overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту. В заяві зазначила, що [INFO] року померла її мати- [PERSON] Після її смері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Заявниця є єдиним спадкоємцем. Однак в оформленні спадщини їй було відмовлено, у зв'язку с тим, що в договорі купівлі-продажу від 24.12.1958 року, посвідченого нотаріусом державної нотаріальної контори м.Дзержинська, помилково зазначена адреса будинку, тобто вказано житловий будинок [ADDRESS]. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту відповідності адреси будинку заявниці необхідно для оформлення спадщини. Заявниця підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Представник зацікавленої особи проти задоволення вимог заяви не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення. Як вбачається з договору купівлі - продажу від 24.12.1958 року, посвідченого нотаріусом державної нотаріальної контори м.Дзержинська, адреса будинку зазначена «житловий будинок [ADDRESS]» (а.с.9). Згідно копіі домової книги, адреса будинку зазначена як «житловий будинок [ADDRESS]» (а.с.7,8) . Відповідно акту від 20.05.2014 року, [PERSON] та [PERSON] проживали в [ADDRESS]. В даний час заявниця не може отримати спадщину, в зв'язку з тим, що при заповненні договору купівлі - продажу була допущена помилка, а саме не вірно вказана нумерація будинку [NUMBER], замість вірного [NUMBER]. Статтею 10 ЦПК України передбачений обов'язок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявниця надала суду достатньо доказів, які підтверджують їх вимоги, заінтересована особа проти задоволення вимог заявників не заперечувала, що відповідає вимогам закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з 28.09.2013 р. проживають однією сім'єю з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що з 11.12.2010р. зареєстровано шлюб з відповідачем, від спільного проживання у них народився сина [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач надала суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач - в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Відповідно до ст.75 ч.2, 4, ст.80 ч.2 Сімейного Кодексу України - право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може таку допомогу надавати. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги якщо заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає . При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя; шлюб носить формальний характер, фактичні сімейні відносини припинені, проживають окремо вже близько двох років, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) а.с.14, однак в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Письмових заперечень не надано. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 22 вересня 2002 року в Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області за актовим записом №38 сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 21.09.2002 року уклав з відповідачем шлюб. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.09.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №86 (а.с. 4). Від зазначеного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 21.09.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №86 - розірвати. [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що з 01 березня 2013 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №03. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2013 року відповідач сплачує аліменти на користь свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно. На даний час між сторонами склалися напружені стосунки, так як відповідач ніде не працює, а ті кошти, які надходять від ведення домашнього господарства [PERSON] надсилає на утримання свого старшого сина [PERSON], [INFO] Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, тому, вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 березня 2013 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №03 (а.с.3). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 травня 2013 року виконкомом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, сина: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, та розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що в період шлюбу у сторін народилися діти, син: [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Являючись батьком дітей відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Діти входять до складу сім'ї позивачки, тобто проживають разом з матір'ю, та знаходяться на її утриманні. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що між сторонами досягнуто домовленість про розмір аліментних виплат, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 16.02.2008 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжя припинили у березні 2014 року по причині різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого систематично виникають сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Майновий спір між сторонами відсутній, тому позивач просить шлюб розірвати та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов визнав та прохав справу розглянути у його відсутності. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання у березні 2014 році, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 30.12.2011 року в відділі ДРАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжя припинили у червні 2013 року по причині різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого систематично виникають сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Майновий спір між сторонами відсутній, тому позивач просить шлюб розірвати та присвоїти їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов визнав та прохав справу розглянути у його відсутності. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання у червні 2013 році, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

24.04.2014 року відкрито провадження у справі. Позивачка свої вимоги, в наступному уточнені, мотивує тим, що має дочку, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На даний час вона з дочкою проживає окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки власних коштів на забезпечення потреб дочки позивачці не вистачає, відповідач не має постійного заробітку, порушує питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка уточнені вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Факт проживання дитини з позивачкою підтверджується довідкою ПП «Базис» № 511 від 16.04.2014 року та не оспорюється сторонами. Сторони не дійшли домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини, в зв'язку з чим вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач являється працездатною особою, не має постійного місця роботи, інших утриманців не має, тому дійшов висновку про визначення аліментів, що підлягають стягненню в твердій грошовій сумі у заявленому розмірі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved