Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

24.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та про визнання правочину дійсним. Вимоги звернення до суду мотивував тим, що він купив у відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що оформити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями він не може, так як відповідачі відмовляються від його нотаріального посвідчення. В даний час позивачу потрібний правовстановлюючий документ на будинок, що змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, до суду направили заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 24.01.2019 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок літ. «А-1» та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб вхідний літ. «К», огорожа № 2 (а.с. 18-22). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 153455813 від 22.01.2019 року, вбачається, що [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2019 року, виданого Новосанжарською державною нотаріальною конторою (а.с. 14). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 153456261 від 22.01.2019 року, [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2019 року, виданого Новосанжарською державною нотаріальною конторою (а.с. 13). Згідно договору дарування серії ААВ № 652088 від 03.12.1996 року [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих в [ADDRESS] Полтавської області (а.с. 10). Як вбачається з розписки від 14.10.2018 року, [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 20000 грн. за продану ним 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 20000 грн. за продану ним 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою від 12.10.2018 року (а.с. 18). З розписки від 14.10.2018 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 30000 грн. за продану ним 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми, є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договорів купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved