overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

22.01.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з 12.07.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 1/3 частині зі всіх видів заробітку на утримання дітей. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.4) судом встановлено, що сторони з 12.07.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтв про народження (а.с.5,6) судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] Довідка Горбовецької сільської ради (а.с.7) свідчить, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні матері. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в частці від заробітку, а саме в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

22.01.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2004 року. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Згідно письмової заяви просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

22.01.2015 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вступили 19.10.2012 року та мешкали однією родиною до жовтня 2013 року. Від спільного шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що вони втратили взаєморозуміння, між ними часто виникали сварки, які і привели до розпаду сім'ї. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилася, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з, явився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з,явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

22.01.2015 року прокурор Марківського району звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Мати дитини, [PERSON], позбавлена батьківських прав на підставі рішення Марківського районного суду від 25.07.2008 року. Рішенням Марківської селищної ради №125 від 03.09.2008 року опікуном малолітньої [PERSON] призначено бабусю, [PERSON], з якою дитина і проживає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому прокурор просить стягнути аліменти з відповідача на утримання [PERSON] [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі. Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], щодо якої позбавлена батьківських прав за рішенням Марківського районного суду від 25.07.2008 року. [PERSON] є опікуном [PERSON], яку матеріально утримує. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки визнання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін і інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

22.01.2015 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, 14.05.2014 року було переоформлено платіжну картку на престижну кредитну картку «Gold», згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 4000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 30.11.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11 106 грн 53к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.82-84/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася також, проте була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.80/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

22.01.2015 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 05.05.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 20 000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 30.11.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 44589 грн 00к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.80-81/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.77/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

22.01.2015 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 19.05.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 30.11.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 14102 грн 48к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.83-85/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.81/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

22.01.2015 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 13.03.2014 року між ПАТ «Кредобанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 14132-OWNCASH, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 29 210 грн 01к. на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, строком виконання до 12.09.2016 року. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит у повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені договором та/або додатками до нього. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 26.11.2014 року в [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 14 191 грн 96 к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши і відшкодування судового збору. Позивач ПАТ «Кредобанк», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши з позовною заявою клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с.33/. Відповідач в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.36/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

22.01.2015 року судом по справі постановлено рішення про часткове задоволення позову, однак судом не вирішено питання розподілу судових витрат. В судове засідання сторони не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені вчасно та належним чином, що, відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про постановлення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи № 285/4142/14-ц, суд приходить до наступного висновку. При подачі позовної заяви [PERSON] не сплачував судового збору тому, що згідно п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» має пільги. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір пропорційно задоволених вимог підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Тобто, з ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» в дохід держави необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору. Згідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання розподілу судових витрат. Таким чином встановлено, що є всі підстави для винесенням додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

22.01.2015 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не вносив плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.10.2012 року і станом на 01.09.2014 року у неї утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 2513,03грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач постійно мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.10.2012 року по 01.09.2014 року заборгованість відповідача складає 2513,03грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

22.01.2015 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є наймачами квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.04.2011 року і станом на 01.09.2014 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 2118,00грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають за адресою [ADDRESS], та є наймачами. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.04.2011 року по 01.09.2014 року заборгованість відповідачів складає 2118,00грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

22.01.2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 24.04.2007 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.12.2014 р. має заборгованість - 10121,75 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10121,75 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує(а.с.31). Причини неявки відповідача не відомі, суд визнає причини його неявки неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте, [PERSON], [INFO], який змінив прізвище на [PERSON] (а.с.7), уклавши 24.04.2007 р. з позивачем договір та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом(а.с.12-18), але свої зобов'язання не виконує. Станом на 31.12.2014 р. заборгованість за вказаним договором, відповідно до розрахунку заборгованості(а.с.8-10), складає 10121,75 грн., яка складається з: - 1671,04 грн. - заборгованість за кредитом; - 7492,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 458,18 грн. - штраф (процентна складова). Тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 10121,75 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved