Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON], яка сталася [INFO], відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок у селі Тур'є Старосамбірського району за заповітом, проте оформити спадкові права не може, оскільки посвідчений секретарем Тур'ївської сільської ради 02.05.2003 року заповіт батька містить суперечності та неточності, що ускладнюють розуміння волі заповідача. Просила визнати заповіт недійсним і оскільки у відповідності з ч.4 ст.1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом, а вона вступила в управління та володіння спадковим майном, тому за нею слід визнати право власності на цілий батьківський житловий будинок в порядку спадкування за законом. Заявами від 16.07 та 12.08.2014 року позивач [PERSON] в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України змінила предмет і підставу позову - відмовилася від вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування та просила розтлумачити посвідчений секретарем Тур'ївської сільської ради 02.05.2003 року заповіт [PERSON], яким останній на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок - першу кімнату, всі прибудови і все майно своїй дочці [PERSON], що мешкає у [ADDRESS], а другу кімнату - [PERSON], що мешкає у селі Тур'є. Спадкоємець [PERSON]- відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, якою просила вирі-шити спір у її відсутності, проти позову не заперечила. Представник Тур'ївської сільської ради Поляниця Б.М. проти позову не заперечив. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, права та обов'язки сторін суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 02.05.2003 року [PERSON], що мешкає у селі Тур'є Старосамбірського району Львівської області склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Тур'ївської сільської ради (а.с.7), яким на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок - першу кімнату, всі прибудови і все майно своїй дочці [PERSON], що мешкає у [ADDRESS], а другу кімнату - [PERSON], що мешкає у селі Тур'є. У відповідності із свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.6) [INFO] [PERSON] у віці 81 рік помер у селі Тур'є Старосамбірського району Львівської області. Дослідженими судом свідоцтвами про народження, про одруження, паспортом (а.с.25-28) встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO]. Згідно з матеріалами спадкової справи [PERSON] звернулася до до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлим [INFO] батьком [PERSON], який на час смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS]. Проте 18.11.2013 року завідуюча Старосамбірською державною нотаріальною конторою Кузан О.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] посилаючись на те, що заповіт містить суперечності та неточності, що ускладнюють розуміння справжньої волі померлого та запропонувала звернутися до суду за тлумаченням змісту заповіту (а.с.9). Згідно з ч.2 ст.1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. У відповідності з ч.3 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Як вбачається із змісту заповіту, посвідченого секретарем Тур'ївської сільської ради Поляниця Б.М. 02.05.2003 року, [PERSON], що мешкає у селі Тур'є Старосамбірського району Львівської області на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок - першу кімнату, всі прибудови і все майно своїй дочці [PERSON], що мешкає у [ADDRESS], а другу кімнату - [PERSON], що мешкає у селі Тур'є. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що батько позивачки [PERSON] - [PERSON] проживав у селі Тур'є Старосамбірського району, де мав на праві власності один житловий будинок. У меншій кімнаті цього будинку у якості квартиранта проживав вчитель [PERSON], який залишився проживати у цьому будинку і після смерті [PERSON], там помер у 2010 році і був похоронений [PERSON] У суду нема підстав сумніватися у правдивості цих показань, так як вони підтверджуються письмовими доказами, зокрема: Довідками виконкому Тур'ївської сільської ради (а.с. 17,23,24). Правовстановлюючими документами (а.с.10-11), згідно з якими [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS]. Технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.12-17), довідкою про технічну характеристику об'єктів нерухомого майна (а.с.21), у відповідності з якими цей будинок А-1, 1923 року побудови, складається із веранди 1 площею 19.7 кв.м, кухні 1-1 площею 12.5 кв.м, кімнати 1-2 площею 24.1 кв.м та кімнати 1-3 площею 13.9 кв.м, до будинку належать стайня Б, стодола В, убиральня Г, сарай Д, огорожа 1-2. Системно проаналізувавши положення цивільного законодавства, суд встановив, що згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Наведене свідчить, що право на спадкування за заповітом [PERSON] мають позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], як спадкоємець померлого [INFO] [PERSON] За таких обставин суд приходить до переконання що [PERSON] заповів все своє майно - будинковолодіння [ADDRESS] Старосамбірського району своїй дочці [PERSON], за винятком кімнати, зазначеної у технічному паспорті будинку під номером 1-3 площею 13.9 кв.м, яку заповів квартиранту [PERSON] А тому,

Outcome: approved