overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

22 квітня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 29 грудня 2012р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та сварок. Вони втратили взаєморозуміння та повагу, що призвело до відчуження. Сімейні відносини припинили з червня 2013р. Посилаючись на зазначені обставини та на неможливість виховання доньки за таких умов, позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила судовий збір із відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій прохав розглядати цивільну справу за його відсутності та розірвати шлюб. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що з 29 грудня 2012р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, серії [NUMBER] (а.с.24). Від сумісного шлюбу сторони мають 2 доньок: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що підтверджується витягом з реєстру актів про народження (а.с.13-22). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки в червні 2013р. і на примирення не згодні. Ці обставини підтверджені поясненнями позивача та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони втратили повагу один до одного, між ними неприязні стосунки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їхніх дітей. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

22 квітня 2015 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 серпня 1988 року відділом ЗАГСу Козелецького райвиконкому Чернігівської області, за актовим записом № 55. У судове засідання позивач не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований 10.11.1991 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін є діти: Мирослава, [INFO] та Марян, [INFO] З серпня 2014 року, позивач повідомив дружині, що в нього є інша жінка. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додав, що намір розірвати шлюб є остаточним. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Пояснила, що останнім часом вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально, примирення вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 10.11.1991 р. Від даного шлюбу в сторін є діти: Мирослава, [INFO] та Марян, [INFO]. Судом встановлено, що в позивача є інша жінка, з якою він проживає з серпня 2014 року. З цього часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов пілягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 19 липня 2003 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 677. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 19 липня 2003 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19 липня 2003 року. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати їхній з відповідачкою шлюб, що зареєстрований 12 листопада 1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 214. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 12 листопада 1983 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Сімейні стосунки між ними припинилися, сумісне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 14 травня 2015 року подружжю призначено строк для примирення тривалістю у два місяці. Ухвалою суду від 14 липня 2015 року провадження у справі відновлено, справу призначено до розгляду на 25 серпня 2015 року. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Позивач також пояснив, що з 2015 року вони з дружиною не проживають разом. Через неодноразові сімейні конфлікти позивач свідомо прийняв рішення про неможливість подальшого сумісного проживання з [PERSON] Крім того, позивач зазначив, що намагається створити сім'ю з іншою жінкою. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено актовий запис за №214. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб. Сторони не заперечують, що від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Строк, який надавався сторонам для примирення, за клопотанням відповідачки позитивних результатів не дав. Сторони не примирилися, позивач наполягає на задоволенні позову. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, вимоги [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки під час розгляду справи відповідачка просила залишити їй прізвище, взяте у зв'язку із укладенням шлюбу, суд, враховуючи приписи ст. 113 СК України, дійшов висновку про необхідність залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивача і відносить судові витрати на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 11 жовтня 2013 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сім'ї послугували часті сварки та суперечки. Шлюбні відносини припинені з квітня 2015 року. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, на розірванні шлюбу наполягав, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] позов визнала, на розірванні шлюбу теж наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 11 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 97, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Причинами розпаду сім'ї є те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, на ґрунті чого постійно виникали сварки. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідачки позивач відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 05.11.2014 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] р. у них народилася донька [PERSON]. Подружнє життя не склалося. Після укладення шлюбу з'ясувалося, що у неї з чоловіком абсолютно різні погляди на життя. В листопаді 2014 року чоловік поїхав в Латвію та від цього часу кожен з подружжя живе окремим особистим життям. Шлюбні відносини фактично припинені та ніхто з подружжя не бажає подальшого спільного проживання. Донька проживає з позивачем. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Зазначила, що шлюб з відповідачем є формальним, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Намір розірвати шлюб є остаточним. Заходів для примирення відповідач не вживав і таке є неможливим. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 05.11.2014 р. Для них цей шлюб є першим. Вони мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейні стосунки між сторонами погіршилися, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Майнового спору між сторонами не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, оскільки конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, цей шлюб слід розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 13. Від даного шлюбу у сторін є малолітні діти: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили в жовтні 2014 року через відсутність взаєморозуміння. Протягом минулого року вони не намагались відновити сімейні відносини, шлюб має формальний характер. За вказаних обставин спільне життя та збереження шлюбу є неможливе та суперечить інтересам сторін. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 14). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 13. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 квітня 2010 року, актовий запис № 315. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з 01 січня 2015 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 09 квітня 2010 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 квітня 2010 року, актовий запис № 315 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення позивача, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved