overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

23.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, зазначаючи що вони з відповідачем знаходились у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. 22.09.2011 року у них народилася дитина син [PERSON], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина та 200,00 грн. витрати понесені нею на оплату послуг адвоката. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного: Як встановлено у суді, та згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився у м. Словянськ Донецької області, 22.09.2011 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5), [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні ( а.а.6). Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 22.09.2011р.н. у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2017р. та до повноліття [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., а витрати по сплаті 200,00 грн. з оплати послуг адвоката відшкодуванню не підлягають у зв'язку із їх недоведеністю, так, як адвокат в судовому засіданні участі не приймав, розрахунку витрат з надання адвокатом правової допомоги по складанню позову позивачем суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

23.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 11.04.2002 року помер її чоловік [PERSON], на день смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований в с. Григоро-Бригадирівка, вул. Погасяна, 62, Кобеляцького району Полтавської області, спадкоємцем на яке за законом є позивач. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований в с. Григоро-Бригадирівка, вул. Погасяна, 62, Кобеляцького району Полтавської області, що належав на праві власності її чоловікові [PERSON], який помер 11.04.2002 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяву, в якій підтримали позовні вимоги та просять суд розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова [PERSON] надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 11.04.2002 року помер чоловік позивача [PERSON] (а.с. 6,7), на день смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований в с. Григоро-Бригадирівка, вул. Погасяна, 62, Кобеляцького району Полтавської області, яке вона прийняла в спадщину після нього, шляхом постійного проживання з ним в цьому будинку та відповідно фактичного вступу у володіння та управління майном в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв станом на квітень 2002 року (а.с.8), що належало останньому на праві власності (а.с. 10,11,12-14). Оскільки, позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності відносно спадкового майна, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер 11.04.2002 року підтверджується відповідними документами, відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

23.06.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втрачено почуття любові, відсутнє взаєморозуміння між подружжям; стали виникати періодичні сварки з приводу ведення спільного господарства, сімейного бюджету та виховання дитини; спільне господарство не ведеться; проживають окремо, фактично сімейні відносини припинені з грудня 2014 року; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

23.06.2017 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], у м. Міусінськ м. Красний Луч Луганської області, який народився, [INFO] у с. Іванківці Новоушицького району Хмельницької області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати його смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні представник заявника доводи, викладені в заяві свого довірителя підтримав, та наполягав на їх задоволенні. Представник зацікавленої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник зацікавленої особи - Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, заслухав пояснення представника заявника, вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається із лікарняного свідоцтва про смерть №38 від 22.05.2017 року, [PERSON] помер [INFO] у м. Міусінськ, м. Красний Луч, Луганської області, причина смерті - хронична серцева недостатність, кардіосклероз дифузний. Народився, [INFO] у с. Іванківці Новоушицького району Хмельницької області. Суд вважає, що факт смерті [INFO] у м. Міусінськ м. Красний Луч Луганської області, [PERSON], який народився [INFO] у с. Іванківці Новоушицького району Хмельницької області в певний час і при певних обставинах підтверджений, як показаннями представника заявника так і письмовими матеріалами справи: Лікарським свідоцтвом про смерть № 38 від 22.05.2017 року (арк.с7), довідкою про поховання № 588 від 20.06.2017 року (арк.с.11) Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бахмут Бахмутського міськрайонного управління юстиції від 22.06.2017 року, не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

23.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~ - [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його дядька [PERSON], який помер 02.04.2005 року відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,5700 га., що розташована на території Сінгурівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. У судове засідання сторони не зявились. Позивач про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позов визнає повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

23.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що мати позивача [PERSON], яка\~ померла 07.03.2015 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на\~ житловий будинок розташований за адресою: вул. Горького, буд. 53А, смт. Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області, загальною площею 77,1 м?, житловою площею 47,5 м?. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно не має. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті спадкодавця, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, в тексті позовної заяви просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач - Великокоровинецька селищна рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом т.в.о. селищного голови [PERSON], згідно якої Великокоровинецька селищна рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника селищної ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

23.06.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача\~ - Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері [PERSON], яка померла 02.01.2014 року відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,2705 га., що розташована на території Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. У судове засідання позивач не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Чуднівська міська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом міського голови, згідно якої Чуднівська міська радане заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі представника міської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

23.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 23.10.2007 року в сумі 12104 грн 05 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.10.2007 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 36% річних (далі по тексту Договір, а. с. 7-13). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2017 року становить 12104 грн 05 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 646 грн 94 коп., заборгованість по сплаті відсотків 8042 грн 63 коп., комісія 2600 грн, штраф 814 грн 48 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4-6), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

23.06.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24.04.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 98. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2009 року, про що є актовий запис № 98 у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

23.06.2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS], пославшись на те, що є власником квартири за зазначеною адресою, в якій, окрім неї, на правах члена сімї зареєстрований відповідач, який не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним понад встановлений ст.405 ЦК України строк, а саме з 2014 року оскільки у 2014 році виїхав до РФ. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на визнання ним позову. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Згідно з ч.1 ст.383\~ЦК України та ст.150\~ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За приписами ч.1 ст.156\~ЖК України - члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За вимогами ч.2 ст.405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташоване в квартирі [ADDRESS] [PERSON] є власником зазначеної квартири, що підтверджено нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 08.02.2000 р. (копії на а.с.8). За адресою спірного житлового приміщення зареєстровані як позивач, так і відповідач син позивача, вселений в спірне житлове приміщення як член сімї власника, що підтверджено відомостями Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради за №2398/09 від 10.07.2018 р. (а.с.13-15). Перевіркою паспортного режиму за зазначеною вище адресою, проведеною житловим органом КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради», встановлено, що відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає з 2015 року (а.с.9). Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з тієї обставини, що, по-перше, відповідач позов визнав, що за приписами ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, і, по-друге, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідач не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, у зв'язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнаним таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved