Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

23 серпня 2018 року позивач звернувся з позовом до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про зобов'язання вчинити дії по приватизації житла, який мотивують тим, що він зареєстрований у [INFO] з 06.12.2006 року по тепершній час, що підтверджується довідкою та паспортом. Вказаний будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Суми і до березня 2006 року перебував на балансі Сумського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, передання до комунальної власності територіальної громади м. Суми відбулось згідно рішення виконавчого комітету СМР від 21.03.2006 року за №164 та належить до об'єктів приватизації, відповідно до статті 2\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». З метою реалізації права на приватизацію займаної квартири позивач звернувся з відповідною заявою та необхідними документами в орган\~приватизації Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської\~міської ради, але отримав відповідь про неможливість приватизації\~вищевказаної кімнати по причині відсутності копії ордеру про надання жилої площі. Позивач вважає, що дії Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради які полягають у відмові в приватизації квартири [ADDRESS] є незаконними, тому вимушений звернутися до суду із вище вказаним позовом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та надала відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Суми з 2006 року. Дана обставина не оспорюється сторонами і підтверджується рішенням виконавчого комітету СМР від 21.03.2006 року за №164. Позивач зареєструвався у вказаній квартирі 06.12.2006 року, що підтверджуєтьсґ його реєстрації з паспорту громадянина України (а.с.6) та довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.7). Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири, позивач звернувся з відповідною заявою в орган приватизації - Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, але спеціалісти даного управління відмовилися прийняти документи на приватизацію, пояснивши, що ордер на підставі, якого він вселився в квартиру, був втрачений (а.с. 23). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЖК та ЦК України. Згідно з ст. 345 ЦК України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до ч.ч.1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Право на приватизацію кімнат у гуртожитках державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих гуртожитках (другий абзац п. 4 ст. 5 Закону в редакції, яка діяла до 30.09.2011 року). Згідно з абз.2 п.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, яка діє з 30.09.2011 року, право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків\~одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Статтею 59 Житлового кодексу України визначено, що ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення, в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордеру недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Отже, встановлення ордерів такими, що не відповідають чинному законодавству, можливе лише шляхом визнання їх недійсними у судовому порядку за поданням заінтересованими сторонами відповідної позовної заяви протягом трьох років з дня видачі таких ордерів. Так, стосовно позивача судових рішень про визнання ордеру, на підставі якого він був вселений та зареєстрований у спірній кімнаті, надано не було. Незаконність проживання позивача в квартирі [ADDRESS] в судовому порядку встановлена не була. Згідно з п.п. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. З огляду на вимоги ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру [ADDRESS], виданий позивачу в судовому порядку визнаний недійсним не був, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації\~займаного ним житла саме з підстави невідповідності ордеру вимогам законодавства. Крім того, позивачем надана інформація про відсутність одержання та використання ним приватизаційних цінних паперів (а.с.13,15-16). З врахуванням викладеного, відмова Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в наданні дозволу на приватизацію займаної позивачем квартири [ADDRESS], є неправомірною. Суд вважає необхідним зобов'язати Сумську міську раду в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вчинити дії по приватизації квартири [ADDRESS].

Outcome: approved