Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

23.07.2013 року [PERSON], звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2013 року є одноособовою власницею 2/3 частини будинку [ADDRESS], а спадкоємцем і власником 1/3 частини цього ж будинку є [PERSON] Між позивачкою та відповідачкою виникли неприязні відносини в зв'язку з чим вони не можуть дійти згоди щодо спільного користування належними їм частками спадкового нерухомого майна. У зв'язку з чим позивачка просить суд зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод у користуванні належною їй часткою спірного будинку та надвірних будівель, поділити спільний житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в натурі між нею та [PERSON], виділивши позивачці частину спірного будинку та надвірних споруд, а саме: кімнату площею 11.6 кв.м., кімнату площею 11.8 кв.м., кімнату площею 18.6 кв.м., кімнату площею 17.2 кв.м. Виділити надвірні будівлі: літню кухню площею 24 кв.м., сарай площею 7.6 кв.м., та вселити позивачку у належну їй частину спірного будинку і стягнути з відповідачки судові витрати. Решту спірного спадкового майна залишити відповідачці. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], - [PERSON], діючи на підставі довіреності, заявлені позовні вимоги позивачки підтримав із наведених у позові підстав та просив суд поділити спірний будинок із надвірними будівлями, відповідно до експертного висновку № 1-171 від 01.10.2013 року, по третьому варіанту поділу, виділивши позивачці першу виділяєму частину житлового будинку, що відповідає заявленим позовним вимогам. Представник відповідачки [PERSON], - [PERSON], діючи на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], не визнав, однак не заперечував проти поділу спірного домоволодіння розташованого по [ADDRESS]. Просив суд залишити за його довірительницею [PERSON], по першому варіанту розподілу будинку першу виділяєму частину, вартістю 38767.63 грн., що становить 42.93 % частки спірного будинку з надвірними спорудами. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], надав у судовому засіданні свідчення про те, що він проживає в 1/3 частині будинку [ADDRESS], яка належить [PERSON] Інша 2/3 частини зазначеного будинку належить [PERSON] Він наглядає за всім будинком та господарськими будівлями. [PERSON], не перешкоджає [PERSON], в користуванні її частиною спірного будинку. Остання має вільний доступ до своєї частини житла. Вважає вимоги [PERSON], до [PERSON], щодо чинення позивачці перешкод у користуванні належною їй часткою спірного будинку та надвірних будівель і вселення є надуманими. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON], відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2013 року є власником 2/3 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2013 року відповідачка [PERSON], є власником 1/3 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.27). Відповідно до наданих документів (а.с.5,27) позивачка та відповідачка є рідними дітьми садкодавця. Приписами статті 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Між позивачкою та відповідачкою виникли неприязні відносини в зв'язку з чим вони не можуть дійти згоди щодо спільного користування належними їм частками спадкового нерухомого майна, а тому позивачка та її представник у судовому засіданні просили суд призначити по справі будівельну-технічну експертизу для визначення можливих варіантів поділу спірного будинку, виходячи із часток кожного власника. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. З експертного висновку № 1-171 від 01.10.2013 року, слідує, що поділ домоволодіння [ADDRESS], в натурі відповідно до часток співвласників (2/3 і 1/3) не можливий. Найбільш близькі до ідеальних часток та фізично можливі поділи спірного домоволодіння в натурі є по трьох варіантах, визначено вартість частин, скільки часток вони включають (а.с.42-102). З врахуванням наведеного та враховуючи те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо варіантів поділу спірного будинку, суд вважає можливим розділити будинок по першому варіанту поділу при цьому виділити позивачці другу виділяєму частину, а відповідачці першу виділяєму частину (а.с.48, 49), стягнути з відповідачки на користь позивачки 533.00 грн., пропорційної частини витрат понесених за проведення будівельно-технічної експертизи і 38.23 грн., частини витрат понесених при сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог та зобов'язати відповідачку сплатити на користь [PERSON], грошову компенсацію в розміри 8667 (вісім тисяч шістсот шістдесят сім) грн., 63 коп., різниці вартості спадкових часток при поділі домоволодіння. Дозвіл на переобладнання будинку [ADDRESS] Житомирської області Білокоровицькою сільською радою надано лише на варіант № 1, а варіант № 3 виконком зазначеної сільської ради вважає не можливим, оскільки на їхню думку за даним варіантом буде відсутня при поділі житлова площа для проживання, а тому вважають самим оптимальним варіантом для переобладнання спірного нерухомого майна, є лише варіант № 1 (Рішення Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області № 11 від 25.02.2014 року, а.с.125). Для розподілу будинку позивачці, по першому варіанту розподілу (друга виділяєма частина), та відповідачці по першому варіанту розподілу (перша віділяєма частина), необхідно провести переобладнання: закласти пройми з приміщення № 2 в приміщення № 7, та з приміщення № 3 в приміщення № 6. Улаштувати пройму з приміщення № 7 в приміщення № 6. Кожну з квартир будинку необхідно обладнати окремими системами енергозабезпечення, опалення, водопостачання та водовідведення. Вирішуючи питання щодо чинення позивачці перешкод у користуванні належною їй часткою спірного будинку та надвірних будівель і вселення, слід зазначити, про те що [PERSON], та її представником до суду не надано жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили чинення зі сторони [PERSON], перешкод та неможливості входу [PERSON], до своєї частки спірного спадкового нерухомого майна. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України. Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов'язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі наведеного та

Outcome: partial