Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

23.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 12.02.2019 року зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №258. Від шлюбу\~дітей не\~мають. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї, проживають окремо, а тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи в судове засідання. У судове засідання сторони не з`явилися. Натомість, разом із поданням позовної заяви позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без участі та присутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, а строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] також 22.07.2021 року подав до суду заяву (вх. №50411) згідно якої просив розгляд справи провести без його участі, позов визнав та просив шлюб розірвати. 22.07.2021 року надійшла заява (вх. №50412) від представника відповідача [PERSON] адвоката Зубаня О.О. згідно якої останній просив розглянути справу без участі відповідача та його представника. Зазначив, що відповідач позов визнає у повному обсязі, тому просив шлюб розірвати, строку на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст. 60 цього Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Відповідно до ст. 1 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, ратифікованої Законом України №2605-III від 05 липня 2001 року, громадяни Договірних Сторін мають право на рівний правовий захист на території другої Договірної Сторони щодо своїх прав та інтересів в цивільних справах так як би вони були громадянами другої Договірної Сторони. Якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку вони застосовують законодавство своєї держави ( ст. 23 Угоди). Подружжя є громадянами різних держав, на час розірвання шлюбу позивач, яка є громадянкою України, продовжує проживати на території України, а тому враховуючи вище вказані положення розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що між громадянином Турецької Республіки [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №258 (а.с. 8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved