Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

22 листопада 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в 2013 році між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №25589/03-К про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 05 червня 2013 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з [PERSON] укладено додатковий договір №1 до договору, відповідно п.1.1.4 якого [PERSON] відкрито кредитну лінію у сумі 11\~000,00 грн. зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом. Відповідно до п.4.4 договору [PERSON] зобовязався щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. [PERSON] не виконав зобовязання, у звязку з чим, станом на 20 липня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 8\~374,51 грн., яка складається з тіла кредиту 6\~880,90 грн., заборгованості по процентам 1\~049,12 грн., інфляційного збільшення заборгованості 200,80 грн., три проценти річних від суми заборгованості 243,69 грн. Просять суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], діючий в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності від 08 листопада 2016 року (а.с.42), не зявився, суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.38 зв.ст.). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр» №227 (5847) від 02 грудня 2016 року) (а.с.41). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 05 червня 2013 року уклали кредитний договір, що складається з договору №25589/03-К про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та додаткового договору №1 до договору №25589/03-К, відповідно до якого відповідач [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 11\~000,00 грн. зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом (а.с.5-7). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20 липня 2016 року становить 8\~374 грн. 51 коп., з яких: -тіло кредиту - 6\~880 грн. 90 коп., -заборгованість по процентам 1\~049 грн. 12 коп., -інфляційне збільшення заборгованості 200 грн. 80 коп.; -три проценти річних від суми заборгованості 243 грн. 69 коп.(а.с.11-29). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати (судовий збір 1378 грн. 00 коп. та витрати повязанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача 630 грн. 00 коп.) в розмірі 2 008 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved