Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

22.02.2019 року позивач [PERSON] , через свого представника - [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою, про визнання права\~власності на\~нерухоме майно\~в порядку\~спадкування за заповітом. В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] у селі Петрівка Друга Олександрівського району Донецької області помер [PERSON] , [INFO] . За життя він склав заповіт, посвідчений секретарем Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 04.11.2016 року, реєстровий номер №41, яким заповів їй належне йому на праві особистої власності майно: житловий будинок з надвірними побудовами та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також, земельну ділянку, площею 8,6298 га, з кадастровим номером [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.05.2002 року. 26 березня 2018 року вона звернулась до Олександрівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте, постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано нотаріусу належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також, земельну ділянку, площею 8,6298 га, з кадастровим номером [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 14.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 09 квітня 2019 року. 09.04.2019 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду по суті на 10 годину 30 хвилин 25 квітня 2019 року.У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 21 травня 2019 року. Позивач та\~його представник\~в судове\~засідання не\~з`явились, про дату, час та місце його проведення були повідомлена належним чином. Проте, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду з заяву про визнання позову в повному обсязі, та просить розглянути справу без його участі. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 1 від 06.02.2018 року (а.с. 10). Як вбачається з витягу з домової книги Олександрівської селищної ради № 85 від 26.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрвоаний по [ADDRESS] (а.с. 22). За життя, 04.11.2016 року [PERSON] , склав заповіт, відповідно до якого належну йому земельну ділянку, загальною площею 8,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.05.2002 року, та належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] та земельною ділянкою, яка розташована за вказаною адресою, на території Новоолександрівської сільської ради, а також, належні йому грошові заощадження, які знаходяться на зберіганні в Установі АТ «Ощадбанк» Олександрівського відділення Ощадбанку Донецької області № 10004/15 на рахунку № [NUMBER] , заповів [PERSON] ( а.с. 11). Після смерті\~ [PERSON] \~заведена спадкова\~справа за\~№ 28/2018\~за заявою\~ [PERSON] ,\~що \~підтверджено Витягом\~про реєстрацію\~в Спадковому реєстрі (а.с. 12). Постановою державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори від 01 листопада 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,63 га в межах, згідно з планом, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, після смерті [PERSON] , через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.14). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку після смерті [PERSON] , позивач обґрунтовано звернулась до суду. Вирішуючи вимогу про визнання права власності позивача на житловий будинок з господарськими будівлями, та земельної дялінки, площею 8,6298 га, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих комітетів міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством, а також видача забудовникам технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків та споруд. Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28 грудня 1992 року вбачається, що [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Олександрівської Ради народних депутатів № 199 від 18.12.1992 року, та записано в кадастрову книгу за [NUMBER] [NUMBER] ( а.с. 18). Згідно з архівного витягу вбачається, що рішенням Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 15 травня 2007 року № 5/08-58 «Про упорядкування та затвердження нумерації будинків по сільській раді», будинок № 58 [ADDRESS] , що належав [PERSON] , перейменовано на будинок [ADDRESS] ( а.с. 20). Рішенням Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області № 7/3-14 від 21.12.2015 року «Про перейменування вулиць в населених пунктах сільської ради», було перейменовано в селі Зелене Олександрівського району Донецької області вулицю Леніна - на вулицю Миру. Відповідно до запису в погосподарській книзі (номер об`єкта погосподарського обліку 050218) членом домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , першим значиться саме спадкодавець [PERSON] , у графі «родинні стосунки» зазначено голова домоволодіння, рік забудови 1974, загальна площа 48,2 км.м, житлова 34,5 кв.м. ( а.с.23-24). Відповідно до довідки-характеристики комунального підприємства «Олександрівське БТІ» № 271 від 07.11.2018 року, при обстеженні 06.11.2018 року житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , самовільні будівлі та споруди не виявлені, технічні показники житлового будинку - не змінилися, а саме: загальна площа будинку «А-1» - 48,2 кв.м, площа сіней « [ADDRESS] » - 10,0 кв.м, площа нежитлової прибудови «А'-1» - 8,1 кв.м, житлова площа 34,5 кв.м., Згідно з даними інвентаризації, розташовані наступні будівлі та споруди:\~«А-1» - житловий будинок, «а» - сіни, «А'» - нежитлова прибудова, «а'» ганок; «В», «Д» - сараї, «п/д» - підвал, «Г» - убиральня, «К» - колонка, «№1» - паркан, «№2» - ворота. Інвентаризаційна вартість будинку, станом на 06.11.2018 року, становить 63835,00 грн.(а.с. 19). Зазначені обставини вбачаються з Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 17.08.2018 року, що домоволодіння складається з:\~«А-1» - житлового будинку , рік забудови 1974, «а» - сіней, рік забудови 1974, «А'» - нежитлової прибудови, рік забудови 1992, «а'» ганка; господарськими будівлями та спорудами: «В» - сарая, рік забудови 1974, «Д» - сарая, рік забулови 1991, «п/д» - підвала, рік забудови 1974, «Г» - убиральні, рік забудови 1974, «К» - колонки, «№1» - паркана, «№2» - ворот (а.с. 15-17). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 163/101-19 від 20.02.2019 року вбачається, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , відноситься до земель комунальної власності житлової та громадської забудови Олександрівського району Донецької області. Вказаній земельній ділянці кадастровий номер не присвоєно, площа та цільове призначення - не визначені. Державний акт на право приватної власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку [PERSON] - не видавався (а.с. 28). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-137цс13 від 18.12.2013 року право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Так,\~ст. 41 Конституції України\~визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.\~3\~цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~«Про порядок\~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом обєктів\~державного замовлення»\~від 5\~серпня 1992\~року №\~449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, враховуючи що спірний будинок збудовано у 1974 році, тобто, до 05 серпня 1992 року, реєстрація його у виконкомі місцевої ради свідчить, що вказаний будинок було прийнято в експлуатацію . Вказані обставини свідчать про те, що за життя [PERSON] мав право власності на спірний житловий будинок. За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки на момент побудови будинку та господарських будівель - 1974, 1991 роки, нежитлової прибудови 1992 р., чинним на той час законодавством державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилась, достатнім доказом належності померлому [PERSON] будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є облікова картка об`єкта погосподарського обліку. Згідно довідки відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 2033/101-18 від 16.11.2018 року, виданої на підставі відомостей Державного земельного кадастру, [PERSON] дійсно отримав державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , площею 8,63 га ріллі, кадастровий номер відсутній, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, на підставі розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації № 159-р від 25.04.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2150 від 30.05.2002 року (а.с.25). 28.11.2018 року інженером-землевпорядником - ФОП [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403933672018 від 26.12.2018 року, було проведено державну реєстрації спірної земельної ділянки площею 8,6298 га, після відновлення її меж в натурі ( на місцевості), в результаті чого їй було присвоєно кадастровий номер [NUMBER] , власником ділянки зазначено саме спадкодавця [PERSON] , на підставі державного акту на землю серії [NUMBER] від 30.05.2002 року. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено п. «г» ч.1 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлому [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 8,6298 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Новоолександрівської сільської ради, відсутність у позивача можливості у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння, та оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.05.2002 року, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved