Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

22.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовом до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області та Кам'янської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання за нею права на земельну частку (пай) площею 6,83 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували у колективній власності КСП «Кам'янське», та зобов'язання Новобузької РДА Миколаївської області виділити їй земельну частку (пай) у розмірі середньої частки (паю), що відповідає розміру паїв інших членів КСП «Кам'янське» Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обгрунтувала тим, що на підставі наказу № 1 від 11.02.1995 року вона була прийнята до членів КСП «Кам'янське». 13.02.1995 року вона була прийнята до КСП «Кам'янське» на посаду різноробочою, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці. 07.05.2018 року позивачу стало відомо, що 13.11.1995 року КПСП «Кам'янське» отримало Державний акт на право колективної власності на землю, однак до основних списків, які додавались до вказаного державного акту, позивач включена не була, хоча на той час була членом вказаного господарства. Тому позивач змушена була за захистом свого права на отримання земельної частки паю, як члена КСП «Кам'янське», звернутися до суду. 29.05.2018 року ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області провадження у справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.07.2018 року підготовче судове засідання було закрите, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що на підставі наказу № 1 від 11.02.1995 року вона була прийнята до членів КСП «Кам'янське». 13.02.1995 року вона була прийнята до КСП «Кам'янське» на посаду різноробочою, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці. 07.05.2018 року позивачу стало відомо, що 13.11.1995 року КПСП «Кам'янське» отримало Державний акт на право колективної власності на землю, однак до основних списків, які додавались до вказаного державного акту, позивач включена не була, хоча на той час була членом вказаного господарства. Тому позивач змушена була за захистом свого права на отримання земельної частки паю, як члена КСП «Кам'янське», звернутися до суду. Крім того, представник поясним, що після звільнення із КСП «Кам'янське» позивач виїхала на постійне місце проживання до іншої області, а тому не мала можливості дізнатися раніше про своє порушене право. Про порушене право вона дізналася лише у 2018 році. Представник Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явився однак в матеріалах справи наявна заява про визнання позову у повному об'ємі, та слухання справи без її участі. Представник Кам'янської сільської ради Новобузького району Миколаївської області також у судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради оскільки жодних заперечень за позовом вони не мають, не заперечують проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом із архівного витягу з протоколу №1 засідання звітно-виборчих зборів членів КСП «Кам'янське» від 11.02.1995 року позивач був прийнятий в члени КСП «Кам'янське» по контракту на три роки (арк. спр. 9, 10). Відповідно до запису № 4 в трудовій книжці [NUMBER] [PERSON], 1970 р.н., була прийнята в КСП «Кам'янське» різноробочою, відповідно до наказу № 1 від 11.02.1995 року (а.с.11-12). 13.11.1995р. КСП «Кам'янське» було видано державний акт на право колективної власності на землю. [PERSON] до списку осіб, що додається до цього державного акту, внесена не була (арк. спр. 07). Відповідно до довідки відділу у Новобузькому районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, по КСП «Кам'янське» середній розмір земельної частки ( паю) складає 6,83 умовних кадастрових гектарів (арк. спр. 07). Відповідно до запису № 5 в трудовій книжці [NUMBER] [PERSON], 1970 р.н. була звільнена за власним бажанням з КСП «Кам'янське» у зв'язку із зміною місця проживання (арк. спр. 12). Згідно довідки Кам'янської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 27.04.2018 року № 268 на території даної сільської ради є землі запасу та не витребувані паї. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.п.1-2Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»(далі - Указ Президента України №720/95), ст.ст. 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За змістом ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 08.09.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: - перебування в членах КСП на час паювання, - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, - одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Оскільки спірні правовідносини виникли до 1 січня 2004р., то до цих правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на момент їх виникнення. Відповідно до ст. ст. 71, 75, 76 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Крім того, згідно ст. 80 цього Кодексу закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Про порушення свого права на отримання земельної частки (паю) [PERSON] дізналась або могла довідатися у 1995 року, а саме з 13.11.1995 року до 31 грудня 1996 року, оскільки вона працювала в даному господарстві, коли той отримав Державний акт на право колективної власності на земельну ділянку. Крім того, про те, що вона була прийнята в члени КСП «Кам'янське» вона також могла дізнатися і з 23.01.2007 року, оскільки в цей день вона отримала Архівний витяг з протоколу № 1 від 11.02.1995 року, яка сама ж і долучила до матеріалів справи. Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON] є закінчення строку позовної давності.

Outcome: dismissed