Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

23.05.2016 року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 21.10.2015 року. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Представник відповідача Миколаївської міської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та її дочка [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті їхнього чоловіка та батька [PERSON], який помер 21.10.2015 року. На момент відкриття спадщини позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі з померлим [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ФП №016628, виданим виконкомом Парутинської селищної ради Очаківського району. Неповнолітня [PERSON] є дочкою позивачки [PERSON] і померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження 1-ФП №124025, виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції. Спадкову масу, після померлого чоловіка та батька [PERSON] складає двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]., загальною площею 41,7 кв. м. та, житловою площею 27,1 кв. м., яку йому подарувала його матір [PERSON] за договором дарування від 22.06.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №1467. Мати померлого [PERSON] [PERSON] також померла 05.05.2015 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 40/2015, яка була заведена після смерті [PERSON], позивачі прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом 6-місячний термін звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті їх чоловіка та батька - [PERSON], який помер 21.10.2015 року, у звязку з тим, що право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], не було оформлено належними чином, а саме у звязку з відсутністю даних про державну реєстрацію договору дарування вказаної квартири (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2016 року). Згідно довідки, виданої Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації від 27.04.2016 року за №1082, право власності на квартиру за спадкодавцем [PERSON] не було зареєстроване. Станом на 28.12.2012 року за даними ММБТІ власником квартири була [PERSON]. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який почав діяти з 01.01.2013 року право власності також не було зареєстроване. Вказані обставини змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх та доньки спадкових прав. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачі у відповідності до ст. 1261 ЦК України відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Частиною першою ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Оскільки позивачі не мають іншої можливості оформити свої спадкові права на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], після смерті їх чоловіка та батька - [PERSON], у звязку з відсутністю реєстраційного запису про реєстрацію договору дарування вказаної квартири, хоча фактично право власності на квартиру було передано, сторони за договором дарування вчинили відповідні дії по передачі майна спірної квартири у власність спадкодавця [PERSON], який за життя постійно мешкав у квартирі, був зареєстрованим та ніс витрати по її утриманню, позивачі вважають, що у них виникло право власності на вищезазначену квартиру у порядку спадкування за законом. Таким чином, захистити свої майнові права позивачі мають можливість лише у судовому порядку, у зв'язку з чим суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved