Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

24.02.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.05.2008 року в розмірі 62\~820,72 грн. та судового збору в розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначив, що 20.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір 228244 cred, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 23\~000,00 грн. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач зобов»язувався до 19.05.2010 року погасити кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов»язання не виконав та станом на 14.01.2016 року має заборгованість за кредитом в розмірі 62820,72 гривень. Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, 20.05.2008 року позивач уклав договір поруки з відповідачем [PERSON] Відповідно до умов цього договору [PERSON] поручилася за виконання відповідачем [PERSON] обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Також згідно ст.ст. 610,554 ЦК України відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не була виконана. Приймаючи до уваги, що відповідачі у добровільному порядку не сплачують виниклу заборгованість, позивач змушений звертатися до суду з даним позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вищевказану заборгованість. Представник позивача , в судове засідання не зявився. В наданій суду заяві позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не зявились неодноразово (05.04.2016 року та 15.04.2016 року). Про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову та клопотань про перенесення розгляду справи, клопотань про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності або інших клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, згідно представленої суду копії кредитного договору від 20.05.2008 року КБ «ПриватБанк» надав кредит [PERSON] в розмірі 23 тисячі гривень зі сплатою за користування кредитом 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.05.2010 року (а.с.15-17). Відповідно до п.2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 кредитного договору позичальник зобовязався сплатити відсотки, здійснювати погашення кредиту, винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких обовязків, встановлених договором, у тому числі, у разі затримання сплати частини кредиту та процентів за його користування, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2 Договору). Із довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що станом на 14.01.2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 62820,72 гривень, яка складається з наступного: 13731,70 грн. заборгованість за кредитом, 49089,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.9,9 зв.). Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 20.05.2008 року позивач уклав договір поруки з відповідачем [PERSON] (а.с.18). Відповідно до умов цього договору [PERSON] поручається за виконання відповідачем [PERSON] обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. На виконання умов договору 22.01.2016 року відповідачам було направлено повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. (а.с.7,8). Відповідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Відповідно до вимог ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Відповідно до вимог ст.612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Позивач свої зобовязання щодо надання кредиту виконав належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання своїх зобовязань за договорами. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ( ст. 256 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідачі до суду не з»являлись, клопотань про застосування до спірних правовідносин строку позовної давнини суду не надавали, тому, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 62280,72 гривень, судовий збір в сумі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved