Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

22.02.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. 12 грудня, буд. 4. Право власності на будинок підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10426068 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом. Відповідач по справі-мій знайомий, [PERSON], зареєстрований в будинку з 14.12.2010 року, але фактично не проживає у вказаному будинку з грудня 2010 року і по теперішній час, а з серпня 2014 року до нині його місце знаходження невідоме та зв' язок відсутній. Позивач не звертався до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належного йому будинку, оскільки останнє місце мешкання відповідача невідоме. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 04.02.2016 року. Вказані обставини порушують права позивача як власника житлового приміщення. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 4 по вул. Благодатна (12-го Грудня) в м. Краматорську Донецької області. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлен належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач є власником зазначеного вище будинку (а.с. 9-10). Відповідно до акту відповідач в зазначеному будинку не проживає тривалий час (а.с. 7-8). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 Житлового кодексу України, наймач житлового приміщення вправі за згодою членів сімї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та члена його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому же населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач у буд. 4 по вул. Благодатна (12-го Грудня) в місті краматорську Донецької області тривалий час не проживає, його речей в ньому немає, тому відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved