Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

22.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилається на те, що 01 серпня 2016 року на підставі укладеного усного договору позики з відповідачем у справі [PERSON] він дав у борг останньому грошові кошти в сумі 30450 доларів США, про що відповідач власноручно написав письмовий фінансовий документ розписку, в якій підтвердив отримання від нього вищезазначеної суми грошей. Відповідач зобовязався повернути борг до 01.11.2016 року. Вказує, що на даний час відповідач умов договору не виконав, гроші не повернув до 01.11.2016 року, на неодноразові звернення з вимогою повернути гроші відповідач відповідним чином не реагував, а тільки обіцяв розрахуватися пізніше. 09 червня 2017 року ним було направлено на адресу відповідача рекомендованим листом пропозицію про повернення боргу, щодо повернення на протязі 10-ти календарних днів боргу. Однак відповідачем гроші йому не повернуто. Зазначає, що у відповідності до інформації розміщеної на офіційному сайті Національного Банку України офіційний курс гривні по відношенню до долара США станом на 05.08.2017 року становить 25,630682 за 1 долар США, таким чином боржнику належить сплатити йому борг у сумі 780 454,26 грн., а сума від 3% річних від простроченої суми складає 18474,32 грн. Просить стягнути [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 780454,26 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 18474,32 грн.. 31.10.2017 року представник позивача [PERSON] надав суду заяву про уточнення та збільшення позовних вимог у даній цивільній справі, в якій просить стягнути із [PERSON], [INFO] на користь позивача [PERSON], [INFO] заборгованість станом на 22.08.2017 року в сумі 875652,24 грн., яка складається із 774744,46 грн. заборгованість за борговою розпискою, 18784,90 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості та 82122,88 грн. - інфляційних витрат. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але його представник [PERSON] надав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. В разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином не заперечує щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував, а тому суд зі згоди позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Згідно із ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 01 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 30450 доларів США зі строком повернення до 01 листопада2016 року. Також судом встановлено, що на підтвердження отримання боргу відповідач [PERSON] власноручно написав письмовий, фінансовий документ - розписку, в якій підтвердив отримання ним від позивача [PERSON] грошей в сумі 30450 доларів США, які зобов'язався повернути до 01 листопада 2016 року, про що власноручно написав в розписці. Як вбачається з матеріалів справи в розписці написаній власноручно відповідачем [PERSON], останній зобов'язувався повернути суму боргу позивачу в розмірі 30450 доларів США до 01 листопада 2016 року, проте станом на день звернення до суду відповідач борг не повернув та ухиляється від повернення суми боргу до цього часу. Крім того у відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, враховуючи суму основного боргу, три відсотки річних від суми основного боргу та інфляційні витрати за весь період прострочення виконання зобов'язання, розмір загальної заборгованості відповідача [PERSON] станом на 22 серпня 2017 року становить 875652,24 грн., яка складається із: заборгованості за сумою позики 30450 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.08.2017 року складає 774744,46 грн.; 3% - річних від простроченої суми заборгованості - 18784,90 грн.; інфляційні витрати - 82122,88 грн. Як встановлено судом, у відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України строки позовної давності позивачем не пропущені. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику - кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором між ними. Однак, як встановлено судом, відповідач [PERSON] у встановлений строк, тобто, як саме було зазначено в розписці до 01.11.2016 року зобов'язань за договором позики не виконав, та борг позивачу не повернув. Також в судові засідання відповідач [PERSON] тричі не з'явився та не спростував вказані обставини, також не надав суду жодних доказів повернення ним боргу позивачу. Отже, як було доведено судом та підтверджено матеріалами справи, ніяких дій щодо виконання свого забов'язання з повернення боргу відповідачем на сьогоднішній день не вчинено, з чого випливає, що він намагається ухилитись від виконання взятих на себе зобов'язань згідно договору позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та відповідно до умов договору чи закону. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики на загальну суму 875652,24 грн. яка складається з наступного: заборгованості за сумою позики 30450 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.08.2017 року складає 774744,46 грн.; 3% - річних від простроченої суми заборгованості - 18784,90 грн.; інфляційні витрати - 82122,88 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 8000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved