Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

22.05.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 19.05.2014 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву № б/н, згідно якої він отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку і надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Він, як власник картрахунку, зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором та угодою, надав відповідачу кредит. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не надав своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно Умов, тобто порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту та відсотками, за що відповідачці були нараховані штрафні санкції. Станом на 11.04.2019 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 11\~842 грн. 25 коп., яка складається із: 3\~632 грн. 88 коп. тіла кредиту; 2\~071 грн. 19 коп. простроченого тіла кредиту; 0 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 4\~898 грн. 07 коп. нарахованої пені за прострочення зобов`язання; 200 грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штрафів: 500 грн. фіксована частина та 540 грн. 11 коп. процентна складова. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11\~842 грн. 25 коп. за кредитним договором № б/н від 19.05.2014 року та судові витрати. Ухвалою суду від 22.05.2019 року позовну заяву залишено без руху; позивачу надано строк для виправлення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали позивачем 05.06.2019 року надано заяву з доданими до неї документами. Ухвалою суду від 05.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження на підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлені копії позовної заяви, додатків до неї, які він отримав 14.06.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. [PERSON] запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом час такі документи суду не подані. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 19.05.2014 року, з метою отримання банківських послуг, звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» і підписав заяву № б/н, за умовами якої отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір. За своєю сутністю вказаний договір є договором приєднання. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконує умови договору, а саме: не повертає отримані у позивача грошові кошти, відсотки, за що нараховані пеня і штрафні санкції. З наданого розрахунку Банку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами; останній раз він частково погасив заборгованість 19.02.2019 року, однак повністю заборгованість по кредитному договору не погашена. Станом на 11.04.2019 року Банком нарахована заборгованість в сумі 11\~842 грн. 25 коп., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 3\~632 грн. 88 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 2\~071 грн. 19 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 0 грн., пеня за прострочене зобов`язання 4\~898 грн. 07 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 200 грн., а також штрафи: фіксована частина 500 грн. та процентна складова 540 грн. 11 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідачем не надано доказів сплати/погашення заборгованості. Однак, сума, яку просить стягнути позивач з відповідача на погашення кредитної заборгованості не знайшла в повному обсязі свого підтвердження під час розгляду справи судом з огляду на наступне. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, а також пунктів 2.1.1.5.5-2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 19.05.2014 року, оскільки встановлено, що він має прострочену заборгованість за тілом кредита в сумі 2\~071 грн. 19 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. Невиконання зобов`язання надає позивачу право вимагати дострокового повернення всього тіла кредиту, тому на користь позивача слід стягнути 3\~632 грн. 88 коп. Заборгованість відповідача за відсотками відсутня. Разом із тим, вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору, на думку суду, підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 417 ЦПК України є обов`язковою для судів. Згідно із ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Зважаючи на норми ст. 61 Конституції України суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більші ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5 % від суми позову. Процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: заборгованість за тілом кредиту х 5 %, тобто 3 632 грн. 88 коп. х 5% = 181 грн. 64 коп. Отже, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 19.05.2014 року станом на 11.04.2019 року, яка підлягає стягненню, складає 6\~385 грн. 71 коп., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 3\~632 грн. 88 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 2\~071 грн. 19 коп., штрафи: фіксована частина 500 грн. та процентна складова 181 грн. 64 коп. За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1\~035 грн. 86 коп.

Outcome: partial