Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

24.06.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2012 року відповідач у неї позичив грошові кошти в сумі 80000 грн., про що було укладено договір позики грошових коштів, який посвідчено нотаріусом Краматорського нотаріального округу Донецької області [PERSON], 19.07.2012 року. Строк повернення боргу до 19 липня 2013 року. Відповідно до п.6 вказаного договору, у разі порушення п.3, а саме, що грошові кошти в сумі 80000 грн. повертаються позикодавцю у строк до 19.07.2013 року, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 0,3% від суми боргу за кожен день прострочки. У вказаний строк відповідач борг не повернув. Просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 80000 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ за користування неповернутої позики за період з 19.07.2013 року по 31.05.2016 року в розмірі 35300,86 грн., суму інфляції за період часу прострочення з 19.07.2013 року по 01.06.2016 року в розмірі 59908,07 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення з 19.07.2013 року по 31.05.2016 року в розмірі 6890,96 грн., штраф за порушення умов договору позики за час прострочення з 19.07.2013 року по 31.05.2016 року в розмірі 689,10 грн., а всього 182788,99 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,89 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлен, судовою повісткою. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальнику) кошти або речі, позначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики) або така ж кількість речей такого ж роду і якості. Договір позики вважається увязненим з моменту передачі чи грошей інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять раз перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Добровільно умови договору відповідач не виконує, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1,ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Як вбачається з договору позики грошових коштів від 19.07.2012 року, відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 80000 грн., які зобовязався повернути до 19.07.2013 року. (а.с. 6). Договір позики грошових коштів посвідчений 19.07.2012 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] Відповідно до п.6 договору позики грошових коштів, у разі порушення п.3, а саме, що грошові кошти в сумі 80000 грн. повертаються позикодавцю у строк до 19.07.2013 року, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 0,3% від суми боргу за кожен день прострочки. У вказаний строк відповідач борг не повернув. (а.с.6). У звязку з тим, що позичальник [PERSON] борг позикодавцю [PERSON] не повернув, позивачка була змушена звернутись з даним позовом до суду дл захисту свої прав та інтересів. Таким чином, позивачка [PERSON] обґрунтовано вимагає стягнення на її користь з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 80000 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ за користування неповернутої позики за період з 19.07.2013 року по 31.05.2016 року в розмірі 35300,86 грн., суму інфляції за період часу прострочення з 19.07.2013 року по 01.06.2016 року в розмірі 59908,07 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення з 19.07.2013 року по 31.05.2016 року в розмірі 6890,96 грн., штраф за порушення умов договору позики за час прострочення з 19.07.2013 року по 31.05.2016 року в розмірі 689,10 грн., а всього 182788,99 грн., тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору в сумі 1827,89 грн.

Outcome: approved