Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

22 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,зазначивши заінтересованими особами - Новомосковську районну державну нотаріальну контору Дніпропетровської області та [PERSON] . Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. 20 січня 2020 року заявник [PERSON] звернулася до суду з уточненою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення,зазначивши заінтересованими особами - Новомосковську районну державну нотаріальну контору Дніпропетровської області та [PERSON] . В обґрунтування заяви, з урахуванням уточнених вимог, [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 4,500 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП НВ № 011561, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11561 від 22 травня 2000 року. За життя, [INFO] її мати [PERSON] склала заповіт на користь своїх доньок, яким заповіла [PERSON] (заінтересована особа) житловий будинок [ADDRESS] та [PERSON] земельну ділянку площею 4,500 гектарів в межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП «Колос» Миколаївської сільської ради. Заявник [PERSON] зазначила, що у встановлений законом строк вона звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але відповіддю державного нотаріуса за вих. №507/02-14 від 16 жовтня 2019 року у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку із наявністю розбіжностей в написанні імені спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 10 серпня 2015 року ім`я спадкодавця зазначено як[PERSON] , а Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданий 22 травня 2000 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів на ім`я [PERSON] . Крім того, заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 15 грудня 2003 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Чміль С.В. та зареєстрований за № 253, в якому зазначено, що заповідана земельна ділянка площею 4,500 га. належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданого 22 травня 2000 року Новомосковською районною державною адміністрацією. Зазначені розбіжності унеможливлюють оформлення та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . У зв`язку з наведеним, [PERSON] , посилаючись на вимоги п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, просила суд: -встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданого 22 травня 2000 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення XII сесії XXIII скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів № 5 від 28 квітня 2000 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,500 гектарів в межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП «Колос» Миколаївської сільської ради, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11561 на ім`я [PERSON] , був фактично виданий [PERSON] , померлої [INFO] ; -встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що в заповіті від 15 грудня 2003 року, підписаного заповідачем [PERSON] , мешканкою [ADDRESS] , посвідченого секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Чміль С.В., зареєстрованого за № 253 в частині, відповідно до якої [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 4,500 га, що підтверджується Державним актом ДП НВ № 011561, виданим 22 травня 2000 року Новомосковською районною радою, фактично стосується земельної ділянки площею 4,500 га право власності якої підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданого 22 травня 2000 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення XII сесії XXIII скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів № 5 від 28 квітня 2000 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,500 гектарів в межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП «Колос» Миколаївської сільської ради, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11561. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник не з`явилися, згідно заяви представника останній просив розглядати справу за його відсутності та відсутності заявника,вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не заявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані заявником докази, суд приходить до наступного. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10 серпня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 4,500 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП НВ № 011561, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11561 від 22 травня 2000 року. За життя, [INFO] [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] (заінтересована особа) житловий будинок [ADDRESS] та [PERSON] земельну ділянку площею 4,500 гектарів в межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП «Колос» Миколаївської сільської ради. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх матір`ю - [PERSON] , померлою [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але відповіддю державного нотаріуса за вих. №507/02-14 від 16 жовтня 2019 року у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку із наявністю розбіжностей в написанні імені спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 10 серпня 2015 року ім`я спадкодавця зазначено «[PERSON] », а Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданий 22 травня 2000 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів на ім`я «[PERSON] ». Крім того, заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 15 грудня 2003 року секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Чміль С.В. та зареєстрований за № 253, в якому зазначено, що заповідана земельна ділянка площею 4,500 га належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданого 22 травня 2000 року Новомосковською районною радою. Встановлено, що 22 травня 2000 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, на підставі рішення XII сесії XXIII скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів № 5 від 28 квітня 2000 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,500 гектарів в межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП «Колос» Миколаївської сільської ради, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11561. В той же час, в рішенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року, копію якого надав заявник, містяться посилання на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року, направлене до Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 2-о-208/11 за заявою [PERSON] , яким вже встановлено факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії ДП НВ № 011561, виданий Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області 22 травня 2000 року на ім`я [PERSON] фактично належить [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, із встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, в частині Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданого 22 травня 2000 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів на ім`я [PERSON] , що був фактично виданий [PERSON] , померлої [INFO] не підлягають задоволенню, оскільки дане питання вже було розглянуте іншим складом суду. Крім того, зі змісту заповіту від імені [PERSON] , посвідченого 15 грудня 2003 року секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Чміль С.В., зареєстрований за № 253, зазначено, що земельна ділянка площею 4,500 га належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 011561, виданого 22 травня 2000 року Новомосковською районною радою, а не Миколаївською сільською Радою народних депутатів, як зазначено в Державному акті. Таким чином, суд приходить до висновку, що при оформленні заповіту було допущено описку в зазначенні органу, який видав державний акт на право приватної власності на землю, замість в Миколаївської сільської Ради народних депутатів, помилково зазначено Новомосковська районна рада, а тому в цій частині вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник та його представник, в зв`язку з чим, вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial