Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

22.12.2016 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи вимоги тим, що 24 червня 2014 року, о 20.00 годині [PERSON], керуючи власним мопедом «LONCIN» по вул. Радянській в м. Фастів Київської області, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «БМВ-730» під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого зазначені транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Київської області від 29.12.2014 року водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль марки «БМВ-730» на праві приватної власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого зареєстрована в ПрАТ «СК Статут» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС-7310888, терміном дії з 20.09.2013 року по 19.09.2014 рік. [PERSON] висновку експертного дослідження № 9476від 02.09.2014 року, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП з урахуванням відновлювального ремонту становить 33\~704,44 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була, тому з метою отримання страхового відшкодування, він звернувся до позивача з відповідною заявою. На час скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було прийняте рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 28087,03 грн. [PERSON] того, були сплачені кошти ТОВ «ЕАК «Довіра» за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів в розмірі 901,00 грн. Виходячи з викладеного, у позивача виникло право зворотної вимоги з [PERSON], як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складає 28\~988,03 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу без присутності представника МТСБУ на підставі поданих документів, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за\~ правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2014 року, о 20.00 годині [PERSON], керуючи власним мопедом «LONCIN» по вул. Радянській в м. Фастів Київської області, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «БМВ-730», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого зазначені транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищевказаної ДТП підтверджується постановою Апеляційного суду Київської області від 29 грудня 2014 року (а.с.15,16). [PERSON] № АС/7310888, термін дії якого з 20.09.2013 року по 19.09.2014 року, [PERSON] уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 20.09.2013 року (а.с. 10). 13.02.2015 року [PERSON], який є власником пошкодженого автомобіля «БМВ-730», звернувся із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.06.2014 року (а.с.27). Моторним (транспортним) страховим бюро України був виданий наказ № 1244 від 10.03.2015 року, на підставі якого вирішено відшкодувати на рахунок [PERSON] 28087,03 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 28). Відповідно до платіжного доручення № 1/24256 від 10.023.2015 року, страхове відшкодування в розмірі 28087,03 грн. було виплачено позивачем [PERSON]В.(а.с.29). Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,\~ включаючи\~ витрати\~ на\~ усунення пошкоджень, зроблених\~ навмисно\~ з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував\~ транспортним\~ засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. [PERSON] п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. [PERSON] ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,\~ іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. [PERSON] ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі28087,03 грн. та задовольняє позов в цій частині. При цьому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову про стягнення витрат на залучення аварійного комісара, оскільки стягнення витрат на послуги аварійного комісара не передбачено чинним законодавством, оскільки ці витрати не віднесені до фактичних витрат, що були сплачені потерпілому, а є наслідком виконаних робіт за дорученням МТСБУ. [PERSON] того, умови та порядок провадження діяльності аварійних комісарів, які з'ясовують причини настання страхового випадку та визначають розмір збитків відповідно до Закону України «Про страхування», визначені Типовим положенням про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №8 від 05 січня 1998 року, відповідно до ст. ст. 2, 5 якого аварійний комісар - особа, яка з'ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг та діяльність аварійного комісара щодо з'ясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком. Відповідно до ст.ст. 16, 17 зазначеного Типового положення на підставі проведеного дослідження і зібраних документів аварійний комісар складає аварійний сертифікат. Аварійний сертифікат - це документ, в якому зазначаються обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди. За вимогами п.п. 18, 19, 20 Типового положення аварійний комісар, який складає аварійний сертифікат, несе персональну відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у ньому і такий сертифікат підписується аварійним комісаром, що з'ясував обставини і причини настання страхового випадку, і завіряється штампом. Аварійний сертифікат складається у двох примірниках, один з яких видається страховику (страхувальнику), а другий зберігається в аварійного комісара. Матеріали справи не містять аварійного сертифікату, складеного відповідно до зазначеного положення, внаслідок чого підстав для стягнення витрат на залучення аварійного комісара суд не вбачає. Відповідно до п. 8 Порядку залучення моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 23.02.2006 року № 5417 (у редакції розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 року № 671), МТСБУ здійснює оплату послуг представників МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду (на момент проведення оцінки матеріального збитку автомобіля - в редакції пункту 9 «МТСБУ здійснює оплату послуг аварійних комісарів за рахунок коштів фонду захисту потерпілих»). Статтею 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік витрат, які відшкодовуються страховиком у разі пошкодження транспортного засобу. До цього переліку не віднесено витрати страхувальника на проведення експертиз. [PERSON] того, пунктом 7 вищевказаного Порядку передбачено, що МТСБУ зобов'язане відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) лише у разі, якщо представник МТСБУ не з'явився у визначений у пункті 6 цього Порядку строк та потерпілий скористався своїм правом відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що потерпілий звертався до МТСБУ з приводу встановлення розміру збитків і представник останнього не з'явився у встановлений строк. Таким чином, витрати МТСБУ в розмірі 901,00 грн. не входить до суми страхового відшкодування, оскільки такі витрати не є складовою регламентної виплати, а тому підстави для стягнення цих витрат із відповідача відсутні. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1335,28 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial