Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

23.01.2016 р. представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що з 24.01.1991 р. по 31.12.1993 р. та з 02.10.1995 р. по 26.08.2015 р., [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - відповідач). 26.08.2015 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з невиконанням умов колективного договору. Позивач працював за професією котельник. Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві № 90 від 27.05.2005 р. о 11 год. 30 хв. 03.05.2005 р. при виконанні трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок. Причини нещасного випадку: порушення працівниками [PERSON] і [PERSON] технологічного процесу виробництва монтажних робіт естакади. Недостатній контроль з боку провідного інженера [PERSON] за безпечним виробництвом монтажних робіт. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачу було поставлено діагноз: забійно-рвана рана голови, шиї зліва. Струс головного мозку. Відповідно до п. 4, 6 Акта № 90 спеціального розслідування за формую Н-5 під час виконання працівниками вказаної роботи, коли позивач постраждав, роботодавець не забезпечив ніяких безпечних умов виконання тієї роботи, чим порушив вимоги Закону України «Про охорону праці», що призвело до нещасного випадку і підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров'я позивача. Відповідно до довідки виданої Ковпаківською МСЕК м. Суми від 29.08.2016 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 25 %, безтерміново. Вказує, що внаслідок нещасного випадку та від отримання травми йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженнями здоров'я та порушенням його прав як робітника, що призвело до нещасного випадку під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Від отриманої травми він досі не вилікувався, встановлено втрату працездатності - 25%. Все це спричиняє йому моральні страждання, адже він є досить молодою людиною, факт встановлення втрати працездатності на безстроковий термін свідчить про те, що стан його здоров'я вже ніколи не покращиться, а може лише погіршитися. Його постійно турбує головний біль, став більш неуважним, повільніше думає, швидше втомлюється і погіршився сон, через що він систематично звертається за медичною допомогою до лікарів і змушений витрачати на це кошти. Отримана травма повністю розбалансувала його нервову систему, що виражається в постійному емоційному напруженні, роздратуванні, швидкій зміні настрою. Просить стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду внаслідок нещасного випадку, яку він оцінює в 25 000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. У судовому засіданні представник відповідача Грек В.В. позовні вимоги не визнала. В обґрунтування заперечень зазначила, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральної шкоди. Товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, а [PERSON] отримав травму на виробництві у 2005 році із-за своєї необережності та з вини інших працівників [PERSON] та [PERSON], що виключає відповідальність роботодавця по відшкодування спричиненої працівнику моральної шкоди. Просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне. [PERSON] перебував в трудових відносинах із відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» у періоди з 24.01.1991 р. по 31.12.1993 р. та з 02.10.1995 р. по 26.08.2015 р. Працював за професією котельника, звільнений з роботи 26.08.2015 р. за власним бажанням у зв'язку з невиконанням умов колективного договору і ця обставина підтверджується записами трудової книжки працівника (а.с. 6-8). З актів форми Н-1 № 90 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом та форми Н-5 № 90 спеціального розслідування нещасного випадку, вбачається що 03.05.2005 р. о 11 год. 30 хв. [PERSON] отримав травму на виробництві. Нещасний випадок стався за наступних обставин: працівники [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на будівельному майданчику компресорної станції проводили монтаж естакади для апаратів повітряного охолодження газів. [PERSON] і [PERSON] займалися підйомом і встановленням двотаврових балок довжиною 2,5 м і вагою біля 100 кг на висоту 3,8 м за допомогою автокрану, а [PERSON] виконував зварювальні роботи на землі. При підйомі чергової балки, з-за сильного пориву вітру, остання колихнулась і зачепила за раніше укладену на естакаді, але не закріплену балку, яка падаючи на землю, травмувала голову [PERSON], який йшов до баластного реостату. Причини нещасного випадку: порушення працівниками [PERSON] і [PERSON] технологічного процесу виробництва монтажних робіт естакади. Недостатній контроль з боку провідного інженера [PERSON] за безпечним виробництвом монтажних робіт. Згідно висновку комісії нещасний випадок з [PERSON] вважається пов'язаним з виробництвом та підлягає обліку (а.с. 9 - 12). Згідно повідомлення про наслідки нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, що стався 03.05.2005 р. [PERSON] було поставлено такий діагноз: забійно-рвана рана голови, шиї зліва. ЗЧМТ. Струс головного мозку (а.с. 13). Відповідно до Довідки № 007173, виданої Ковпаківською МСЕК м. Суми від 29.08.2016 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності [PERSON] склала 25 %, безтерміново (а.с 14). Дана обставина також підтверджується актами огляду МСЕК № 1166 від 23.07.2007 р. та № 896 від 29.08.2016 р. (а.с. 22 - 25). Крім цього, позивач має загальне (непрофесійне) захворювання. Відповідно до довідки № 930363, виданої Спеціалізованою онкологічною МСЕК м. Суми від 20.04.2015 р. позивачу встановлена II група інвалідності по загальному захворюванню (а.с. 15). Таким чином зібраними у справі доказами підтверджуються, що ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не створило безпечних та належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого він отримав виробничу травму. Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Відповідно до ч. 2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Конституційний Суд України у рішенні від 27.01.2004 р. по справі N 1-9/2004 про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування зазначив, що відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 р. № 20-рп/2008 року зазначив: що громадянам України надано право на підставі ст.1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Доводи позивача про обсяг його моральних страждань суд вважає такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони узгоджуються з отриманою травмою. Суд, при визначенні розміру суми, яка підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, враховуючи характер і обсяг моральних страждань, які зазнав позивач як наслідок отриманої травми на виробництві, наявність порушення працівниками відповідача - [PERSON] і [PERSON] технологічного процесу виробництва монтажних робіт естакади, як однієї з причин нещасного випадку, який стався з [PERSON], виходячи з роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», засад розумності, виваженості та справедливості, у суду є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 5500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 20 коп.

Outcome: partial