Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

23.01.2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, мотивуючи вимоги тим, що в результаті поділу нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] ), в рішенні суду пропущено та не зазначено, що частина нежитлового приміщення, позначена в технічному паспорті літерою «Е», «е», «е1» ІІ поверх під № 26 площею 12,50 кв.м. та під № 27 площею 14,6 кв.м залишається у власності [PERSON] . Посилаючись на те, що під час розгляду справи нею та відповідачем з даних питань надавались пояснення та докази, а висновки відсутні, просила ухвалити додаткове рішення. Сторони та їх представники, будучи належним чином сповіщеними про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, виходив з наступного: Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; Встановлено, що відповідно до технічного паспорту нежитлове приміщення по [ADDRESS] складається з побутових приміщень літера «Е-2», БРВ літера «е», склад цемент літера «е'», склад літера «Є», склад «Ж, ж, ж'», огорожа № 1,2. Відповідно до поетажного плану будівлі (літери «Е, е, е'») зазначене нежитлове приміщення складається з І поверху під № 1 площею 33,40 кв.м; під №2 площею 12,70 кв.м; №3 площею 8,80 кв.м; №4 площею 5,0 кв.м; № 5 площею 1,60 кв.м; № 6 площею 1,70 кв.м.; №7 площею 7,50 кв.м; №8 площею 1,60 кв.м; №9 площею 3,20 кв.м; №10 площею 3,40 кв.м; №11 площею 151,60 кв.м; № 12 площею 267,20 кв.м; та ІІ поверху під № 13 площею 12,70 кв.м; під №14 площею 10,80 кв.м; №15 площею 5,60 кв.м; № 16 площею 3,20 кв.м; № 17 площею 7,80 кв.м; № 18 площею 7,70 кв.м.; №19 площею 22,30 кв.м; №20 площею 19,0 кв.м; № 21 площею 19,80 кв.м; № 22 площею 39,80 кв.м; № 23 площею 14,30 кв.м; № 24 площею 13,80 кв.м; під № 25 площею 24,60 кв.м, під № 26 площею 12,50 кв.м.; під № 27 площею 14,6 кв.м. З приводу вказаних обставин сторони надавали пояснення в судовому засіданні. Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд керувався приписами ч. 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Суд встановив, що з приводу позовних вимог ухвалено рішення, яке не містить висновків щодо частини нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] , позначених в технічному паспорті літерою «Е», «е», «е1» ІІ поверх під № 26 площею 12,50 кв.м. та під № 27 площею 14,6 кв.м, про які сторони надавали докази та пояснення, а тому суд вважає правомірним доповнити резолютивну частину рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2019 року, не змінюючи суті висновків, що не суперечитиме п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України. Доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, сторони не надали. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved