Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

23 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №827 квартири №6, розташованої в с.ГалициновеЖовтневого району Миколаївської області по вул.Центральній, буд.3, укладений 10 вересня 2002 року на Універсальній товарній біржі Марія між нею та відповідачами [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 10 вересня 2002 року між нею та продавцями [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №827 квартири №6, розташованої в с.Галицинове Жовтневого району Миколаївської області по вул.Центральній, буд.3. Договір купівлі-продажу було посвідчено на Універсальній товарній біржі Марія за №827 та зареєстровано 08 жовтня 2002 року в ММБТІ за реєстровим №263. Сторони під час укладення договору домовилися про всі відповідні умови. Після чого відбулось його виконання. Так, продавці [PERSON] та [PERSON] передали покупцю [PERSON] вказану в договорі квартиру, а остання виконала всі свої зобов'язання як покупця в повному обсязі, але нотаріально не оформила договір. В теперішній час позивачу стало відомо, що вказаний договір є недійсним, оскільки його не посвідчено нотаріусом, через що вона не може розпорядитися своїм майном, у звязку з чим звернулася до суду з позовом і просить визнати договір купівлі-продажу дійсним. Сторони в судове засідання не зявилися, своїх представників не направили, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, в якій підтримала позов та просила задовольнити. Відповідачі направили заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до письмового договору купівлі-продажу, 10 вересня 2002 року позивач [PERSON] купила у відповідачів [PERSON], [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Жовтневим РАПО Радгосп Октябрьский №43 В/Ж від 21 лютого 1997 року, зареєстрованого ММ БТІ, реєстровий №263 від 17 квітня 2001 року, про що записано в реєстрову книгу за №3. Зазначений договір також був зареєстрований в ММ БТІ за реєстровим №263 від 08 жовтня 2002 року (а.с.3). Виходячи з даних витягу з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 17.05.2016 року відомості щодо власника квартири за адресою: [ADDRESS], а також дані щодо наявності обмежень чи обтяжень відсутні (а.с.20). Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що 10 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі-продажу квартири, умови зазначеного договору сторони виконали: покупець прийняв від продавців квартиру, сплатив обумовлену суму коштів, а продавці передали її у власність позивачу, матеріальних претензій до неї не мають, що підтверджується їх заявою про визнання позову. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України ( в ред. 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки, де однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї умови тягне за собою недійсність угоди. Однак, на підставі ч.2 ст.47 ЦК України ( в ред. 1963 р.) така угода може бути визнана судом дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце в даній справі, у звязку з чим вимоги позивача суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved