Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

23.11.2016 [PERSON] звернулася до суду, в інтересах малолітньої дитини [PERSON], з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2012 розірваний шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що після розірвання шлюбу з відповідачем, останній припинив цікавитися життям сина та зник з їх життя. Рішенням виконкому Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 223 від 14.11.2016 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо сина та встановлено, що відповідач не цікавиться розвитком, навчанням, вихованням та успіхами сина, його здоровям, не відвідує батьківські збори, де навчається син. На даний час вона разом з сином мешкає з цивільним чоловіком. У звязку з тим, що [PERSON] фактично забув про свої батьківські права і обовязки щодо дитини, самоусунувся від їх виконання, а тому вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON] Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України. (а.с.25-26) Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд визнає причини його неявки неповажними. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи: рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 14.11.2016 № 223 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав (а.с.5); висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] (а.с.15 див. на звороті); акт обстеження умов проживання дитини (а.с.12); довідки з місця реєстрації позивача (а.с.16), довідки про неотримання аліментів (а.с. 13), розрахунок заборгованості по аліментах (а.с. 15); нотаріально завірену заяву [PERSON] від 28.10.2016 року про добровільну згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітного сина [PERSON] (а.с.23); довідка характеристика дошкільного навчального закладу № 14 про участь тільки матері у вихованні дитини [PERSON] (а.с. 10); довідка характеристика, видана Чернігівською ЗОШ І ІІІ ст.. № 24 про участь тільки матері у навчанні дитини; довідка Чернігівського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді від 21.11.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 29), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова, яке набуло законної сили, року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний 15.11.2012. (а.с.8). Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Вирішуючи спір, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги пояснення позивача, що підтверджуються рішенням та висновком Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 14.11.2016 щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.5), розрахунок про стан заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів (а.с.13, 15), нотаріально завірену заяву [PERSON] від 28.10.2016 року про добровільну згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітного сина [PERSON] (а.с.23), суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню і утриманню малолітньої дитини [PERSON], що передбачено ст. ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, він має бути позбавлений батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved