Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

23.04.2020 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 січня 2018 року між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 23 січня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 104 853,75 грн, яка складається з наступного: 43 450,54 грн - заборгованість за тілом кредиту; 61 403,21 грн - заборгованість за пенею та комісією. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 30 квітня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 30.07.2020 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги визнала частково, а саме визнала заборгованість за тілом кредиту, проте заперечувала проти нарахованих штрафних санкцій, оскільки згідно договору, штрафні санкції нараховуються не більше, ніж за 210 днів, а тому просить зменшити розмір штрафних санкцій. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Між позивачем та відповідачем 03 січня 2018 року був укладений Договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 23 січня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 104 853,75 грн, яка складається з наступного: 43 450,54 грн - заборгованість за тілом кредиту; 61 403,21 грн - заборгованість за пенею та комісією. Однак згідно тарифів неустойки, наданих Банком вбачається, що нарахування відсотків за порушення зобов`язань за кредитом здійснюється в строк до 210 днів з моменту виникнення заборгованості. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідачки перед банком виникла 01.12.2018 року, а тому суд вважає, що нарахування позивачем заборгованості за комісією та пенею згідно Договору від 03.01.2018 року, укладеного з [PERSON] закінчилось 01.06.2019 року, у зв`язку з чим сума нарахованої комісії та пені за прострочення погашення заборгованості складає 23 773,25 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, комісією та пенею у розмірі 23 773,25 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 102 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial