Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 листопада 1997 року був укладений шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області , актовий запис № 113. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Їх шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2007 року, разом як чоловік та дружина не проживають. Позивач вказує, що з 2007 року він проживає з цивільною дружиною. Мають малолітню доньку [PERSON], 2009 року народження. Відповідач також проживає на цей час з іншим чоловіком. За цих обставин сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, яке є їх спільною власністю, не має. Між ними досягнуто угоду про місце проживання дитини на утриманні дружини. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушений звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 листопада 1997 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 22.11.1997 року (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.05.1999 року, виданий виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 3). Відповідно до довідки про склад сім'ї № 2750 від 12.12.2016 року, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом із ним зареєстрована мати [PERSON], [INFO] (а.с.4). Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем заявлено суду про залишення їй прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище відповідачу «[PERSON]».

Outcome: approved