Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

22 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 11 серпня 1990 вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Спільне життя не склалося у зв`язку з відсутністю порозуміння, різними поглядами на вирішення сімейних проблем, зокрема, ведення господарства, облаштування побуту. Позивач зазначає, що будь-які спроби примиритися не дали результату. Зазначені обставини призвели до втрати почуття поваги та любові. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач уважає, що шлюб зберегти неможливо, примирення не буде, а тому просив розірвати шлюб. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін на 12 березня 2021 року. Ухвалою від 12 березня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , яку було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання. У судове засідання позивач не з`явився, але до початку розгляду справи подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов не подала, не просила про відкладення розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Отже, суд розглядає справу за відсутності відповідача [PERSON] , яка, як зазначалося вище, була належним чином повідомлена про судове засідання та не повідомила про причини неявки в судове засідання.\~ Однак, суд не постановляє заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не надав своєї згоди на проведення заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до\~ ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України\~ охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 1990 року, про що складено відповідний актовий запис № 84, місце державної реєстрації шлюбу: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області (а. с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що\~ шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено,\~ що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні\~ уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу,\~ повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини,\~ дитини-інваліда та інші обставини\~\~ життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні,\~ як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що позивач скористався правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач повторно не з`явилася в судове засідання. Суд розцінює неявку відповідача в судове засідання як байдуже ставлення до долі шлюбу, незацікавленість у його збереженні. Судом установлено, що подружнє життя не склалося у зв`язку з відсутністю порозуміння між подружжям, різними поглядами на вирішення сімейних проблем, зокрема, ведення господарства, облаштування побуту. Зазначені обставини призвели до втрати почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач зазначає, що примирення між сторонами неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не виявила своєї волі на відновлення її дошлюбного прізвища, суд робить висновок, що необхідно залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, відповідач байдуже поставилася до долі шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо судових витрат по справі суд зазначає таке: частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 2), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved