Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

22 серпня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивував тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 1999 року. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Постановою Білопільського районного суду від 27 березня 2001 року з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 8 грн. 50 коп. на утримання доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття, починаючи стягнення з 23 березня 2001 року на користь матері [PERSON] 01 березня 2008 року вона уклала шлюб вдруге і змінила на прізвище чоловіка. На даний час [PERSON] закінчила школу та вступила до вищого навчального закладу у м. Харків, що в свою чергу потребує значних матеріальних витрат. Донька проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач на даний час не працює, аліменти сплачує не своєчасно та не у повному обсязі. Розрахунок аліментів згідно вказаного рішення суду нараховується у залежності від розміру мінімальної заробітної плати як для безробітних, що є значно меншим від розміру аліментів, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить збільшити розмір стягнутих із відповідача аліментів та стягувати на її користь аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття на утримання [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 14 серпня 1999 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 5). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 лютого 2002 року (а. с. 7). Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 27 березня 2001 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 8 грн. 50 коп. на утримання доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття, починаючи стягнення з 23 березня 2001 року на користь матері [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала повторний шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 9). З довідки виконавчого комітету Білопільської міської ради Сумської області від 22 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. До складу її сім'ї входять: чоловік - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з батьками (а. с. 10). Зокрема, 17 травня 2017 року Верховною Радою України ухвалено закон № 4928 «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів, що стосуються поліпшення захисту прав дитини на належне утримання», яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позивачка просить змінити розмір аліментів встановивши надалі 50% прожиткового мінімуму відповідно до вимог законодавства. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. (Закон України від 17.05.2017 року № 2037-У111 , набрав чинності з 08.07.2017 року( Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, у разі поліпшення матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, збільшено) за позовом отримувача аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про збільшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої доньки та наявність підстав для збільшення розміру аліментів на дитину, які стягуються з відповідача за постановою Білопільського районного суду від 27 березня 2001 року до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Отже, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню. Крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved