Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

24.02.016 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Городницької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 26-Б, який знаходиться по вул. Лісовій в смт. Городниця, Новоград-Волинського району. В обґрунтування своїх вимог зазначають, що 17.06.2003 р., 31.07.2007 року померли їх батьки [PERSON], [PERSON], після смерті яких відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок. За життя [PERSON] не зареєстрував будинок у встановленому порядку, а [PERSON] після смерті чоловіка спадщину прийняла, але свої спадкові права не оформила. Позивачі звернулись до державного нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, після смерті батьків, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтв, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивачі просять суд визнати за ними право власності на вказаний будинок, а саме, визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частин будинку, а за [PERSON] на 1/3 частину будинку. У судове засідання з'явився позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Городницької селищної ради. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 17.06.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 228474 (а.с.31). Свідоцтвом про смерті серії 1-ТП №068517, підтверджується, що 31.07.2007 року померла [PERSON] (а.с. 30) Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/3 кожному на житловий будинок № 26-Б, що розташований по вулиці Лісовій в смт. Городниця, після смерті [PERSON], який помер 17.06.2003 року, оскільки у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ. Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/3 на житловий будинок № 26-Б, що розташований по вулиці Лісовій в смт. Городниця, після смерті [PERSON], яка померла 31.07.2007 року, яка належала її чоловіку [PERSON], який помер 17.06.2003 року, оскільки вона прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального жилого будинку від 10.04.1961 р., [PERSON] було надано земельну ділянку по вул. Свердлова, 26-Б в смт. Городниця, Новоград-Волинського району. Згідно рішення Городницької селищної ради від 03.06.2009 року вул. Свердлова було перейменовано на вул. Лісову. (а.с. 15) Відповідно до довідки № 479 від 11.02.016 року [PERSON] є забудовником будинку № 26-Б в смт. Городниця, Новоград-Волинського району. (а.с. 16) Відповідно до довідки № 460 від 10.02.2016 року на момент смерті [PERSON], який помер 17.06.2003 року, та протягом 6 місяців, разом з ним проживали та були зареєстровані [INFO] в смт. Городниця [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 19) Згідно довідки № 459 від 10.02.2016 року, на момент смерті [PERSON], яка померла 31.07.2007 року, та протягом 6 місяців, були зареєстровані та проживали з нею в будинку № 26-Б в смт. Городниця [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 18) Родинний звязок позивачів зі спадкодавцями підтверджується свідоцтвами про акти цивільного стану (а.с. 25-29) Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно технічного паспорту спірний будинок був побудований до 1961 року та складається з прибудови, трьох сараїв, погребу, вбиральні, колодязя, огорожі, воріт. (а.с.10-12). Разом з тим, законодавство, що діяло на час введення будинку в експлуатацію не повязувало виникнення права власності на нерухоме майно з моментом його державної реєстрації. Побудований спадкодавцем будинок не є самочинним будівництвом і є обєктом завершеного будівництва, який введено в експлуатацію. Його будівництво та використання спадкодавцем підтверджено належними доказами. Таким чином, є достатні підстави для висновку, що спадкодавець був власником будинку за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця по вул. Лісовій 26-Б. Оформити право власності відповідно до вимог діючого законодавства на [PERSON] неможливо у звязку з його смертю. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що спадкоємцями померлого [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] та діти (позивачі у справі), які разом проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, кожний з них мав право на 1/3 частину майна, яке складається з вищезазначеного будинку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] набула право власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Спадкоємцем [PERSON] є [PERSON], який прийняв спадщину оскільки проживав з нею на час відкриття спадщини. Таким чином, позивач [PERSON] успадкував право власності на дві частки по 1/3 кожна, що разом складає частку 2/3 будинку за адресою: вул. Лісова, 26-Б, смт. Городниця, Новоград-Волинського району. Позивач [PERSON] успадкувала право власності на 1/3 частину того ж будинку. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved