Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

23.07.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 04.08.1988 р. у Палаці одруження «Дзержинський» Виконкома Харківської міської ради, актовий запис №1866 від 04.08.1988 р. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 04.08.1988 р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. На протязі останніх 10 років сімейне життя погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, буде суперечити моралі і не зможе створити умов для спільного сумісного життя подружжя. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2018 р. було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. 16.10.2018 р. закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не зявився, 09.11.2018 р. до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.31). Відповідач у судове засідання не зявилась, 22.10.2018 р. до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнав (а.с.26). Крім того, 22.10.2018 р. подала до суду заяву, в якій, зокрема, зазначила, що на розірваня шлюбу вона згодна (а.с.27-28). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 04 серпня 1988 р. [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) зареєстрували шлюб у палаці одруження «Дзержинський» у м.Харкові, про що в книзі реєстрації актів про одруження 04.08.1988 р. зроблено запис за №1866, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-ВЛ № 341749 (а.с.4). Позивач та відповідач мають різні погляди на сімю та шлюб, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо та враховуючи позицію відповідача про визнання позову. Вимоги щодо розподілу майна не предявлялись. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до\~ст. 1 СК України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, той факт, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими тасуперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved