Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

22.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами дійсним та визнання права власності на вищевказане придбане майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 20.12.2001 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS], який вони зареєстрували цього ж дня на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі за реєстраційним № 1321. В лютому 2014 року при вирішенні питання щодо відчуження вищевказаного жилого будинку, йому було роз'яснено нотаріусом про недійсність укладеної ним угоди, оскільки вона нотаріально не посвідчена. Внаслідок чого він неодноразово зверталася до відповідача, як продавця належного їй будинку, з питання нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, але остання з різних причин на протязі тривалого часу від цього ухиляється, тому просив визнати зазначений правочин дійсним та визнати за нею право власності на придбане майно. За ухвалою суду від 24.04.2014 року замінено первісного відповідача [PERSON], яка вибула з участі у розгляді вказаної цивільної справи у зв'язку зі смертю, на Новобузьку міську раду Миколаївської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Новобузької міської ради Миколавської області, Путік О.С., в судове засідання на виклик суду не з'явився, проте направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, пред'явлений до міської ради позов визнав повністю і не заперечував проти його задоволення. Третя особа без самостійних вимог - Вознесенська Універсальна товарно-сировинна біржа про розгляд справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про розгляд справи за його відсутності відповідної заяви суду не надіслала. Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 1321 від 20 грудня 2001 року, зареєстрованого Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею (м. Вознесенськ, Миколаївська область) в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 1321 від 20 грудня 2001 року, [PERSON], як власниця житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], продала покупцю [PERSON] належний їй будинок і сторони підписали зазначений договір. В силу ст. 227 ЦК України в редакції Закону 1963 року (діяла на момент укладення сторонами договору від 20.12.2001 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції Закону 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Договір купівлі-продажу будинку за № 1321 від 20.12.2001 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачем [PERSON], не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства на момент укладення угоди він підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивача, йому стало відомо лише у лютому 2014 року від нотаріуса, коли мав наміри продати куплений у відповідачки будинок, але остання ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу. Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатив продавцеві обумовлену між ними суму грошових коштів, вселився в будинок і користувався ним з грудня 2001 року), так і продавцем (отримала обумовлену суму грошових коштів, звільнила житловий будинок та передала його покупцю у власність). Позивач [PERSON] на виконання п. 8 біржової угоди, 28 грудня 2001 року зареєстрував своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за р./№ 856, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням. Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально в зв'язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963р. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 16 ЦК України 2003р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст. 6 ЦК УРСР 1963р. В той же час, при судовому розгляді справи встановлено, що [INFO] відповідач по вказаній справі [PERSON] померла в м. Новий Буг Миколаївської області (довідка від відділу ДРАЦС РС Новобузького РУЮ від 20.03.2014 року № 548/02-14). Після смерті відповідача відкрилася спадщина на належне йому майно, однак, як видно з довідки Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20.03.2014 року за № 313/01-16 після смерті [PERSON], спадкова справа не заводилася, що свідчить про те, що спадкоємців після її смерті немає або ж останні не бажають прийняти спадщину. За таких обставин, згідно положень ст. 1277 ЦК України, за місцем відкриття спадщини має право претендувати на вищевказане нерухоме майно відповідний орган місцевого самоврядування, в якості якого, на стороні відповідача, судом залучено Новобузьку міську раду Миколаївської області. Представник міської ради не заперечував щодо досягнення між сторонами всіх істотних умов, що притаманні для договору купівлі-продажу, та його виконання сторонами, спрямоване на реальне настання юридичних наслідків для сторін за відповідною угодою, при цьому наголосив на ухиленні продавця за життя [PERSON] від нотаріального оформлення цього договору, що підтверджується також наданими позивачем в обгрунтування заявлених вимог документами. Відтак, зазначені обставини свідчать про наявність підстав, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, для визнання такої угоди дійсною. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого до неї позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та визнання права власності на придбане майно є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved