Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

23.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 305210,40 гривень та витрат пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 3052,10 гривень. 29.05.2018 року позивач [PERSON] надав заяву про зменшення розміру позовних витрат та просив стягнути з відповідача [PERSON] завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду у розмірі 174958, 28 гривень. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 23 вересня 2017 року о 07 годині 30 хвилин [PERSON] - відповідач у справі, керуючи автомобілем марки Renault Trafik, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись на другорядній дорозі с. Сухий Ліман - автодорога «Одеса - Чорноморськ» Овідіопольського району Одеської області, з боку с. Сухий Ліман, на перехресті нерівнозначних доріг, при виїзді на головну дорогу, виконуючи лівий поворот, в порушення вимог п.п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марка/модель Subaru Legacy, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 р. по справі № 520/14542/17, що набрала законної сили 18.12.2017 p., [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортному засобу марка/модель Subaru Legacy, реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія [NUMBER] від 19.07.2017 p.), внаслідок ДТП, у відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 14.03.2018 р. дорівнює 299 830, 40 грн. Окрім матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, позивачем були понесені додаткові витрати, які він вимушений був зробити для відновлення свого порушеного права, зокрема:- 3000, 00 грн. - витрати за проведення оцінки транспортного засобу марка/ модель Subaru Legacy, реєстраційний номер [NUMBER] на предмет визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП; 1600, 00 грн. витрати за евакуацію пошкодженого транспортного засобу з місця ДТП; 720, 00 грн. витрати за тимчасове зберігання пошкодженого транспортного засобу після ДТП; 60, 00 грн. - витрати, пов'язані із сплатою комісії банку за здійсненні вище банківські платежі. З урахуванням понесених збитків, ціна позову визначена в розмірі 305 210, 40 грн. Однак, не зважаючи на завдану матеріальну шкоду, [PERSON] відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати її та до цього часу пошкоджений з вини відповідача транспортний засіб не відновлено, а витрачені кошти не відшкодовано. 21.03.2018 року на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] була направлена претензія з вимогою відшкодування завданих збитків, однак, остання залишена без відповіді та коштів від відповідача не надходило. 02 травня 2018 року та 10 травня 2018 року ПрАт СК «Саламандра» здійснила страхове відшкодування, позивачу на його рахунок були перераховані кошти у розмірі 100000,00 гривень та 30252,00 гривень. В зв'язку з цим розмір позовних вимог зменшився, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завданої внаслідок ДТП у розмірі 174958, 28 гривень. Позовні вимоги просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнав, оскільки вважав, що позов пред'явлений не до тієї особи. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог та стверджував, що відповідальність [PERSON] була застрахована додатково на суму 100000 гривень; загальна сума страхового ліміту складає 200000 гривень. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2017 року о 07 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки Renault Trafik, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись на другорядній дорозі с. Сухий Ліман - автодорога «Одеса - Чорноморськ» Овідіопольського району Одеської області, з боку с. Сухий Ліман на перехресті нерівнозначних доріг , при виїзді на головну дорогу, виконуючи лівий поворот, в порушення вимог п.п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марка/модель Subaru Legacy, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Згідно висновку № 30220180 від 14.03.2018 р експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Subaru Legacy, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 23.09.2017 року, визначається в сумі 299830,40 гривень (а.с.9-19) Відповідно до акту надання послуг №100 від 15 березня 2018 року та квитанції від 30 березня 2018 року позивач [PERSON] сплатив за визначення розміру матеріального збитку у розмірі 3000,0 гривень.(а.с.20,21) 23 вересня 2017 року [PERSON] оплатив згідно рахунку 2615/1 -1600.0 гривень та 30,0 гривень за евакуацію авто (а.с.22). Щодо повідомлення представника відповідача [PERSON] про те, що загальна сума страхового ліміту щодо його довірителя складає 200000 гривень, суд не вважає дану обставину доведеною. У відповідності до положень ч. 5 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. З ст. 22 ЦК України). Статтею 1187 ЦК України передбачено обов'язок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі ним володіє. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 174958, 28 гривень, підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1749, 58 гривень. Також необхідно повернути позивачу [PERSON] надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 1302,52 гривень.

Outcome: approved