Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 22 січня 2018 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 15 липня 1979 року по 1996 рік він працював в КПС ім. Калініна, яке в подальшому було реорганізовано в КСП «Калиновицьке». Під час розпаювання земель КСП «Калиновицьке» його було включено до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна Варвинського району Чернігівської області, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧНВ 00003, виданого 27 жовтня 1994 року [PERSON] сільською радою. Розпаювання земель КСП «Калиновицьке» проводилося в 1996 році на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області № 277 від 16 серпня 1996 року. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на його імя не реєструвався. На підставі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п.п. 23-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, ст. 152 ЗК України просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 4,62 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, оскільки він набув права на земельну частку (пай) з дня видачі Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧНВ 00003, виданого 27 жовтня 1994 року [PERSON] сільською радою, хоча і не отримав сертифіката на право на земельну частку (пай). До початку судового розгляду позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяви про проведення судового розгляду без їх участі, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 31, 34). Від в.о. старости Калиновицького старостинського округу [PERSON] селищної ради Чернігівської області [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представників округу, відповідно до якої позов визнають та не заперечують проти його задоволення (а.с. 27). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився. Від голови [PERSON] районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без участі представника, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 33). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. 27 жовтня 1994 року на підставі рішення 1-ї сесії 22-го скликання [PERSON] сільської ради колективному сільськогосподарському підприємству імені Калініна на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ЧНВ 00003, згідно якого передано в колективну власність 1475,1 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). До акту додавався список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де під номером 43 зазначений [PERSON] (а.с. 12, 13). Відповідно до трудової книжки колгоспника [PERSON] останній вступив у члени колгоспу імені Калініна [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області 15 липня 1979 року та звільнений з членів КСП «Калиновицьке» згідно поданої заяви 25 квітня 1996 року (а.с. 10). Як вбачається з довідки міжрайонного управління у [PERSON] та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 17 січня 2018 року, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не реєструвався (а.с. 13). Вартість земельної ділянки (паю) по сертифікату на право на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради станом на 01 січня 2018 року становить 137\~572,84 грн. Середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 4,62 га. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд приходить до висновку про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) в складі земель колективного сільськогосподарського підприємства імені Калініна на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, оскільки на час видачі державного акту на право колективної власності на землю серії ЧНВ 00003 від 27 жовтня 1994 року він був членом КСП імені Калініна відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, хоча і не отримав в подальшому відповідний сертифікат. Статтями 15, 16, 20 \~ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідачі [PERSON] сільська рада Варвинського району Чернігівської області в особі Калиновицького старостинського округу [PERSON] селищної ради Чернігівської області та [PERSON] районна державна адміністрація Чернігівської області не заперечують проти визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай). Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved