Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

22.07.2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа Заява бґрунтована тим, що заявник являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON] на належне йому майно на праві власності, у зв'язку з чим вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва. Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Київська міська рада. Однак державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва в зв'язку з наявністю помилки в Державному акті на землю, а саме: розбіжності в написанні прізвища померлого. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності її батьку [PERSON], який помер [INFO] в м. Києві, правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який був виданий Григорівською сільською Радою народних депутатів Обухівського району Київської області 24 квітня 2000 року на ім'я [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги заявниці підтримала, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Київської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив постановити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що вимоги заяви не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], заявниця [PERSON] являється донькою [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу від 11.06.1977 року, при укладенні шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи батько заявниці [PERSON] помер [INFO], дане підтверджується свідоцтвом про смерть актовий запис №9719, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві. За своє життя померлий [PERSON] набув у власність земельну ділянку, яка знаходиться в [ADDRESS], 24 квітня 2000 року йому був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Однак, в даному акті неправильно вказано прізвище померлого [PERSON], а саме замість «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]». Після смерті [PERSON], залишилась спадщина, в тому числі земельна ділянка площею 0,126 га, що розташована на території Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та належала померлому згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24 квітня 2000 року. Заявниця являється спадкоємцем першої черги за законом, у зв'язку з чим звернулась до Першої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак державний нотаріус відмовив заявниці у видачі вказаного свідоцтва в зв'язку з такою помилкою, а саме, що в Держаному акті на землю зазначено «[PERSON]», а фактично прізвище померлого є «[PERSON]», про що нотаріусом 10 червня 2016 року винесено постанову про відмову учиненні нотаріальної дії. Належність державного акту від 24 квітня 2000 року [PERSON], виданого Григорівською сільською радою підтверджується: самим державним актом, оскільки в ньому указано адресу його проживання : [ADDRESS], де він проживав до смерті разом із дочкою; копією паспорта заявниці, свідоцтвом про смерть; свідоцтвом про народження заявниці; свідоцтвом про шлюб заявниці. Відповідно до положень ст. 234 ЦК України, заявник має право подати заяву в порядку окремого провадження, з приводу підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Факт допущення помилки перешкоджає спадкоємиці прийняти у спадщину земельну ділянку, що належала [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦПК України, судом може бути встановлена належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень ч.1, ст. 257 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. З огляду на те, що; - встановлення факту належності державного акту заявнику є необхідним для реалізації свого права на отримання спадщини та надання можливості заявнику реалізовувати повноваження власника земельної ділянки, зокрема права на розпорядження нею; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення; -заявник не має іншої можливості підтвердити належність її батьку державного акту; -встановлення факту належності батьку заявника державного акту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, суд приходить до висновку, що даний факт має юридичне значення та згідно з п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України може бути встановлений у судовому порядку. Таким чином даний факт належності підтверджується матеріалами справи, зокрема поясненнями заявника, оглянутими оригіналами зазначених документів та доказами заінтересованих осіб. Виходячи з наведеного на підставі ст. ст. 316-319, 321, 325 ЦК України, та

Outcome: approved