Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

23 вересня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.04.2007 року відповідачку-матір [PERSON], [PERSON] за невиконання своїх батьківських обов'язків було позбавлено батьківських прав. Розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації № 155-р від 11.06.2014 року, [PERSON] була призначена опікуном малолітньої [PERSON]. У зв`язку із тим, що батьки, яких позбавлено батьківських прав не звільняються від обов'язку утримувати дітей, позивачка просила суд стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивачка не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про дату та час слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.04.2007 року відповідачку-матір [PERSON], [PERSON] за невиконання своїх батьківських обов'язків було позбавлено батьківських прав. Розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації № 155-р від 11.06.2014 року, [PERSON] була призначена опікуном малолітньої [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України батьки, яких позбавлено батьківських прав не звільняються від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з позивачкою в прийомній родині та перебуває на її утриманні. Відповідачка є особою працездатного віку, офіційно не працює, що позивачкою не оспорюється, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачці щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідачка спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідачка зобов'язана надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки у повному обсязі. З відповідачки також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved