Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

23.07.2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилаються на те, що згідно з договором, який укладений між Банком та відповідачем 20.09.2005 року без номера [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки за умов, що відповідач поверне грошові кошти та буде сплачувати відсотки за користування грошовими коштами. Відповідач грошові кошти отримав, але зобовязання за кредитним договором виконує неналежно, у звязку з чим станом на 31.05.2018 року виникла заборгованість 15.778.36 грн., яка складається із заборгованості за кредитом-7105,98 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 7044.84 грн., 400.00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів: 500 грн.- фіксована частина, 727.54 грн. процентна складова. Відповідач заборгованість не сплатив, тому банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та судового збору 1762 грн. В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] в судові засідання з 23 липня 2018 року по 09 листопада 2018 року не зявився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.09.2005 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір без номера, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 2000.00.грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Що відповідає строку дії картки. За умови, що відповідач поверне грошові кошти та буде сплачувати проценти за користування грошовими коштами. Відповідач грошові кошти отримав, але зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 31.05.2018 року виникла заборгованість 15778.36 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 7105.98 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 7044,84 грн., заборгованості за пенею та комісією 400,00 грн., а також штрафів: 500 грн. - фіксована частина, 727.54 грн. процентна складова. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст..ст.526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення штрафу(фіксована частина -500 грн.,), процентна складова 727,54 грн. задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд виходячи з вимог ст..141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial