Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 05 липня 2007 року було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що 05.07.2007 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 13. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя та сімейні обов'язки, шлюб існує лише формально. На розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач не погоджується, тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Справу просить розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14). Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 05 липня 2007 року було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що 05.07.2007 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2007 року (а.с. 4). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя та сім'ї, примирення неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 липня 2007 року Виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що 05.07.2007 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 13. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 640 гривень 00 копійок судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved