Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

22.06.2017 позивач звернувся до суду з позовом та зменшивши позовні вимоги просив встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: кімнату площею 9,7 м.кв. та кімнату площею 9,7 м.кв. - виділити в користування [PERSON]; кімнату площею 13,8 м.кв. та прилеглий до цієї кімнати коридор, площею 7,3 кв.м. - залишити в користуванні [PERSON]; кухню площею 5,4 м.кв., сполучену ванну кімнату та вбиральню площею 2,9 м. кв., коридор площею 6,5 м.кв., та комору площею 0,9 м.кв. - залишити в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до інформаційної довідки, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації від 07.10.2016, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] Зазначає, що на підставі договору купівлі - продажу від 15.12.2003 № 2152-у, ? квартири належить [PERSON] та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого П'ятою Київською державною нотаріальною конторою 12.05.2006 № 6-550, ? квартири належить [PERSON] Вказує, що загальна площа квартири складає 56,30 кв.м., житлова площа - 33,2 кв.м., та квартира складається з трьох кімнат . Посилається, що позивач та відповідач не можуть домовитись про порядок користування квартирою, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити. 23.06.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 23.06.2017 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 01.08.2017 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання з редакцією нової позовної заяви. Ухвалою суду від 08.08.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 29.11.2017. В судовому засіданні 29.11.2017 представником позивача було заявлено клопотання про надання терміну для укладення мирової угоди. 12.03.2018 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення останніх Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положеннями ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що ? частина квартири [ADDRESS] згідно з договором купівлі - продажу від 15.12.2003 належить [PERSON] (а.с.6-7). Власником іншої ? частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.05.2006, зареєстрованого в реєстрі № 6-550 (а.с.34). Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат загальною площею 33,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 9,7 кв.м, 2-а кімната - 9,7 кв.м., 3-я кімната - 13,8 кв.м., а також кухні площею 5,4 кв.м., ванної кімнати та вбиральні площею 2,9 кв.м., коридору площею 6,5 кв.м. та 7,3 кв.м., комори 0,9 кв.м. (а.с. 41-42). Згідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна, виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ -2018 № 6483 від 20.02.2018 вбачається, що квартира [ADDRESS] має загальну площу - 56,2 кв.м. та житлову площу - 33,2 кв.м.(а.с.49). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільний майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», в силу ст.104 ЖК (5464-10) суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Зважаючи на те, що спільна квартира складається з трьох кімнат, суд вбачає за можливе виділити у користування кімнату площею 9,7 м.кв. та кімнату площею 9,7 м.кв. - [PERSON]; кімнату площею 13,8 м.кв. залишити в користувнні [PERSON]; кухню площею 5,4 м. кв., сполучену ванну кімнату та вбиральню площею 2,9 м.кв., коридор площею 6,5 м.кв., коридор площею 7,3 кв.м. та комору площею 0,9 м.кв. - залишити в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин та враховуючи те, що виділити ізольоване жиле приміщення таким чином, щоб штучно не погіршити житлових умов позивача та відповідачів можливо, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Також суд враховує те, що вирішення спору між сторонами у вказаний вище спосіб є доцільним, виходячи з правовідносин, які склалися між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial