Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

24.03.2016 ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №АВН0RH130330130 від 10.09.2014 у розмірі 11864 гривні 78 копійок, яка складається з: 7367 гривень 72 копійки - заборгованість за кредитом, 7 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1254 гривні 08 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2194 гривні 30 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 гривень -(фіксована частина), 541гривня 18 копійок (процентна складова) (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №АВН0RH130330130 від 10.09.2014 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Позивач стверджує, що виконав свої зобов'язання за договором і надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Позивач стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10.03.2016 має заборгованість 11864 гривні 78 копійок, яка складається з: 7367 гривень 72 копійки - заборгованість за кредитом, 7 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1254 гривні 08 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2194 гривні 30 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 гривень -(фіксована частина), 541гривня 18 копійок (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно з поданим одночасно з позовною заявою клопотанням представник позивача просив позов розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи без його присутності не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір №АВН0RH130330130, що підтверджується укладеною сторонами Заявою позичальника №АВН0RH130330130 від 10.09.2014 року (а.с.5). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Як встановлено зі змісту Заяви позичальника №АВН0RH130330130 від 10.09.2014, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначеного письмового документа (а.с.5). Відповідно до змісту вказаної Заяви №АВН0RH130330130 від 10.09.2014, відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку www.a-bank.com.ua, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Зі змісту підписаної сторонами Заяви позичальника №АВН0RH130330130 від 10.09.2014 року встановлено, що сума кредиту становить 7838 грн. (п.1), строк кредиту 23 місяця з 10.09.2014 по 09.08.2016 включно (п.2), відсоткова ставка (фіксована) 0,12% річних (п.3), щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту - 156,76 грн.(п.6). Сторонами також визначено: щомісячний платіж 341,20 грн., а з 21.06.2015 - 497,96грн., період сплати з 16 по 20 число кожного місяця (п.7) (а.с.5). Відповідно до змісту п.9 «а» Заяви позичальника кредит надається на оплату товару, тобто на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.3.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт)), затверджених головою правління ПАТ «А-БАНК» (а.с.6-12), при виникнення будь-якої з наступних подій, в тому числі порушення позичальником зобов'язань відповідно до Договору, Банк на власний розсуд має право, в тому числі змінити умови договору - зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором в повному обсязі. Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має права нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше й гривня за кожен день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Згідно з вимогами п.5.3 Умов надання споживчого кредиту при порушення Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором (а.с.4) встановлено, що станом на 10.03.2016 року за відповідачем [PERSON] за договором №АВН0RH130330130 від 10.09.2014 рахується заборгованість на загальну суму 11864 гривні 78 копійок, яка складається з: 7367 гривень 72 копійки - заборгованість за кредитом, 7 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1254 гривні 08 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2194 гривні 30 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 гривень -фіксована частина, 541гривня 18 копійок процентна складова. Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В зв'язку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в частині кредиту, відсотків та комісії є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення нарахованої неустойки вимоги, суд прийшов до висновку, що в цій частині вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи (а.с.4), внаслідок чого відповідача [PERSON] двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10823 гривні 60 копійок (десять тисяч вісімсот двадцять три тисячі шістдесят копійок), яка складається з: 7367 гривень 72 копійки - заборгованість за кредитом, 7 гривень 50 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1254 гривні 08 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2194 гривні 30 копійок - нараховану банком пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору (а. с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial