Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

24.03.2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 31.07.2010 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини на протязі останніх років не склалися, у зв'язку з різними поглядами на життя, шлюб, сім'ю. На даний час жоден з них не намагається зберегти сім'ю, права та обов'язки подружжя, взаємна повага один до одного втрачена, з 2014 року шлюбні відносини, спільне проживання та ведення господарства припинено, проживають окремо, подальше збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.07.2010 року (актовий запис № 891 від 31.07.2010 року, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову. Після реєстрації шлюбу дружині, яка в дівочості мала прізвище «[PERSON]», було присвоєно прізвище чоловіка «[PERSON]». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матір'ю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved