overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

23.03.2018 року до суду із даною позовною заявою звернулася [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач на її користь сплачує аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, щомісячно. Просить суд змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON], на її, [PERSON], користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], а саме: стягувати з [PERSON], на її, [PERSON], користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подачі позову, і до досягнення дитиною повноліття. 26.03.2018 року суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання. Копію даної ухвали позивачкою отримано 05.04.2018 року, а відповідачем - 31.03.2018 року. Сторони по справі клопотань про проведення судового засідання з повідомленням сторін не подавали; відповідач своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву в строк, встановлений судом, не скористався. Дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою і перебуває на її утриманні. На утримання сина відповідач сплачує аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом також встановлено, що з часу присудження аліментів через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв'язку із чим раніше встановлений розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки він менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даних аліментів недостатньо для утримання дитини відповідно до її нормальних життєвих потреб. Відповідач є повносправним чоловіком, може працювати, інших утриманців не має, аліменти більше нікому не сплачує. Оскільки на даний час Законом України № 2037-У111 від 17.05.2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину змінений з 30% на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку із чим внесено зміни у ст. 182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що вимоги позивачки щодо зміни розміру аліментів із 30% на 50% прожиткового мінімуму є законними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 грн. 80 копійок. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

23.03.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи, що шлюб був зареєстрований між сторонами 16.10.2014 року виконавчим комітетом Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №4, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім'єю перестали проживати з листопада 2016 року через поведінку відповідача, який нехтує інтересами та почуттями позивача, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, за телефоном повідомив про згоду на розірвання шлюбу та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує певного часу, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну частини. З повним рішенням суду сторонним можуть ознайомитись 04.09.2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 26.07.2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26.07.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, вказав, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно, має заборгованість за надані послуги з листопада 2014 року по червень 2017 року в розмірі 10454,41 гривень. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, по час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі, що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях, зв'язна з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду, вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача, зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно. Не виконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 22 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1189. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, відповідач фактично не проживає з позивачем протягом останніх трьох місяців, не веде спільний побут та бюджет, не підтримує сімейних стосунків, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. У підготовчому судовому засідання позивач, представник позивача позов підтримали у повному обсязі. Відповідачем у підготовчому судовому засіданні позов визнав. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судовим розглядом встановлено, що 22 серпня 2008 року між [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1189, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 22.08.2008 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Протягом тривалого строку сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи характер взаємовідносин між сторонами та обставини, що склалися, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з\~ позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із своєю матірю. Відповідач є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів нікому не платить. Ухвалою суду від 03.04.2018 провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення\~ сторін. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та не надав відзив на позовну заяву, та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини за а.з. № 3 від 05.07.2001 р. (а.с. 7), відповідно до довідки з місця проживання (а.с. 10)\~ дитина проживає разом з матірю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів нікому не платить Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

23.03.2020 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 15.09.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння, з 2019 року проживають окремо, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №265. Мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

23.03.2020 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 02.03.1995 уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у Відділі ЗАГСу м. Дрогобича Львівської області, актовий запис № 122. У шлюбі у них народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Зазначає, що підставою розірвання їхнього шлюбу є те, що кожен з них живе окремим життям та має свої інтереси, фактично сім`я припинила своє існування.Вказує на те, що роздільне проживання має тривалий характер, а тому вона не має наміру продовжувати шлюб, фактично уже створила нову сім`ю, що свідчить про неможливість відновлення сімейного життя з відповідачем, і збереження такого шлюбу буде суперечити її інтересам, що має суттєве значення, а відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку, то це стало підставою для звернення до суду. 23.03.2020 направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 15.04.2020. Ухвалою від 04.05.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26.05.2020. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій відзначила, що просить розгляд даної справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім`я [PERSON] припинила своє існування, сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а відтак, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши позивачці після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

23.03.2020 позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 21.07.2005 зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Відповідач сплачує аліменти на сина. Спільне життя не склалось через відсутність порозуміння та агресивне відношення з боку відповідача до неї та дитини. З 2019 проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначає також, що почуття любові та поваги втрачено, спільне життя неможливе. Тому просить позов задовольнити. 07.04.2020 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи з повідомленням сторін. Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 21.07.2005 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №248, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Виходячи з обставин справи, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між ними слід розірвати. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved