Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

22 червня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Свої вимоги мотивує тим, що він працював на шахті №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та як наслідок роботи у шкідливих умовах праці отримав профзахворювання. Висновком Волинського обласного бюро МСЕ профпатологічної спеціалізованої МСЕК від 11.09.2018 йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності, яке виникло за час тривалої роботи (понад 25 років) у шкідливих умовах під дією шкідливих факторів - пилу та шуму при посилюючому факторі - несприятливому мікрокліматі. Вважає, що відповідач несе обов`язки щодо відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях, завданих йому важким та тривалим лікуванням, яке триває надалі, відновлення попереднього стану не прогнозовано. Внаслідок професійного захворювання втратив 35 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях, зокрема у самообслуговуванні, постійний больовий синдром, поганий сон. Позивач зазначає, що у його життєвих і виробничих стосунках виникли істотні вимушені зміни, а саме: втрата звичних життєвих і виробничих стосунків з колегами, товаришами, колективом, змушений постійно відвідувати лікувальні заклади, негативні зміни в подружньому житті, обмеженість у спілкуванні з дітьми, допомозі по господарству, додаткові витрати та зниження матеріального становища сім`ї, зниження прибутків, і відповідно фінансових можливостей. Зазначає, що через ушкодження здоров`я на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обов`язок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Волиньвугілля» в особі ВП «Шахта №9 «Нововолинська». Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 189280 грн., виходячи з того, що розмір моральної шкоди визначається як добуток ступеню втрати працездатності (40 відсотків) на розмір мінімальної заробітної плати, який складає 4723 гривень, із розрахунку 40% х 4723грн.= 189280 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить їх задоволити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, однак при постановленні рішення просить врахувати позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, який на думку відповідача підлягає до часткового задоволення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» на підземних роботах (а.с.8-13). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.08.2018 позивачу встановлено хронічне професійне захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий і базальний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст., легка ступінь зниження слуху (а.с.5-6). Згідно з пунктами 13, 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.08.2018, причина виникнення професійного захворювання були фізичне навантаження, пил, шум. Висновком Нововолинської МСЕК від 11.09.2018 позивачу [PERSON] встановлено 40 % втрати професійної працездатності. Вказані обставини підтверджуються копією довідки МСЕК (а.с.7). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилась у такому. [PERSON] отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 40% професійної працездатності. Відтак, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля», з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 80000 гривень на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, те, що позивач отримав професійне захворювання - хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий і базальний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст., легка ступінь зниження слуху, переніс ряд медикаментозних призначень. Внаслідок професійного захворювання позивач втратив 40 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях, а саме: самообслуговування, незручність у спілкуванні. Протипоказані роботи із шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища постійно, потребує спостереження у лікарів спеціалістів та лікування. Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті у самообслуговуванні, незручності спілкування, і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування. А тому, виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 80000 грн. моральної шкоди. З огляду на вищенаведену мотивацію, а також беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] . Також, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved