Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

23.02.2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням суду від 04.01.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Рішенням суду від 16.12.2010 р. частково задоволено позов [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки він займається стоматологічною практикою в двох орендованих приміщеннях, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно. Крім того, просила стягнути з відповідача індексацію суми аліментів за період з серпня 2010 року по квітень 2016 року в сумі 6149 грн. 60 коп. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач погодився виплачувати аліменти в розмірі 750 грн. на місяць. Посилався на скрутний матеріальний стан та перебування на його утриманні непрацездатних батьків похилого віку. Проти стягнення індексації заперечував у повному обсязі, посилаючись на відсутність правових підстав для її нарахування. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.2007 року, сторони у справі є батьками - [PERSON], [INFO] Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-1528/10 від 16.12.2010 року, частково задоволено позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, до її повноліття. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Абзацами 3, 4, 5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду від 16.12.2010 року (400 грн. на місять), а також загальновідомі факти значного знецінення національної грошової одиниці гривні протягом 2014-2015 років, підвищення законодавчо встановленого прожиткового мінімуму, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню. Згідно довідки про доходи позивача № 4291/13-10 від 30.05.2016 р., дохід за 2013 р. складає - 2000 грн., за 2014 р. - 96124 грн., за 2015 р. - 78460 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на час розгляду справи у суді офіційно працює та, згідно довідки Новоград-Волинської ОДПІ, його дохід за 2013 р. складає 27 860 грн., за 2014 р. - 25120 грн., за 2015 р. - 29950 грн. Обидві сторони є самозайнятими особами, які надають схожі медичні послуги як приватні стоматологи. Суд критично оцінює довідку податкової інспекції про доходи відповідача, оскільки зазначена у ній інформація має декларативний характер. З урахуванням положень чинного законодавства про порядок здійснення господарської діяльності самозайнятими особами, обов'язок підтвердження суми фактичних доходів та їх перевірка законом не передбачені. Отже, надану інформацію неможна вважати достовірною, а доказ безспірним. Суд бере до уваги посилання відповідача на факт перебування на його утриманні непрацездатних батьків. Разом з тим, згідно наданих довідок вбачається, що [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1217,24 грн., [PERSON] - 1602,12 грн., що перевищує встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Позивач будь-яких доказів на обґрунтування розміру аліментів в сумі 1500 грн. на місяць, суду не надала. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини, є сумую, що відповідає обов'язку батька забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача. Отже, суд частково задовольняє дану позовну вимогу та збільшує розмір аліментів до 1000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Індексація грошових коштів проводиться відповідно до Порядку проведення індексації грошових коштів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року за № 1078. Аналогічна правова позиція викладена у викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року №6-113цс13 за наслідками перегляду справ з підстав неоднакового застосування законодавства судом касаційної інстанції при розгляді подібних спорів. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України таке рішення Верховного Суду України є обов'язковим для судів України. Як вбачається з матеріалів справи, розмір аліментів визначений судом про стягнення з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі 400 грн. і позивачем надано розрахунок індексації аліментів за період з 01.08.2010 року по 30.04.2016 року в розмірі 6149,60 грн., правильність якого не заперечувалась відповідачем. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення індексації в розмірі 6149,60 грн. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial