Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

23.07.2020 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 05.08.2020. У своєму позові просить суд стягнути з відповідачки заборгованість станом на 04.03.2020 за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 04.04.2018 у розмірі 95 227,20 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом тіла кредиту) - 38 876,83 грн та заборгованості за пенею і комісією - 56 350,37 грн, а також стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує, що в жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. 04.04.2018 [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 04.04.2018. Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 30 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних). Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. На залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, передбачену тарифами, а саме: санкції за порушення зобов`язання за кредитним договором (а залежності від кількісті днів прострочення): 1 .від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн, 2. від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн, 3. від 91 до 120*(210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн+6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місця. При цьому діє ставка 0,00001% річних, 4. від121 (211) дні до повного погашення строк, після спливу якого формується Фінальний розрахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів - штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала. У зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 04.03.2020 становить 95 227,20 грн, та складається із: -38 876,83 грн - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); -56 350,37 грн - заборгованості за пенею та комісією. Оскільки на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість і судові витрати. 29.09.2020 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк, відповідачка правом на надання відзиву не скористалась. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.6). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про час, дату і місце розгляду справи, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідачки до суду не надходило. Відповідачка не надала відзиву чи заперечень проти зазначених у позові обставин. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с.9), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило відповідачці поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 100 000 гривень. За умовами п.п. 2-3 Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток. До кредитного договору банк додав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с.10-24). Відповідно до п. 2.1., 2.5. розділу «Основні положення» банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатку, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахункових операцій. В рамках договору надає послуги, зокрема, з відкриття з відкриття клієнту на рахунку кредитної лінії. Згідно із п.п. 4.2.10-4.2.11 Розділу 4 «Права та обов`язки сторін» Умов і правил обслуговування фізичних осіб, Клієнт зобов`язаний оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Договору. У відповідності до розділу 8.1 вказаного витягу «Тарифи» (а.с.22-24) кредитний ліміт становить від 0 до 100 000 грн в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних). Встановленими тарифами банку передбачено санкції за порушення зобов`язання за кредитним договором (а залежності від кількісті днів прострочення): 1 .від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн, 2. від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн, 3. від 91 до 120*(210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн+6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місця. При цьому діє ставка 0,00001% річних, 4. від 121 (211) дні до повного погашення - штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних. Також передбачено чотири види комісії. Доказів щодо строку дії укладеного договору або строку дії виданої кредитної картки Банком суду не надано. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.04.2018 (а.с.8), у зав`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 04.03.2020 [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 38 876,83 грн. Позовні вимоги у цій частині є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення пені та комісії у розмірі 56 350,37 грн, суд приходить до висновку, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути пеню та комісію загальною сумою у розмірі 56 350,37 грн, посилаючись при цьому на умови договору про підстави та порядок стягнення штрафів та пені. Позовна заява не містить посилань на умови договору щодо стягнення комісії, її виду (оскільки тарифи містять чотири види комісії) та розміру. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки позбавлені права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, кредитору забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за дії, які банк здійснює на власну користь чи споживач здійснює на користь банку. Вказані положення кореспондуються із нормами ЗУ «Про захист прав споживачів». При цьому позивач взагалі не вказує за які саме послуги, у якому розмірі нараховано комісію. Таким чином позовні вимоги про стягнення комісії не підлягають задоволенню за безпідставністю. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.04.2018 (а.с.8), сума заборгованості за комісією та пенею вказана загальною сумою без визначення складових. Суд звертає увагу на те, що пеня та комісія не можуть нараховуватися одним платежем внаслідок того, що їх поняття є різними за своєю правовою природою. При цьому розрахунок заборгованості містить одну спільну графу для таких вимог «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)». Окрім того, умовами кредитного договору б/н від 04.04.2018, укладеного між сторонами у справі, а також Умовами обслуговування рахунків фізичних осіб не передбачено умов щодо щомісячного нарахування банком пені та комісії у розмірі 50 грн чи 100 грн, як це вбачається із наданого Банком розрахунку. Зі змісту позовної заяви, витягу з умов обслуговування рахунків фізичних осіб та розрахунку заборгованості судом встановлено, що до позовної вимоги про стягнення пені та комісії, зазначеної єдиною сумою, у розмірі 56 350,37 грн, позивачем також включено вимоги щодо стягнення нарахованих штрафів. Суд зауважує, що покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Здійснення позивачем одночасного нарахування пені та штрафів (двох видів) за прострочення повернення кредитних коштів вказує на покладення на відповідача подвійної відповідальності за одне і те саме прострочення, що є грубим порушенням Конституції України та норм чинного законодавства. Окрім того, нормами чинного законодавства не визначено виду штрафу у фіксованому розмірі. У зв`язку з тим, що розрахунок пені наданий Банком проведений разом з комісією одночасно, тобто одним нарахуванням, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування пені, розмір її нарахування відповідно до кількості днів прострочення та визначений її загальний розмір. При цьому, суд не має повноважень самостійно вираховувати розмір пені, а позовні вимоги щодо розміру цієї складової окремо від інших складових не заявлені. Окрім того, судом встановлено, що розрахунок Банку пені та комісії також містить в собі включення до цих складових нарахування штрафів, вимоги про стягнення яких взагалі суду не заявлені. Таким чином позовні вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню за недоведеністю нарахованого її розміру. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 9283/44 від 11.03.2020 (а.с.5). Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у загальній сумі 95 227,20 грн. Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 38 876,83 грн. Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 40,8% (38 876,83 х100: 95 227,20 = 40,8%), а пропорційність вимог, в задоволенні яких відмовлено становить 60,2% (100 - 40,8 = 60,2). Оскільки, вимоги позивача задоволено на 40,8%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 857,62 грн (2102,00х40,8%=857,62). На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066,1069 ЦК України,

Outcome: partial