Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

22.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 17 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 4 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.12.2016 року відповідач [PERSON], перебуваючи в квартирі [ADDRESS], де вона проживає, таємно викрав з кімнати золоте кільце вагою 1,68 грам, 585 проби, вартістю 4398 грн., золоту сережку вагою 1,24 грами, 585 проби, вартістю 1602 грн., та грошові кошти у сумі 15 000 грн., завдавши їй матеріальну шкоду на 21 000 грн. Вона викликала працівників поліції та написала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21.02.17р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі із встановленим іспитовим строком 3 роки. Оскільки його вина повністю доведена, вирок суду набрав законної сили, а матеріальна шкода відшкодована лише частково в сумі 4000 грн., решту збитків в розмірі 17 000 грн. просить стягнути з відповідача. Крім того вважає, що їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала, у звязку із втратою свого майна, та яку вона оцінює в 4000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала повністю покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 04 грудня 2016 року близько 19.30 год., перебуваючи в квартирі №9 по вул. Хорватській.5 у м. Львові, де проживає [PERSON], таємно, шляхом вільного доступу викрав з кімнати золоте кільце вагою 1,68 грам, 585 проби, вартістю 4398 грн., золоту сережку вагою 1,24 грами, 585 проби, вартістю 1602 грн., грошові кошти у сумі 15 000 грн. Своїми умисними діями [PERSON] завдав [PERSON] матеріальної шкоди на суму 21 000 грн. Даний факт встановлений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2017 року, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України. Цивільний позов відносно [PERSON] не вирішувався, матеріальна шкода їй відшкодована лише частково в сумі 4000 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні в обґрунтування моральної шкоди позивач пояснила, що в результаті злочинних дій відповідача, вона зазнала душевних страждань у звязку із втратою дорого їй майна, як пам'ять про людину. Окрім того вона була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема звертатись в правоохоронні органи, тратити свій час на явку до органу досудового слідства та суду. Протягом усього цього часу вона відчувала психологічний дискомфорт, який проявлявся у вигляді знервованого стану та пригніченості внаслідок приниження, яке відчувала протягом усього часу поки не отримала моральної компенсації у вигляді визнання відповідача винним у скоєнні злочину. Враховуючи мотиви, наведені позивачем,суд приходить до висновку, що вимоги в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved