Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

22.03.2018 року представник позивача звернулася з позовом до суду до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки площами 1,9992 га та 0,5693 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих 10.01.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької РДА №342 від 27.11.2002 року, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1096 та №1097, кадастрові номери земельних ділянок № [NUMBER] та [NUMBER]. Мотивує це тим, що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що державні акти на земельні ділянки видані після смерті батька. Представник позивача просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, щодо визнання права власності у порядку спадкування не заперечує. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є батьком позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площами 1,9992 га та 0,5693 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастрові номери земельних ділянок № [NUMBER] та [NUMBER], які належали йому на підставі державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК №1084/02-31 від 15.03.3018 року, однак спадщину оформити не може, оскільки державні акти видані не за життя спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №121041804 та №121038155 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №1377/02-14 від 30.03.2018 року, після померлого 29 вересня 2002 року [PERSON] заведена спадкова справа №900/2002, у зв'язку з подачею заяви про прийняття спадщини за законом від дочки померлого, [PERSON], що проживає в [ADDRESS] Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved