Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

23.05.2016 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання новонародженої дитини без згоди батька. Свій позов обгрунтувала тим, що з 01 жовтня 2010 року вона з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 179854 від 01 жовтня 2010 року. Від шлюбу вони мають трьох доньок, в тому числі і доньку [PERSON] [INFO], де в свідоцтві про народження серії І-КИ № 584784 відповідач зазначений батьком дитини . Відпловідно до заяви поданою нею до Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] їй у реєстрації місця проживання дитини відмовлено у зв»язку з відсутністю письмової згоди батька на таку реєстрацію . Зараз у них з [PERSON] припинення шлюбних відносин і зараз вони мешкають окремо. Зважаючи на викладене просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON] [INFO] разом з нею - матір'ю дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності їй і [PERSON] а також [PERSON] у рівних частинах без згоди на таку реєстрацію батька дитини [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідачу судове засідання не зявився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 01 жовтня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 179854 від 01 жовтня 2010 року. Від шлюбу сторони мають трьох доньок, в тому числі і доньку [PERSON] [INFO], свідоцтва про народження серії І-КИ № 584784 відповідач є батьком зазначеної дитини . Відпловідно до заяви паоданої до Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] позивачу у реєстрації місця проживання відмовлено у зв»язку з відсутністю письмової згоди батька на таку реєстрацію . У відповідності до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. В ході розгляду справи судом було встановлено, що сторони по справі спільно не проживають. За таких умов суд приходить до висновку про те, що в даному випадку місце проживання дитини з урахуванням положень ч. 4 ст. 29 ЦК України\~\~є саме адреса реєстрації її матері. У відповідності до положень ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні \~громадянин України зобов»язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, зважаючи на наведену норму, новонароджена дитина в даному випадку має бути зареєстрована за місцем фактичного проживання. У відповідності до положень п. 2.3.наказу МВС України № 1077 від 22 листопада 2012 року Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документов \~при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. В той же час, надання вказаної письмової згоди, необхідної для реєстрації дитини за фактичним місцем проживання відповідач відмовляється, за таких умов можливість виконання вимог закону щодо реєстрації проживання дитини, позивач має лише через звернення до суду. Відповідно до ст. 3 Конвенції Про права дитини , схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН № 44/25 від 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, які стосуються інтересів дитини, суд відповідно до вимог ст. 8 ЦПК України та ст. 3 Конвенції Про права дитини , повинен надавати перевагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Виходячи з положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Враховуючи те, що дитина постійно проживає з матірю, повністю перебуває на її утриманні, відсутні виняткові обставини розлучення дитини зі своєю матірю, суд приходить до висновку про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 8, ч. 4 ст. 29 ЦК України, ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , ст. ст.\~ 160, 161 СК України, та

Outcome: approved