Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

22 квітня 2014 р. позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], який успадкували в рівних долях після смерті матері - [PERSON], що померла у 1995 р. У березні 2014 р. мали намір відчужити будинок, але нотаріусом у посвідчення договору було відмовлено, оскільки на нього 21 червня 2006 р. накладено арешт на підставі повідомлення ДВС від 27 лютого 2001 р., який до цього часу не знято. Зазначили, що ДВС не може підтвердити підстави накладення арешту на будинок і відмовляється його скасувати. Вказали, що на даний час як у матері, так і у них немає договірних зобов'язань перед іншими особами, а тому наявні підстави для скасування арешту на будинок. З посиланням на ці обставини і ст. 16 ЦК України просили скасувати арешт на належний їм будинок. У судовому засіданні представник позивачів цивільний позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача (ДВС) заявлені вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення посилаючись на те, що виконавчого провадження у ДВС не збереглося і вони не можуть вказати підстави накладення арешту на спірний будинок, а також за власною ініціативою скасувати цей арешт. Відповідач - нотаріальна контора до суду представника не надіслали, але надали письмову заяву, в якій справу просили розглянути за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача і представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник володіє своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. У випадку порушення його прав, не пов'язаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні. Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом - [INFO] у м. Нова Одеса померла [PERSON]. 23 квітня 1996 року, в установленому законом порядку сини спадкодавця успадкували в рівних частках (?) належний їй житловий будинок [ADDRESS], а 20 червня 2011 року здійснили державну реєстрацію в бюро технічної інвентаризації. Судоми з'ясовано, що 01 березня 2001 р. відділ ДВС направив до нотаріальної контори повідомлення про накладення арешту на спірний житловий будинок, власником якого зазначили [PERSON], яка на той час вже п'ять років як була померлою, а власниками будинку були позивачі. 21 червня 2006 р., на підставі вищезгаданого повідомлення ДВС, нотаріальною конторою внесено до електронного реєстру інформацію про обтяження на спірний будинок у виді арешту, який є чинним до цього часу. У судовому засіданні представник ДВС пояснила, що невідомо з якої причини у 2001 р. накладено арешт на спірний будинок. Виконавче провадження не збереглося. Виконавчі провадження по зобов'язанням позивачів в ДВС відсутні. Наведене свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на житловий будинок позивачів, що порушує їх права у користуванні та розпорядженні ним, а відтак слід скасувати відповідний арешт.

Outcome: approved