Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

23.08.2018 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку [ADDRESS], в якому зареєстрована, але з квітня 2014 року не проживає її донька [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], де одружилась та має свою сім'ю. Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування будинком, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Позивач являється власником 13/25 частин будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.10.2001, зареєстрованим в реєстрі за №4956. З інформації відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради Сумської області від 20.08.2018 №15-11/3424 вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується будинковою книгою. Згідно довідки квартального комітету «Гусинський» від 06.06.2018 №386, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає за даною адресою з 2014 року. Враховуючи, що відповідачем не оспорено, що вона з 2014 року не проживає в зазначеному житловому будинку без поважних причин, наявні підстави для задоволення вимог позивача та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Лише в разі відмови компетентного органу вчинити дії зі зняття відповідача з реєстрації на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у позивача може виникнути право на звернення до суду у порядку адміністративного судочинства. Таким чином, вимога щодо примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial