Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно до рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 лютого 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі по 500,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачував аліменти, але не регулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 9116, 33 гривень. В подальшому, рішенням сумського районного суду Сумської області від 03.08.2017 року розмір аліментів стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] був збільшений з 500,00 до 1000,00 гривень. На даний час, посилаючись на викладені вище обставини, на підставі ст. 194 СК України\~позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах на утримання доньки [PERSON] в сумі 9 116 грн. 33 коп. У судове засідання позивачка не з'явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти позову заперечень немає. Всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що сторони в справі є батьками дитини [PERSON] (а.с. 5 ). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 лютого 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 500,00 гривень, щомісячно на утримання доньки [PERSON], до її повноліття (а. с. 4). Відповідач частково сплачував аліменти, станом на 21.06.2017 року за ним виникла заборгованість по сплаті аліментів у сумі 9116,33 гривень, що підтверджується довідкою Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області № 10886 від 21.06.2017 року (а.с. 6). Згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 03.08.2017 року розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки був збільшений з 500,00 гривень до 1000,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). В Сумському РВ ДВС ГТУЮ в Сумській області позивачці було запропоновано написати заяву про повернення їй виконавчого листа від 28.02.2012 року, не зважаючи на існуючу заборгованість по аліментах, що позивачка й зробила. Відповідно, державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно дост. 187 СК України. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон), а також у статтях 194-197, 274 СК України. Згідно останніх змін у законодавстві з 05.01.2017 року набрав законної сили новий Закон України «Про виконавче провадження», згідно якого порядок стягнення аліментів регулюється ст. 71 даного закону. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має вчиняти дії по стягненню аліментів, у тому числі заборгованості за аліментами в разі виникнення такої. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Відтак, при відсутності спору про розмір заборгованості, заборгованість по аліментам стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 21.06.2017 року становить 9116,33 грн.; виконавчий лист повернутий позивачці. Відповідач не заперечує проти наявності заборгованості по аліментах і визначений державним виконавцем розмір заборгованості не оспорював та не спростував. Чинним законодавством не передбачена можливість стягнення заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення про їх стягнення, шляхом подання позову про її стягнення у судовому порядку у іншій справі. Також суд зазначає, що повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме. З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed