Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила усунути їй перешкоду у здійсненні права власності на 1/10 частину будинку №4 по вул. Бабаджаняна в м. Одесі шляхом виселення [PERSON] та інших осіб, які фактично проживають за спірною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що їй на праві власності належить 1/10 частина будинку №4 по вул. Бабаджаняна в м. Одесі. Право власності на зазначену частину домоволодіння зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивач стверджувала, що не може вільно користуватись спірним майном через проживання без її згоди у вищевказаному майні відповідача та орендарів. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Підстави відмови у визнанні відповідачем позову відповідно до ст.174 ЦПК України відсутні. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/10 частини будинку №4 по вул. Бабаджаняна в м. Одесі. Зазначені обставини підтверджуються витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.07.2017 року за №92048318. На час розгляду справи відповідач фактично проживає в спірній частині домоволодіння, окрім того заселила у нього орендарів. Вказані обставини визнані відповідачем у її заяві від 26.09.2017 року та відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач купила спірну частину домоволодіння на торгах у відповідача [PERSON] (свідоцтво про право власності від 14.07.2017 року, зареєстровано в реєстрі за №774). Із переходом права власності на спірне приміщення до позивача право користуватись жилим приміщенням для відповідача припинилось. Позивач як новий власник спірної частини домоволодіння, дозволу на вселення відповідача не надавала, при цьому, категорично заперечує проти її проживання в будинку. Добровільно виселитися із спірного приміщення відповідач відмовляється. Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині виселення відповідача з 1/10 частини будинку №4 по вул. Бабаджаняна в м. Одесі є обґрунтованими та доведеними нею в процесі розгляду справи. Частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд, однак, вважає вимоги позивача в частині виселення інших осіб (орендарів) із спірного приміщення необґрунтованими, виходячи з наступного. Так, право на захист цивільних прав та інтересів виникає у особи у разі його порушення, невизнання, оспорювання (ст. 15 ЦПК України). В цивільному процесі під особою відповідача розуміється конкретно визначена особа, яка за позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів. Притягнення до відповідальності осіб в позовному провадженні, які не є стороною у справі діючим законодавством не передбачено. [PERSON] при звернення до суду із позовом та в процесі розгляду справи окрім [PERSON] жодних інших осіб відповідачами не визначила, як і не встановила їх особи. Зазначені обставини виключають задоволення позову в частині виселення із спірного приміщення інших осіб.

Outcome: approved