Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

23 липня 2019 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Преображенської об`єднаної територіальної громади Оріхівського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] (далі померла), яка постійно до дня смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишились земельні ділянки площею 4,5278 га та 4,5279 га, що розташовані на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. За життя [PERSON] склала два заповіти, один посвідчений 16.01.2009 року державним нотаріусом Горовою Я.О. Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрований в реєстрі № 127, та заповіт посвідчений 08.09.2011 року державним нотаріусом Горовою Я.О. Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрований в реєстрі № 3475. Відповідно до заповітів померла заповіла йому земельні ділянки розміром 4,5278 га та 4,5279 га, право власності на які свідчать Державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЗП № 093452 і ЗП № 093451, видані 10 лютого 2006 року Оріхівським районним відділом земельних ресурсів Запорізької області, які розташовані на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Відповідно до заповітів він є спадкоємцем померлої. Про існування вищезазначених заповітів він дізнався 08.08.2017 року в той же день, що і про смерть [PERSON] . Як тільки він довідався про смерть спадкодавця звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Проте у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене та правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проте поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними. У відповідності до п. 1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Крім того, в п. 3.2. глави 10 розділу ІІ Порядку зазначено, що для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Після того, як він дізнався про факт смерті [PERSON] він відразу ж звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою з пропуском встановленого законом строку. Від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. він отримав повідомлення за вих. № 1418/02-14/03-2017 про отримання заяви та надання роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, тому що після смерті спадкодавця минуло більш ніж шість місяців, і що він як спадкоємець за законом має право на оформлення спадщини після визначення судом додаткового строку на прийняття спадщини. Таким чином, строк для надання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, так як йому не було відомо про смерть спадкодавця, та спадкодавець і спадкоємець за заповітом проживали на відстані: [PERSON] в Запорізькому районі в с. Біленьке Запорізької області, а він в Гуляйпільському районі Запорізької області, що унеможливлювало своєчасно дізнатися про смерть спадкодавця. Позивач прохає визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання до Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , не з`явилися. До суду надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. На позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Представник відповідача, Преображенської об`єднаної територіальної громади Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Також, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області05 жовтня 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 4,5278 га та 4,5279 га, право власності на які свідчать Державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЗП № 093452 і ЗП № 093451, видані 10 лютого 2006 року Оріхівським районним відділом земельних ресурсів Запорізької області, які розташовані на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. У відповідності до ст. 1235 ЦК України померла [PERSON] призначила своїм спадкоємцем - [PERSON] , про що вбачається з заповіту, посвідчений 16.01.2009 року державним нотаріусом Горовою Я.О., Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрований в реєстрі № 127, та заповіту, посвідчений 08.09.2011 р. державним нотаріусом Горовою Я.О., Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрований в реєстрі № 3475. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. за вих. № 1418/02-14/03-2017 «Про отримання заяви та надання роз`яснення», згідно якого нею отримано заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , та роз`яснила, що згідно ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на успадкування за законом мають діти померлого, дружина та батьки. Відповідно дост. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснює у п. 24 ПВСУ у своїй Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законодавством шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець і спадкоємець за заповітом проживали на відстані: [PERSON] в Запорізькому районі в с. Біленьке Запорізької області, а позивач по справі в Гуляйпільському районі Запорізької області, що унеможливлювало своєчасно дізнатися про смерть спадкодавця. Враховуючи те, що в законодавстві України не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності особи, суд вважає що причина пропуску подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] є поважною, а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved