overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

24.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 05 березня 2010 року уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з липня місяця 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл сумісного майна та утримання дитини не виникає, донька буде проживати з відповідачем. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Від позивача надійшла заява, до початку судового засідання, про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача 30.01.2014 року надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечуює проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 05 березня 2010 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з липня місяця 2013 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам, відповідач повністю згодна з вимогами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

24.01.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, за останні роки непорозуміння між подружжям призвели до того, що сторони віддалились одна від одної, подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, а тому позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивач позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] (а.с. 10). Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом та спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

24.01.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на [PERSON], судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 травня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 381, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243 грн. 60 коп., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

24.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову зазначила, що 29.11.2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує, що з листопада 2012 року між нею та відповідачем припинені шлюбні відносини, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому просить суд шлюб розірвати. Також вказує, що між нею та відповідачем досягнуто згоди, що їхня дитина залишиться проживати разом з позивачем. В судове засідання позивач з'явилась, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 29.11.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1759, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 6). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Як вказано у позові, між сторонами досягнута згода, з приводу того, що їхня дитина залишиться проживати разом з позивачем. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам позивача. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

24.01.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 08.05.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, спільно не проживають.. Посилаючись на те , що шлюб носить формальний характер , а питання про розірвання шлюбу вона вирішила остаточно , позивачка просила суд винести рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала , заявивши , що в даний час з відповідачем спільно не проживає , примирення між ними неможливе ні за яких умов. Відповідач у судове засідання не з»явився , повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність та про те , що позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.05.2013 року, який був зареєстрований у відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 26) Позивачка в судовому засіданні пояснила , що в даний час з відповідачем спільно не проживає і наміру проживати з ним однією сім»єю не має. Відповідач надіслав до суду заяву , завірену в нотаріальному порядку, про те , що згоден на розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

24.01.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягувати з [PERSON], щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 16,5% його заробітку(доходу), та судові пояснив, що він вже сплачує аліменти на утримання свого сина від першого шлюбу- [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу) на користь [PERSON] і в нього змінились умови праці, що потягло зменшення заробітної плати, в зв*язку з чим він не має змоги сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивачка. Третя особа [PERSON] до судового засідання з*явилася, просила винести рішення на розсуд суду. Судом при досліджені письмових доказів по справі встановлено- Відповідач є батьком своєї неповнолітньої дитини-[PERSON],[INFO] (а.с.5), який мешкає разом з позивачем-[PERSON](а.с.8), від попереднього шлюбу відповідач має неповнолітнього сина- [PERSON],[INFO] на утримання якого сплачує третій особі по справі -[PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), відповідач працює в Локомотивном депо м.Красний Лиман Донецької області, має постійний заробіток(а.с.7), допомоги на утримання своєї другої неповнолітньої дитини фактично не надає, мешкає за іншою адресою, позивачка працює підприємцем, має постійний заробіток (а.с.6). Суд, заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов*язані утримувать своїх дітей до досягнення ними повноліття. Позивач не навів суду належних доказів, щодо можливості відповідача до сплати розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) . Таким чином з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів , суд вважає, що відповідач має змогу, сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO], в розмірі 1/6 заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

24.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 серпня 2000 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до її повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у судовому засіданні за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку відповідача, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 2000 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 536. (а.с.2). Відповідно до рішення Краматорського міського суду № 2-14667/2010- шлюб між сторонами розірвано 09.11.2010 року (а.с.3). Згідно довідки КП «СЕЗ» від 17.01.2014 року, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із донькою [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

24.01.2014 року представник ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 11195,64 грн. Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту, умови договору порушено відповідачем, за яким, станом на день звернення до суду, склалась заборгованість зі сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина не явка суду не відома. Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для з'ясування обставин у справі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

24.01.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 17.10.2008 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матір'ю. З січня 2009 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважає, що рожину можливо зберегти. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З січня 2013 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що після надання сторонам строку на примирення, позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

24.01.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 17.11.2010 року в сумі 16291 грн. 61 коп. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 15 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 30.09.2014 року складає 16291.61 грн. Представник позивача Андрейчик Ю.Л. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, що стверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 17.11.2010 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в сумі 15000.00 грн. [PERSON] порушила зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 30.09.2014 року складає 16291.61 грн., в тім числі заборгованість за кредитом - 13499.68 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1539.95 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 751.98 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved