overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири №26 по пр. Центральному (колишньому пр. Леніна), 10-А в м. Миколаєві. У заяві позивач вказав, що крім нього в спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які в даній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, у звязку з чим [PERSON] був змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки самостійно зняти відповідачів з реєстрації не може. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити, також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] є власником особового рахунку квартири №26 по пр. Центральному (колишньому пр. Леніна), 10-А в м. Миколаєві з 02.02.1994 року згідно довідки ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК №1 за вих. №3374 від 21.06.2016 року. Також, згідно вищевказаної довідки в квартирі №26 по пр. Центральному (колишньому пр. Леніна), 10-А в м. Миколаєві зареєстровані з правом на користування житловою площею: позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту про непроживання від 21.06.2016 року, який посвідчений ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК №1, відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 1998 року по теперішній час в спірній квартирі не проживають, їх особисті речі в квартирі відсутні, будь-який звязок із спірною квартирою відповідачі не підтримують. Суд зазначає, що при розгляді справи будь-яких перешкод для проживання відповідачів у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Статтею 55 Конституції України гарантується судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України власник жилого будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дітей [PERSON] 28.01.2012 року та [PERSON], 08.07.2014 та виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Вказує що 14 липня 2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO]. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білокуракинського управління юстиції Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 27. 14 травня 2015 року на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області було розірвано шлюб між [PERSON] до [PERSON]. Вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року [PERSON] було засуджено до довічного позбавлення волі. У період перебування позивача в Старобільському слідчому ізоляторі Луганської області в період часу з 14.12.2012 по 20.12.2012 та з 13.01.2013 по 18.03.2013 року фізичні та юридичні особи його не відвідували. Зазначає, що в період його знаходження в місцях позбавлення волі [PERSON] його не відвідувала. Під час спільного проживання [PERSON] часто їздив у відрядження та [PERSON] не заперечувала той факт, що під час відряджень відповідачка проводила вільний час з іншими чоловіками, неодноразово повідомляла [PERSON] про те, що [PERSON], [INFO] не є рідним сином позивача. Просить виключити з актового запису № 06 про народження [PERSON] 28 січня 2012 року відомості про батька [PERSON], та з актового запису № 38 про народження [PERSON] Васильовича 30 червня 2014 року відомості про батька [PERSON]. Надав заяву, в якій просив його позов розглянути у його відсутність та у відсутності його представника. Позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у її відсутність. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.136 Сімейного кодексу України - особа яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство. У разі доведеності відсутності кровного споріднення з дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином порушене право позивача підлягає захисту, слід виключити відомості про [PERSON] як батька з актового запису про народження дітей. На підставі ст.136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 12.08.1995 року в виконавчому комітеті Ріп'янської сільської ради Калуського району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилося двоє дітей, які на даний час вже повнолітні. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, відсутня взаємна повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї, разом не проживають більше трьох років, і подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Галицького районного суду від 29.07.2016 року сторонам був наданий термін для примирення з можливістю зберегти сім'ю, однак примирення між подружжям не відбулося і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.08.1995 року в виконавчому комітеті Ріп'янської сільської ради Калуського району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 260584 від 12.08.1995 року (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникали конфлікти, разом не проживають більше трьох років. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 22.07.2004 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, мають двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте починаючи з 2014 року сімейні стосунки почали різко псуватися, виникали систематичні суперечки у щоденному побуті. Відповідач постійно предявляла йому претензії з будь-якого приводу, абсолютно не розуміючи його фізичний та духовний стан, не вникала у сутність його проблем. Відповідач нездатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову міцних сімейних стосунків між ними та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, тому вирішив шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та доповнив, що їх із відповідачкою сімя фактично розпалася, подружні відносини не підтримують, а він уже проживає з іншою особою жіночої статі тому продовження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти позову не заперечила (а.с.10). Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони одружилися 22.07.2004 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 05 у Торчиновицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області. У звязку із одруженням відповідач змінила прізвище Ковальчук на Кулик (а.с.4). У цьому шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], 26.01.2005 року та [PERSON], 24.03.2014 року, які за спільною згодою сторін залишилися проживати з відповідачкою. Згідно показань сторін, даних в судовому засіданні 20.07.2016 року, останні кілька років між ними виникали непорозуміння, у звязку з чим позивач залишив сімю. У відповідності зі ст.111 СК України суд зупиняв розгляд справи з метою збереження сімї сторін, але у встановлений судом строк вони не досягли порозуміння так як позивач за цей час вступив у фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою. Частиною 2 ст.112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 17.05.2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з квітня 2016 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи, надала заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 17.05.2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 170. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2016 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, у звязку з навчанням. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є її батьком.В даний час позивач повнолітня, продовжує навчання у Дніпропетровському Національному Університеті ім. Олеся Гончара на бюджетній основі. Матеріальної допомоги на її утримання відповідач [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та має постійний заробіток. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у звязку з навчанням до закінчення строку навчання, а саме до 24.06.2020 року Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.7. Відповідно до довідки Дніпропетровського Національного Університету ім. Олеся Гончара від 06.10.2016 року № 87-225-1189 [PERSON] продовжує навчання та є студенткою 2 курсу, денного відділення факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства, навчається на бюджетній основі. Згідно з навчальним планом термін навчання триває з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року а.с. 20. Оскільки позивач [PERSON] просить стягнути аліменти на навчання до 24.06.2020 року, а згідно довідки за вих.. № 87-225-1189 від 06.10.2016 року термін навчання закінчується 30.06.2019 року, суд вважаєнеобхідним позов задовольнити частково і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу на користь доньки [PERSON], [INFO], на її утримання до закінчення нею навчання по 30.06.2019 року, починаючи з 22.06.2016 року. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 05.06.1995 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6503304035564), надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила відновити дівоче прізвище «Крамар». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи, надав заяву, згідно якої просив розглянути справи без його участі. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 05.06.1995 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №363. Сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи проживає із матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

22.06.2016року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №534. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2015 року. На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що з 15.10.2011року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.5. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], а.с.3, 4 Шлюбні відносини припинили з жовтня 2015 року. На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 26.11.2011 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 04.05.2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.19) Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.20) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. З заяви поданої заявником, [PERSON] вбачається, що 23 грудня 2015 року помер її батько, [PERSON], який проживав в [INFO], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке вона бажає успадкувати. Згідно складеного заповіту від 08.11.2013 року все своє майно батько заповіла їй, своїй дочці [PERSON] Вона звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може, оскільки в її свідоцтві про народження в графі батько прізвище зазначено не вірно, як [PERSON], а в свідоцтві про смерть батька значиться, як [PERSON]. Документів, які б підтверджували зміну батьком прізвище не має. Тому встановити вказаний факт родинних відносин між нею та її батьком іншим шляхом, крім судового порядку, не може. Заявник в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви заявником, [PERSON] заявлені вимоги підтримує повністю з викладених у заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, попередньо надіслав заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог [PERSON] і просить справу розглядати у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повністю до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON], яка до одруження була [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10) є дочкою, [PERSON] (а.с.9), який помер 23.12.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 220758 від 25.12.2015 року (а.с.7). З копій свідоцтва про смерть та заповіту стверджується, що прізвище померлого [PERSON] (а.с.7-8), а при оформленні свідоцтва про народження дитини його прізвище було записане не вірно, як [PERSON] замість правильно [PERSON], як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9). З довідки виданої Дубовецькою сільською радою Галицького району за № 533/02-17 від 15.06.2016 року стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа, і є батьком [PERSON] (а.с.12). Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. За наведених вище обставин і доказів суд вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст. 256 ч.1 п. 1 ЦПК України,

Outcome: approved