Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У позові вказано, що 13.01.2014 року за договором позики передав позичальнику [PERSON] у власність 16800 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського МНО [PERSON] Згідно зазначеного договору [PERSON] зобов'язувався повернути кошти до 13.03.2014 року, однак взяті на себе зобов'язання не виконав. Відповідно до п.4 вищезазначеного договору позики, в разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України, відповідач зобов'язався повернути позивачеві суму грошей у гривнях еквіваленту 2100 доларів США, за офіційним курсом НБУ на день платежу. Як вбачається з виписки НБУ від 29.04.2014 року, офіційний курс становить 1140,8089 за 100 доларів США. Таким чином сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача станом на 29.04.2014 року становить 23940 грн. Позивач, посилаючись на вимоги ст.ст. 1049,625 ЦК України, просить суд стягнути 23940 грн. за договором позики. Позивач до суду не з'явився, звернувся із заявою в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, у випадку неявки відповідача постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON], який належно повідомлявся про розгляд справи, в тому числі й шляхом публікації оголошення в пресі, повторно в судове засідання не з'явився, заперечень за позовом не надав. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Тому, суд розглядає справу відповідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України і постановлює заочне рішення на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору позики від 13.01.2014 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у власність 16800 грн. та зобов'язувався повернути позику до 13.03.2014 року, в разі девальвації протягм строку дії цього договору національної грошової одиниці України [PERSON] зобов'язується повернути [PERSON] суму грошей у гривнях, що становить еквівалент 2100 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на день платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимоги щодо форми укладання договору позики між сторонами відповідно до вимог Закону дотримано. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням позовних вимог та враховуючи, те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових сум в розмірі 16800 грн., суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з урахуванням вимог п.4 вищевказаного договору, а саме, в разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України, відповідач зобов'язався повернути позивачеві суму грошей у гривнях еквіваленту 2100 доларів США, за офіційним курсом НБУ на день платежу - 23940 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved