Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

22 вересня 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернулась позивач [PERSON] з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового нерухомого майна , а саме квартири № 12, розташованої в будинку № 8-б по вул. Миру ( 50 років Жовтня) с. Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області, укладений 01.10.1999 року між [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] та [PERSON] та посвідчений старшим інспектором Одеської товарної біржі , мотивуючи тим, що 01.10.1999 року між ними був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №4862, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, всі умови якого виконані, з моменту укладення договору. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано в КП « Ізмаїльське МБТІ» за № 1-221 від 03.11.1991 р. Вказана квартира належала продавцю на підставі договору купівлі продажу посвідченого Кам`янською сільською радою 28.03.1996 року (реєстр МБТІ № 1-221). Сторонами були достягнути домовленості щодо усіх устояних умов договору та відбулося виконання вказаного договору. Позивач відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, вона позбавлена можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушена звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надали суду заяву згідно якої позов [PERSON] визнали в повному обсязі. Просять справу розглянути за їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], інтереси якого представляла [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №4862, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру № 12, в будинку № 8-б розташованого по вул. Миру ( 50 років Жовтня) в с. Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області. Укладений між сторонами договір зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 01.10.1999 року за № 4862. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 5 договору, в виконання умов укладеного договору позивачем проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на квартиру, розташовану за вказаною адресою, згідно якого власником вказана [PERSON] Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини , оскільки договір нотаріально не посвідчений. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved