Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

21 червня 2017 року до суду звернулась позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову вказує на те, що 22 листопада 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 89. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем у позивача не склалось. За час спільного проживання у них були створені нормальні сімейні стосунки, зазначає, що у них різні характери, та погляди на життя. Відповідач став зловживати алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного спяніння застосовує до позивача фізичну силу через що позивач постійно викликала поліцію, в результаті чого на нього складено адміністративний протоколи за насильницькі дії вчинені у сімї. У звязку з чим зазначає, що зникла взаємоповага один до одного і їх відносини переросли в повну байдужість один до одного. Також відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання. Фактично між ними шлюбні відносини припинились з 17.06.2017 року, відповідач залишився проживати у їхньому спільному житловому будинку, а позивач разом із дітьми перейшла проживати до своєї матері. За цих обставин на думку позивача сімейне життя та збереження сімї вважає не можливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхньої спільної дитини. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна яке є їх власністю на даний час не має. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує, однак заперечує проти стягнення з нього судового збору у розмірі 640,00 гривень. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 22 листопада 2008року укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 89, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 131295 від 22.11.2008 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 229002 від 18.08.2009 року (а.с.5). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Софіївської селищної ради [PERSON] проживає за адресою [INFO], разом із нею проживає донька [PERSON] (а.с. 6). Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Кольвах». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України вимогу відповідача щодо покладення судових витрат на позивача неможливо задовольнити, адже заявлений позов задовольно у повному обсязі, укладений шлюб між ними розірваний. Судові витрати по справі складають судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок, що підтверджено квитанцією № 0.0.790898882.1 від 21.06.2017 року, яку просить позивач стягнути з відповідача.

Outcome: approved