Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

23 лютого 2016 року, позивач звернувся до суду з позовом до Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Токмацької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після померлого 28 квітня 2010 року брата [PERSON]. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 05 липня 2005 року померла його мати [PERSON], про що 07 липня 2005 року складено відповідний актовий запис № 33. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району, яка належить їй на підставі державного акту серія ІІІ-ЗП № 072942. Після смерті матері спадкоємцями за законом є позивач [PERSON] та його брат [PERSON]. Позивач не подавав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. 28 квітня 2010 року помер його брат, про що видане свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис № 19. За життя в нього не було дружини та дітей. Весь час він мешкав разом з матірю в Токмацькому районі, селі Українка, вул. Садова, буд.17. Таким чином, брат фактично прийняв спадщину після смерті матері. Фактично позивач мешкав з братом та матірю, але був зареєстрований за іншою адресою. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя позивач з братом вирішили, що землю після смерті матері оформлює брат позивача, так як позивач весь час знаходиться на заробітках в місті Москва. Після смерті брата він дізнався, що брат не оформив спадщину після смерті матері, але був зареєстрований з нею за однією адресою та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не відмовлявся від неї. Так як він не був зареєстрований на день смерті з братом за однією адресою та не подав у встановлений шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, він вважається таким, що пропустив строк прийняття спадщини. Після смерті брата позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини так як знаходився на заробітках в місті Москва. Інших спадкоємців не має. При зверненні до Токмацької районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті брата нотаріус постановою від 26.11.2015 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском встановленого шестимісячного строку. У зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини, змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідно до наданої заяви проти позову не заперечували, просили провести розгляд справи за відсутності представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мати позивача мала земельний пай. У [PERSON] було двоє синів: [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] з 2002 року, разом з рідним братом [PERSON] та матірю [PERSON] проживали в Токмацькому районі, с. Українка, вул. Садова, буд. 17. В 2005 році померла [PERSON] після її смерті залишився земельний пай. В 2010 році помер [PERSON]. У брата позивача, [PERSON], за життя не було ні дружини ні дітей, він весь час проживав з матірю. Інших спадкоємців, крім позивача не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні показання. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник відповідача, відповідно до наданої заяви проти позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ГД № 036861. [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується заповітом від 09.06.2005 року. [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,03 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП № 072942 (а.с. 12). Згідно заповіту від 09 червня 2005 року [PERSON] заповідала все належне їй майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідає сину [PERSON], [INFO] та сину [PERSON], [INFO] в рівних частках. Вказаний заповіт зареєстровано в реєстрі № 576. 05 липня 2005 року померла мати позивача [PERSON] у віці 70 років, про що в книзі реєстрації смертей 07 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 33, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Новомиколаївською сільської радою Токмацького району Запорізької області 07 липня 2005 року (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку. Відповідно до довідки виданої Новомиколаївською сільською радою Токмацького району Запорізької від 25.11.2015 року, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] з 1959 року по день смерті 05 липня 2005 року. На день смерті разом з нею був зареєстрований її син - [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Після смерті матері у встановлений шестимісячний строк позивач не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 1959 року по день смерті 28 квітня 2010 року, що підтверджується довідкою виданою Новомиколаївською сільською радою Токмацького району Запорізької від 25.11.2015 року (а.с. 10). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] від спадщини не відмовлявся. Згідно відповіді на вимогу суду за № 204/01-16 від 01.03.2016 року, Токмацька районна державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 05 липня 2005 року, не заведена (а.с.22). 28 квітня 2010 року помер брат позивача [PERSON] у віці 55 років, про що в книзі реєстрації смертей 29 квітня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 19, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Новомиколаївською сільської радою Токмацького району Запорізької області 29 квітня 2010 року (а.с.6). Позивач, [PERSON], разом з рідним братом [PERSON] та матірю [PERSON] фактично проживали в Токмацькому районі, с. Українка, вул. Садова, буд. 17. У [PERSON], за життя не було ні дружини ні дітей, він весь час проживав з матірю, вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Після смерті брата - [PERSON], позивач є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців або осіб, що мали б право на обовязкову частку у спадщині немає. Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 26 листопада 2015 року позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1084/02-31 від 26 листопада 2015 року (а.с. 8). Згідно відповіді на вимогу суду за № 203/01-16 від 01.03.2016 року, Токмацька районна державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 28 квітня 2010 року, не заведена (а.с.20). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що фактично з 2002 року позивач [PERSON], проживав разом з рідним братом [PERSON] та матірю [PERSON] в Токмацькому районі, с. Українка, вул. Садова, буд. 17. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідач позов визнає повністю. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], який помер 28 квітня 2010 року, судом не встановлено. Суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем є поважними та підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що відповідач визнав позов, тому вважаю необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved