Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

23.12.2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Брацлавській селищній раді Немирівського району за актовим записом №38. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Однак, сімейне життя у них не склалось, що призвело до того, що 27.12.2012 року, рішенням Немирівського районного суду їх шлюб було розірвано. На даний час діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Батько добровільно надавати матеріальну допомогу дітям відмовляється. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] щомісячно аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - по 600 грн. на кожну дитину і стягувати до офіційного працевлаштування, а потім - в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей певного віку до їх повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину, від решти позовних вимог відмовилась та просила справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей (свідоцтва про народження а.с.3). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої \~ частини вимог. Ураховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки суд не володіє відомостями про доходи відповідача та місце його роботи, а тому призначення аліментів у частці від заробітку може суперечити інтересам дітей.

Outcome: approved