Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

23.02.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 13.05.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н від 13.05.2008 року, на підставі якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 24000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобовязався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним у порядку та строки, обумовлені договором. Відповідачем платежі в рахунок погашення боргу здійснюються з порушенням графіку та не в повному обсязі. Станом на 31.12.2015 р. сума заборгованості склала 74460,15 грн., а саме: сума заборгованості за кредитом 24602,97 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 45735,27 грн., заборгованість за пенею та комісією 100,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3521,91 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 74460,15 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без представника позивача, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи, також просить суд додатково стягнути з відповідача 420 грн. за оголошення у газеті «Урядовий курєр» (а.с.49). Відповідач [PERSON] про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.51,55). Про причину неявки до суду відповідач не повідомив, заперечення на позов не надав. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 13.05.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н від 13.05.2008 року, на підставі якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 24000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.8). При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник зобовязався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та стоки, обумовлені договором. Відповідачем платежі в рахунок боргу здійснюються з порушенням графіку та не в повному обсягу. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 13.05.2008 року (а.с.4-7), станом на 31.12.2015 р. сума заборгованості склала 74460,15 грн., а саме: -сума заборгованості за кредитом 24602,97 грн., -заборгованість по процентам за користування кредитом 45735,27 грн., -заборгованість за пенею та комісією 100,00 грн., -штраф (фіксована частина) 500,00 грн., -штраф (процентна складова) 3521,91 грн. У відповідності до ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином у суду немає підстав для відмови позивачеві у задоволенні його позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, так як вони підтверджуються матеріалами справи. У відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 р., справи підсудні Ленінському районному суду м. Луганська розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved