Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

23.02.2018 року представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 15847,44 грн. і сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 17.09.2009 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання\~за договором\~виконав в\~повному обсязі,\~надавши відповідачеві\~кредитні кошти\~у розмірі,\~встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 01.02.2018 року становить в загальному розмірі 15847,44 грн., яка складається з наступного: 2459,39 грн. тіло кредиту; 1834,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10322,97 грн.- заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 730,83 грн. - штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не зявився. Оскільки, згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 03.03.2018 за №446, відповідача за адресою проживання, вказаною в позовній заяві, знято з реєстрації, суд про дату розгляду справи повідомив [PERSON] належним чином та своєчасно, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке було викладене 12.06.2018 року. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавав. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено,\~що 17.09.2009 року [PERSON]\~підписав анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг,\~які викладені\~на банківському\~сайтіwww.privatbank.ua, таким чином відповідач уклав договір про надання банківських послуг, а саме, отримання кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, отримавши в користування доступ до кредитних коштів, [PERSON] свої зобовязання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконує. Вказані обставини\~встановлені судом\~на підставі\~наданої позивачемкопії\~анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг,\~підписаної 17.09.2009 року [PERSON], з якої вбачається, що відповідач виявив бажання оформити на своє імя кредитну картку за тарифом обслуговування «Універсальна». Отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором б/н від 17.09.2009 року підтверджується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що за період з 17.09.2009 року по 01.02.2018 року заборгованість [PERSON]Істановить загальну суму в розмірі 15847,44 грн., яка складається з наступного: 2459,39 грн. тіло кредиту; 1834,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10322,97 грн.- заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 730,83 грн. - штраф (процентна складова). Відтак, встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами виник спір з правовідносин зобовязального характеру, для вирішення якого підлягають застосуванню положення Книги Пятої Цивільного Кодексу України, зокрема, Глави 48, 49, параграф 2 Глави 71 та умови кредитного договору, укладеного між сторонами. Аргументи позивача,\~викладені на\~обґрунтування наявності\~підстав для\~задоволення позову,\~ \~підтверджуються наданим\~суду копіями\~анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг,\~підписаної 17.09.2009 року [PERSON], що свідчить про волевиявлення відповідача на отримання кредитного ліміту, та розрахунком заборгованості, який підтверджує, як отримання і використання відповідачем кредитних коштів, так і наявність заборгованості з погашення кредиту та відсотків за його використання. Право позивача\~на встановлення\~і зміну\~розміру кредитного\~ліміту визначено\~п.2.1.1.2.3\~та п.2.1.1.2.4\~кредитного договору,\~на що\~[PERSON].\~надав свою\~згоду при\~укладенні договору,\~зокрема на\~прийняття будь-якого\~розміру кредитного\~ліміту та\~його зміну\~за рішенням\~та ініціативою\~банку.\~Згідно п.\~2.1.1.5.7\~договору,\~власник карткового\~рахунку зобов'язаний\~слідкувати за\~витратами коштів\~в межах\~платіжного ліміту\~з метою\~запобігання виникнення\~Овердрафту.\~ \~ Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення [PERSON] прав позивача на належне виконання боржником своїх зобовязань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частину 1 ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частину 1 ст. 546 ЦК України, якою встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 договору кредиту сторонами досягнуто домовленості про те, що в разі виникнення прострочки за кредитними зобовязаннями, позичальник має сплатити банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах. При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 грн., позичальник повинен сплатити пеню відповідно до встановлених тарифів. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~правових підстав\~для задоволення\~позову в\~частині стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 2459,39 грн. тіла кредиту; 1834,25 грн. процентів за користування кредитом та 10322,97 грн. пені. Поряд з цим, аргументи позивача, викладені на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 730,83грн. є безпідставними з наступних причин. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З кредитного договору вбачається, що умовами даного договору передбачено два види цивільно-правової відповідальності на випадок неналежного виконання грошового зобовязання пеня та штраф. Положеннями статті 61\~Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відтак, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення виконання грошового зобовязання за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 730,83 грн. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у Постановах від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц). Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача \~на \~ користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1625 грн. 15 коп.. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 546, 549, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial