Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

23.04.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № 22 по вулиці Петровського в селі Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері позивачки [PERSON], померлої 11.12.2001 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по вулиці Петровського в селі Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області знаходиться домоволодіння № 22, яке належало до суспільної групи колгоспний двір. Членом колгоспного двору була мати позивачки [PERSON], яка не втратила права на ? частку в його майні. На день смерті [PERSON], 11.12.2001 року вона була зареєстрована та проживала [INFO]. Після смерті матері позивачка як спадкоємець за заповітом подала заяву про прийняття спадщини до приватної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 33/2018, зареєстрована в реєстрі за № 80. Право власності на спірний будинок не було зареєстровано, що не дозволяє оформити спадщину на спірне майно в нотаріальному порядку. У зв'язку з цим позивачка звертається до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. ( а.с.52). Представник відповідача по справі Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання від 15.05.2018 року з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської РДА, проти позовної заяви [PERSON] не заперечують. ( а.с. 42). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. (а.с. 60). Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позову не заперечує. (а.с.26). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії НК № 669736, виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 23 листопада 1999 року, встановлено, що його видано [PERSON], [INFO], народилася в селі Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області (а.с.3). Судом встановлено, що 11.12.2001 року в селі Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 125981. (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. З дослідженого судом заповіту від 18.12.2000 року встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. (а.с.34 зв.) Після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємець за заповітом, 06 лютого 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини. 06.02.2018 року була заведена спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 11 грудня 2001 року. Спадщину за заповітом [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] Спадкоємців за законом, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], не встановлено. ( а.с.28-41). З довідки виконкому Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 21.03.2018 року № 185 встановлено, що в будинку № 22 по вул. Заручанській с. Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області на день смерті [PERSON] 11.12.2001 року постійно були зареєстровані і проживали : [PERSON] з 01.01.1975 року по день смерті 11.12.2001 року; дочка [PERSON] з 01.01.1975 року по даний час; онука [PERSON] з 08.07.1993 року по даний час; онука [PERSON] з 01.08.1994 року по даний час; [PERSON] з 19.07.1998 року по теперішній час. (а.с.9). З довідок виконкому Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 03.10.2017 року № 427, від 12.12.2016 року № 503 встановлено, що станом на 01.07.1990 року будинок № 22 по вулиці Заручанській в селі Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] мати, якій належить ? цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] дочка, якій належить ? цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. (а.с.10-11). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. З інформаційної довідки від 03 квітня 2018 року № 243 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №22 по вул. Петровського в с. Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області зареєстровано за [PERSON] - ? частка, дата реєстрації 04 грудня 2012 року, підстава реєстрації - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04.12.2012 року. День проведення технічної інвентаризації 03.04.2017 року. Житловий будинок побудовано в 1975 році. Процент готовності житла 100 %. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. Інвентаризаційна вартість ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 03.04.2018 року становить 88967 грн. 50 коп. (а.с.14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за життя. Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. Дослідженням технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 22 по вулиці Петровського в селі Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області, що виданий на ім'я [PERSON], встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами зазначений під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 68,1 кв.м, з а-1 прибудовою площею забудови 24,7 кв., загальною площею 77,3 кв.м., в т.ч. житловою площею 57,6 кв.м. та допоміжною 19,7 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 57,3 кв.м., В-1сарай площею забудови 28,8 кв.м., Г-1 сарай площею забудови 17,6 кв.м., Д-1 погріб площею забудови 9,4 кв.м., № 1 ворота з хвірткою площею забудови 6,4 кв.м., № 2 хвіртка 1 шт. (а.с.6-7). За даними рішення Дроздовицької сільської ради Городнянського району від 16.02.2016 року вулицю Петровського в с.Дроздовиця перейменовано на вулицю Заручанську (а.с.64) Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved