Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

22 червня 2016 року заявник [PERSON] протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні для хворих на хіміорезистентний туберкульоз в [PERSON] протитуберкульозному диспансері з 21.03.2016 р. по 21.06.2016 р. На даний час хворий на туберкульоз становить загрозу розповсюдження цієї хвороби, йому необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він 21.06.2016 року лікування не завершив і самовільно залишив медичний заклад. Оскільки [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON] до [PERSON] протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації. Представник заявника у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність; просив суд задовольнити заяву в повному обсязі (а.с. 12). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 285 ЦПК України\~заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження туберкульозу, що підтверджується мотивованим висновком лікарів від 21.06.2016 року (а.с.2). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. У відповідності до положень частини 1\~статті 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»\~туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] хворіє\~ на заразну форму туберкульозу з діагнозом: МРТБ (19.04.2016р. ) легень (дисемінований) ДестрМБТ + М+К+Резист+І HRS Резист ІІ Гіст 0 Категорія 4 Когорта 2 (2016) (а.с. 2). Згідно з висновком №37 центральної лікувально-консультативної комісії [PERSON] протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради від 20.05.2016 року [PERSON] потребує стаціонарного лікування до абацилювання (а.с. 5). Положеннями ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»\~на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. За приписами ч. 1 ст. 11 Закону у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Матеріалами справи, наданими заявником підтверджено, що [PERSON] необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження, порушуючи протиепідемічний режим. Згідно з мотивованим висновком [PERSON] протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради від 21.06.2016 року (а.с. 2) [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації\~ та ізоляції до протитуберкульозного закладу (в спеціальних палатах, під охороною). Зважаючи на те, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, хворий підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. За положеннями п. 3 ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»\~примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради, примусово госпіталізувати [PERSON] до [PERSON] протитуберкульозного диспансеру на строк, необхідний для лікування, але не більше трьох місяців, починаючи з дня фактичної госпіталізації. Відповідно до норми п. 7 ч. 1 ст.\~367, ч. 2 ст.\~286 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення.

Outcome: approved