Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 13338,12 гривень заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 28.04.2010 року вона працювала на посаді агента з розшуку багажу Групи обробки та розшуку багажу Відділу пасажирського обслуговування Базової станції Комплексу наземного обслуговування у відповідача. 07.02.2013 року її було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників. Проте, заробітну плату за період грудень 2012 року - 07 лютого 2013 року, а також компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні відповідач не виплатив. 19.06.2013 року відповідачем була виплачена заробітна плата за грудень 2012 року в розмірі 3666,63 гривень. Позивач в судове засідання не з явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у свою відсутність. Відповідач свого представника за викликом суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у відсутність свого представника та письмових заперечень не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач з 28.04.2010 року працювала на посаді агента з розшуку багажу Групи обробки та розшуку багажу Відділу пасажирського обслуговування Базової станції Комплексу наземного обслуговування у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 31.05.2002 року. З 07.02.2013 року позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників, відповідно до наказу № 364-ос від 06.02.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу не було виплачено заробітну плату за період грудень 2012 року - 07 лютого 2013 року, а також компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу, що складає 17004,75 гривні, згідно розрахункових листків за грудень 2012 року, січень та лютий 2013 року. 19.06.2013 року відповідачем була виплачена заробітна плата позивачу за грудень 2012 року в розмірі 3666,63 гривень, що вбачається з виписки по картці. Отже, на даний час відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату за січень - 07 лютого 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу в розмірі 13338,12 гривень. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що відповідачем були допущені порушення трудового законодавства, а також враховуючи, що відповідач не заперечує розмір заборгованості, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 13338,12 гривень заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі. Також суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі на підставі ч.2 ст.367 ЦПК України. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.24 ч.1 Закону України «Про відпустки», ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: approved