Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

23 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ КФ Джерело + про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків послуг. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи і має пільгу на безоплатне лікування відповідно до п.п. 9,10 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту . 15 листопада 2012 року в зв'язку з погіршенням стану здоров'я звернувся до лікаря онкоуролога Миколаївської міської лікарні №3 для обстеження та консультацій. Який порадив зробити саме у відповідача комп'ютерну томографію, кабінет якого знаходився в приміщенні лікарні. Після надання працівнику відповідача направлення, а також посвідчення учасника бойових дій. Відповідач відмовив в безкоштовному проведенні діагностики тому був змушений сплатити відповідачу 800 грн. Протягом 2013-2014 років неодноразово звертався до державних органів з скаргами на відповідача. На підтвердження оплати ТОВ КФ Джерело + за проведення томографії надав квитанцію за №843 від 13 грудня 2012 року. Вказаними діями відповідач, порушив його законне право на безоплатне лікування та змусивши його нести додаткові фінансові витрати. Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з ТОВ КФ Джерело + на його користь 800 грн. матеріальної шкоди у вигляді витрат, безпідставно сплачених за проведення діагностики та 10000 грн. моральної шкоди за понесені моральні страждання внаслідок неправомірних дій відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив та не надіслав заяви про розгляд справи у його відсутність. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до глави 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], відповідно до посвідчення серії Є № 131359, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Снігурівської райдержадміністрації від 26 листопада 2013 року є інвалідом 2-ї групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с.3-5). За даними квитанції до прибуткового касового ордера за № 843 від 13 грудня 2012 року позивач сплатив ТОВ КФ Джерело+ 800 гривень за проведення комп'ютерної томографії. (а.с.14). З письмової відповіді від 29 серпня 2014 року заступника начальника управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації вбачається, що згідно зі Статутом ТОВ Комерційна фірма Джерело +, затвердженим загальними зборами учасників 07 листопада 2013 року безоплатне обслуговування пільгової категорії громадян не передбачено. З приводу відшкодування витрат на обстеження позивачу роз'яснено, що він має право звернутись з позовом до місцевого суду. (а.с.11-13). В судовому засіданні позивач пояснював, що саме лікар онкоуролог Миколаївської міської лікарні №3 порадив йому зробити саме у відповідача комп'ютерну томографію, кабінет якого знаходився в приміщенні цієї лікарні. Якому він надав направлення, та пред'явив посвідчення учасника бойових дій та пояснював, що відповідно до Закону він має право на пільги при наданні послуг. І не з власної ініціативи сплатив 800 гривень за комп'ютерну томографію, а вимушений був сплати кошти оскільки терміново потребував медичної допомоги. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 і 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. При цьому, згідно із ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач належними доказами довів що відповідач, порушив його законне право на безоплатне лікування та змусив нести додаткові фінансові витрати. При цьому відповідач не надав суду переконливих доказів, які б спростовували доводи позивача та свідчили б про зворотне. З огляду на встановлені обставини та надані позивачем доказів, суд, вважає, що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 800 грн, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини обумовлені договором надання послуг безплатного лікування, за яким відшкодування моральної шкоди не передбачено, то в задоволенні позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в судді у розмірі 1218 гривень.

Outcome: approved