Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

23 травня 2017 року голова Зуєвецької сільської ради Миргородського району [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передання спадкового майна у власність територіальної громади. На підтвердження заявлених вимог сільський голова зазначає, що 30 серпня 2008 року померла жителька с. Зуївці Миргородського району [PERSON], внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, площею 4,0062 гектара, з кадастровим номером 5323282400000050070, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 111537, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010454500436. Враховуючи, що в померлого спадкодавця відсутні спадкоємці, заявник звернувся до суду з відповідною заявою, просить визнати спадщину відумерлою та передати наявну земельну ділянку у власність територіальної громади с. Зуївці. В судове засідання представник Зуєвецької сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. Сільська рада направила на адресу суду клопотання про розгляду справи у відсутність їхнього представника, вимоги заяви сільська рада підтримала та просила задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення заяви управління не висловило. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] померла 30 серпня 2008 року, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с.18). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку, площею 4,0062 гектара, з кадастровим номером 5323282400000050070, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 111537, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010454500436 (а.с.4). На момент смерті 30.08.2008 [PERSON] була зареєстрована і проживала сама в [INFO], що підтверджується довідкою, виданою Зуєвецькою сільською радою Миргородського району Полтавської області №02-25/395 від 22.05.2017 (а.с.11). Згдіно з повідомленнями Другої миргородської державної нотаріальної контори спадкова справа по померлу 30 серпня 2008 року [PERSON] не заводилася (а.с.31). Згідно з довідкою виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради № 02-37/263 від 22.05.2017 за життя заповіт не складався, до Зуєвецької сільської ради щодо оформлення спадщини після померлої [PERSON] спадкоємці чи інші особи не зверталися, в результаті дослідження погосподарських книг обліку можливих спадкоємців померлої [PERSON] не встановлено (а.с.10). Згідно з ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] у вигляді права власності на земельну ділянку в розмірі 4,0062 гектара, яка розташована на території Зуєвецької сільської ради ніким не прийнята, а з часу відкриття спадщини сплинув однорічний строк, то суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині визнання спадщини відумерлою. Заява ж в частині передання у власність територіальній громаді спадкового майна не може бути задоволена судом, оскільки, згідно з абз. 15 п. 9 [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

Outcome: partial