Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

23.10.2015 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна», звернулася до суду із вказаним позовом. Мотивувала наступним. 30.11.2013 року близько 18 год. 00 хв. на 197 км. а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Citroen Junpy», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2013 року [PERSON] визнано винним у спричиненні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у [PERSON] «СК «Провідна» за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1512082, згідно якого страхова компанія взяла на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Citroen Junpy», державний номерний знак [NUMBER]. Полісом передбачений ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - в розмірі 50000 грн. , розмір франшизи - 500 грн. 02.12.2013 року власник автомобіля ВАЗ 21099 [PERSON] звернувся до [PERSON] «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Останньому 10.01.2014 року на підставі страхового акту №2300030534 від 10.01.2014 року виплачено страхове відшкодування в сумі 3\~151, 99 грн. [PERSON], як водій, що спричинив ДТП, не повідомив [PERSON] «СК «Провідна», як страховика, про вказаний страховий випадок у строки, передбачені законодавством. Згідно підпункту «ґ» пункту 1.1 статті 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 33 цього Закону. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути на його користь з [PERSON], в порядку регресу, 3151 грн. 99 коп., а також судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] у останнє судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. У судовому засіданні 18.11.2015 року [PERSON] позов не визнав. Не заперечував, що порушив Правила дорожнього руху, не заперечував сам факт ДТП та те, що його наслідком стадо пошкодження автомобіля [PERSON], проте, вказував, що про його обов»язок повідомляти страхову компанію про ДТП у полісі не зазначено, тому він про це не знав, а тому немає підстав для проведення з нього стягнення. Крім цього, звертав увагу суду, що у протоколі про адміністративне правопорушення було записано про дотичне зіткнення двох автомобілів, що не відповідає дійсності, так як в обох автомобілях було пошкоджено передню частину; також в усіх документах по ДТП є розбіжності у написанні часу ДТП: в одних 18-00 год. , в інших 18.20 год. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»вився, повістка направлялася за місцем реєстрації, тому відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. За згодою позивача проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, у взаємному звязку встановив наступне. Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2013 року, яка набрала законної сили, встановлено, 30.11.2013 року близько 18 год. 00 хв. на 197 км. а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Citroen Junpy», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого транспортний засіб отримав механічне пошкодження. Таким чином, [PERSON] визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху, наслідком чого стала ДТП і пошкодження транспортного засобу. Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Штраф ним сплачено, постанова не оскаржувалася. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у [PERSON] «СК «Провідна» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1512082, згідно якого страхова компанія взяла на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Citroen Junpy», державний номерний знак [NUMBER]. Полісом передбачений ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - в розмірі 50000 грн. , розмір франшизи - 500 грн. Страховим випадком, згідно полісу, є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до вимог чинного законодавства України та умов страхування назване ДТП було визнано страховим випадком, про що складено страховий акт №2300030534 від 10.01.2014 року 02.12.2013 року власник автомобіля ВАЗ 21099 [PERSON] звернувся до [PERSON] «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування, тобто про страховий випадок страхову компанію повідомила потерпіла особа, а не страхувальник. Доказів протилежного відповідач не надав. Згідно розрахунку суми матеріального збитку № [NUMBER] від 26.12.2013 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER] склала 3151 грн. 99 коп.. На підставі страхового акту № 1 від 10.01.2014 року [PERSON] «СК «Провідна» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в сумі 3151 грн. 99 коп., що підтверджено платіжним дорученням [PERSON] «СК «Провідна» № 001426 від 10 січня 2014 року та відомістю для виплат страхових відшкодувань №ВПТ-006969 від 09.01.2014 року. За ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту «ґ» пункту 1.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 33 цього Закону. Відповідно до ст. 33.1.1, ст. 33.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обовязків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Таких доказів відповідач суду не надав. Оскільки [PERSON], будучи винним у виникненні ДТП, не повідомив [PERSON] «СК «Провідна» про страховий випадок у строки передбачені законодавством, то з нього на користь страхової компанії в порядку регресу стягується сплачена сума страхового відшкодування. Позов задовольняється повністю. Заперечення відповідача на позов сприйняті критично, так як незнання закону не звільняє від юридичної відповідальності (ч.2 ст. 68 Конституції України), крім цього, в межах даного позову суд не повинен з»ясовувати обставини ДТП (його час, яким чином відбулося зіткнення транспортних засобів і ін.), адже на даний час є нескасована постанова в справі про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2013 року, якою встановлена вина страхувальника, і яка є обов»язковою для суду, що розглядає цивільний позов. В той же час відповідач визнав, що про страховий випадок [PERSON] «СК «Провідна» не повідомляв, тому, відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, вказана обставина доказуванню не підлягає. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] «СК «Провідна» документально підтвердив сплату судового збору в сумі 1218,00 грн. Вказана сума стягується на його користь з відповідача.

Outcome: approved