Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

22 вересня 2020 року до Козелецького районного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» про стягнення відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого 25 600 грн. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2020 року об`єднано в одне провадження цивільні справи № 734/2707/20 (провадження № 2/734/1003/20) за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, та № 734/2708/20 (провадження № 2/734/1004/20) за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, об`єднаній цивільній справі присвоєно Єдиний унікальний номер № 734/2707/20 (провадження № 2/734/1003/20). Провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою судді Козелецького районного суду від 08 лютого 2021 року підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином на адресу, вказану в позовній заяві /вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ЄДРПОУ: 2218679/, проте поштова кореспонденція повертається на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання, адресат не розшуканий». Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Після оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного висновку. Досудовим розслідуванням кримінального провадження № 12017270000000732 встановлено, що 16 жовтня 2017 року, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota-Land Cruiser», реєстраційний номер [NUMBER] рухався по автодорозі «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі`зазначеної автодороги, приблизно о 18 годині 40 хвилин на 112 км + 680 м [PERSON] допустив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події, що підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 22 грудня 2017 року № 12017270000000732 та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 19 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 19. За фактом ДТП слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Чернігівській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017270000000732. 22 грудня 2017 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області капітан поліції Тихомир І.П., розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017270000000732 від 17 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винесено постанову, якою кримінальне провадження № 12017270000000732 від 17 жовтня 2017 року за підозрою [PERSON] , у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито, так як в діях водія [PERSON] склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України відсутній, а невідповідні дії пішохода [PERSON] вимогам п.п. 4.1; 4.4; 4.14 г ПДР України перебувають в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. Шкода завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року. Згідно пункту 21.1. статті 21 Закону № 1961- IV в редакції чинній на дату ДТП: «З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування». Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Toyota-Land Cruiser», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у Відповідача, тобто у ПАТ СК «Галицька», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 7079932, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Пунктом 1.3. статті 1 Закону №1961- IV в редакції чинній на дату ДТП, визначено, що: «Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу». Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону №1961- IV в редакції чинній на дату ДТП: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (увипадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування». Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961- IV Згідно зі ст. 6 Закону № 1961- IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: approved