2021 клопотання представника позивача адвоката Клименко К.О. про витребування письмових доказів задоволено, витребувано від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України належним чином оформлені копії наступних документів, в редакції, чинній в період з 03.02.2020 по 19.02.2020 року включно, а саме: положення про управління зв`язків з громадкістю та міжнародного співробітництва Украероруху; посадової інструкцій начальника управління зв`язків з громадкістю та міжнародного співробітництва; посадової інструкції начальника сектору зовнішніх та внутрішніх комунікацій управління зв`язків з громадкістю та міжнародного співробітництва; посадової інструкції начальника відділу міжнародного співробітництва та протоколу управління зв`язків з громадкістю та міжнародного співробітництва. Ухвалою від 11.01.2021 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.116). У судовому засіданні представник позивача адвокат Клименко К.О. повністю підтримала позовні вимоги первісного позову, зустрічні позовні вимоги не визнала. Згідно з додатковими поясненнями щодо позовних вимог (т.2 а.с.156-159) зазначила, що на дату вручення попередження про скорочення посади в наданому переліку посад були відсутні посади у Відділі міжнародного співробітництва та протоколу відповідно до штатного розпису, введеного в дію 03.02.2020 : начальника відділу, провідного інженера 3, інженера 1 кат. -2. [PERSON] за своєю кваліфікацією та стажем роботи у галузі цивільної авіації відповідає усім трьом зазначеним посадам. Аналізуючи зміст Положення про міжнародний відділ, який очолювала позивач з 05.11.2018, та Положення про відділ міжнародного співробітництва та протоколу управління зав`язків із громадкістю та міжнародного співробітництва Украероруху, що надані відповідачем, функції цих двох структур майже однакові. Але на вакантну посаду начальника нового відділу було призначено підлеглу [PERSON] - [PERSON] - провідного інженера міжнародного відділу Украероруху. А також підтримала подану заяву від 29.04.2021 року (т.2 а.с.176) відповідно до якої представник позивача Клименко К.О. вказує, що середньоденний заробіток [PERSON] , з якого має розраховуватись середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 2976,07 гривень, а також вказує, що зарахування зустрічних позовних вимог можливе, та, в разі задоволення первісного позову, можливе задоволення зустрічної позовної заяви, проти чого не заперечує позивач [PERSON] . Представник відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Загорулько К.О. в судовому засіданні первісний позов не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила врахувати при ухваленні рішення викладені у відзиві та зустрічному позові фактичні обставини справи. Також зазначила, що позивачу був наданий список усіх вакантних станом на 12.02.2020 року посад по підприємству в тому числі з посадами, які відповідали кваліфікації позивача, яка побажала скоротити термін попередження та звільнити її за скороченням посади у зв`язку з працевлаштуванням. При цьому підприємство пішло на зустріч позивачу: звільнило її у визначений позивачем термін та виплатило матеріальну допомогу, визначену Колективним договором. Вважає, що у новоствореного відділу міжнародного співробітництва та протоколу управління зав`язків із громадкістю та міжнародного співробітництва Украероруху, який очолила колишня підлегла позивача [PERSON] , значно збільшився обсяг функцій щодо міжнародного співробітництва та дотримання протоколу. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами та витребувані судом письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов переконання, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, позивач [PERSON] з 01.04.2009 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, зокрема, з 05.11.2018 була переведена на посаду начальника міжнародного відділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с. 31-34, т.2 а.с.160-164), а також даними особової справи позивача (т.1 а.с.151-183). Наказом №1120 від 26.12.2019 «Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» у зв`язку зі змінами в організації виробництва та праці, з метою регулювання виробничих та трудових відносин, підвищення ефективності управління підприємства, було введено в дію з 26.12.2019 оновлену організаційну структуру Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, а також штатний розпис керівного складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, погоджений Міністерством інфраструктури України 23.12.2019. Крім того, наказано розробити і надати на затвердження штатний розпис відповідно до оновленої організаційної структури у термін до 14.01.2020. Здійснити комплекс відповідних заходів, передбачених Кодексом законів про працю України щодо працівників структурних підрозділів Украерорух, посади яких скорочуються або для яких змінюються істотні умови праці (т.1 а.с.35-36). 08.01.2020 в.о. директора [PERSON] було видано наказ №9 «Про затвердження штатного розпису підрозділів головного підприємства Украероруху», яким затверджено штатний розпис підрозділів головного підприємства Украероруху, а також наказано ввести в дію штатний розпис з 03.02.2020. Крім того, п.3 наказу заступникам директора, адміністративному директору, керівникам структурних підроділів, безпосередньо підпорядкованих директору, розробити та надати на затвердження оновлені положення про структурні підрозділи та посадові інструкції підпорядкованих працівників до 20.01.2020 (т.1 а.с.37). Проте, згідно з долученим до відзиву витягом з інформаційного листка щодо виконання наказу Украероруху від 08.01.2020 №9 (т.1 а.с.108) вбачається, що він доводився працівникам Украероруху в різний час, зокрема [PERSON] - 13.02.2020. Крім того, як вбачається зі змісту Наказу №60 від 03.02.2020 «Про проведення заходів щодо впровадження нового штатного розпису головного підприємства» (а.с.97,98-104) було затверджено Перелік посад у структурних підрозділах Украероруху, які підлягають скороченню, до якого включено міжнародний відділ (кількість штатних одиниць 10: начальник -1, провідний інженер -, інженер 1 категорії -2). Як визнано сторонами та як вбачається з дослідженого в судовому засіданні витягу зі штатного розпису підрозділів головного підприємства Украероруху, затвердженого вищевказаним наказом від 08.01.2020 №9 (т.1 а.с.189-206), у , введеному в дію з 03.02.2020 штатному розписі п.24 Управління зав`язків з громадкістю та міжнародного співробітництва відсутній міжнародний відділ, проте створений відділ міжнародного співробітництва та протоколу, а також сектор зовнішніх та внутрішніх комунікацій. Відповідачем не заперечується, що функції, які виконував очолюваний позивачем міжнародний відділ, перейшли до створеного в оновленій структурі - відділ міжнародного співробітництва та протоколу. Наведене також підтверджується відповідними Положеннями. Так, згідно з п.п.4.1-4.11 п.4 Положення «Про міжнародний відділ» від 02.11.2018 №2.2-06-84 (т.2 а.с.57-65) основними функціями відділу були: 4.1. Бере участь у формуванні позиції Украероруху стосовно питань міжнародної діяльності. 4.2. Готує довідкові матеріали, повідомлення/тези виступів керівництва підприємства з питань порядку денного міжнародних заходів. 4.3. Організовує взаємодію з провайдерами АНО іноземних держав, співпрацює з виробниками аеронавігаційного обладнання, навчальними закладами. 4.4. Аналізує, опрацьовує звітні матеріали про службові закордонні відрядження щодо досягнення очікуваного результату, готує узагальнені звіти щодо діяльності представників підприємства у робочих групах міжнародних організацій, контролює надходження звітів про відрядження. 4.5. Бере участь у підготовці вихідної кореспонденції (листи, електронні повідомлення) з питань міжнародної діяльності підприємства за підписом директора Украероруху, узгоджує їх зміст з фахівцями за напрямами діяльності (при необхідності). 4.6. Організовує опрацювання міжнародних документів з профільними фахівцями підприємства (за необхідністю). 4.7. Оформлює та забезпечує службові відрядження за кордон, організовує візову підтримку фахівців підприємства. Готує відповідні документи до Міністерства інфраструктури України та Міністерства закордонних справ України щодо закордонних відряджень, що стосуються міжнародної діяльності підприємства, узгоджує їх встановленим порядком. 4.8. Організовує прийом іноземних делегацій, груп і окремих іноземців, забезпечує зустріч, супроводження та підтримку іноземних делегацій, організовує усний послідовний переклад при проведенні нарад, семінарів за участю іноземних представників за необхідністю. 4.9. Бере участь у заходах з іноземними представниками, веде протокол зустріч та нарад, формує та узгоджує відповідне звітування. 4.10. Забезпечує потреби підприємства у перекладі документів стосовно зовнішньоекономічної діяльності підприємства для подальшого нотаріального їх засвідчення (листи, угоди, контракти, рахунки, тощо). 4.11. Бере участь в організації заходів із забезпечення мобілізаційної готовності підприємства, його підготовки та роботи у мирний час та в умовах особливого періоду. Згідно п.п.5.1 п.5. Положення на посаду начальника відділу призначається особа, яка має повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст) та стаж роботи в галузі (аеронавігації) - не менше 5 років, вільно володіє державною та англійською мовами (англійською - не нижче 6 рівня за шкалою Украероруху). Так, згідно з п.п.4.1- 4.15 Положення «Про відділ міжнародного співробітництва та протоколу» від 03.02.2020 №2.2.1-09-92 (т.2 а.с.142-150) основними функціями відділу є : 4.1. Участь у формуванні позиції Украероруху стосовно питань міжнародної діяльності. 4.2. Підготовка програм участі керівництва Украероруху у міжнародних заходах за кордоном з урахуванням погодженого з представниками приймаючої сторони офіційного протоколу (підписань офіційних документів), порядку розсадки на переговорах та під час офіційних прийомів, а також дрес-коду (форми одягу). 4.3. Підготовка довідкових матеріалів, повідомлень/тез виступів керівництва підприємства з питань порядку денного міжнародних заходів. 4.4. Вивчення та аналіз діяльності провайдерів АНО іноземних держав, участь у розробці та реалізації проектів програм двосторонньої співпраці, взаємодія з виробниками аеронавігаційного обладнання, навчальними закладами. 4.5. Участь у підготовці вихідної кореспонденції (листи, електронні повідомлення) з питань міжнародної діяльності підприємства за підписом директора Украероруху, узгодження їх змісту з фахівцями за напрямами діяльності (за необхідності). 4.6. Підготовка проектів вітальних листів, подяк тощо від імені керівництва Украероруху керівництву національних провайдерів аеронавігаційного обслуговування (далі-АНО), авіакомпаній, міжнародних організацій, авіаційних інституцій та іншим високим посадовим особам. 4.7. Підготовка довідок, оглядів, аналітичних записок, інформаційних матеріалів про міжнародну діяльність провайдерів АНО інших країн. 4.8. Організація опрацювання міжнародних документів з профільними фахівцями підприємства (за необхідності). 4.9. Оформлення та забезпечення службових відряджень за кордон, організація візової підтримки фахівців підприємства. Підготовка відповідних документів до Міністерства інфраструктури України та Міністерства закордонних справ України щодо закордонних відряджень, що стосуються міжнародної діяльності підприємства, узгодження їх за встановленим порядком. 4.10. Аналіз, опрацювання звітних матеріалів про службові закордонні відрядження щодо досягнення очікуваного результату, підготовка узагальнених звітів щодо діяльності представників підприємства у робочих групах міжнародних організацій, контроль надходження звітів про відрядження. 4.11. Організація прийомів іноземних делегацій, груп та окремих іноземців, забезпечення зустрічі, супроводження та підтримки іноземних делегацій, забезпечення здійснення усного послідовного перекладу з іноземних мов на українську й навпаки у ході зустрічей, нарад, семінарів за участю іноземних представників за необхідністю. 4.12. Участь в організації та виконанні протокольних заходів під час прийому іноземних делегацій високого рівня та у зв`язку з проведенням святкувань ювілейних дат підприємства та його структурних підрозділів за участю представників Посольств та консульських установ іноземних країн, керівництва міжнародних організацій, інституцій та компаній авіаційної галузі. 4.13. Ведення протоколу зустрічей та нарад, формування та узгодження відповідного звітування. 4.14. Забезпечення потреб підприємства у перекладі документів щодо зовнішньоекономічної діяльності підприємства для подальшого нотаріального їх засвідчення (листи, угоди, контракти, рахунки тощо). 4.15. Участь в організації заходів із забезпечення мобілізаційної готовності підприємства, його підготовки та роботи у мирний час та в умовах особливого періоду. Відповідно до п.5.2 Положення на посаду начальника відділу призначається особа, яка має повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст), стаж роботи у сфері цивільної авіації та аеронавігації не менше 10 років, володіє англійською мовою не нижче 6 рівня за шкалою Украероруху. Таким чином, кваліфікаційні вимоги до керівника відділу міжнародного співробітництва та протоколу в порівнянні з кваліфікаційними вимогами до керівника міжнародного відділу, не змінились. Крім того, аналіз змісту затверджених положень про міжнародний відділ та відділ міжнародного співробітництва та протоколу, свідчить проте, що їх функції не зазнали істотних змін, оскільки усіма питаннями щодо міжнародного співробітництва та протоколу до запровадження нової структури відповідно до основних завдань та функції відділу здійснював саме очолюваний позивачем міжнародний відділ. Разом із з цим, як визнано сторонами, так встановлено дослідженням наданих письмових доказів, 03.02.2020, коли був ведений в дію новий штатний розпис, позивач [PERSON] була відсутня на роботі, а саме: з 20.01.2020 по 08.02.2020 знаходилась у додатковій оплачуваній відпустці на період навчання в Національному авіаційному університеті; а також з 07.02.2020 по 11.02.2020 - перебувала на лікарняному (т.1 а.с.210-211, т.2 а.с.93-96) У відсутність позивача, як визнано сторонами та не підлягає додаткового доведення, разом із з цим підтверджується дослідженими письмовими доказами, відповідач 03.02.2020 прийняв рішення щодо переведення на посаду новоствореного відділу міжнародного співробітництва та протоколу підлеглого працівника позивача провідного інженера міжнародного відділу [PERSON] , яка вже 03.02.2020 як начальник відділу міжнародного співробітництва підписала відповідне Положення про відділ (т.2 а.с.96,142-150). Таким чином встановлено, що адресоване їй попередження про скорочення посади та наступне вивільнення від 03.02.2020 (т.1 а.с.38), як визнано сторонами, позивач фактично отримала 12.02.2020. Як вбачається із тексту Попередження, до нього додається перелік вакантних посад на 16 аркушах (т.1 а.с.38, 39-54). Разом із цим, фактично, що повністю визнано відповідачем, а також підтверджується документально, зазначений в додатку перелік вакантних посад був наданий позивачу не станом на 03.02.2020, а станом на 12.02.2020, і в наданих позивачу Переліку вакантних посад по Головному підприємству станом на 12.02.2020 (т.1 а.с.39-42) та Переліку вакантних посад по службам обслуговування повітряного руху Украероруху станом на 12.02.2020 (т.1 а.с.43-54) відсутня жодна вакантна посада з 10 штатних одиниць, передбачених штатним розписом (т.1 а.с.205), у новоствореному відділі міжнародного співробітництва. При цьому, як зазначила представник відповідача, позивач із знанням іноземної мови мала можливість претендувати на одну з вакантних посад викладача у Центрі мовної підготовки (т.1 а.с.41). 18.02.2020 позивач [PERSON] звернулась до керівника підприємства - в.о. [PERSON] із заявою, в якій повідомила, що у зв`язку з отриманням нею попередження про скорочення посади та наступного вивільнення, просить скоротити термін попередження та звільнити її на підставі п.1 ст.40 (скорочення штату) КЗпП 19.02.2020 з виплатою матеріальної допомоги згідно Колективного договору (т.1 а.с.55). Одночасно, 18.02.2020 позивач подала заяву, в якій у зв`язку зі скороченням її посади просила надати їй грошову одноразову допомогу відповідно до програми соціального захисту (додаток 19) до підпункту 6.25.1 Колективного договору (т.1 а.с.56). Згідно з Протоколом №6 засідання профспілкового органу ППС «Авіація України» від 19.02.2020 було розглянуто подання Украероруху та надано згоду адміністрації Украероруху на розірвання трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з [PERSON] при умові дотримання вимог чинного законодавства України та Колективного договору (т.1 а.с.106-107). За змістом вказаного протоколу позивач [PERSON] була присутня на засіданні профкому та відповіла, що ніяких претензій чи зауважень до адміністрації Украероруху не має, всі процедури проходять у відповідності з чинним законодавством України, будь-якої допомоги вона не потребує. Звернулась до профспілкового комітету з проханням надати згоду на розірвання її трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до Протоколу від 19.02.2020 №3 засідання комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій (т.1 а.с.104) комісією було розглянуто заяву [PERSON] , начальника міжнародного відділу, про надання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі скороченням штату, та вирішено: порушити клопотання перед в.о. директора Украероруху щодо виплати [PERSON] , начальнику міжнародного відділу, одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному відповідно до підпункту 2.3.2 розділу 2 частини І додатку 19 до підпункту 6.25.1 «програма соціального захисту» Колективного договору, при звільненні у зв`язку зі скороченням посади. Наказом від 19.02.2020 №219/о [PERSON] , начальника міжнародного відділу Украероруху, звільнено з роботи з 19 лютого 2020 року за скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.57). Підпунктами 2.1,2.2, 2.3 п.2 наказу зазначено: виплатити [PERSON] : грошову одноразову допомогу у розмірі 400000 гривень, яка визначається на підставі п.2.3.2 Програми соціального захисту (додаток 19 до пункту 6.25.1 Колективного договору) за формулою: стаж(10 років 10 місяців 19 днів) х оклад (48335 грн.), але не більше 400000 грн.; вихідну допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку на підставі ст.44 КЗпП України; компенсацію за 03 календарних дні невикористаної щомісячної відпустки. Згідно зі службовою запискою головного бухгалтера Дутової О. від 04.05.2020 (т.1 а.с.133) сума, що була виплачена [PERSON] за вирахуванням податків становить 392627,78 гривень (в т.ч. вихідна допомога- 322000,00грн., вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку - 50629,27грн.). Факт отримання вищезазначеної допомоги у вказаному розмірі визнаний представником позивача. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Водночас, за змістом ч.2 цієї статті звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши в повному обсязі усі надані суду докази, кожний окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що звільнення позивача у зв`язку зі скороченням штату працівників відбулося з грубим порушенням вищенаведених вимог ст.ст.40,42 КЗпП України Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний про поважні причини відсутності позивача на роботі 03.02.2020, а також, про її більш високу кваліфікацію та інші обставини, які свідчили про переважне право позивача на залишення на роботі (тривалий безперервний стаж роботи на підприємстві, навчання у вищому учбовому закладі без відриву від виробництва). Так, позивач [PERSON] посада якої - начальник міжнародного відділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху підлягала скороченню в силу вищенаведених вимог ч.2 ст.40 та ч.1, 2 ст.42 КЗпП України мала право на залишення на роботі та переведення на посаду в новостворений відділ міжнародного співробітництва та протоколу, в тому числі, на посаду начальника вказаного відділу, зважаючи на вочевидь більшу порівняно з іншими підлеглими її працівниками кваліфікацію, та переважне право на залишення на роботі. Натомість відповідач, не забезпечив позивачу рівні умови (права та можливості) порівняно з іншими працівниками, посади яких скорочувалися, в тому числі тими, що працювали у підпорядкуванні позивача та були переведені до новоствореного відділу міжнародного співробітництва та протоколу, зокрема, [PERSON] , яка з посади провідного інженера міжнародного відділу була переведена на посаду начальника відділу міжнародного співробітництва та протоколу. Позивач же отримала Перелік посад вакантних станом на 12.02.2020, коли посади, на які вона мала право та можливість бути переведеною, були зайняті. Та обставина, що позивачем була подана заява про скорочення терміну попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням посади начальника міжнародного відділу, на переконання суду є виключно наслідком вчинених відповідачем дій, якими було грубо порушено вимоги ст.ст.40,42 КЗпП України та трудові права позивача, та не може бути розцінена як згода позивача на звільнення, оскільки фактично звільнення відбулося з ініціативи власника. Наявність іншої посади, яку мала обійняти позивач, у Центрі мовної підготовки, жодним чином не спростовує вищенаведені висновки суду, оскільки позивач відповідно до своєї кваліфікації та напрямку діяльності мала переважне право обіймати посаду та виконувати роботу з аналогічними завданнями та функціями, зважаючи, що такі посади були створені у затвердженій новій структурі головного підприємства Украероруху. І хоча змінилась структура та новостворений відділ міжнародного співробітництва та протоколу був підпорядкований начальнику створеного управління зв`язків з громадкістю та міжнародного співробітництва, кількість штатних одиниць у новоствореному відділі міжнародного співробітництва та протоколу порівняно з ліквідованим міжнародним відділом не змінилася та залишилась 10 штатних одиниць. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ст. 43 Конституції України). Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (ст. 43 Конституції України). Суд звертає увагу, що порівняно з роботодавцем позивач як найманий працівник позбавлена можливості безпосередньо відновити свої порушені трудові права. Відповідач, який допустив порушення прав позивача, також був обізнаний про те, що в силу ч.1 ст.233 КЗпП України позивач може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Саме такий строк законодавець вважав достатнім для того, щоб будь-який пересічний громадянин міг усвідомити, в тому числі отримавши правову допомогу, щодо порушення своїх трудових прав при звільненні. Строк звернення з позовом до суду позивачем не порушений. Відповідно до вимог ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем, досліджений в судовому засіданні наказ слід визнати незаконними та поновити позивача на займаній посаді, а також їй має бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. При цьому суд враховує, що розгляд справи тривав понад один рік не з вини позивача. Так, через встановлені карантинні обмеження два призначених засідання не відбулися. Крім того, у зв`язку зі зміною головуючого судді, обумовленою задоволеним самовідводом, та прийняттям зустрічного позову розгляд справи було розпочато заново за правилами загального позовного провадження. У зв`язку з цим, підлягає задоволенню вимога щодо стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 19.02.2020 по 17.05.2021 включно в розмірі (309 робочих днів) на суму 919605 гривень 63 копійки, виходячи з середньоденного розміру заробітної плати позивача, визначеного відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», який становить 2976 гривень 07 копійок, що підтверджується довідкою Держаного підприємства обслуговування повітряного руху від 06.05.2021 за №4.3-22-465 (т.2 а.с.187,188) та позивачем не оспорюється. Згідно з ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування завданої йому внаслідок незаконного звільнення моральної шкоди в сумі 10000 гривень, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодуванню власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Судом встановлено, що звільнення позивача відбулося з порушенням чинного законодавства та законних прав позивача [PERSON] , що завдало позивачу моральних переживань та вимагало від неї вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, звернення з позовом до суду, проте при звільненні позивачу було виплачено вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку в сумі 50629 гривень 27 копійок, а також одноразову матеріальну допомогу в сумі 322000 гривень, що вочевидь сприяло позивачу у вирішенні її матеріальних проблем, які постали у зв`язку зі втратою роботи, а також необхідністю звертатися до суду і нести додаткові витрати на оплату судового збору та правової допомоги адвоката, і таким чином, суттєво зменшило ступінь моральних переживань позивача та розмір заподіяної немайнової шкоди. Ця обставина в сукупності зі встановленим судом фактом порушення прав позивача на переконання суду є достатнім відшкодуванням завданої їй моральної шкоди. Щодо заявлено зустрічного позову, суд враховує, що усі вищенаведені обставини, якими відповідач обґрунтовував зустрічні позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Так, у зв`язку із звільненням відповідач виплатив позивачу в порядку, визначеному ст.44 КЗпП України вихідну допомога у розмірі середнього місячного заробітку в сумі 50629 гривень 27 копійок. Крім того, відповідно до умов п.6.25.1 Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства з обслуговування повітряного руху та профспілками (т.1 а.с.134-136) на підприємстві діє Програма соціального захисту (Додаток 19). Як встановлено судом та як визнано сторонами, в порядку . визначеному п.2.3.2 Додатку 19 (Програми соціального захисту) позивачу нарахована та виплачена матеріальна допомогу як звільненому працівникові, розмір якої не може бути більше 400000 гривень та після утримання податків та зборів фактично склав 322000,00 гривень. При цьому встановлено, що відповідно до умов п.2.3.3 Додатку 19 передбачено, що у разі виявлення бажання повторного працевлаштування в Украерорусі звільненого працівника, який отримав грошову допомогу, така особа зобов`язана повернути кошти Украероруху у повному розмірі напередодні такого працевлаштування. Кодексом законів про працю України не визначено, яким чином має бути вирішено питання щодо виплачених звільненому працівнику сум вихідної допомоги, а також матеріальної допомоги, визначеної Колективним договором, у разі поновлення працівника на роботі на підставі рішення суду. Так, відповідно до ч.3 ст.13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Згідно з вимогами ст.18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Таким чином, передбачене нормами Колективного договору правило щодо повернення виплаченої працівнику грошової допомоги у разі його повторного працевлаштування, в рівній мірі поширюється і на поновлених на посаді працівників, оскільки зникає підстава для отримання такої грошової допомоги працівнику в порядку забезпечення соціального захисту у зв`язку зі звільненням (втратою роботи на підприємстві). Суд звертає увагу, що в силу вимог ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки, судом встановлено, що звільнення позивача на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України здійснено з порушенням вимог трудового законодавства, у зв`язку з чим наказ про звільнення підлягає скасуванню, підстави, які існували для нарахування та виплати позивачу вихідної допомоги, відпали. Щодо виплаченої вихідної допомоги згідно з вимогами ст.44 КЗпП України, суд звертає увагу, що в розумінні чинного трудового законодавства така допомога не є заробітною платою, тобто винагородою, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст.1 Закону України «Про оплату праці»), а є виключно гарантійною виплатою, розмір якої, хоч і пов`язаний з розміром середнього заробітку працівника, проте є відмінним в залежності від підстав звільнення, і таким чином, не може визначитися як виплачений засіб до існування, оскільки слугує іншій меті. Тобто, визначені ст.1215 ЦК України підстави, за яких не підлягає поверненню безпідставно набуті виплачені кошти, відсутні. Відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст.4,5,6,7 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про поновлення на роботі, на користь держави слід стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10036 гривень 86 копійок (за вимогою немайнового характеру про скасування наказу та поновлення на роботі - 840 гривень 80 копійок та 1% від суми задоволених вимог майнового характеру щодо стягнення середньої заробітної плати - 9196 гривень 06 копійок). Сплачений позивачем судовий збір за вимогою про відшкодування моральної шкоди - відшкодуванню не підлягає у зв`язку з відмовою в позові. Надміру сплачений судовий збір за вимогою про стягнення середнього заробітку у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, може бути повернутий ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача. Понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1,5% від ціни позову, що становить 5589 гривень 45 копійок має бути відшкодований за рахунок позивача. Надміру сплачений судовий збір за зустрічним позовом може бути повернутий відповідачу ухвалою суду за відповідним клопотанням. Щодо відшкодування понесених позивачем витрат на адвокатську допомогу в сумі 50000 гривень, суд звертає увагу, що надані суду докази, зокрема Договір про надання правової допомоги 25/2 від 25 лютого 2020 року (т.1 а.с.14-19), Додаткова угода №1 до вказаного Договору (т.1 а.с.23-24), платіжне доручення від 28.02.2020 на суму 50000 гривень (т.1 а.с.26), наявні в матеріалах цивільної справи процесуальні документи, складені адвокатом позивача, а також дані про участь адвоката у судових засіданнях суду першої інстанції, обґрунтовують лише частину заявлених витрат на суму 35000 гривень, а саме: за складання та направлення адвокатських запитів - 2000 гривень, складання клопотань - 2000гривень, складання позовної заяви - 15000 гривень, складання відзиву на позовну заяву - 6000 гривень, відвідування судових засідань у Бориспільському міськрайонному суді - 10000гривень. Водночас інші зазначені у переліку та вартості наданих адвокатом послуг в Додатковій угоді витрати: в сумі 2000гривень - за надання усної консультації, 3000 гривень - за надання усної консультації після вивчення документів, а також в сумі 10000 гривень - за відвідування судових засідань у Київському апеляційному суді, - жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. В силу вимог ч.12 ст.265 ЦПК України, у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму. Таким чином, шляхом зустрічного зарахування остаточно на користь позивача з відповідача слід стягнути суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу 546976 гривень 36 копійок (919605,63-322000,00-50629,27грн.), зазначивши, про необхідність утримання роботодавцем обов`язкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим кодексом України, а також понесені судові витрати в сумі 19410 гривень 55 копійок (35000,00грн. - 5589,45грн.). Відповідно до п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі викладеного,

Outcome: partial