Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

22 лютого 2019 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування позову вказавши наступне. Позивач у період з 01.07.2013 по 30.06.2018 надав відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , які у свою чергу неналежним чином здійснювали оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість по наданим послугам на загальну суму 21 711,15 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою суду від 13.03.2019 позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 12.04.2019 відповідачами (кожним окремо) подано відзиви на позов, які за змістом є ідентичними, у яких відповідачі заперечують проти позову, вважають позовні вимоги необґрунтованими, посилаючись на те, що позивач в обґрунтування позову посилається на вимоги Закону, які не регулюють дані правовідносини, а також не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості, яку просить стягнути з них. Також відповідачі зазначають, що позивач не надав жодних доказів того, в якій кількості та якості за вказаний у позові період надавались послуги з постачання теплової енергія та гарячої води. Відсутні показники лічильника теплової енергії за кожен місяць, що не дозволяє встановити саме в якому об`ємі надавались ці послуги. Просять у задоволенні позову відмовити та застосувати позовну давність. Інших заяв по суті справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. На підставі ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22). На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: [ADDRESS] . У квартирі визначено кількість осіб - 3. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя», починаючи з 01.01.2009, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ» (п. 1.2. Рішення). Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м . Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ» (п. 1.2. Рішення). Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 та № 200 від 28.04.2011 були офіційно надруковані у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті «Запорізька січ». Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені додатком № 2 до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 192 від 28.04.2010. Згідно довідки б/н та дати і розрахунку суми позову Концерну «Міські теплові мережі» за період з липня 2013 року по червень 2018 року відповідачі мають заборгованість за надані послуги з центрального опалення та центрального постачання гарячої води в сумі 421 711,15 грн. (а.с. 6-9). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла. Згідно із п. 1.1. Статуту Концерн «Міські теплові мережі» створено на підставі рішення Запорізької міської ради від 11.01.2002 № 17 «Про створення комунальних підприємств теплових мереж», згідно із законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», Про підприємства в Україні», «Про власність», «Про підприємництво». П. 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну. Відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до ч. 3ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язками споживача теплової енергії, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Крім того, ст. ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності або користуванні. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачами централізованого опалення та гарячого водопостачання, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачами не надано. Відповідно до статті256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до статті253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті267 ЦК України). Відповідачами 12.04.2019 до ухвалення судового рішення подано до суду заяви про застосування строку позовної давності, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривався вчиненням особою дій, що свідчать про визнання ним боргу. Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Аналізуючи перелічені норми матеріального та процесуального права, взявши до уваги встановлені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Концерну «МТМ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з липня 2013 року по січня 2016 року, одночасно задовольнивши вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 лютого 2016 року по 30 червня 2018 року у розмірі 16 395,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Концерн «МТМ» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1921 грн. (а.с. 2), а тому, оскільки позов задоволено частково, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по справі пропорційно задоволеним позовним вимогам 1450,35 грн.(75,5% задоволених позовних вимог).

Outcome: partial