Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

22.03.2021 року [PERSON] звернулася з заявою до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач та її мати [PERSON] , були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] також у цьому будинку, її похорон відбувався саме з цієї адреси. Після похорон заявник звернулася до Ленінського районного відділу УДМС у Запорізькій області з метою зняття матері з реєстрації за вказаною адресою та через деякий час отримала назад домову книгу з відміткою про зняття з місця реєстрації. У серпні 2020 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Сохи О. Б. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову. Причиною відмови став запис у домовій книзі, що [PERSON] була знята з реєстрації місця проживання 03.09.2012 року, тобто за 5 днів до смерті. Вказана помилка була допущена працівниками паспортної служби через їх неуважність. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті необхідно заявнику з метою отримання спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] . Заявник стверджує, що інших спадкоємців першої черги не має. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. [PERSON] пояснила, що її мама [PERSON] завжди проживала разом з ними. Останній місяць її мати була прикута до ліжка через перелом шийки стегна, вона фізично не могла вийти з дому, а тим більше відвідувати будь-які державні установи. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення представника заявника та заінтересованої особи, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд прийшов до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією свідоцтва про переміну прізвища. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується копією договору міни від 22.03.1999 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.02.2021 року, винесеної приватним нотаріусом Соха О. Б., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю підтвердження прийняття нею спадщини після смерті спадкоємця. Вказана постанова мотивована тим, що прийняття спадщини здійснюється шляхом спільної реєстрації та проживання, проте за інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до 03.09.2012 року, а померла [INFO] , а [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.05.1999 року дотепер. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] - це його дружина. У 1999 році вони переїхали у житловий будинок [ADDRESS] разом з [PERSON] . За місяць до смерті [PERSON] зламала стегно, після цього була постійно лежача, він з дружиною за нею доглядав. Він займався похороном, а дружина звернулася до квартальної з домовою книгою, щоб виписати матір. Коли забрали домову книгу назад, то не звернули уваги, що в ній допущена помилка у даті зняття з реєстрації [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з родиною [PERSON] знайома багато років, добре знала [PERSON] . У серпні 2012 року [PERSON] впала, отримала перелом шийки стегна. Після цього вона була постійно лежача до дня смерті, [PERSON] та її чоловік доглядали за нею. За адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] проживали з 1999 року, коли придбали вказаний будинок. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні надали аналогічні пояснення щодо місця проживання [PERSON] на момент смерті, та підтвердили, що вона за станом здоров`я останні дні до смерті взагалі не виходила з будинку та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та її сім`єю. Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Верховного суду України 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту проживання спільно з [PERSON] заявнику необхідно для подальшої реалізації права на спадщину. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом було встановлено, що заявник постійно проживав з матір`ю [PERSON] до її смерті [INFO] .

Outcome: approved