Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

22 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 29 листопада 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 23 березня 2010 року. На даний час донька навчається у Сумському національному аграрному університеті та перебуває на її утриманні. [PERSON] проживає окремо, матеріально дитину не забезпечує. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в сумі 1 500 грн., починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду, на весь період навчання, тобто до 01 липня 2019 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надавши письмову заяву про те, що позов підтримує, просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України (ст. 200 СК України). За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини, 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до розяснень, що містяться у абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 листопада 1996 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-БП № 336008, від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП № 041335 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 23 березня 2010 року. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON] (а. с. 4). Згідно з довідкою Сумського національного аграрного університету від 16 листопада 2016 року № 334 [PERSON] є студенткою ІІ курсу біолого-технологічного факультету денної форми навчання, на умовах бюджету на підставі наказу № 2585-н від 11 серпня 2015 року. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 01 липня 2019 рік (а. с. 7). У відповідності до довідки Ворожбянської міської ради від 16 листопада 2016 року № 3516 [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], має доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Таким чином, судом встановлено, що повнолітня [PERSON], 199 року народження, здобуває освіту, знаходиться на утриманні позивачки і потребує матеріальної допомоги. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] утриманців та інших зобовязань аліментарного характеру не має, працює офіційно в ПЧ-1 м. Ворожба Конотопської дистанції колії та має стабільний дохід. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з викладеними обставинами, суд приходить до висновку про повне задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення навчання повнолітньою донькою, починаючи стягнення з 22 листопада 2016 року. Крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved