Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

24.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [INFO] в сторін народилась спільна дитина [PERSON] 30.10.2001 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у сторін народилась інша дитина [PERSON]. За відсутності моральної допомоги у сім'ї з боку відповідача щодо дітей, [PERSON] вимушена була звільнитись із посади керівника Відділу Держземагентства. Після такого звільнення з роботи сімейне життя погіршилось. Відповідач звинувачував [PERSON] в тому, що їй не потрібно було звільнятись з роботи і матеріальний стан сім'ї погіршився. Такі звинувачення призводили до постійних непорозумінь та постійних сварок. Крім того, такі сварки негативно впливають на виховання неповнолітніх дітей. [PERSON] прохає розірвати шлюб та не надавати строк для примирення, оскільки відновлення сім'ї не можливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з самого початку її сімейних стосунків з чоловіком складались не відповідно до її бачення. До шлюбу народилась дитина. Відповідач на протязі усього часу шлюбу не приділяв належної уваги побутовим проблемам сім'ї. Не дивлячись на малолітній вік дітей, вона змушена була вийти на роботу, але не відчула від чоловіка належної підтримки у вирішенні питань пов'язаних з утриманням і забезпеченням сім'ї. З цього приводу між ними виникали постійні сварки, які з часом призвели до взаємного відчуження і неприязні. Останні пів року шлюбні стосунки взагалі припинились. Постійні сварки та з'ясування стосунків впливають на морально-психологічний стан дітей, а тому як пояснила позивач, іншого виходу як розірвання шлюбу вона не бачить. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що винною в такому стані речей він вважає позивача і її мати, які постійно ображають його, на що він вимушений реагувати. Водночас, відповідач прохав не задовольняти позов, надавши строк для примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані ними докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.10.2001 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на [PERSON].(а.с.5) Відповідно до свідоцтв про народження у сторін є дві дитини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серій [NUMBER] та [NUMBER].(а.с.6,7). Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач категорично виступила проти надання строку на примирення, пояснивши, що фактично відповідач не шукає такого примирення і навіть перед судовим засіданням висловлював в її бік погрози. При таких поясненнях сторін, суд не вбачає можливості для збереження сім'ї, оскільки, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не демонструє реального бажання примиритись, звинувачуючи в погіршенні стосунків протилежну сторону. Таким чином, суд, підстав для надання строку для примирення не вбачає. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved