Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

22.01.2020 року [PERSON] звернулася до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,0 щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 22.01.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . В позовній заяві посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено, сторони мешкають окремо. Суперечок про поділ майна\~\~та місце проживання спільної дитини позивач та відповідач не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливі.\~ Позивач\~ в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~\~дослідивши\~\~та\~\~проаналізувавши матеріали справи вважає, що\~\~позов\~\~підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~21.10.2005\~року Першим\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Суворовського\~районного управління\~юстиції м.\~Одеси,\~актовий запис\~№ 978.\~Свідоцтво про\~\~шлюб [NUMBER] . Від зазначеного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері. На\~\~час\~\~ розгляду\~\~ справи\~\~ майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.\~\~ Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу у повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного. [INFO] від спільного шлюбу народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.03.2009 року, виданого Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 253. Позивач просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,0 щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 22.01.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Право на життя та охорону здоров`я встановлене ст.6 Закону України Про охорону дитинства. Згідно викладеного в ній: Кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров`я. Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач офіційно\~не працює,\~отримує дохід\~неофіційно та\~має нерегулярний\~заробіток. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст.\~182,\~183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3000,0 гривен щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] .

Outcome: approved