Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

22 січня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування заявлених вимого зазначила, що від фактичних шлюбних відносин зі [PERSON] вони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач уникає від добровільного утримання дітей, з нього аліменти на третіх осіб не стягуються. Для належного забезпечення рівня життя та всебічного розвитку дітей розмір аліментів при сплаті відповідачем має бути на рівні 1/2 частини з усіх видів його доходу. Просить суд стягнути зі [PERSON] аліменти на доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, в її особі. Допустити негайне виконання рішення. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтв про народження серії I-НО №457716 та серії I-НО №548745, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського міського управління юстиції у Донецькій області 07 червня 2012 року та 25 жовтня 2013 року відповідно, [PERSON] народилася 28 травня 2012 року, а [PERSON] - 22 жовтня 2013 року, батьком яких записано [PERSON], а матірю [PERSON] Довідкою Межівської селищної ради Дніпропетровської області №5265 від 12 грудня 2018 року підтверджується, що до складу сімї позивача входить донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які перебуває на утриманні матері. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 лютого 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Положенням ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 81 ЦПК України передбачено обовязок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430\~ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved