Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

23.09.2020 року [PERSON] звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою, в якій, посилаючись на ст. 1308 ЦК України, просила розірвати спадковий договір, укладений нею з відповідачем [PERSON] 11.09.2019 року, через невиконання набувачем (відповідачем) її розпоряджень. Посилаючись на те, що з початку укладення договору її розпорядження відповідач виконував частково прибирав квартиру за допомогою пилососу, частково доплачував їй за комунальні послуги у розмірі 200-300 грн., поставив решітку на вікно (1800,00 грн. вона йому компенсувала), не придбавав їй продукти харчування та ліки, вона сама готувала їжу, прибирала, мила посуд, купляла собі речі. З початку карантину відповідач поїхав в Каховку та приїжджав до неї один раз на місяць, а 19.08.2020 року забрав свої речі та виїхав. Розірвати спадковий договір добровільно відмовився. Вона потребує допомоги, яку їй відповідач не надає, тобто племінник відмовився виконувати умови договору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 10.12.2020 року. 29.12.2020 року до суду надійшов відзив, який надісланий суду 24.12.2020 року, додані докази одночасного його надіслання позивачці 24.12.2020 року. За позицію сторони відповідача, викладеної у відзиві на позов, [PERSON] позов не визнає, оскільки доводи позивачки ґрунтуються лише на припущеннях та не доведені належними доказами. Договір не передбачає постійного проживання набувача з позивачкою. Вказує, що постійно проживав з позивачкою до серпня 2020 року, з березня був зареєстрований як безробітний і лише у вересні 2020 року переїхав до м.Нова Каховка та став там на облік. Він систематично відвідував позивачку, допомагав по господарству та надавав фінансову допомогу. Позивачка жодного разу не зверталася з проханням про придбання ліків. Звертав увагу, що за договором усі дії набувач виконує за рахунок [PERSON] . Доказів істотного порушення договору не надано. Вини у порушенні зобов`язань не доведено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду за суттю на 31.05.2021 року, вирішено питання про виклик в судове засідання свідків. 25.02.2021 року від представника позивачки адвоката Андруневич В.М. надійшла відповідь на відзив, за якою виїзд відповідача у м.Н.Каховка фактично позбавило його права виконувати умови договору, в останній раз позивачка бачила відповідача, коли він у вересні 2020 року забирав свої речі. Наполягав, що відповідач не виконує умови п.1 договору. В підготовчій частині судового засідання задоволено клопотання про відмову позивачки про допит свідка [PERSON] та про допит свідка [PERSON] . В ході розгляду справи через неявку свідка [PERSON] було задоволено клопотання сторони відповідача про відмову від її допиту. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяви. Позивачка вказала, що у неї є онука з якою вона примирилася, а оскільки відповідач не бажав з нею проживати вона сказала, що такий помічник їй не потрібний та запропонувала йому виїхати та розірвати договір. Відповідач казав, що він розірве договір після того, як вона поверне йому кошти, витрачені на його укладення 16,5 тис.грн., таких коштів у неї не має. Підтвердила, що за укладення договору усі кошти сплачував відповідач, але вважає, що він сплатив менше. Відповідач та його представник позов не визнали, дали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Зазначили, що позивачка примирилася з онукою та вирішила залишити квартиру їй, його у серпні 2020 року позивачки фактично вигнала з квартири, надавши йому розпорядження забрати свої речі та вивільнити житло. Він і досі готовий виконувати свої обов`язки, а також надавати матеріальну допомогу позивачці, що не передбачено договором. Позивачка вигнала його з квартири, фактично позбавила його можливості виконувати немайнові умови договору щодо прибирання в квартирі тощо. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] проживав у її подруги [PERSON] , потім вона розповіла їй, що уклала спадковий договір, а з початку карантину [PERSON] поїхав до себе. Вона була свідком того, що [PERSON] 2 рази весною 2020 року дзвонила [PERSON] та питала, коли він приїде, оскільки необхідно купити продукти харчування та що їй такий помічник не потрібний. Свідок не знає, чи давала [PERSON] кошти [PERSON] , знає, що у [PERSON] була субсидія та вона її давала [PERSON] , щоб той оплачував комунальні послуги. Свідок [PERSON] пояснила, що є племінницею [PERSON] та їй відомо, що [PERSON] проживав у її тітки 3-4 роки, тітка уклала спадковий договір, але завжди сама ходила на продуктову базу та коли [PERSON] не працював годувала його. Вона була у тітки приблизно 2 рази на місяць, розмовляла з нею по телефону, тітка казала, що [PERSON] відмовився їй допомагати матеріально з весни 2020 року, а з серпня 2020 року у тітки живе її онука, яка за нею доглядає. Їй невідомо чи просила тітка [PERSON] ходити за продуктами та ліками. Суд, заслухавши вступні слова позивачки, відповідача та їх представників, дослідивши письмові докази та допитавши свідків встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 11.09.2019 року між [PERSON] , як відчужувачем з однієї сторони, та відповідачем [PERSON] , як набувачем з іншої, укладено та нотаріально посвідчено спадковий договір, відповідно до п. 1 якого [PERSON] зобов`язався виконувати розпорядження немайнового характеру та майнового характеру за рахунок коштів [PERSON] , а саме: - спілкуватися з нею, відвідувати її, підтримувати морально; - щотижнево забезпечувати відчужувача продуктами харчування; - забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності та на її особисте прохання; - забезпечувати проведення прибирання квартири та прання постільної та особистої білизни по необхідності та на її особисте прохання. але не менше одного разу на тиждень; - забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та/або медичного обладнання за рекомендацією лікарів, забезпечувати надання її медичної допомоги та особистого догляду у випадку захворювання; - супроводження відчужувача до лікарняних закладів у разі виникнення такої потреби; - придбавати одяг та взуття для відчужувача по мірі необхідності та/або на її особисте прохання; - вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні відчужувачу, в тому числі пенсійних (арк. справи 7). У\~статті 1305 ЦК України\~передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. За змістом положень\~статті 1308 ЦК України\~спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Згідно з частинами першою, другою\~статті 651 ЦК України\~\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в\~постанові від 30 грудня 2020 року в справі № 607/5404/18 (провадження № 61-18654св19) дійшов висновку, що «вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, а й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати». Предметом спору є розірвання спадкового договору з посиланням на невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, передбачених пунктами 1 спадкового договору, а саме: - забезпечення відчужувача необхідними продуктами харчування та одягом\~за його рахунок; - забезпечення відчужувача належними лікувальними засобами згідно з рецептами лікарів незалежно від їх вартості\~за рахунок його коштів\~та в разі необхідності за рахунок коштів, які належать особисто набувачу майна. Згідно з вимогами частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим\~Кодексом У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року в справі № 2-879/13 (провадження № 61-10802св18) зазначено, що «сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом». Та обставина, що відповідач виїхав з квартири позивачки, сама по собі не дає підстав для висновку про невиконання [PERSON] умов спадкового договору, оскільки щотижневе забезпечення продуктами харчування, приготування їжі, спілкування, відвідування та моральна підтримка, прибирання квартири та прання не менше одного разу на тиждень, купівля ліків, одягу взуття тощо, оформлення документів тощо набувач ( [PERSON] ) зобов`язався виконувати лише за рахунок коштів відчужувача ( [PERSON] ), а вимога покинути квартиру, позбавила останнього можливості виконувати прибирання раз на місць тощо. Посилання сторони позивачки в судовому засіданні на те, що вона не була ознайомлена з умовами договору, а знайшла його лише коли відповідач покинув квартиру не є підставами для розірвання договору на підставі ст. 1308 ЦК України, з вимогами про визнання недійсним договору чи будь з якими іншими вимогами, пов`язаними з його укладенням позивачка до суду не зверталася. Відсутність достовірних доказів невиконання договору з вини відповідача позбавляє суд визначити чи були причини такого невиконання істотними. Судом встановлено, що [PERSON] не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту невиконання відповідачем її розпоряджень як відчужувача за спадковим договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. В судовому засіданні не встановлено, що відповідач відмовився виконувати будь-які розпорядження [PERSON] передбачені умовами договору та у спосіб, визначений договором. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 10 червня 2021 року. На підставі ст. 526, 651, 1308 ЦК України,

Outcome: dismissed