Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 23 жовтня 2008 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], проте відповідач ухиляється від свого обовязку по матеріальному забезпеченню дитини, яка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, проте у позовній заяві виклала своє прохання розглянути справи без її участі (а.с.9). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує (а.с.10). Судом встановлено, що з 23 жовтня 2008 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.4). Дитина зареєстрована та фактично мешкає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: м.Дніпрорудне вул..Дачна, буд.6 с.Приморське Василівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою, виданою Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 2663 від 22 листопада 2016 року, що відповідачем не оспорюється (а.с.8). Згідно довідки виданої Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 2824 від 19 грудня 2016 року, відповідач [PERSON], [INFO] проживає без реєстрації за адресою вул. Дачна, буд.6 в селі Приморське Василівського району Запорізької області з 30 листопада 2005 року по теперішній час (а.с.16). Відповідно до довідки виданої Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 2823 від 19 грудня 2016 року, відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO] (а.с.17). На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, визнані відповідачем, тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, та враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працює, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків немає, на користь інших осіб аліменти не сплачує, тому суд вважає, що відповідач має можливість на теперішній час сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, на утримання доньки [PERSON], та приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]І підлягають задоволенню у повному обсязі та суд вважає необхідним стягнути в з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 23 листопада.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2016 року становить 551,20 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved