Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

23 вересня 2016 року представник ТОВ «Порше Мобіліті» - [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №50002107 від 08 грудня 2011 року [PERSON] було надано кредит у сумі 130\~790,65 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 16\~297,90 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1\~598 куб. см, 2011року випуску. Відповідно до п. 1.6 договору між позивачем та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу № 50002107 від 06 грудня 2011 року, за яким для забезпечення виконання зобовязань за договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу майно, а саме: автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1\~598 куб. см., 2011року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 153 871,35 грн. 26 листопада 2013 року [PERSON] одружилась і змінила прізвище на [PERSON]. Починаючи з листопада 2014 року відповідач [PERSON] припинила виконувати свої зобовязання за Договором щодо сплати щомісячних платежів, у звязку з чим станом на 18 серпня 2016 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за несплаченими щомісячними платежами становить 82\~131,86 грн. У звязку з систематичним невиконанням умов Договору, 05 жовтня 2015 року, позивачем було надіслано відповідачу вимогу (повідомлення), щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яку згідно акта від 14 березня 2016 року курєрської служби доставки ТОВ «Експрес Мото Україна» було доставлено відповідачу 29 лютого 2016 року, Згідно п. 3.3 умов кредитування відповідач [PERSON] зобовязана повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Позивач зазначає, що вимога була доставлена 29 лютого 2016 року останнім днем повернення кредиту та заборгованості відповідно було 30 березня 2016 року. Станом на 18 серпня 2016 року сума кредиту за Договором, за виключенням заборгованості за щомісячними платежами за період з листопада 2014 року до жовтень 2015 року, яка підлягала поверненню, становить еквівалент в гривні 4\~550,23 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют 25,070 грн./дол. США ПАТ «Креді [PERSON]» чинного станом на 25 серпня 2016 року становить 114 074,27 грн. Виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 114\~074,27грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту становить 292 днів, що за період 01 листопада 2015 року по 18 серпня .2016 року становить 9\~160,16 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму невиконаних грошових зобовязань щодо повернення суми кредиту та процентів за Договором у сумі 205\~366,29 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані у звязку з неналежним виконанням договору у сумі 54 234,01 грн., що становить вартість послуг ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» з підготовки позовної заяви, представництва інтересів позивача в суді, а також 15729,80 грн. загальної суми витрат від інфляційних процесів. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 275\~330,10 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 4149,95 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їх правовідносини. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08 грудня 2011 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 50002107, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 130\~790,65 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 16 297,90 дол. США, строком на 60 місяців,для придбання автомобіля марки автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1\~598 куб. см., 2011року випуску (а.с. 12-16), а відповідач зобовязався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту, що становить невідємну частину договору (а.с. 12-19). 26 листопада 2013 року [PERSON] одружилась і змінила прізвище на [PERSON] (а.с 26) Відповідно до п. 1.3.1 загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено у гривні на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі (а.с. 13). Відповідно до п.1.4.2 Загальних умов кредитування (а.с. 13), повернення кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3). Відповідно до п.1.4.3 Загальних умов кредитування, до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, позичальник не пізніше ніж за 3 робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту. Компанія має право надсилати рахунки за поштовою адресою позичальника, а також електронною поштою, а позичальник зобовязується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату. Відповідно до п. 3.2.1 загальних умов кредитування у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з листопада 2014 року припинила виконувати свої зобовязання за Договором щодо сплати щомісячних платежів, у звязку з чим станом на 18 серпня 2016 року загальна сума заборгованості перед позивачем за несплаченими щомісячними платежами становить 82\~131,86 грн. Відповідно до п. 3.3 загальних умов кредитування позичальник зобовязаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Судом встановлено, що у звязку з систематичним невиконанням умов Договору, позивачем 05 жовтня 2015 року було направлено відповідачу вимогу (повідомлення), щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка згідно акта від 14 березня 2016 року курєрської служби доставки ТОВ «Експрес Мото Україна», була доставлена відповідачу 29 лютого 2016 року. Судом також встановлено, що позивачем з листопада 2014 року по жовтень 2015 року виставлялися рахунки-фактура (а.с. 29-40) про сплату відповідачем [PERSON] чергових платежів згідно графіку погашення кредиту (а.с. 17-19), по яким в звязку із частковою несплатою щомісячного платежу за листопад 2014 року, а також несплатою щомісячних платежів за грудень, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2015 року на суму 82 131,86 грн., виникла заборгованість, а саме: часткова несплата щомісячного платежу за листопад 2014 року на суму 2\~889,11 грн. відповідно до рахунку-фактури № 00222185 від 03 листопада 2014 року (а.с. 29), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 листопада 2014 року; несплата щомісячного платежу за грудень 2014 року на суму 5\~272,02 грн. відповідно до рахунку-фактури № 00227025 від 03 грудня 2014 року (а.с. 30), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 грудня 2014 року; несплата щомісячного платежу за січень 2015 року на суму 6\~284,28грн. відповідно до рахунку-фактури № 00236524 від 12 січня 2015 року (а.с. 31), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 січня 2015 року; несплата щомісячного платежу за лютий 2015 року на суму 6\~978,70грн. відповідно до рахунку-фактури № 00243323 від 02 лютого 2015 року (а.с. 32), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 лютого 2015 року; несплата щомісячного платежу за березень 2015 року на суму 8 637грн. відповідно до рахунку-фактури № 00249538 від 06 березня 2015 року (а.с. 33), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 березня2015 року; несплата щомісячного платежу за квітень 2015 року на суму 8\~118,78грн. відповідно до рахунку-фактури № 00256153 від 06 квітня 2015 року (а.с. 34), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 квітня 2015 року; несплата щомісячного платежу за травень 2015 року на суму 7\~284,79 грн. відповідно до рахунку-фактури № 00262536 від 06 травня 2015 року (а.с. 35), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 травня2015 року; несплата щомісячного платежу за червень 2015 року на суму 7\~263,03грн. відповідно до рахунку-фактури № 00267812 від 04 червня 2015 року (а.с. 36), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 червня2015 року; несплата щомісячного платежу за липень 2015 року на суму 7\~263,72грн. відповідно до рахунку-фактури № 00272836 від 03 липня 2015 року (а.с. 37), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 липня 2015 року; несплата щомісячного платежу за серпень 2015 року на суму 7\~288,59грн. відповідно до рахунку-фактури № 00278206 від 03 серпня 2015 року (а.с. 38), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 серпня 2015 року; несплата щомісячного платежу за вересень 2015 року на суму 7\~550,47грн. відповідно до рахунку-фактури № 00283203 від 02 вересня 2015 року (а.с. 39), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 вересня 2015 року; несплата щомісячного платежу за жовтень 2015 року на суму 7\~301,37грн. відповідно до рахунку-фактури № 00288228 від 05 жовтня 2015 року (а.с. 40), належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 жовтня 2015 року; Таким чином, з наданих позивачем рахунків-фактур (а.с.29-40) вбачається, що за період листопад 2014 року\~грудень 2015 року відповідач повинен був сплатити позивачу 135 462,39 грн. Відповідно до п. 8.5 загальних умов кредитування збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Відповідно до п. 1.6 загальних умов кредитування виконання зобовязання позичальника за кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави, а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. Сторони можуть домовитися про надання позичальником додаткових засобів забезпечення зобовязання за кредитним договором, втому числі застави іншого майна та поруки третіх осіб. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 50002107 від 08 грудня .2011 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 50002107 від 16 грудня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 5482 (а.с. 20-25). Відповідно до п. 1.1 договору застави заставодавець з метою забезпечення виконання викладених нижче зобовязань заставляє майно, а саме автомобіль з наступними характеристиками: автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1\~598 куб. см., 2011року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 153 871,35 грн. Предмет застави є власністю заставодавця на підставі договору купівлі-продажу № 331к від 20 вересня 2011 року, укладеного заставодавцем з Тріол-Авто, ТОВ та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК № 309930, виданого 15 грудня 2011 року ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області. Право власності на заставлене майно, яке є предметом застави за цим договором, залишається у заставодавця. Відповідно до договору застави заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 10 робочих днів з дня направлення заставодержателем відповідного повідомлення, звернути стягнення на предмет застави у випадках, зазначених в п. 4.1 договору застави. Відповідно до п. 5.3.3 договору застави у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем своїх зобовязань перед заставодержателем за кредитним договором та за цим договором, нотаріус на вимогу заставодержателя здійснює виконавчий напис на цьому договорі. Заставодержатель направляє повідомлення про перехід власності та застосування застереження про добровільну передачу предмету застави заставодержателю. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором 50002107 від 08 грудня 2011 року, укладеного між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON], станом на 18 серпня 2016 року відповідач має заборгованість у сумі 275\~330,10 грн., яка складається з: 205\~366,29 грн.\~- загальна сума боргу зі сплати кредиту за договором; 54\~234,01 грн.\~- збитки; 15\~729,80 грн.\~- інфляційні втрати. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1\~глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.\~525,\~526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень\~ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно з нормою\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання, відповідно дост.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Також позивач просить стягнути з відповідача за невиконання грошових зобовязань відповідно до договору згідно із\~ст. 625 ЦК України\~15\~729,80 грн. загальна сума втрат від інфляційних процесів. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів, суд враховує наступне: Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 2.1 загальних умов кредитування за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування позичальник сплачує компанії проценти за процентною ставкою, визначеною у кредитному договорі. Відповідно до п. 2.3 загальних умов кредитування графік погашення кредиту розраховуватиметься на основі змінної процентної ставки у розмірі трьохмісячної ставки EURIBOR, що публікується міжнародним інформаційним агентством Рейтерс та в інших засобах масової інформації, або оприлюднюється через інші загальнодоступні регулярні джерела\~якщо еквівалент суми кредиту у кредитному договорі виражено у євро, та трьохмісячної ставки LIBOR., що публікується міжнародним інформаційним агентством Рейтерс та в інших засобах масової інформації, або оприлюднюється через інші загальнодоступні регулярні джерела\~у всіх інших випадках. Тому якщо трьохмісячна ставка EURIBOR/LIBOR збільшиться у порівнянні з останнім коригуванням процентної ставки або, відповідно, датою надання кредиту більше, ніж на 0,25 процентних пунктів, робиться аналогічне абсолютне коригування проценту (з додаванням абсолютної вартості такого збільшення до абсолютного розміру проценту) на дату виставлення рахунку. При цьому максимальний розмір збільшення процентної ставки EURIBOR/LIBOR та залежить від коливань вказаних ставок. У цьому випадку компанія готує новий графік погашення кредиту та направляє його позичальнику та поручителю. Новий розмір платежів вступає в силу на 16-й календарний день з дня надіслання повідомлення та нового графіку погашення кредиту на адресу позичальника та поручителя і не потребують підписання або іншого узгодження позичальником і поручителем. З моменту набрання чинності, умови щодо розміру платежів, визначені у новому графіку погашення кредиту, застосовуватимуться на заміну відповідних умов, визначених сторонами при укладенні кредитного договору. За змістом\~статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін)\~це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Враховуючи, що відповідно до умов кредитного договору усі платежі хоча і повинні бути сплачені в гривні, але підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США відповідно до ст.1.3. Загальних умов кредитування, суд, із дотриманням принципів розумності та справедливості, вважає, що не має підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення втрат від інфляційних процесів у розмірі 15\~729,80грн., оскільки всі платежі по кредитному договору самостійно коригувалися позивачем під час виставлення рахунків [PERSON] відповідно до курсу долару США, що в свою чергу унеможливило виникнення втрат у позивача в звязку із знеціненням національної грошової одиниці -гривні. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 54\~234,01 грн., суд зазначає наступне: Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення збитків позивач посилався на те, що він поніс витрати у звязку з представництвом інтересів в суді та підготовкою процесуальних документів, які були необхідні для захисту інтересів позивача, у звязку з порушенням умов Договору. Статтею 22 ЦК України, передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Так, ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Виходячи з аналізу\~ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку, що віднесення позивачем збитків повязаних із представництвом інтересів в суді та підготовкою процесуальних документів у розмірі 54\~234,01грн., не є збитками в розумінні\~статті 22 Цивільного кодексу України, і не можуть стягуватися як збитки. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Частиною 1 ст. 84 ЦКПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до роз'яснень, викладений в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~42,\~56 ЦПК України). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2010 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма [PERSON]» було укладено договір про надання юридичних послуг № 24/2010, відповідно до додаткової угоди до якого від 10 серпня 2015 року ТОВ «Юридична фірма [PERSON]» зобов'язалося надати ТОВ «Порше Мобіліті» правову допомогу по справі за позовом про стягнення заборгованості та збитків з [PERSON] Матеріали справи не містять даних, що ТОВ «Юридична фірма [PERSON]» є юридичною особою, яка займається діяльністю з надання правової допомоги, а представники ТОВ «Порше Мобіліті», які підписали позовну заяву та приймали участь у судовому засіданні [PERSON], [PERSON], є адвокатами або іншими фахівцями у галузі права. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON] приймали участь у справі як представники ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі виданої ним же довіреності, а не на підставі довіреності ТОВ «Юридична фірма [PERSON]». До матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження того, що вони є працівниками ТОВ «Юридична фірма [PERSON]». ТОВ «Порше Мобіліті» не було надало суду розрахунку витрат на правову допомогу. За таких обставин, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правовому допомогу в сумі 6 000 грн. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. Суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 205\~366,29 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2053 грн. 66 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: partial