Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

22.02.2018 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований Відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 141. Свої вимоги мотивувала тим, що з січня 2016 року шлюбно-сімейні відношення між ними були припинені, спільне господарство не ведеться; на теперішній час шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу діти будуть мешкати з позивачем. Спору про розподіл майна подружжя немає. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище - «[PERSON]». У судове засідання позивач не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з січня 2016 року, спільне господарство з того ж часу не ведеться; на відшкодуванні сплаченого при подачі позову судового збору не претендує; просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про день, час та місце судового засідання належним чином шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з'явилась в судове засідання без повідомлення причин. Відзиву або заперечення на позов не надав, клопотань щодо відкладення розгляду справи від нього не надходило. Позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.04.2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 141. Від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2016 року, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивач не згодна. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітні діти залишаються проживати із позивачем, питання про їх утримання на цей час не виникає . Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного, згідно ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved