Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

22 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у палаці одружень м. Томськ Департаменту ЗАЦС Томської області за актовим записом № 220, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.2017 року. Пісдя одруження дружина прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , за твердженням позивача, дочка проживає та буде проживати з нею. Позивач стверджує, що спору про поділ спільного майна на час звернення з позовом до суду між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2018 року, сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведуть. Причиною цьому стало те, що сторони мають різні погляди на життя, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння, які негативно впливають на стан здоров`я позивача та формування світогляду їх дитини. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву про визнання позову, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у підготовчому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved