Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

22 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом посилаючись, що [INFO] помер її батько [PERSON] , якому належали земельна ділянка площею 0, 2352 га, кадастровий номер 5322481701:007:0412 для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0413 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] . Вона є його єдиною спадкоємицею за заповітом та для оформлення спадкових прав звернулася до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області та отримала відмову з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,2352 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0412 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0413 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована в [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник за угодою адвокат Марискіна О.О. надала суду заяву, де просила розглянути справу у її та позивача відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, де просили розглянути справу у відсутність їх представника. Третя особа: Друга кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 березня 2010 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 23. Відкрилася спадщина. Спадковим майном є земельна ділянка площею 0,2352 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0412 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0413 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, але 26 липня 2026 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Сороколат І.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.06.2021, власником земельної ділянки площею 0,2352 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0412 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0413 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована в [ADDRESS] значиться [PERSON] . Згідно дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове) від 15.10.2003, посвідченого державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І., [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину, отримав свідоцтво на спадкове майно, але не зареєстрував його у встановленому законом порядку та помер. Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, оскільки, спадкодавцеві [PERSON] , який помер [INFO] належало в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2352 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0412 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0413 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована в [ADDRESS] , то воно переходить до його спадкоємця [PERSON] . Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved