Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

23.02.2015 року Кредитна спілка «Шанс-Плюс» звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору. 09.07.2015 року подано позов із змінами та доповненнями. В обґрунтування позову посилається на те, шо 18 грудня 2013 року між [PERSON] і кредитною спілкою «Шанс-Плюс» укладено договір кредиту № 736-13, згідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 5000 грн. з терміном сплати на 18 місяців, тобто до 18 червня 2015 року. Кредит наданий на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов кредитного договору № 736-13. [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.3. кредитного Договору Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунку, який є Додатком 1 та невід'ємною частиною цього Договору. Сплату кредиту [PERSON] [PERSON] проводив відповідно графіка, але раптово помер. Пізніше його дружина Поручитель [PERSON] провела часткову сплату по кредитному договору і пообіцяла на протязі 1 місяця сплати кредит повністю. В свою чергу кредитна спілка припинила нарахування процентів по кредитному договору №736-13 і просила надати копію Свідоцтва про смерть [PERSON]. Разом з тим, Поручитель [PERSON] порушила домовленість, тобто сплату основної суми кредиту. 27 серпня 2014 року кредитна спілка звернулася до Поручителя [PERSON] листом, де було запропоновано прийти до кредитної спілки для врегулювання заборгованості та надати копію свідоцтва про смерть члена кредитної спілки (копія листа надається). [PERSON] стала уникати зустрічі, не відповідати на телефонні дзвінки, що змусило кредитну спілку звернутися до суду з позовною заявою. Відповідно до договору Поруки №736-13 у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, Поручитель несе повну відповідальність перед кредитною спілкою, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та штраф, тим більше, що Поручителем за кредитним договором виступає його дружина і кошти позичались на потреби сімї. Після смерті [PERSON] [PERSON] його син, [PERSON], написав заяву до нотаріуса про відкриття спадщини, але як це вимагає ст.1281 ЦК України не повідомив кредитну спілку про відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1282 ЦК спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна одержаного в спадщину. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1ст.625 ЦК України). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов із обставин викладених в позовній заяві та просив суд стягнути із спадкоємця [PERSON] на користь кредитної спілки «Шанс-Плюс» заборгованість по кредитному договору №736-13, в сумі 9749,89 грн., та сплачений судовий збір. Крім того, в поданому клопотанні до суду від 11.08.2015 року крім стягнення заборгованості просив з метою забезпечення виконання рішення суду накласти арешт на майно, а саме будинок за адресою м.Радивилів вул.Конституції, буд.№54 який належав [PERSON]. [PERSON] в судові засідання жодного разу не зявлявся та від отримання повістки про виклик до суду відмовлявся і жодних заперечень не надав. Заслухавши сторону та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення часково. 18 грудня 2013 року між [PERSON], і кредитною спілкою «Шанс-Плюс» укладено договір кредиту № 736-13, згідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 5000 грн. з терміном сплати на 18 місяців, тобто до 18 червня 2015 року. В забезпечення виконання вказаного договору між кредитною спілкою «ШансПлюс» та [PERSON] 18.12.2013 року укладено договір поруки №736-13. Факт отримання [PERSON] за кредитним договором №736-13 5000 грн. встановлено із видаткового касового ордера від 18.12.2013 року (а.с.8). Під час судового слідства знайшло своє підтвердження порушення графіку сплати кредиту [PERSON] та його поручителем. Суд погодився із наданим розрахунком по заборгованості [PERSON] 9749, 89 грн. наведеним в клопотанні до позовної заяви. Із листа приватного нотаріуса [PERSON] № 207-01/16 від 12.03.2015 року слідує, що після смерті [PERSON], померлого 02.04.2014 року на підставі заяви спадкоємців за законом - сина [PERSON] (заява про прийняття спадщини) та дружини [PERSON] (заява про відмову від спадщини на користь сина) було заведено спадкову справу №93/2-14 року. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення боргу повинні бути задоволені за рахунок відповідача [PERSON], який є спадкоємцем боржника [PERSON] в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до клопотання щодо накладення арешту на будинок поданого до суду 11.08.2015 року судом враховано, що на даний період доказів відносно власника будинку позивачем суду не надано, а 09.07.2015 року з приводу накладення арешту на спадкове майно судом уже винесено ухвалу. Отже, вимога представника позивача [PERSON] про накладення арешту на будинок по вул.Конституції, 54 в м.Радивилів Рівненської області не відповідає вимогам закону і не може бути вирішена одночасно із задоволенням позовних вимог про стягнення боргу. На підставі викладеного та

Outcome: partial