Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що до шлюбу вона -[PERSON], до шлюбу «Олійник», народилась 15 травня 1933 року у м. Костянтинівка, Донецької області, про що у свідоцтві про народження був зроблений відповідний актовий запис у відділі РАЦС по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 20 серпня 1949 року за №262. У актовому записі про її народження батьками були вказані: «Олейник Михаил Гаврилович» - батько, «Олейник Дарья Павловна» - матір. У 1963 році вона зареєструвала шлюб, про що відділом РАЦС по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 25 червня 1963 року про що свідчить актовий запис № 392, у зв'язку з чим їй було присвоєно прізвище «Лихоєденко». Вона є інвалідом першої групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК. Її батько [PERSON] був учасником Великої Вітчизняної Війни та 21 березня 1944 року загинув у Білозерському районі Миколаївської області. Він був похований у братській могилі у Білозерському районі Миколаївської області. У 1944 році її мати [PERSON] отримала звістку про загибель мого батька - [PERSON], але у подальшому її матір'ю дана звістка була втрачена, тому Національним музеєм історії України Міністерства Культури України їй була видана копія даної звістки про загибель червоноармійця [PERSON] її батька. Однак, при зазначенні прізвища загиблого в даному повідомленні була допущена помилка, а саме: замість прізвища «Олейник», котре є правильним, було вказано прізвище «Олейников». Вона також вказала, що свідоцтво про народження батька [PERSON] та свідоцтво про шлюб її батьків, відсутні та надати суду документи у неї немає можливості. Одразу після повідомлення про загибель батька, моя матір [PERSON] померла, і вона з братами та сестрами була відправлена до дитячого будинку. Вважає, що судом може бути встановлено факт наявності родинного зв»язку між нею та [PERSON]. Встановлення даного юридичного факту їй необхідно для нарахування надбавки пенсії, як дитині загиблого у роки Великої Вітчизняної Війни. Просить суд встановити факт того, що вона, [PERSON] «до шлюбу [PERSON]» [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], який загинув на фронті в роки Великої Вітчизняної Війни, а саме 21 березня 1944 року, похований в Білозерському районі Миколаївської області, а [PERSON] є її батьком, тобто факт наявності родинних відносин між нею та [PERSON]. У судовому засіданні заявниця, [PERSON] підтримала заяву в повному обсязі та просила її задовольнити, доповнивши тим, що після отримання у 1944 році повідомлення про загибель батька, матір через місяця два-три померла, а їх дітей, направили до дитячих будинків, а звідти вона пішла навчатися до технічного училища, мешкала у гуртожитку. Весь цей час вона підтримувала зв»язок зі своїми сестрами та братом, вони приїздять до неї на святкування тієї чи іншої дати. Вона є інвалідом с дитинства по зору, а тому має право на надбавки до пенсії, як дитина, у якої батько загинув на ВВВ. Представник зацікавленої особи Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, винести рішення за наявними у справі документами (а.с.24). Заслухавши пояснення заявника, свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши додані стороною документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються вимоги заявника, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] викладені у її заяві, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до\~статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно зі свідоцтва про народження заявниці, яке видано повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 262) [PERSON], народилась 15 травня 1933 року, в графі «батько» значиться [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] (а.с.9). 25 червня 1963 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, який виданий Бюро записів актів громадянського стану Слов'янської міської Ради Донецької області, про що зроблений відповідний актовий запис № 392 (а.с.6). Як вбачається з паспорту громадянки України серії ВС 495713, виданого Слов'янським МВ УМВС України в Донецькій області, 07 грудня 2000 року заявниця має прізвище, ім'я, по-батькові - [PERSON] (а.с.19). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], а її матір [PERSON] - це рідна сестра [PERSON]. При написанні їх прізвищ у одних вказано «Олейников», у інших «Олейник». Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона знайома з [PERSON] з 1952 року, оскільки мешкали з нею разом у гуртожитку. Коли [PERSON] видавала свою доньку заміж, то приїжджали рідні сестри та брати заявниці на весілля, у звязку з чим, вона знає, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Відомості про їх зацікавленість щодо результатів розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. У судовому засіданні було встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] мали дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], які народились у селі Нитайлово, Авдіївського району, Сталінської області, але, як вбачається з наданих заявником свідоцтв про народження своїх сестер та брата, у деяких з них прізвище вказано «Олейников», а у деяких - «Олейник», однак, у судовому засіданні встановлено, що дані особи є рідними сестрами та братом, мають рідних батьків: матір «Олейник Дарья Павловна», батько «Олейник Михаил Гаврилович», незважаючи на те, що у двійні [PERSON] та [PERSON], батьком записано «Олейник Михайло Михайлович», а матірю - «Олейник Дарья Михайловна», а у брата прізвище вказано не «Олейник», а «Олейников». Суд вважає, що така неточність у написі прізвищ та по-батькові у свідоцтвах про народження, свідчить про неуважність працівників органу, який безпосередньо вносив записи про народження дітей подружжя [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вищенаведених обставин, в суду немає сумнівів відносно того, що [PERSON] (на російській мові Олейников) [PERSON] є тією ж самою особою [PERSON]. Нормами ч.2\~ст.256 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Правилами п.1 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~до даної категорії справ віднесені справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (зі змінами) відповідно до п.1\~ст.273 ЦПК\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. На теперішній час заявниця має намір отримувати надбавку до пенсії, як дитина загиблого у роки Великої Вітчизняної Війни батька. Звертаючись до суду з вимогою про зазначення у рішенні того факту, що [PERSON] (на російській мові Олейников) [PERSON] 21 березня 1944 року загинув на фронті в роки Великої Вітчизняної Війни, похований в Білозерському районі Миколаївської області, [PERSON] в судовому засіданні не надала жлдного доказу, який би підтверджував, що її батько - [PERSON] (на російській мові Олейников) [PERSON] загинув 21.03.1944 року, похований в Білозерському районі Миколаївської області, а тому в даній частині вимоги необхідно залишити без задоволення. На підставі вищенаведеного, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені в силу положень\~ст.60ЦПК України\~докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] (на російській мові «Олейник») [PERSON] та [PERSON] (на російській мові Олейников) [PERSON] є однією тією ж особою, а [PERSON] (до шлюбу [PERSON]), [INFO], уродженка м. Костянтинівка Донецької області, є його донькою. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено чіткий перелік осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Як зазначила заявниця у своїй заяві, вона є інвалідом І групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК № 518397, яка видана 26.06.2015 року [PERSON], [INFO] у тому, що у неї перша група інвалідності з дитинства. На підставі викладеного,

Outcome: partial