Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

22.01.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 700,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з наступною індексацією суми відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття.На обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.09.2003 року. Вказує, що від подружнього життя у них є двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Стверджує, що відповідач офіційно працює в СП «Київ-Захід», однак коштів на утримання дітей не дає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, вказаних у ньому. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що немає можливості сплачувати аліменти, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, проживає на орендованій квартирі. Стверджує, що дітям допомагає, від сплати аліментів не відмовляється. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони 20.09.2003 року зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідач, працюючи офіційно на посаді слюсаря-сантехніка на ремонтно-будівельній дільниці в СП «Київ-Захід» у формі ТзОВ та, за період з серпня 2015 року по січень 2016 року, отримавши 10 336,91 грн. заробітної плати (довідка СП «Київ-Захід» у формі ТзОВ № 93 від 29.02.2016 року), кошти на утримання синів не дає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивача, яка сама утримує малолітніх синів, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, а також те, що судом достовірно встановлено офіційне працевлаштування відповідача, тому суд не вбачає підстав для стягнення з останнього аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня пред'явлення позову - 22.01.2016 року (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України) до їх повноліття. Отже, позов задовольняється частково.

Outcome: partial