Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

23 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що 10 січня 2011 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 26,4 кв.м, загальною площею 49,3 кв.м, та господарських будівель, а саме: літньої кухні літ. «Б», «б», сараїв літ. «В», «г», «Д», «д», погреба літ. «в», гаражу літ. «Г», колодязю питного № 1, огорожі № 2, воріт огорожі № 3, що розташовані за адресою: с. Клюсівка, вул. Миру, 13, Новосанжарського району Полтавської області. Спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 17.12.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-06/1 від 04.01.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Миру, 13, в с. Клюсівка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 26,4 кв.м, загальною площею 49,3 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б», «б», сараї літ. «В», «г», «Д», «д», погріб літ. «в», гараж літ. «Г», колодязь питний № 1, огорожа № 2, ворота огорожі № 3, власником яких є [PERSON] (а.с. 5-7). Згідно листа ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 11238 від 08.12.2015 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Клюсівка, вул. Миру, 13, Новосанжарського району Полтавської області, станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 100 зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кунцівської сільської ради від 15.10.1989 року (а.с. 11, 13). [PERSON] помер 10 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 175704, виданим виконавчим комітетом Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 11.01.2011 року (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-УР № 063980 від 14.05.1961 року [PERSON] є чоловіком [PERSON](а.с. 9). В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 2/01-16 від 04.01.2016 року вказано, що після померлого 10.01.2011 року [PERSON]заведена спадкова справа № 243/2011 від 04.07.2011 року. Спадкоємицею згідно поданої заяви про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с. 21, 22). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON], та відмові у задоволенні позову в частині визнання права власності за [PERSON], оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється у звязку її смертю,тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial