Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

22.10.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , якій за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.09.2018 р. нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановчих документів на будинок та його державної реєстрації. Ухвалою від 26.10.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.11.2020 р. 13.11.2020 р. надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника Сновської міської ради. У клопотанні зазначено про повне визнання позовних вимог. Відзив до суду не надходив. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). [PERSON] була матір`ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). Згідно копії витягу зі спадкового реєстру № 51458419 до майна померлої [PERSON] була заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі № 62233366, номер у нотаріуса 59/2018 (а. с. 12). Як вбачається із довідки Сновської міської ради № 497 від 10.08.2020 р., згідно запису в погосподарській книзі № 9 за особовим рахунком № [NUMBER] за 2016-2020 роки в будинку [ADDRESS] станом на [INFO] постійно проживала і була прописана [PERSON] , [INFO] , з 02.03.1981 р. та виписана 18.01.2018 р. у зв`язку із смертю. [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна (а. с. 20). Згідно довідки Сновської міської ради № 499 від 10.08.2020 р. згідно запису в погосподарській книзі № 9 за особовим рахунком № [NUMBER] за 2016-2020 роки будинок [ADDRESS] зареєстрований на [PERSON] (а. с. 21). Згідно інформаційної довідки № 228579004 від 19.10.2020 р. право власності на нерухоме майно - будинок [ADDRESS] , не зареєстроване (а. с. 22). 13.09.2018 р. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що [PERSON] не надав нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок, державна реєстрація відсутня (а. с. 13). Позивачем також надано копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , яка підтверджує існування об`єкта нерухомості (а. с. 14-19). Згідно довідки-характеристики об`єкту нерухомого майна від 12.06.2018 р. № 63 за адресою [ADDRESS] дійсно розташований житловий будинок (А-1) з наддвірними будівлями: погріб (Б-1), сараї (В-1,Г-1, Д-1). Самочинне будівництво не виявлено. Наддвірні будівлі експлуатуються правомірно. Рік будівництва до 1992 (а. с. 19). Надаючи правову оцінку обставинам справи суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону № 1952 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. З огляду на наведені норми, суд звертає увагу на те, що збудований до 1992 року будинок експлуатувався без порушень вимог чинного законодавства. Як вбачається із довідки Сновської міської ради, будинок згідно даних погосподарської книги зареєстровано за [PERSON] . Факт існування вказаного будинку підтверджується наданою позивачем технічною документацією. Існування інших спадкоємців не встановлено. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, з огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також не встановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved