Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

24.06.2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05.12.2006 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/0015/82/75225 відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 25\~000 доларів США, а [PERSON] взяв на себе зобов»язання погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. З 03.01.2013 року процентна ставка за користування кредитом становить 19% річних. 25.03.2009 року між сторонами була укладена додаткова угода, якою строк дії кредитного договору збільшився на 211 календарних місяців. В забезпечення виконання умов кредитного договору 05.12.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки № 014/0015/82/75225, відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобов»язання відповідати у повному обсязі за виконання позичальником умов кредитного договору. [PERSON] не виконує умови договору, станом на 20 травня 2015 року має заборгованість за основним кредитом у розмірі 12 301.52 долари США, у тому числі прострочену кредитну заборгованість 1\~507.84 долари США, заборгованість за процентами 3 841.55 долари США, а також нарахована пеня за невиконання умов кредитного договору у розмірі 8 327.09 долари США. Позивач просив достроково стягнути заборгованість по кредитному договору з відповідачів у солідарному порядку, а також витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. [PERSON] пояснив, що він договір поруки з банком не укладав, що підтверджується висновком судово - почеркознавчої експертизи. Просив стягнути з позивача на його користь витрати по проведенню експертизи. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали частково. [PERSON] пояснив, що він визнає суму боргу за кредитним договором, але просив, враховуючи його тяжкий матеріальний стан звільнити його від сплати процентів за користування кредитом та нарахованої пені. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 05.12.2006 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/0015/82/75225 відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 25 000 долари США, а [PERSON] взяв на себе зобов»язання погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. З 03.01.2013 року процентна ставка за користування кредитом становить 19% річних. 25.03.2009 року між сторонами укладена додаткова угода, якою строк дії кредитного договору збільшився на 211 календарних місяців. Станом на 20 травня 2015 року заборгованість по кредитному договору становить : за основним кредитом у розмірі 12 301.52 долари США, у тому числі прострочену кредитну заборгованість у розмірі 1 507.84 долари США, заборгованість за процентами 3 841.55 долари США, а також нарахована пеня за невиконання умов кредитного договору у розмірі 8 327.09 долари США. Пунктом 6.5 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання позичальником умов кредитного договору банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за користування кредитом, неустойки. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України також передбачене , що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже вимоги позивача про дострокове стягнення кредитної заборгованості передбачені кредитним договором та грунтується на законі. Разом із тим, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки по вказаному кредитному договору. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивач просить стягнути неустойку у розмірі 8\~327.09 доларів США, розмір якої є явно несправедливим по відношенню до розміру заборгованості по кредиту, становить більшу половину від заборгованості по кредиту. Відповідач [PERSON] просив зменшити розмір неустойки у зв»язку з тим, що він має тяжкий матеріальний стан, що неустойка нарахована поза межами строків давності для вимог про стягнення неустойки. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов до висновку про зменшення розміру неустойки до 327.09 доларів США. Отже підлягає стягненню заборгованість за кредитом станом на 20 травня 2015 року , яка складається із заборгованості за основним кредитом у розмірі 12 301.52 долари США, заборгованості за процентами 3 841.55 долари США, пені 327.09 долари США, а всього 16 470 долари США 16 центів. Статтею 533 ЦК України передбачено, що Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.. Офіційний курс гривні до долара США станом на день розгляду справи становить 25, 170910 грн. за один долар , отже в еквівалентному виразі підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 414 568.92 грн. Щодо солідарного стягнення вказаної заборгованості, то суд виходить із наступного. [PERSON] не визнав позовні вимоги та пояснив, що він договору поруки, на який посилається позивач, не укладав, що також підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 449/2873 від 14.04.2016 року, яка встановила, що підписи від імені [PERSON] в договорі поруки № 014/0015/82/75225/1395 від 05.12.2006 року укладеному між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] , розташовані на зворотньому боці, в графі «Поручитель», рядках ([PERSON]) та «ПІБ [PERSON] підпис» виконані за допомогою пасти (паст) для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів, не [PERSON] , а іншою особою. Оскільки [PERSON] не укладав договір поруки , на який посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, у задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Ч.1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. [PERSON] поніс судові витрати по справі у розмірі 7 207 грн. 20 коп., сплачені ним за проведення судово-почеркознавчої експертизи. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до [PERSON] позивач повинен відшкодувати [PERSON] усі судові витрати понесені ним по справі, а отже підлягає стягненню з позивача на користь [PERSON] 7 207 грн. 20 коп. Отже вищевказана заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню тільки з відповідача [PERSON], а також підлягають стягненню з нього витрати по справі понесені позивачем.

Outcome: partial