Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

23 березня 2017 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Забарівської сільської ради, третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, [PERSON], яка померла 16.05.2008 року, а саме: визнати за ним право власності на земельні ділянки та майновий пай: - земельну ділянку площею 4,42 га (рілля) кадастровий номер 7422483500070470841, яка розташована на території Забарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, призначена для ведення особистого селянського господарства та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №083091, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 22 вересня 2003 року і зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №189; - земельну ділянку площею 0,57 га (пасовище) кадастровий номер 7422483500070390685, яка розташована на території Забарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, призначена для ведення особистого селянського господарства та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №165215, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 22 вересня 2003 року і зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №188; - земельну ділянку площею 0,55 га (сіножать) кадастровий номер 7422483500070370641, яка розташована на території Забарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, призначена для ведення особистого селянського господарства та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №187959, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 22 вересня 203 року і зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №187; - на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ім.. Гагаріна с. Забарівка, Корюківського району Чернігівської області, розміром 5,04 га, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), що належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченим 31 травня 2005 року державним нотаріусом Корюківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 943; - на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Гагаріна реорганізованого в СТОВ «Пролісок» с. Забарівка Корюківського району Чернігівської області в розмірі 2435,00 грн., що належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченим 31 травня 2005 року державним нотаріусом Корюківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 943. В судове засідання представник позивача, подав заяв про розгляд справи без його з позивачем участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представником Корюківської районної державної нотаріальної контори надано заяву про розгляд справи без його участі, в рішенні покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що його дід та баба за життя були членами місцевого колективного господарства ім. Гагаріна Забарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. 03.08.1997 року, його дід [PERSON] помер, на його майно відкрилась спадщина, яка складалась з права на земельну частку (пай), що підтверджується виданим на померлого сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН №065949 та з права на майновий пай, що підтверджується виданим на померлого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНКК №272. За життя дід не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Спадщину померлого діда прийняла його дружина (баба позивача) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 31 травня 2005 року Корюківською районною державною нотаріальною конторою. 13 травня 2008 року, померла баба позивача [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №299213 виданого 10 лютого 2017 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Після смерті баби відкрилась спадщина, яка складалась із земельних ділянок, на право померлої на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №083091, Серія ЧН №165215, Серія ЧН № 187959, а також з майна, яке баба успадкувала після смерті свого чоловіка. За життя його баба розпорядилась своїм майном, склала заповіт, який посвідчений 07 листопада 2005 року Забарівською сільською радою, Корюківського району Чернігівської області, реєстраційний номер 124. На сьогоднішній день фактичними власниками спадкового майна є позивач, але коли він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Письмової відмови державний нотаріус позивачу не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Нажаль державний акт було втрачено, тому для вирішення даного питання позивач змушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлої і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки сплачено судовий збір по розгляду даної справи у розмірі 640,00 грн., тому його слід залишити за платником.

Outcome: approved