Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

23.11.2015 року ПАТ Кредобанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], і просить: стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № 148ІF/2008 від 26.09.2008 року в розмірі 14\~119,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.08.2015 року становить 307\~208,44 грн. та судові витрати в розмірі 4\~608,13 грн. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що між ВАТ «Кредо Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредо Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 148ІF/2008 від 26.09.2008 року, згідно якого Банк надав кредитні кошти в розмірі 21\~100 доларів США на строк до 01.09.2023 року. Даний кредит був виданий для придбання трьохкімнатної квартири загальною площею 52,6кв.м., житловою площею 34,8кв.м., яка розташована в м. Бурштин по вул. Василя Стуса, 5/23, згідно Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25.09.2008 року приватним нотаріусом. В подальшому 30.08.2010 року між позивачем та відповідачем, [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились внести зміни і доповнення до кредитного договору шляхом викладення в новій редакції. Таким чином, між позивачем та відповідачем, [PERSON] виникли цивільно-правові відносини, серед яких обовязок позичальника, відповідно до п. 4.1. кредитного договору, повернення кредиту в повному обсязі і в терміни передбачені в договорі. Також за користування кредитними коштами, відповідно до п. 3.2., п. 3.4. кредитного договору відповідач, [PERSON] зобовязана сплачувати 14,9% річних, які сплачуються щомісячно. Позивач виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером за № 917927 від 30.09.2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте відповідач, [PERSON] грубо порушила пункти кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування, а відтак відповідно до п. 5.1. договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. кредитного договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Таким чином, заборгованість станом на 17.08.2015 року становить 14\~119,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на день розрахунку заборгованості становить 307\~208,44 грн., що складається із неповернутої суми кредиту 12\~980,09 доларів США, яка еквівалентна 282\~416,45 грн., прострочені відсотки 977,53 доларів США, що еквівалентно 21\~268,77 грн., і пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань 161,93 доларів США, що еквівалентно 3\~523,22 грн. Відповідно до п. 4.9. договору банк у випадках, передбачених п.2.9. даного договору вправі вимагати дострокове повернення кредиту, процентів і інших платежів, про що було повідомлено позичальника письмово, що підтверджується копією вимоги від 05.06.2015 року, однак відповіді позивач так і не отримав, і заборгованість погашена не була. Також, за несвоєчасне виконання зобовязань відповідачем, [PERSON] за кредитним договором було забезпечено Договором поруки за № 148F/2008-Р від 26.09.2008 року, укладеного між позивачем, відповідачем [PERSON] та поручителем [PERSON], згідно з яким поручитель зобовязання відповідати перед кредитором за виконання божником зобовязань в повному обсязі за укладеним кредитним договором. А відповідно до п. 2.5. договору поруки відповідач, [PERSON] прийняв на себе обовязок нести солідарну відповідальність разом з відповідачем, [PERSON] у випадку невиконання останнім своїх зобовязань перед позивачем по кредитному договору. Отже, згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Тому просив позов задовольнити і сятгути заборгованість в солідарному порядку з відповідачів по справі. В судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав в повному обємі і вважає їх необгрунтованими. Пояснив, що дійсно кредитний договір між банком та відповідачем [PERSON] був укладений 26.09.2008 року на придбання квартири, однак твердження позивача про не виконання взятих на себе зобовязань [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки до 01.11.2014 року позичальником було сплачено в рахунок погашення кредиту 24\~201,34 доларів США, що підтверджується довідкою розрахунку, і сплати проводились згідно графіку і навіть вносились платежі в більшому розмірі. Однак через виникнення фінансово-економічної кризи, різке знецінення національної валюти гривні по відношенню до долара, відбилося на погашенні кредиту, так як дохід сім'ї невеликий, потребує сплати комунальних платежів, закупки продуктів та інших життєво важливих речей, а відтак залишок на купівлю долара, щоб погасити кредит є надто малий. Відповідач не одноразово зверталася до працівників банку щодо реструктуризації боргу, і можливості піти на уступки, так як частина погашення [PERSON] кредиту перекрила суму кредиту, проте відповідачу було відмовлено на всі її прохання. Окрім того, банком при розрахунку заборгованості кредиту не наведено чітких розрахунків та їх нормативного обґрунтування, а відтак в позові просив відмовити, як в недоведенні розміру заборгованості, зазначивши, що строк договору ще не закінчився, оскільки укладений на 15 років до 2023 року. Відповідач, [PERSON] в судові засідання не з'явився, хоча в установленому законом порядку був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення. Заслухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник через порушення зобовязань за Кредитним договором № 148ІF/2008 від 26.09.2008 року. Відповідно до\~ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст.\~526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином в установлений законом строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 610 ЦК\~визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені\~ст. 611 ЦК України, зокрема, сплата неустойки. Згідно з\~ст. 549 ЦК, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із\~ст. 625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності з ч.2\~ст.1050 ЦК України ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з\~ст. 554 ЦК, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що сторони уклали Кредитний договір за № 148ІF/2008 від 26.09.2008 року, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 21\~100 доларів США на строк до 01.09.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,9 % річних, відповідно до графіка погашення (а.с.6-7, 8-9). З копії меморіального ордеру № 917927 від 20.09.2008 року банк надав кредитні кошти [PERSON] (а.с.10). 30.08.2010 року між сторонами був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились внести зміни і доповнення до кредитного договору шляхом викладення в новій редакції (а.с.19-21). Протягом дії кредитного договору відповідач, [PERSON] починаючи з січня 2015 року стала не виконувати вимоги договору щодо сплати кредиту та відсотків, в результаті чого на час пред'явлення позову відповідач, [PERSON] має заборгованість в розмірі 14\~119,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на день розрахунку заборгованості становить 307\~208,44 грн., що складається із неповернутої суми кредиту 12\~980,09 доларів США, яка еквівалентна 282\~416,45 грн., прострочені відсотки 977,53 доларів США, що еквівалентно 21\~268,77 грн., і пеня за несвоєчасне виконання виконання грошових зобовязань 161,93 доларів США, що еквівалентно 3\~523,22 грн., що видно розрахунку суми заборгованості та розрахунку пені по простроченні заборгованості позивачльником (а.с.14-17, 18). Виконання забезпечення за кредитним договором укладено договір поруки від 26.09.2008 року з [PERSON], який відповідно до Договору поруки несе солідарну відповідальність за повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, а також відшкодування збитків завданих банку невиконанням або неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору (а.с.11). Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. З копії повідомлення-вимоги від 05.06.2015 року видно, що позивач повідомляв про заборгованість по кредиту та її погашення (а.с.22). Отже, протягом дії кредитного договору відповідач перестав виконувати свої вимоги, внаслідок чого на час пред'явлення позову виникла заборгованість. Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що у свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України, виникає право на неустойку. Представлений позивачем розрахунок заборгованості і пені проведений на підставі умов договору. Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 553-555, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved