Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

23.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обрунтування позову позивачка зазначила, що передала [PERSON] 5000 грн., які він зобов'язався повернути в строк до 05.07.2014 року, про що власноручно написав розписку. На даний час [PERSON] свої зобов'язання не виконав, борг у встановлені строки не повернув, у зв'язку з чим [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь борг з урхуванням індексу інфляції та 3-х процентів річних, всього 5550 грн. та судові витрати по справі. У судове засіданняі позивачка [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась із заявою про розгляд срави у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засіданя повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі в порядку ч.3 ст.76 ЦПК України, мати [PERSON] відмовилась отримувати судову повістку, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Як вбачається з письмової розписки від 24.05.2014 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 5000 (п'ять тисяч) грн., зобов'язався повернути їх до 05.07.2014 року. (а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових сум за договором позики від 24.05.2014 року, які, відповідно до Закону, є обов'язковими до виконання, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З [PERSON] необхідно стягнути суму боргу з урахуваням індексу інфляцї - 5475,00 грн. та три проценти річних від простроченої суми на 6 місяців - 75 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved