Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

23 квітня 2019 року заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, відповідно до якої просили суд: встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у житловому будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] з 1974 року і до часу відкриття спадщини [INFO] . Встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у житловому будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] з 1974 року і до часу відкриття спадщини [INFO] . У обґрунтування заяви вони зазначили, що вони між собою є рідним братом та сестрою, [INFO] померла їхня мати [PERSON] 15 листопада 2002 року їхній батько уклав шлюб з [PERSON] Все своє життя заявники були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , спочатку з батьками, а після смерті матері з мачухою та її рідним сином, який помер [INFO] . Усі вони були членами однієї родини, вели спільне господарство, разом несли витрати по утриманню будинку, його ремонту та приймали трудову участь у його догляді. Також спільно придбавали продукти харчування, покупали необхідні ліки для батька та мачухи. Разом святкували всі родинні свята, тобто до дня смерті мачухи, [INFO] , вони буди членами однієї родини. [INFO] помер їхній батько, а [INFO] померла їхня мачуха [PERSON] . Всі витрати по похованню батька та мачухи, поминки, встановлення пам`ятників вони несли разом. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . Заявники звернулися до державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про фактичне прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних зв`язків. Для отримання спадщини їм необхідно встановити факт сумісного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на момент її смерті. Заявники в судовому засіданні, кожен окремо, підтримали заяву в повному обсязі, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, проте на адресу суду від неї надійшла заява, відповідно до якої вона просила справу розглядати за їхньої відсутності, та покладалася у вирішенні цієї справи на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , є рідними братом та сестрою, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11, 15) 12 серпня 1989 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та отримала прізвище « [PERSON] ». (а.с. 11) Як зазначили заявники у заяві та пояснили в судовому засіданні в 1974 році померла їх мати [PERSON] . 15 листопада 2002 року їх батько [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . [INFO] помер батько заявників [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 7) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Відповідно до довідки № 976 від 14 червня 2018 р., виданої квартальним комітетом м. Павлограда № 37, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані і проживали: [PERSON] , 1971 року народження та [PERSON] , 1968 року народження (а.с.16). Після смерті батька заявники звернулись до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори і отримали свідоцтво про право на спадщину за законом кожному по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 17). Іншу 1/3 часину даного житлового будинку успадкувала [PERSON] . Після смерті [PERSON] Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв`язку з тим, що вони не надали доказів спільного проживання зі спадкодавцем, що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 27). За інформацією Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, після померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу № 1109/2016 від 17.12.2016 року на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» від 28.11.2016 року. Крім того, 30.03.2019 року до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори надійшла заява за № 691 про прийняття спадщини за законом від [PERSON] та [PERSON] Інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. (а.с. 38) Згідно п. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно зі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб передбачений законом, у тому числі шляхом визнання права. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином в судом встановлено той факт, що заявники до дня смерті спадкодавця проживали з [PERSON] , [INFO] , разом, як одна сім`я, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved