Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Пат КБ «Приватбанк» про зняття заборони нотаріуса на відчуження квартири, на обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 15.05.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір щодо надання кредиту на суму 62749,91доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором було укладено договір іпотеки, предметом якого крім іншого майна, була квартира [ADDRESS] яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажі. 16.05.2008року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу при посвідченні договору іпотеки на вищезгадане жиле приміщення, цього ж дня нотаріусом було накладено заборону, зареєстрованого в реєстрі за №2394, на вищезгадане жиле приміщення. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 25.07.2011 року вищезгаданий договір іпотеки в частині передачі [PERSON] в іпотеку квартири [ADDRESS] було визнано недійсним з підстав передбачених ч.1-3,6 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. У зв'язку з тим, що дане рішення набрало законної сили, а зняти заборону на відчуження спірного жилого приміщення приватний нотаріус відмовив, що створює йому перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, позивач посилаючись на вищенаведені обставини, просить зняти накладену приватним нотаріусом заборону на його відчуження. Представник позивач [PERSON], який діє на підставі доручення позов підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач про час і місце розгляду справи двічі був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Суд за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи доведено, що 15.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір згідно якого [PERSON] отримав від банку кредитні кошти 62749,91доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитів в розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.05.2008 року. На забезпечення виконання позичальником вказаного договору між банком та позивачем [PERSON], його майновим поручителем [PERSON],16.05.2008 року укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки, крім іншого майна, являлась і трьохкімнатна квартира [ADDRESS], власником якої є [PERSON] З листопада 2009 року позивач належним чином не виконував зобов'язання до умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 12.07.2011 року утворилась строкова заборгованість в сумі 1904доларів США. 18.03.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] і інших осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки на погашення утвореної заборгованості, в тому числі, і на жиле приміщення [ADDRESS], власником якої значиться позивач. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 25.07.2011 року, залишеного в цій частині в силі рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17.10.2011року, вищезгаданий договір іпотеки в частині передачі [PERSON] в іпотеку квартири [ADDRESS] було визнано недійсним з підстав передбачених ч.1-3,6 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. При зверненні позивача до приватного нотаріуса про зняття з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна заборони відчуження згаданого жилого приміщення, йому 26.03.2015 року було відмовлено, з посиланням на те, що кредитор не звертався із заявою про зняття такої заборони, щодо вищезгаданого жилого приміщення. В судовому засіданні представник позивач стверджував, що з приводу зняття заборони спірного жилого приміщення він звертався до ПАТ КБ «Приватбанк», але йому було відмовлено. Приймаючи до уваги, що доводи позивача відповідачем не спростовані і будь-яких доказів з цього приводу суду не надав, суд виходячи з наявних досліджених у справі доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved