Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання сина [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків пожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Позов мотивує тим, що з березня 2012 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, аліменти нікому не платить. Просить стягнути аліменти на утримання сина. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 180-182, 183 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександря Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 09 січня 2013 року, проте матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач на розгляд справи не з'явився, не надав до суду доказів того, що він добровільно утримує та матеріально забезпечує дитину. А тому суд вважає, що відповідач не забезпечує матеріально свою дитину належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Суд погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою в частині, що відповідає 1/4 частці заробітку (доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини, що не порушує права та інтереси інших осіб. Але, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд вважає, що на користь позивачки на утримання сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти відповідно до ч.2 ст.182 та ч.1 ст.183 СК України, тобто в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому з врахуванням того, що до суду позивач звернулась 23.03.2016 року, то з того часу і стягує аліменти на утримання дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved