Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

22 вересня 2016 року до Вінницького районного суду із позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] За свого життя батько [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав їй. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку [ADDRESS], яка належить спадкодавцю на праві спільної часткової власності з відповідачем [PERSON] Спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку після смерті [PERSON] відсутні. Листом від 07.09.2016р. № 2422/02-17 державного нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право особистої власності [NUMBER], видане на підставі рішення Вінницької районної ради №271 від 24.10.1986р. на право на ? частку будинку [ADDRESS] в якому відсутня гербова печатка органу, що видав документ та підпис посадової особи. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та надали пояснення аналогічні зазначеним у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], помер [INFO] року в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] яка належала померлому згідно копії свідоцтва № [NUMBER] про право власності на ім'я [PERSON], видане на основі рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів (а.с.16). Відповідач по справі - співвласник ( 1\\2 частки) житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.12.2003 року (а.с.18) За життя спадкодавець [PERSON] 09.10.1997 року склав заповіт, яким заповів все своє майно своїй донці- позивачу, заповіт посвідчений секретарем Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, (а.с.9). Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчать витяги з погосподарських книг на спірне домоволодіння (а.с.19-33), довідкою, виданою Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району від 04.04.2016 року №1166 (а.с.34). Спадкова 1/2 частка будинку є спільною сумісною власністю батьків позивача -батька [PERSON] та матері [PERSON], шлюб між яким було укладено 10.01.1958р. [PERSON] померла [INFO]., обов'язкової частки після смерті свого чоловіка [PERSON] не отримувала, своєї частки в спільному майні подружжя не виділяла, відповідного до правовстановюючого документу на належну їй частку в спільному майні подружжя не отримувала. Інші спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку після смерті [PERSON] відсутні, про що свідчить лист з Вінницької районної державної нотаріальної контори від 07.09.2016 року (а.с.37). Як вбачається з листа Вінницької районної державної нотаріальної контори від 07.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище ? частку житлового будинку, оскільки у правовстановлюючому документі відсутня гербова печатка органу, що видав документ та підпис посадової особи (а.с.37) Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], батькові при житті ? частка будинку належала на праві власності,задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved