Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

24.03.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 25.03.2020 р. Короткий зміст вимог позовної заяви та відзиву відповідача Позивач звернувся до суду з даним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги наступним. 09 листопада 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6948 про стягнення з позивача заборгованості у повній сумі 60286 грн. 41 коп. на користь АТ «Банк «Форвард» заборгованості за кредитним договором № 100454046 від 05.10.2012 р., укладеним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк «Форвард». Стягнення заборгованості проведено за період з 07.11.2017 р. по 05.02.2018 р. Строк платежу за зазначеним договором настав, проте, вважає, що оскільки нотаріусом не вказано конкретну дату настання строку платежу, ним порушено вимоги ст.. 88 Закону України «Про нотаріат». На виконання даного напису було відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. від 05.12.2019 р. виконавче провадження № 60799737. Дана постанова позивачем не отримувалась, з повідомленням про суму заборгованості до позивача не звертались ані банк, ані нотаріус. Вважає, що виконавчий напис виконано без достатніх правових підстав, оскільки нотаріусом не враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., від 09.11.2019 р., зареєстрований у реєстрі № 6948. 29.05.2020 р. відповідачем Акціонерним товариством «Банк Форвард» надано відзив на заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позову, оскільки банк свої зобов`язання виконав, строк по кредитному платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 07.11.2017 р. по 05.02.2018 р., загальна сума заборгованості становить 60286 грн. 41 коп. Банк надав нотаріусу не лише розрахунок заборгованості за кредитним договором, а й виписки з рахунку, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що доводило безспірність вимог банку. Також зазначає, що банк надав нотаріусу оригінал кредитного договору. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису нотаріус не повинен повідомляти боржника про стан заборгованості за кредитним договором. Вважає, що позивачем не надано належних доказів того, що на час вчинення виконавчого напису його заборгованість за кредитним договором була відсутня або була в іншому розмірі, ніж зазначеним у виконавчому написі (а.с. 53-58). Суд звертає увагу, що до даного відзиву надані письмові докази, які не завірені належним чином, відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, відзив відправлено позивачу лише 25.05.2020 р. (а.с. 134,135, 139, 140,141), на час подання відзиву докази його відправки позивачу не надавались, були надані додатково. Враховуючи запровадженні карантинні заходи Кабінетом Міністрів України, суд визнає поважною причину пропущення строку для подання відзиву та приймає його до уваги. У судове засідання сторони та третя особа, повідомлені в установленому порядку про час та місце розгляду справи (а.с. 145,146), не з`явились, позивач направив до суду заяву, в якій вказав, що на заявлених позовних вимогах наполягає, просив справу розглядати у його відсутність, від відповідача 23.06.2020 р., до початку судового засідання, також надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника банку, на підставі наявних матеріалів. Неявка третьої особи по даному провадженню, повідомленої належним чином, не перешкоджає розгляду даного провадження Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача, відповідача та третьої особи, беручи до уваги заяви сторін, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. 09.06.2012 р. між позивачем та ПАТ «Банк Руский Стандарт» було укладено договір № 97645029, що підтверджується заявою [PERSON] (а.с. 11-12), вказана заява не містить дати, проте, згідно графіку платежів, договір укладено 09.06.2012 р. (а.с. 10). Позивач за вказаною заявою отримала кредит у сумі 3039 грн., строк кредиту - 124 дні, з 10.06.2012 р. по 11.10.2012 р., дата платежу - 11 числа кожного місяця, ставка по кредиту - 0,01% річних, загальна сума відсотків по кредиту 0,08 грн., щомісячний платіж - 760 грн., останній платіж - 759 грн. 08 коп. (а.с. 11). Згідно заяви № 100454046 від 05.10.2012 р., укладеному між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та [PERSON] , остання звернулась з заявою, яка містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки (а.с. 7-8). 05.10.2012 р. банк акцептував оферту та уклав з клієнтом Договір про картку № 100454046 (а.с. 15-16). Суд звертає увагу, що підпис [PERSON] на даному примірнику відсутній, міститься позначка «примірник клієнта», складання такої заяви сторонами не заперечується. Як вбачається з п.п. 2.1 Договору, акцептом оферти позивача про укладення Договору про картку будуть дії банку по відкриттю їй рахунку картки; згідно п.п. 2.2. Договору, розмір ліміту буде встановлений банком самостійно, на підставі відомостей, повідомлених банку, складовою та невід`ємною частиною Договору про картку будуть являтися Умови по карткам та Тарифи по карткам, з якими вона ознайомлена та повністю згодна, сума страхової премії складає 12 грн. Суд звертає увагу, що строк дії такої заяви не зазначений. 09.11.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6948, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь АТ «Банк Форвард», ЄДРПОУ 34186061, який є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № 100454046 від 05.10.2012 р., за період з 07.11.2017 року по 05.02.2018 року, грошових коштів у сумі загальній сумі 61136 (шістдесят одна тисяча сто тридцять шість) грн. 41 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту становить 59400 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста) грн. 40 коп.; заборгованість за процентами становить 886 (вісімсот вісімдесят шість) грн. 01 коп.; плата за пропуск мінімальних платежів становить 0 (нуль) гривень 00 коп.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (а.с. 10, 60). Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів щодо підтвердження отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості за кредитом, відсутні жодні докази відправлення позивачу вказаного виконавчого напису. Так, на звернення позивача від 29.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.05.02.2020 р. вказано, що нотаріальні дії за участю позивача не вчинялись, вчинення виконавчого напису є дією виключно до кредитора, боржник в такому випадку не бере участі у вчиненні нотаріальної дії. У відповідь на заяву позивача вх. № 26/1-04-20200084, АТ «Банк Форвард» було надано відповідь № 26/1-08-509 від 17.02.2020 р., у якій повідомлено про наявність заборгованості у сумі 60286 грн. 41 коп., відкритого виконавчого провадження та права ознайомитися з таким (а.с. 22-23). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. від 05.12.2019 р. відкрито виконавче провадження № 60799737 (а.с. 24-25,26) по виконанню вказаного виконавчого напису, що сторонами не заперечується. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.05.2020 р. у відповідача, АТ «Банк Форвард» було витребувано оригінал договору про надання та використання платіжної карти № [NUMBER] , на підставі якого було відкрито рахунок та випущено платіжну карту № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , належним чином завірену копію Статуту Акціонерного Товариства «Банк Форвард», договору факторингу між відповідачем та ПАТ «Банк Руский Стандарт», виписку по договору за весь період користування карткою [PERSON] (а.с. 47). Вказана ухвала була отримана відповідачем 19.05.2020 р. (а.с. 131). Проте, вимоги, викладені у даній ухвалі, виконано не було, до заперечень, надісланих поштовою кореспонденцією (а.с. 129), додано копію заяви [PERSON] № 100454046 (а.с. 59), копію виконавчого напису нотаріуса від 09.11.2019 р. (а.с. 60), копію виписки з наказу від 08.10.2012 р. № 723 (після укладання договору позивачем) про затвердження та введення в дію типової форми Умов надання та обслуговування платіжних карт ПАО «Банк Русский Стандарт» та Умови до нього, суд звертає увагу на зміну у назві та формі об`єднання, (а.с. 61-71), копію наказу № 467 від 109.07.2012 р. про внесення змін в параметри кредитно-карткових продуктів ПАО «Банк Русский Стандарт» та тарифи по продуктам (а.с. 72-74), копія повідомлення на ім`я [PERSON] про вимогу щодо сплати зобов`язань по кредитному договору № 100454046 від 05.10.2012 р., просили в строк до 04.03.2018 р. забезпечити наявність на рахунку 60286 грн. 41 коп. (а.с. 75), копію виписки по особовим рахункам угоди (а.с. 76-110), копію розрахунку заборгованості за договором (а.с. 110-113), копію Статута Акціонерного товариства «Банк Форвард» від 18.09.2018 р. (а.с. 126-128). Всі вказані документи які не завірені належним чином, відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, а тому, оскільки суд ставить під сумнів відповідність таких копій, вони не приймаються до уваги, крім копії виконавчого напису нотаріуса, належним чином завірена копія якого надана позивачем та вказані документи не містять розбіжностей (а.с. 20, 60). При цьому, на виконання Ухвали суду від 12.05.2020 р., оригінал договору від 05.10.2012 р., договір факторингу між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та АТ «Банк Форвард». Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з кредитного зобов`язання, укладеного сторонами шляхом підписання позивачем анкети-заяви від 05 жовтня 2012 року № 100454046 який, надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Доказів відправлення письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором відповідачу, суду не надано. Крім того, матеріали справи не містять доказів отримання такої кореспонденції боржником із вказаною письмовою вимогою. Вчинення нотаріусом виконавчого напису без дотримання 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, є порушенням прав боржника щодо можливості спростування розміру заборгованості, а отже заявлена банком до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатись безспірною на момент вчинення виконавчого напису. Крім того, відповідачем не надано суду жодних доказів, підтверджуючих безспірність заборгованості, у тому числі не надано оригінал договору від 05.10.2012 р., який було витребувано судом за клопотанням позивача. Таким чином, оскільки з наявністю заборгованості, її розрахунком, боржник не мав можливості ознайомитись у встановлений 30-денний строк, а з урахуванням відображеного у заборгованості періоду (з 07.11.2017 року по 05 лютого 2018 року), беручи до уваги, що договір було укладено з позивачем 05.10.2019 р., строк дії якого не зазначено, неможливо дійти беззаперечних висновків щодо дійсних умов кредитного зобов`язання, належності його виконання, наявність боргу та його розмір, а також тієї обставини, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Посилання у відзиві на позовну заяву відповідача на той факт, що у нотаріуса відсутній обов`язок повідомляти боржника про наявність заборгованості відповідає положенням ст..ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», проте, обов`язок повідомити відповідача про наявність щодо нього заборгованості та надсилання вимоги про сплату такої, покладається на стягувача, яким є відповідач по справі. Докази повідомлення позивача вимоги щодо обсягу боргу та отримання такого повідомлення позивачем суду не надано. Посилання відповідача на відсутність порушень при вчиненні виконавчого напису від 09.11.2019 р., викладені у відзиві, є необґрунтованими та спростовуються дослідженими доказами у справі. Висновки суду за результатами розгляду позову Дослідивши надані сторонами докази та проаналізувавши їх у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису 09.11.2019 р. відбувалося без дотримання 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, є порушенням прав боржника щодо можливості спростування розміру заборгованості. Відсутні докази існування на момент звернення позивача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису від 09.11.2019 р. безспірної заборгованості боржника перед стягувачем. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, зазначене є самостійною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Outcome: approved