Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), інших осіб на своєму утриманні не має. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами отримав 13 березня 2021 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Відповідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено, що позивач зареєстрована [ADDRESS] (а.с.3). Відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с. 12). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на даний час становить 1921 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 960 грн. 50 коп. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Встановивши вищезазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обов`язок утримувати дитини на обох батьків, відповідач, як її батько, зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи всі фактичні обставини справи, зокрема відсутність доказів офіційного працевлаштування відповідача, відсутність доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, однак розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є завищеним, оскільки позивач належними доказами не довела достатності заробітку (доходу) платника аліментів для сплати їх у мінімальному рекомендованому розмірі, у зв`язку з чим суд вважає, що позов слід задовольнити частково зі стягненням аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 908 грн. судового збору.

Outcome: partial