Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з позивача аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 30.11.2002 року у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1043. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено з лютого 2015 року, оскільки відповідачка на даний час проживає з іншим чоловіком та веде з ним спільне господарство. Дитина проживає разом з відповідачкою. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 30.11.2002 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1043, а також стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі ? від заробітк, але не менше 1/3 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] до досягнення сином повноліття. В подальшому позивач звернувся до суду із заявою в якій просив позовні вимоги в частині стягнення аліментів з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття залишити без розгляду. 08 жовтня 2015 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів з нього на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття залишені без розгляду. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій підтримав у повному обсязі позов в частині розірвання шлюбу, позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів просив залишити без розгляду. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] І-КИ № 171194, 30.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Півень) [PERSON], [INFO], актовий запис № 1043. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] 1-КИ № 149857 від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище, тож суд залишає відповідачці шлюбне прізвище. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, які надані сторонами не інакше як за зверненням фізичних осіб. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., проте позивач у своїй заяві просив понесені ним витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягувати, тому суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат. На підставі ст.ст. 110- 112 СК України,

Outcome: approved