Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

23.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей. Позов обґрунтовано тим, що 24.09.2015 року між нею та відповідачем у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції укладено шлюб, актовий запис № 463. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння з відповідачем, в наслідок чого в сім`ї виникали конфлікти. Шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, надії на примирення немає. Шлюб існує формально, тому він підлягає розірванню у судовому порядку. Також позивач зазначає, що між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання дітей. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Вказану ухвалу суду направлено до Сихівського районного суду м. Львова для проведення певних процесуальних дій. Провадження по справі було зупинено до надходження відповіді від суду на доручення щодо збирання доказів. 13.01.2020 року з Сихівського районного суду м. Львова на адресу суду направлено ухвалу від 13.12.2019 року про не виконання судового доручення. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.01.2020 року відновлено провадження по справі та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2020 підготовче засідання по справі закінчено. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 23.10.2019 року та до досягнення дітьми повноліття, та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному його розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24.09.2015 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції укладено шлюб між сторонами, актовий запис № 463, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства з літа 2028 року, проживають окремо, тому суд робить висновок про те, що сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язком утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] являється батьком [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на утримання дітей до їх повноліття. Частиною першою статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір при подачі позову до суд в розмірі 768,40 грн. Також суд вважає стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved