Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

23.07.2020 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до відповідача Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 24.07.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 15.09. 2020 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. 15.09.2020 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 29.09.2020 року 29.09.2020 року розгляд справи відкладений за клопотанням представника відповідача. Справа призначена до розгляду на 29.10.2020 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 29.10 .2020 року виготовлено вступну і резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення її позачергово соціальним житлом. Зобов`язати відповідача в межах компетенції позачергово забезпечити її соціальним житлом, а саме придбати за рахунок міського бюджету м. Верхівцеве квартиру та передати її у її власність. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона отримала статус дитини позбавленої батьківського піклування у 2009 році. 18 лютого 2009 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області її матір , [PERSON] , 1968 року народження, вирішено позбавити батьківських прав по відношенню до неї та її сестри. Щодо батька, [PERSON] , судом встановлено, що він записаний батьком за ч. 1 ст. 135 СК України. 20 серпня 2009 року виконавчий комітет Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області рішенням № 157/1 прийняв її на квартирний облік, як дитину позбавлену батьківського піклування та присвоїв їй номер 20 у черзі громадян, що мають право на позачергове отримання житла. Так з 2009 року по 2019 рік, протягом десяти років і по теперішній час, перебуваючи на квартирному обліку вона житла не отримала. 14.08.2019 року вона звернулась до виконавчого комітету Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області стосовно забезпечення житлом. Виконавчий комітет Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 16.09.2020 року надав їй відповідь № 425 в якій зазначив, що вона не змогла отримати житло протягом десяти років з моменту прийняття її квартирний облік через відсутність будівництва житла протягом останніх двадцяти років, відсутності соціального житла на території міської ради, а вказати дату надання їй житлової площі немає змоги в зв`язку з тим, що будівництво житла на найближчі п`ять років не планується. 19.12.2019 року вона звернулась до Управління соціального захисту Верхньодніпровської РДА із заявою про придбання житла або виплату їй грошової компенсації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 877 «Про порядок та умови надання у 2019 році субвенції з державного бюджету міським бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних і інших форм виховання, наближених до сімейних забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа» 21.01.2020 року Управління соціального захисту Верхньодніпровської РДА надана відповідь за № 160 та повернуто без опрацювання пакет документів для придбання житла або виплати грошової компенсації, у зв`язку з тим, що Порядок та умови надання у 2019 році субвенції з державного бюджету міським бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних і інших форм виховання, наближених до сімейних забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа» припинив свою дію, а новий Порядок та умови на 2020 рік не розроблений. З заявами про захист її права щодо отримання житла, вона зверталась також до Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, голови Верхівцевської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної адміністрації, але отримувала відповіді, що вона може отримати житло лише у Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Проте Верхівцевською міською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не вчиняється передбачених законом дій для забезпечення її житлом та не включено її до списку осіб, яким призначалась грошова компенсація для отримання житлового приміщення. Станом на сьогоднішній день через протиправну бездіяльність відповідача вона позбавлена можливості отримати належне їй житло або отримати грошову компенсацію за його отримання, що й стало підставою звернення до суду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи та просили їх задовольнити. Також пояснили, що Верхівцевською міською радою інші особи забезпечувались житлом, а її безпідставно не забезпечують житлом і не виділяють компенсації для його придбання. На даний час позивачка закінчила навчальний заклад та не має можливості проживати у належному йому гуртожитку, а іншого будь-якого житла вона не має. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що позивачка поставлена на чергу на придбання позачергового житла, як дитина позбавленого батьківського піклування під № 20 Верхівцевська міська рада не має самостійних коштів на будівництво житла та не отримувала будь-якого фінансування на його будівництво. Соціального житла, як то гуртожитків чи інших житлових приміщень рада не має, тому не має можливості забезпечити позивачку житловим приміщенням як дитину позбавлену батьківського піклування. Щодо виділення субвенцій на придбання житла, то дані грошові кошти виділялись управлінню праці, яке просило надати списки осіб, які мають право на отримання цієї субвенції в 2019 році, але до цього списку могли бути включені лише особи від 18 до 23 років. Позивачці на час формування даних списків вже виповнилось 23 роки. Тому вона до них внесена не була. До списку було включено шість осіб, але грошові кошти були виділені лише двом особам. Проте враховуючи, що дві особи отримали грошові кошти, а одна особа вирішила своє житлове питання самостійно, позивачка на даний час у черзі для отримання позачергового житла знаходиться під номером 17. У випадку, якщо у ради з`явиться житло то позивачка буде забезпечена ним, але в порядку черговості, так як перед нею у черзі для отримання позачергового житла перебувають ще 16 чоловік. Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вислухавши учасників розгляду справи, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із житлових правовідносин. Як встановлено в судовому засіданні позивачка , [PERSON] , має статус дитини позбавленої батьківського піклування з 2009 року. 18 лютого 2009 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області матір позивачки, [PERSON] , 1968 року народження. позбавлено батьківських прав по відношенню до позивачки та її сестри. Щодо батька, [PERSON] , судом встановлено, що він записаний батьком за ч. 1 ст. 135 СК України. Дані обставини доказуванню не підлягають відповідно до положень ст. 82 ЦПК України. 20 серпня 2009 року виконавчий комітет Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області рішенням № 157/1 прийняв позивачку на квартирний облік, як дитину позбавлену батьківського піклування та присвоїв їй номер 20 у черзі громадян, що мають право на позачергове отримання житла, що сторонами не заперечується. Протягом даного часу, перебуваючи на позачерговому квартирному обліку позивачка житла не отримала. Проте в зв`язку з вирішенням житлових питань осіб, які перебували на позачерговому квартирному обліку перед позивачкою, остання перемістилась у черзі з номеру 20 на 17, що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні. В зв`язку з не вирішенням відповідачем питання щодо забезпечення позивачки житловим приміщенням, остання зверталась до різних інстанцій з проханням вирішити зазначене питання, але отримала відмови. Частиною 3 ст. 52 Конституції України закріплено, що утримання та виховання дітей - сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Відповідно до ст.. 1 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування від 13.01.2005 року № 2342-ІV - діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти; Статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування; Особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування; Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування від 13.01.2005 року № 2342-ІV - Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством. Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом. Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України. Особливості забезпечення позачергово житлом дітей позбавлених батьківського піклування визначені ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування від 13.01.2005 року № 2342-ІV та Житловим Кодексом УРСР. Відповідно до ч. 5 ст. 46 Житлового кодексу УРСР поза чергове житлове приміщення надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; . Згідно з рішенням виконавчого комітету Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області рішенням № 157/1 позивач взята позачергово на квартирний облік, як дитина, позбавлена батьківського піклування та наданий час перебуває у черзі під номером 17. Таким чином відповідачем виконані обов`язки, покладені на нього ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування від 13.01.2005 року № 2342-ІV та Житловим Кодексом УРСР, а також ЗУ «Про місцеве самоврядування» щодо до взяття позивачки на облік для отримання житла позачергово. На думку суду будь-які органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи вправі вирішувати тільки ті питання, які чинним законодавством України прямо віднесені до їх компетенції. Так, відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб. що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином як орган державної влади, так і орган місцевого самоврядування вправі розглядати та вирішувати виключно ті питання, які законодавством прямо віднесені до їх повноважень. В іншому випадку вирішення органом державної влади або місцевого самоврядування певного питання, яке виходить за межі його компетенції, буде неправомірним, а рішення, прийняте за межами повноважень підлягатиме скасуванню. Відповідно до ст.ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання органів місцевих Рад належать владні (самоврядні) повноваження, зокрема розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності, організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, житлових будинків, а також шляхів місцевого значення. Відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Верхівцевська міська рада та її виконавчий комітет входить до системи органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 10 ч. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Отже відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Верхівцевська міська рада та її виконавчий комітет не є органами виконавчої влади і як орган місцевого самоврядування діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України і законами України. Виконавчий комітет Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області самостійно не будує житло для осіб віднесених до категорії дітей позбавлених батьківського піклування, які мають право на підставі Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 року № 2342-ІV та ЖК УРСР право на позачерговість отримання житла. Кошти на будівництво даного житла повинні виділятися з Державного бюджету України. А порядок забезпечення даних осіб, а саме дітей позбавлених батьківського піклування, житловими приміщеннями встановлюється Кабінетом Міністірв України, що передбачано як житловим кодексом Української РСР так і ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування від 13.01.2005 року № 2342-ІV. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ « Про житловий фонд соціального призначення» - Житловий фонд соціального призначення формується органами місцевого самоврядування шляхом: 1) будівництва нового житла; 2) реконструкції існуючих жилих будинків, а також переобладнання нежилих будинків у жилі; 3) отримання житла, переданого в дар органам місцевого самоврядування українськими та іноземними юридичними та фізичними особами, міжнародними громадськими організаціями; 4) передачі в комунальну власність житла, вилученого на підставі судових рішень або визнаного в установленому законом порядку безхазяйним або відумерлим; 5) передачі забудовниками місцевим радам частки жилої площі в новозбудованих будинках на підставах, передбачених законодавством; 6) передачі з державної в комунальну власність соціального житла, побудованого за рахунок коштів державного бюджету; 7) використання на договірних засадах приватного житлового фонду; 8) набуття права власності на житло на інших підставах, не заборонених законом. Аналізуючи наведені вищі правові норми можна прийти до висновку, що до компетенції виконавчого комітету Верхвцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області входить тільки ведення обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов та у випадку будівництва та передачі житла, в тому числі і соціального, для розподілу готує проект рішення на засідання виконавчого комітету міської ради щодо його розподілу в порядку черговості. Як вбачається з матеріалів справи, позивач включена до списку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень та перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради, як дитина позбавлена батьківського піклування. Проте черга на отримання позивачем житла не настала, оскільки відповідно до наданої інформації вона на даний час у списку значиться під № 17, а тому суд вважає, що порушення прав позивача, як особи, яка має право на одержання житла позачергою на даний час відсутні, оскільки перед позивачем у цьому списку знаходяться особи, (16 дітей позбавлених батьківського піклування), які перебувають на квартирному обліку для одержання житлових приміщень у позачерговому порядку перед позивачем, і які в також потребують житла. Надання позивачу житлового приміщення раніше цих осіб призведе до порушення прав останніх. Щодо доводів позивачки про те, що вона відповідачем була безпідставно не включена до списку осіб, яким призначалась грошова компенсація за належне для отримання житлове приміщення в редакції постанови Кабінету міністрів від 26.06.2019 року № 616 судом встановлено наступне. Відповідно до п. 23, 24 Порядку надання у 2019 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа - Орган соціального захисту населення надсилає рекомендованим листом дитині за місцем її проживання/перебування повідомлення про можливість отримання житла за рахунок субвенції або призначення грошової компенсації із зазначенням адреси, за якою необхідно звернутися, та строків звернення. Також орган соціального захисту населення додатково інформує дитину за допомогою телефонного зв`язку та надсилає копію повідомлення на її електронну адресу. 24. Орган соціального захисту населення надає дитині роз`яснення щодо її права на отримання житла за рахунок субвенції або грошової компенсації, ознайомлює з порядком та умовами отримання житла за рахунок субвенції чи грошової компенсації під розпис. Дитина протягом трьох робочих днів від дати ознайомлення з порядком та умовами отримання житла за рахунок субвенції або грошової компенсації визначає разом із законним представником або в разі його відсутності - з представником органу опіки та піклування за місцем свого походження (тільки в разі, коли дитина не досягла повноліття або визнана недієздатною особою, особою, цивільна дієздатність якої була обмежена) спосіб реалізації свого права на забезпечення житлом та звертається з відповідною заявою до органу соціального захисту населення. Таким чином обов`язок щодо повідомлення дитини про можливість отримання житла за рахунок субвенції або призначення грошової компенсації та її виділення покладається на органи соціального захисту, а не на органи місцевого самоврядування. Представник відповідача в судовому засіданні пояснювала. Що ними за запито Управління соціального захисту Верхньодніпровської РДА направляються списки дітей сиріт та дітей-позбавленого батьківського піклування, які перебувають на обліку для отримання позачергового житла. таким чином органу соціального захисту дана інформація була відома. Також представник відповідача пояснив, що за запитом управління соціального захисту Верхньодніпровської РДА радою складались та надавались списки осіб, які потребують житла позачергово, але у віці від 18 до 23 років, а на час складання таких списків позивачка вже досягла 23-річноговіку. Тому суд також не вбачає порушень прав позивачки відповідачам за даною частиною позовних вимог. так як вже зазначалось вище . що з цього питання оскарженню підлягають дії управління соціального захисту Верхньодніпровської РДА, а не відповідача, оскільки саме цим органом розглядалось та вирішувалось питання надання субвенції та грошової компенсації. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до виконавчого комітету Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними щодо незабезпечення позачергово житлом соціального призначення та зобов`язання в межах компетенції забезпечити житлом соціального призначення є безпідставними, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, так як судом ухвалюється рішення про відмову у задоілення позовних вимог понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн., покладаються на позивача і не відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: dismissed