Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

22.02.16р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в його користь суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 73 180,83 грн., вартість проведення оцінки пошкоджень автомобіля у розмірі 1 000 грн.; стягнути з [PERSON] «ОНУР Україна» вартість невідшкодованої страховиком шкоди в розмірі 125 011,21 грн. Судові витрати просить покласти на відповідачів. Заяву мотивує тим, що 08.10.2015 у м. Львові по вул. Шевченка, 233 відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. АІ 3461ЕС, порушивши ПДР України, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під його керуванням. [PERSON] [PERSON] у скоєнні ДТП встановлена судовим рішенням, яке набрало законної. В результаті ДТП, його автомобіль «Lexus GX 470» отримав технічні пошкодження. На момент пригоди між ним та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 090542. За результатами настання страхового випадку та проведенням страховиком авто-товарознавчого дослідження, згідно звіту № PZU/2050/15, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 71 576,45 грн. Будучи не згідним із розрахунком такого відшкодування, ним замовлено проведення незалежного дослідження вартості спричиненого збитку. Так, згідно висновку експерта № 309 від 13.01.16р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого т/з «Lexus GX 470» з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 144 399,40 грн. Недоплачену суму просить стягнути зі страховика, а також понесені ним витрати в сумі 1000 грн. на вказану експертизу. Разом з цим, згідно вищевказаного висновку експерта, вартість відновлювального ремонту його автомобіля станом на дату огляду становить 269 410,61 грн. З врахуванням того, що винуватець ДТП [PERSON] керував автомобілем, що належить [PERSON] «ОНУР Україна», в силу дії ст. 1194 ЦК України, просить стягнути з вказаного товариства як власника автомобіля різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 125 011,21 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав письмові заперечення. Свою позицію мотивує тим, що згідно звіту № PZU/2050/15, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 71 576,45 грн. В процесі розгляду справи була проведена судова авто товарознавча експертиза (№ 3768 від 21.03.17р.), згідно висновку якої ПАТ «СК «ПЗУ Україна» погоджується на доплату відшкодування в розмірі 34 820,45 грн. Розрахунок даної суми проводився з врахуванням того, що загальна вартість складових, що підлягають заміні становить 246 942,30 грн. Вважає, що від даної суми слід відняти 60 % коефіцієнту фізичного зносу, 71 576,45 грн. уже виплаченого відшкодування, 16 462,82 грн. ПДВ, проте врахувати вартість виконаних робіт в сумі 12 304,00 грн. та використаних матеріалів в сумі 14 923,77 грн. Аналогічні показання були дані представником і в судовому засіданні. Окрім того вказує, що на автомобілі було пошкодження лакофарбового покриття на задньому бампері, що не повязане з ДТП по даній справі, на яке позивачу було виплачено 8 799,52 грн. страхового відшкодування. Після проведення ремонту, т/з «Lexus GX 460» на огляд працівникам ПАТ «СК «ПЗУ Україна» не надавався, а по даній справі було виявлене пошкодження вже у виді тріщини заднього бамперу. Тому вважає, що в даному випадку слід зробити заниження у виплаті страхового відшкодування в розмірі 3 144,97 грн. що стосується пошкодження вказаної деталі. Представник відповідача [PERSON] «ОНУР Україна» в судове засідання повторно не зявився, подавши заяву про розгляд справи на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не зявився , про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2015 у м. Львові по вул. Шевченка, 233 відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. АІ 3461ЕС, порушивши п. 1.5, 2.3б, 13.1 ПДР України, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Винуватцем вказаної ДТП визнано [PERSON] згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03.03.16р., яка набрала законної сили. А згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду. На момент ДТП між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 090542 від 02.06.15р. Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Так, за наслідками вищевказаного ДТП, відповідачем ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» складено страховий акт № UA20150080004/L02/04 та виплачено [PERSON] 71 576,45 грн. страхового відшкодування. Дана сума була розрахована, виходячи із звіту № PZU/2050/15 складеного ТОВ «СОС Сервіс Україна» за заявою страховика. Будучи незгідним із розрахунком такого відшкодування, за заявою позивача [PERSON] було проведено незалежне дослідження вартості спричиненого збитку. Так, згідно висновку експерта № 309 від 13.01.16р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого т/з «Lexus GX 470» з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 144 399,40 грн. Разом з цим, в процесі розгляду справи, за клопотанням відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» для визначення розміру шкоди та вирішення спору було проведено судову авто-товарознавчу експертизу. Згідно висновку судової авто- товарознавчої експертизи від 21.03.17р. за № 3768, проведеної на підставі ухвали суду, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus GX 470» , н.з. ВС 8947 СО на момент ДТП становить 138 351,80 грн. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). В силу ст. 110 ЦПК України, суд оцінивши вищевказаний висновок експертизи разом із іншими доказами, надає віри викладеним в ньому обставинам, а тому приходить до висновку, що з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» слід стягнути в користь [PERSON] недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 66 775,35 грн. та вартість проведення оцінки пошкоджень автомобіля у розмірі 1 000 грн. Заперечення відповідача суд не бере до уваги, оскільки стягувана сума вираховується із наданої судовим експертом вартості відновлювального ремонту у 138 351,80 грн., вже з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, тому повторне застосування коефіцієнту є безпідставним. Що стосується заниження за пошкодження заднього бамперу «Lexus GX 470» в розмірі 3 144,97 грн., судом також не беруться до уваги, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що пошкодження лакофарбового покриття у виді подряпин на задньому бампері не були усунуті позивачем, натомість по факту даного ДТП на бампері була тріщина, що не заперечувалось учасниками процесу та на думку суду, за що страховик повинен нести виплату згідно договору та вищевказаних норм Закону. Разом з цим, в силу дії принципу змагальності сторін, передбаченому ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Також, згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В звязку з цим, Верховний суд України в п. 9 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 розяснив, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Аналогічні розяснення були надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в розділі «Порядок визначення шкоди, у тому числі при повній чи частковій загибелі автомобіля» Узагальнення «Судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках». Крім того, ВССУ розяснив, що «...у разі якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків)...». Згідно вищевказаного висновку експерта від 21.03.17р. за № 3768, вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту складає 246 942,30 грн., що по суті є матеріальним збитком. Оскільки спричинену шкоду в повному обсязі не відшкодовано страховиком, з [PERSON] «ОНУР Україна», як власника автомобіля, яким керував винуватець ДТП [PERSON], слід стягнути на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 135 818,27 грн. В силу дії ст. 141 ЦПК України, з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» слід стягнути 677,75 грн., а з [PERSON] «ОНУР Україна» - 1 358,18 грн. судового збору в користь держави.

Outcome: partial