Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

22 червня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Вимоги позивача мотивовано припиненням шлюбних стосунків. Учасники справи в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У письмовій заяві відповідач з позовними вимогами погодився повністю. Спір відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем відсутній. Враховуючи неявку сторін, подання ними письмових заяв, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними документами. Розглянувши матеріали справи судом встановлено: 25.10.2008 року відділом ДРАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 86. Про реєстрацію шлюбу 25.10.2008 року відділом ДРАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області видане свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 14.05.2009 року серія [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьк Донецькій області, актовий запис № 362. Позивач, як особа переміщена з тимчасово окупованої території, проживає на території [ADDRESS], про що свідчить відповідна довідка № 2489 від 13.11.2017 року. Дитина, згідно позовної заяви, проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, що не заперечене сторонами. Відповідач як особа переміщена з тимчасово окупованої території, проживає на території Великоновосілківського району Донецької області (довідка № [NUMBER] від 13.11.2017 року), але не за адресою реєстрації, а окремо від позивача та дитини у [ADDRESS], про що свідчить відповідна довідка Шевченківської ради Великоновосілківського району Донецької області від 05.07.2018 року № 313. У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільна дитина проживає з матір'ю, позивачем по справі та надалі буде проживати з нею. Спору відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем немає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення у даній справі. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідача на його користь сплачених судових витрат, а тому суд це питання не розглядає. Враховуючи ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved