Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму позики в розмірі 33991,66 грн., 3% річних в розмірі - 1449, 35 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 551,20 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на такі обставини: 01.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики у відповідності до якого [PERSON] передав [PERSON] у власність грошову суму у розмірі 1300, 00 дол. США, які позичальник зобов'язувався повернути до 01.09.2014 року. На підтвердження умов договору позики та отримання грошових коштів [PERSON] надав письмову розписку. Проте позичені кошти відповідач не повернув до даного часу та незважаючи на неодноразові звернення позивача відмовляється їх повернути в добровільному порядку. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове позивач не з'явився, його представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки, не надав свої докази та заперечення на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, з врахуванням вимог цивільного судочинства, суд вважає, що позов слід задовольнити в силу наступного. Судом встановлено, що 01.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 1300,00 дол. США., що на день укладення договору еквівалентно 14040,00 грн., а позичальник зобов'язувався повернути вказану суму позики до 01.09.2014 року. Підписаною власноручно розпискою [PERSON] підтвердив, що отримав від [PERSON] суму позики в розмірі 1300,00 дол. США, що еквівалентно 14040,00 грн. які зобов'язався повернути останньому до 01.09.2014 р. Свої зобов'язання за договором позики позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кошти у визначеному договорі розмірі а відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує належним чином, у зв'язку з чином, у нього утворилась заборгованість у розмірі 1300,00 дол. США, що станом на 15.02.2016 року за офіційним курсом НБУ становить 33991,66 грн. (1300,00*26,14743 =33991,66 грн.) Статтями 526, 599,625 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору, що зобов'язання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. А статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін, і що відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання з повернення отриманих коштів. У відповідності до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних від простроченого грошового зобов'язання за період з 01.09.2014 року по 15.02. 2016 року становить 1449,35 грн. Таким чином сума заборгованості відповідача складає 35441,01 грн. з яких 33991,66 грн. - сума основного боргу, 1449,35 грн. - сума 3% відсотків річних за користування кредитом. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий підлягає до задоволення повністю. Також з [PERSON] згідно ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору розміром 551, 20 грн.

Outcome: approved