Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулась до суду з заявою, в якій просить оголосити [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] померлим, посилаючись на те, що вона з 25 жовтня 2006 року по 07 травня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням суду [PERSON] зобовязаний до сплати аліментів на утримання сина [PERSON]. Проте, утримання аліментів не проводиться, оскільки [PERSON] з 06 липня 2014 року відсутній у місці постійного проживання за адресою: [INFO] та його місце перебування невідомо. У звязку з зникненням [PERSON], вона зверталась до поліції із заявою про його розшук. В поліції її було повідомлено про те, що [PERSON] перебуває у розшуку за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України. Зі слів знайомих, їй відомо, що під час, коли у м. Костянтинівка знаходились воєнізовані, збройні формування так званої «ДНР» [PERSON] брав участь у цих формуваннях. Після визволення міста Костянтинівка Донецької області від збройних формувань, про [PERSON] їй нічого не відомо. З 06.07.2014 року вона не має жодної звістки від [PERSON], зі слів його друзів, які також входили до так званої «ДНР», [PERSON] вбито. Оголошення [PERSON] померлим необхідно їй для захисту права дитини [PERSON] на соціальних захист та отримання пенсії по втраті годувальника. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду від 16 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду, а також витребувано певні докази, надано доручення Органу опіки та піклування про вжиття заходів щодо опіки над майном [PERSON] (а.с.57-58). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 16 квітня 2018 року залучено до участі у справі правонаступника заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Одеси Центральне обєднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (а.с.96). Представник заявника [PERSON] в судовому засідання вимоги [PERSON] підтримала повністю з тих же підстав, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в судове засідання не зявився, надавши суду відзив на заяву [PERSON], в якому зазначив, що Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим, а також просив справу розглянути у його відсутність (а.с.87-88). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], з 25 жовтня 2006 року, який рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 27 квітня 2011 року розірвано. Рішення суду набуло чинності 07 травня 2011 року (а.с.42). [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.24), який проживає з матірю. Згідно з розрахунком заборгованості, [PERSON] станом на 01.03.2018 року має заборгованість зі сплати аліментів на дитину [PERSON] за період з липня 2009 року по січень 2018 року в загальному розмірі 50115,44 грн. (а.с.43). Заявник заявляє вимогу про оголошення [PERSON] померлим з метою захисту права дитини [PERSON] на соціальний захист, а саме отримання пенсії по втраті годувальника. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч.1). Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч.2). Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.3). Згідно із діючим законодавством оголошення особи померлою можливе за таких умов: -відсутність особи у місці її проживання протягом часу, встановленого ст. 46 ЦК України; -відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом часу, встановленого ст. 46 ЦК України; -неможливість встановити місце перебування у встановленому законом порядку через цивільний розшук; -відсутність перепон для застосування такого інституту; -довготривалою відсутністю такої особи порушуються права та законні інтереси осіб, які знаходяться у правовідносинах з ним і мають права вимог; -подана відповідна заява до суду. Згідно із копією паспорту громадянина України, [PERSON], [INFO], з 09 вересня 2003 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.14-15). Свідки [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт відсутності [PERSON] у місці його постійного проживання та відсутності відомостей про місце його перебування з липня 2014 року. За довідкою Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділення поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області за № 7629/204/0618 від 06.04.2018 року (а.с.102-103), [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], перебуває у розшуку з 30 серпня 2014 року, за кримінальним провадженням № 12014220000000572000 від 14.07.2014 року за ч.5 ст. 260 КК України. Отже, існує перепона для застосування інституту оголошення особи померлою, так як не може бути оголошена померлою особа, яка знаходиться у кримінальному розшуку, оскільки відсутність [PERSON] викликана його переховуванням від кримінального переслідування та свідомим незявленням за місцем постійного проживання та свідомим неповідомленням про місце свого перебування. Частина 2 ст. 46 ЦК України також не може бути застосована в даному випадку, оскільки будь-яких доказів про те, що [PERSON] пропав безвісти у звязку із воєнними діями, заявником не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Крім того, суд зазначає, що задоволення даної заяви та оголошення [PERSON] померлим згідно із ст. 47 ЦК України бути мати правові наслідки, які настають у разі смерті особи, зокрема, припинення кримінального розшуку та закриття кримінального провадження, а отже уникнення [PERSON] кримінальної відповідальності, що суперечить засадам кримінального судочинства. Соціальний захист малолітнього [PERSON], при відсутності відомостей про місце перебування його батька [PERSON], може бути здійснено шляхом реалізації заявником права на призначення та виплату тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, яке передбачене постановою КМУ від 22 лютого 2006 року № 189. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні вимог [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed