Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

23.12.2019 року позивач ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третьої особи Михальчанської сільської ради про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення щляхом знесення самочинного будівництва та стягнення шкоди посилаючись на те, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] :03:003:0766, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Заволока Сторожинецького району Чернівецької області. 09.09.2019 року посадовими особами позивача було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, щодо використання за цільовим призначенням вищевказаної земельної ділянки відповідачем та встановлено порушення, а саме: на площі 0,20 га складовано гравій та глиняні маси, здійснено будівництво капітальної споруди, внаслідок чого знято та перенесено ґрунтовий покрив (верхнього родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, загальною площею 0,05 га. Акт перевірки та припис із зазначенням допущених порушень Земельного законодавства, зокрема ст. 91, 168, та пунктів «г», «и» ст. 211 ЗК України із вказівкою зобов`язання їх усунення, було направлено відповідачу [PERSON] 09.09.2019 року, оскільки останній від підпису відмовився. Відповідача зобов`язано усунути порушення в 30-денний строк. 17.09.2019 року відповідач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 53, 53-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 грн., які останній не сплатив. Також відповідачу було запропоновано добровільно сплатити шкоду, заподіяну використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням у розмірі 3616, 35 грн. та шкоду заподіяну зняттям родючого шару грунту без спеціального дозволу в розмірі 1433, 27 грн., які [PERSON] також не сплатив. 15.10.2019 року проведено повторну перевірку щодо виконання вимог припису про усунення порушення Земельного законодавства відповідачем, якою встановлено, що відповідач не усунув допущені ним порушення, а тому 21.10.2019 року на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 188-5 КУпАП у вигляді штрафу 170 грн. На час повторної перевірки 07.11.2019 року відповідач не виконав вимоги припису від 15.10.2019 року. Враховуючи, що земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] :03:003:0766 відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, відповідач [PERSON] не мав жодних правових підстав для будівництва капітальної споруди, тобто здійснив самочинне будівництво та заподіяв шкоду зняттям родючого шару ґрунту, а також використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням. У зв`язку із вищезазначеним позивач просив винести рішення, яким зобов`язати [PERSON] відновити стан частини земельної ділянки площею 0,20 га, який існував до порушення шляхом знесення самочинного будівництва, усунення насипів гравію та глиняних мас з ґрунтового покриву та стягнути з нього шкоду заподіяну використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням в сумі 3616, 35 грн., шкоду заподіяну зняттям родючого шару ґрунту без спеціального дозволу в розмірі 1433,27 грн. та судові витрати Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду направи письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник третьої особи Михальчанської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак направив письмову заяву про розгляд справи без його участі, вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] :03:003:0766, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Заволока Сторожинецького району Чернівецької області, що підтверджується витягом з реєстру права власності земельних ділянок. (а.с. 44) 09.09.2019 року посадовими особами позивача було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, щодо використання за цільовим призначенням вищевказаної земельної ділянки відповідачем та встановлено порушення, а саме: на площі 0,20 га складовано гравій та глиняні маси, здійснено будівництво капітальної споруди, внаслідок чого знято та перенесено ґрунтовий покрив (верхнього родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, загальною площею 0,05 га. (а.с. 14-17) Акт перевірки та припис із зазначенням допущених порушень Земельного законодавства, зокрема ст. 91, 168, та пунктів «г», «и» ст. 211 ЗК України із вказівкою зобов`язання їх усунення, було направлено відповідачу [PERSON] 09.09.2019 року, оскільки останній від підпису відмовився. Відповідача зобов`язано усунути порушення в 30-денний строк. (а.с. 20) 17.09.2019 року відповідач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 53, 53-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 грн., які останній не сплатив. (а.с. 24) Також відповідачу було запропоновано добровільно сплатити шкоду, заподіяну використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням у розмірі 3616, 35 грн. та шкоду заподіяну зняттям родючого шару ґрунту без спеціального дозволу в розмірі 1433, 27 грн., які [PERSON] також не сплатив. (а.с. 29) 15.10.2019 року проведено повторну перевірку щодо виконання вимог припису про усунення порушення Земельного законодавства відповідачем, якою встановлено, що відповідач не усунув допущені ним порушення, а тому 21.10.2019 року на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 188-5 КУпАП у вигляді штрафу 170 грн. На час повторної перевірки 07.11.2019 року відповідач не виконав вимоги припису від 15.10.2019 року. (а.с. 33) Судом встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 7324586500:03:003:0766 відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, тому відповідач [PERSON] не мав правових підстав для будівництва капітальної споруди, тобто здійснив самочинне будівництво та заподіяв шкоду зняттям родючого шару ґрунту, а також використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням. Розмір заподіяної шкоди підтверджено розрахунками позивача. (а.с. 30, 32) Відповідно до статей 18-20 Земельного кодексу України, кожна земельна ділянка незалежно від форми власності чи використання, має цільове призначення. Під цільовим призначенням земельної ділянки слід розуміти встановлені допустимі межі та спосіб використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами. Відповідно до ч.5 ст.20 Земельного кодексу України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання. Відповідно до пунктів «а», «б» ч. 1ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням та додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля. Відповідно до ст. 168 Земельного кодексу України, ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, крім випадків, передбачених пунктами «а», «б» ч. 2 ст. 168 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду , заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про охорону земель» всі землі в межах території України є об`єктом особливої охорони держави. Згідно ст. 35 ЗУ «Про охорону земель» власники, землекористувачі, орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватись встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. Відповідно до положень ст.. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Тому, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення шляхом знесення самочинного будівництва та стягнення шкоди. Судові витрати, які понесені позивачем у сумі 3842,00 грн. підлягають стягненню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, та

Outcome: approved