Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

23.09.2021 року судом зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТзОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, ТзОВ «Вінницягаз Збут» виконує належним чином та в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 11.09.2019 року по 11.01.2021 року в сумі 15 445 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 65 коп., 3% річних - 138 (сто тридцять вісім) грн. 92 коп., збитки від інфляції - 245 (двісті сорок п`ять) грн. 37 коп. Представник позивача просив стягнути з відповідача суму боргу, 3% річних, збитки від інфляції, а також судовий збір. Представник позивача - Мосьондз С.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати дану справу у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, зареєстровані в МЮУ 06.11.2015 року № 1382/27827, норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЦК України. Розділом III Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Тобто, сторони знаходяться в договірних відносинах, проте копію підписаної форми договору про надання послуг з постачання природного газу ТОВ «Вінницягаз Збут» надати не має можливості, оскільки письмова форма такого договору між сторонами не укладалась. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до обов`язків споживача належить оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Розділом III Правил постачання закріплено, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15; від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц; від 17 січня 2019 року у справі № 486/156/17. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , які надаються ТзОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Отже, у відповідача перед позивачем виник обов`язок щодо оплати послуги з постачання природного газу та збитків завданих несвоєчасним розрахунком за вказані послуги попри відсутність двосторонньої підписаної письмової форми договору про надання послуг з постачання природного газу. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги з постачання природного газу не сплачує, чим порушує виконання вимог Типового договору про надання послуг з постачання природного газу побутовим споживачам в частині своєчасності та повноти виконання обов`язку в натурі. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по оплаті послуги своєчасно та в повному обсязі не виконує. Як вбачається з виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, послуги з постачання природного газу ним приймаються та частково оплачуються. Станом на 20.07.2021 року сума заборгованості за послуги з газопостачання за період з 11.09.2019 року по 11.01.2021 року складає 15 445,65 грн., що вбачається із виписки з фінансового стану, яка містить інформацію (відомості) про особу відповідача, про газифікований об`єкт (адреса, розмір опалювальної площі, кількість проживаючих, газові прилади), про ціну на природний газ та обсяги споживання природного газу споживачем помісячно. Крім того, за весь час прострочення [PERSON] сплати платежів відповідно до ст. 625 ЦК України на суму боргу нараховано 3% річних - 138,92 грн. та інфляційні - 245,37 грн. Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним. Розрахунок боргу відповідач не оспорив. З урахуванням встановлених обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням № 199 від 17.09.2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved