Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

23 червня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 27 грудня 1997 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та несумісності характерів, що призвело до втрати почуттів один до одного. З листопада 2018 року подружні відносини між ними остаточно припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09 липня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, однак надала суду заяву з клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 34) Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 35) Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 27 грудня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис № 1075 (а.с. 14). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 12-13). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2018 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Крім того, згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги №0306 від 03 червня 2020 року, укладеному між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Пашніна і партнери» та додатку №1 до вказаного договору від 03.06.2020 (а.с.19-20) Зокрема, адвокатом Пашніною А.В. надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді складання позовної заяви, надання усної консультації, підготовки документів (додатків до позовної заяви) до суду, згідно акту прийму-передачі наданих послуг від 04.06.2020 за договором № 0306 про надання правової допомоги від 03.06.2020 (а.с.24), за що позивачем було сплачено адвокату 800,00 гривень, на підтвердження чого суду надано квитанцію 0.0.172.6482205.1 від 04.06.2020 (а.с.25). Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 800,00 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved