Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

24.02.2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08 вересня 2007 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, під час якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. 06 грудня 2013 року даний шлюб було розірвано Южноукраїнським міським судом Миколаївської області. На даний час вона з донькою проживають за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини, відповідач по справі, зв'язок з дитиною не підтримує, участі у її вихованні та розвитку не приймає, жодної допомоги на її утримання не надає, має заборгованість по аліментам у розмірі 35 492, 39 грн., дитина знаходиться на її утриманні. Донька навчається в 1(першому) класі хореографічного відділу Комунального позашкільного навчального закладу «Петрівська дитяча школа мистецтв» та в складі шкільного ансамблю «Барвінок» з 06.06.2017 року по 18.06.2017 року приймає участь в міжнародному фестивалі-конкурсі дитячої творчості «Світ, мистецтво, море», Болгарія, м. Варна («Золоті піски»). Оскільки для участі у конкурсах необхідно виїзжати за межі України, тому вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням про надання ним нотаріально посвідченої заяви-згоди для виготовлення проїзного документу для доньки та дозволу на її виїзд за кордон. Проте, відповідач ігнорує її прохання та не вживає жодних заходів направлених на задоволення потреб та інтересів дитини. Посилаючись на викладене позивачка просила суд надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів та виготовлення закордонного паспорта для дитини, для виїзду за кордон, без згоди батька та надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди дитини за межі України на період з 01.06.2017 року по 31.12.2018 року (включно) без згоди та супроводу батька, з безперервним перебуванням за межами країни не більше 30 днів за одну поїздку з обов'язковим поверненням в Україну до постійного місця проживання та стягнути на її користь судові витрати по справі. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з*явився. Про день час і місце судового розгляду був повідомлений рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації , про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка в судовому засіданні надала згоду на заочний розгляд справи, суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов належить задовольнити, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06 грудня 2013 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області (а.с. 8-9). Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини записані сторони у справі (а.с. 12). Рішеням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.12.2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 25.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 10). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 16.11.2016 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 35 492, 39 грн.(а.с. 11). Згідно довідки № 8 від 31.01.2017 року Комунального позашкільного навчального закладу «Петрівська дитяча школа мистецтв» дитина [PERSON], навчається в 1 (першому) класі хореографічного відділу Комунального позашкільного навчального закладу «Петрівська дитяча школа мистецтв» та в складі шкільного ансамблю «Барвінок» з 06.06.2017 року по 18.06.2017 року приймає участь в міжнародному фестивалі-конкурсі дитячої творчості «Світ, мистецтво, море», Болгарія, м. Варна («Золоті піски») (а.с. 14). Як видно з довідки № 53 від 23.02.2017 року Комунального позашкільного навчального закладу «Петрівська дитяча школа мистецтв» ансамблю «Барвінок», до складу якого входить дитина - [PERSON], приймає участь в хореографічних фестивалях та конкурсах як в Україні так і за її кордоном. В концертній діяльності колектива заплановані виїзди в Болгарію, Польщу, Германію, Францію (а.с.24 ). Згідно копій фіскальних чеків, що містяться в матеріалах справи, видно, що позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням про надання ним нотаріально посвідченої заяви-згоди для виготовлення проїзного документу для доньки та дозволу на її виїзд за кордон (а.с. 16). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, на даний час будь - якої відповіді щодо надання згоди для виготовлення проїзного документу для доньки та дозволу на її виїзд за кордон від відповідача не надійшло. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27 січня 1995 року, зі змінами і доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, також у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, зі змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ч.7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача, щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон є безпідставною і такою, що порушує права дитини на всебічний розвиток та свободу пересування. Враховуючи вищезазначене, з метою захисту прав та інтересів дитинипозов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту та згоди на виїзд дитини за кордон належить задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір сплачений позивачкою при поданні позову у розмірі 640, 00 грн ( а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved