Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

22 грудня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], 20.02.2004р.н. щомісяця з дня предявлення позову у розмірі 1/4 з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 19 серпня 1995 року, який був розірваний за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 26.09.2012р. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], 20 лютого 2004р.н. По документам та фактично позивач для дитини - батько, а відповідач - мати. Син позивача [PERSON] 20 лютого 2004р.н. у квітні 2015 року переїхав проживати до батька де фактично проживає разом з позивачем і бабусею за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Рабкорівська, буд.90-А та навчається в 6 класу СЗШ № 116 м.Дніпропетровськ вул.Передова, 601. Ці факти визнаються відповідачем та встановлено рішенням Красногвардійського суду м.Дніпропетровськ від 30 листопада 2015р. по справі № 204/6730/15-ц про звільнення від стягнення аліментів. Позивач непрацюючий пенсіонер отримує мінімальну пенсію і не зважаючи на це утримує дитину, оплачує фонди в школі дає гроші на харчування, купує одяг на приклад зимові черевики, сплачує комунальні послуги там де проживає разом с сином за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Рабкорівська,буд.90-А . По місту прописки [ADDRESS] сплачувати комунальні послуги не маю можливості того що на воді, газу, світлі і навіть опаленні оплата відбувається за лічильником, а позивач с сином за містом прописки не проживає і всіма цими послугами не користуємося. На неодноразові прохання та вимоги позивача до відповідача про надання допомоги на утримання спільної неповнолітньої дитини, відповідач не звертає ніякої уваги. Зі свого боку, позивач докладаю усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. Спілкується с сином лише по телефону і навіть свята відзначає окремо. Вважає, що син має право на достатній рівень життя і розвитку, але самостійно позивач його забезпечити не може. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 26 вересня 2012р. рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 19 серпня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №413 було розірвано (а.с.8). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], 20 лютого 2004р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], 20.02.2004р.н. (а.с.7) відповідач є його матірю. Згідно із довідкою № 111893 від 10 березня 2016 року, яка видана головою квартального комітету №26, син [PERSON], 20.02.2004р.н., проживає разом з батьком за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Рабкорівська, 90-а (а.с.27). На цей час [PERSON] навчається у комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 116» у 6-му класі, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Передова, 601, що підтверджується довідкою № 04/03 від 04.03.2016 року (а.с.27). 30 листопада 2015р. рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON], 10.04.1970р.н., звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON], 16.08.1975р.н., на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], 20.02.2004р.н., які стягуються згідно з рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2014р. у справі № 204/7038/2014-ц (а.с.10). Крім того, дитина, згідно із випискою №2467 із медичної картки стаціонарного хворого має діагноз хронічний гломерулонефрит, що також тягне за собою додаткові витрати (а.с.28). Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що позивач є пенсіонером, відповідач не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатного чоловіка, батьків та про проведення з неї стягнень на утримання зазначених осіб. Оскільки відповідач є матірю малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved