Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

24.05.2017 року КП «Харківводоканал» звернувся з позовом, в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за інфляційні витрати та 3% річних за прострочення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 1182 грн. 59 коп.; стягнути з відповідачів судовий збір 1600 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON] Власником квартири є [PERSON] Враховуючи, що послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачами вчасно не оплачувались, то за період з 01.11.2013 по 30.04.2017 року виникла заборгованість у сумі 3723 грн. 53 коп. Відповідачем [PERSON] була частково 19.12.2017 оплачена заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 3701 грн. 99 коп., тому позивач просить стягнути з відповідачів лише інфляційні втрати та 3 відсотки річних у сумі 1182 грн. 59 коп., які залишилися непогашеними. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, зазначила, що основна сума заборгованості відповідачем була добровільно погашена 19.12.2017 року у сумі 3701 грн. 99 коп., тому позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути солідарно лише інфляційні втрати та 3 відсотки річних у сумі 1182 грн. 59 коп. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечував, зазначив, що він не має змоги сплачувати заборгованість, просив застосувати строк позовної давності. Він не знав, що брат подарував йому квартиру, він не надавав на це згоду. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, зазначив, що він не проживає у вказаній квартирі, 13.12.2017 року він подарував квартиру [PERSON], тому він не повинен сплачувати заборгованість за відповідача. Він добровільно оплатив 19.12.2017 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 3701 грн. 99 коп., а іншу частину заборгованості він платити не повинен. Відповідач [PERSON] не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вислухавши пояснення перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в квартири [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON]. Хоча [PERSON] зареєстрований за вказаною квартиро, однак згідно з довідкою Славгородської сільради від 20.03.2017 року, [PERSON] проживає без реєстрації місця проживання в [ADDRESS], з 2010 року по теперішній час (на день видачі довідки). У зв'язку з цим, позивач здійснив перерахунок нарахованої заборгованості за надані послуги та зменшив розмір позовних вимог з 5464,73 грн. до 3723,53 грн. Згідно з договором купівлі-продажу від 19.10.2007 року, власником квартири [ADDRESS], до якої Комунальним підприємством «Харківводоканал» надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, - є [PERSON]. На підставі договору дарування квартири від 13.12.2017 року, [PERSON] подарував [PERSON] вказану квартиру, таким чином з 13.12.2017 року новим власником квартири став [PERSON] Як вбачається з довідки-картки абоненту, відповідач сплачував надані послуги періодично, однак не в повному обсязі. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачами, про що свідчить часткова оплата відповідачами послуг з центрального водопостачання та водовідведення - не звільняє відповідачів від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто, відповідачі отримували надані позивачем послуги та частково їх оплачували, а позивач надав та продовжував надавати вказані послуги, матеріали справи не містяться звернення відповідачів у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг. Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати послуг. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, 18. розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат утворилася заборгованість у сумі 3723 грн. 53 коп., за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 по 30.04.2017 у розмірі 1651,23 грн., інфляційні витрати - 653,66 грн. та 3% річних - 104,76 грн. за період з 01.05.2014 по 30.04.2017; за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2013 по 30.04.2017 у розмірі 889,71 грн.; інфляційні витрати - 365,72 грн. та 3% річних від простроченої суми - 58,45 грн. за період з 01.05.2014 по 30.04.2017. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] добровільно оплатив 19.12.2017 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 3701 грн. 99 коп. Заборгованість з індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми відповідачами не погашено. У зв'язка з добровільною сплатою відповідачем основної заборгованості, позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути заборгованість за інфляційні витратами та 3% річних від простроченої суми у сумі 1182 грн. 59 коп. Заборгованість за послугами централізованого водопостачання та водовідведення складає 00 грн., у зв'язку з добровільним погашенням заборгованості у цій частині. Як вбачається з матеріалів справи, власником вказаної квартири, до якої постачаються послуги, з 19.10.2007 року по 13.12.2017 року був [PERSON]. Позивач просить стягнути заборгованість з інфляційних витрат та 3% відсотків річних за період з 01.05.2014 по 30.04.2017. У разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. У зв'язку з цим, заборгованість за вказаний період підлягає стягненню лише з [PERSON], як власника квартири за вказаний період виникнення заборгованості, а вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів задоволенню не підлягають. При цьому, в договорі дарування квартири від 13.12.2017 року не містяться вимог, що всі витрати з приводу утримання нерухомого майна, які утворилися до відчуження квартири, покладаються на нового власника. Підстави для застосування за заявою відповідача 3-хрічного строку позовної давності відсутні, оскільки позовні вимоги (зменшені) заявлені за період з 01.05.2014 по 30.04.2017, тобто в межах строку позовної давності, оскільки позивач ще 13.03.2017 року звернувся до боржників з заявою про видачу судового наказу, однак ухвалою суду від 15.03.2017 року відмовлено у видачі судового наказу у зв'язку з наявністю спору про право. Відповідачі щодо розміру нарахованої заборгованості не заперечували. На підставі викладеного, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за інфляційні витратами та 3% річних від простроченої суми у сумі 1182 грн. 59 коп. Також, суд зазначає, що [PERSON] має право звернутися в регресному порядку до споживача послуг з вимоги щодо стягнення сплаченої ним заборгованості за вказані послуги. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. (800+800), і позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості були задоволені та стягнуті з відповідача [PERSON], то з нього підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial