Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

22.08.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 10\~400 грн. та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.07.2019 він отримав від [PERSON] свій автомобіль, та в той самий день [PERSON] написав розписку про те, що він зобов`язується повернути невиплачені кошти у розмірі 10 400 грн. за орендування авто до 05.08.2019 року, про що свідчить розписка відповідача. В період з 01.08.2019 року по 15.08.2019 року позивач кожен день намагався додзвонитись до [PERSON] , але всі його спроби залишились марними. Відповідач не відповів на дзвінки та не повернув суму боргу, яка станом на 15.08.2019 року складає 10 400 гривень. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Призначено судове засідання. В судове засідання 19.12.2019 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір оренди автомобіля, за умовам якого [PERSON] передав [PERSON] у платне користування автомобіль марки «Nissan Leaf», червоного кольору, д.н.з [NUMBER] на строк з 04.06.2019 року по 04.07.2019 року (а.с.19-20). Разом з тим, 30.07.2019 [PERSON] склав власноручну розписку про те, що він зобов`язується повернути невиплачені кошти у розмірі 10 400 грн. за орендування авто 05.08.2019 року. У заставу [PERSON] залишає закордонний паспорт [NUMBER] , про що свідчить текст розписки (а.с.6). При цьому позивачем надано суду оригінал закордонного паспорту [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , копія якого залучена до матеріалів справи, а оригінал повернуто позивачу (а.с.18, 21). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У\~ст.611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Грошове зобов`язання це зобов`язання по сплаті певної грошової суми, яке повинно припинятися шляхом його належного виконання. Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Аналізуючи наведені обставини, надані позивачем і досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існувало грошове зобов`язання щодо сплати 10400 грн., яке виникло на підставі договору і підтверджено відповідною розпискою відповідача, однак останній зобов`язання не виконав належним чином та не сплатив у строк до 05.08.2019 року зазначену суму позивачу, при цьому відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав і не довів обставин, що свідчили б про повернення боргу позивачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 10\~400,00 грн. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. (а.с. 2). Враховуючи викладене,

Outcome: approved