Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

23 січня 2017 року, представник ПАТ «УкрСиббанк», до назви якого 21.12.2009 р. згідно із Законом України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни в Статут щодо назви банку з АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «УкрСиббанк», звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11205425000 від 29.08.2007 р., банк надав, а відповідачка [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті в сумі 27000 дол. США, який остання зобов'язалася повернути повністю не пізніше 29.08.2022 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 10,50% річних, при чому погашення кредиту згідно додатку № 1 до вказаного кредитного договору, повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа протягом всього строку дії договору, і по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, коли банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Крім цього, сторони погодили, що за умовами кредитного договору, може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбаченої вищевказаним договором. При чому, згідно договору, погашення кредиту відбувається, шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 300 дол. США 25-го числа кожного місяця. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, між позивачами та : поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 136852 від 29.08.2007 р. і поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 136854 від 29.08.2007 р. за умовами яких, обидва поручителі, в солідарному порядку, відповідають перед позивачами у тому обсязі, що і боржниця [PERSON], включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а також несуть солідарну відповідальність з боржницею перед позивачами (кредитором) за порушення виконання нею зобов'язань по кредитному договору та згідно з умовами договорів поруки, відповідають за повернення заборгованості [PERSON] за кредитним договором в тому ж обсязі, а саме за сплату кредиту, процентів за його користування, неустойки (штрафів, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у повному обсязі, і у випадку невиконання [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, позивачі (банк) мають право пред'явити вимоги безпосередньо до поручителів. Позивачами у повному обсязі були виконані умови кредитного договору на відміну від відповідачки [PERSON], яка всупереч умовам кредитного договору не здійснює чергових платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, у зв'язку з чим, станом на 17.01.2017 р., її заборгованість перед позивачами складає 16595,39, з яких : 16129,31 дол. США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з червня 2016 р. - 1310,56 дол. США та 466,08 дол. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3354,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, з яких 2865,01 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 489,01 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, і які позивачі просили суд стягнути солідарно з відповідачів, а також суму судового збору у розмірі 6951,06 грн. в рівних частках з кожного відповідача. Представник позивача в судові засіданні не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями з відмітками про вручення судових повісток, причини неявки суду не повідомив, однак надіслав на адресу суду письмові клопотання, в яких повністю підтримав позов банку та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 88,91). Відповідачі в судове засідання повторно, без поважних причин не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останнім відомим судові місцем проживання, зареєстрованого відповідно до норм чинного законодавства України, що підтверджується довідками ВАДР ГУДМС України в Одеській області від 31.01.2017 р. та поштовим повідомленням, яке повернулися до суду з відміткою листоноші «за закінченнями термінів зберігання» та письмовими розписками відповідачки [PERSON], якою особисто були отримані судові повістки з викликами до суду, як на своє ім'я, так і на ім'я своїх батьків [PERSON] та [PERSON] для передачі їм особисто повісток, а тому всі відповідачі вважаються повідомленим про час і місце судового розгляду справи належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали (а.с. 68,70,72,85,106-108). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно із ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні - але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (ст.ст. 19,47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення НБУ відповідних ліцензій на виконання вимог п. 1 розділу ІІ Закону України від 15.02.2011 р. № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій - має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (п. 2 ст. 5 Декрету про валютне регулювання). У відповідності до п.п. 11,21 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів та таким кредитом - не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодній зі сторін кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Частинами 1 та 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина 1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11205425000 від 29.08.2007 р., банк надав, а відповідачка [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті в сумі 27000 дол. США, який остання зобов'язалася повернути повністю не пізніше 29.08.2022 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 10,50% річних, при чому погашення кредиту згідно додатку № 1 до вказаного кредитного договору, повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа протягом всього строку дії договору, і по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, коли банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Крім цього, сторони погодили, що за умовами кредитного договору, може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбаченої вищевказаним договором. При чому, згідно договору, погашення кредиту відбувається, шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 300 дол. США 25-го числа кожного місяця (а.с. 9-14). В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, між позивачами та : поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 136852 від 29.08.2007 р. і поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 136854 від 29.08.2007 р. за умовами яких, обидва поручителі, в солідарному порядку, відповідають перед позивачами у тому обсязі, що і боржниця [PERSON], включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а також несуть солідарну відповідальність з боржницею перед позивачами (кредитором) за порушення виконання нею зобов'язань по кредитному договору та згідно з умовами договорів поруки, відповідають за повернення заборгованості [PERSON] за кредитним договором в тому ж обсязі, а саме за сплату кредиту, процентів за його користування, неустойки (штрафів, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у повному обсязі, і у випадку невиконання [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, позивачі (банк) мають право пред'явити вимоги безпосередньо до поручителів (а.с. 15-17). Позивачами у повному обсязі були виконані умови кредитного договору на відміну від відповідачки [PERSON], яка всупереч умовам кредитного договору не здійснює чергових платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, у зв'язку з чим, станом на 17.01.2017 р., її заборгованість перед позивачами складає 16595,39, з яких : 16129,31 дол. США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з червня 2016 р. - 1310,56 дол. США та 466,08 дол. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3354,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, з яких 2865,01 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 489,01 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, яку позивачі виклали у детальному розрахунку, доданого до позову, зробленого позивачами у відповідності з діючим законодавством України та перевіреного судом (а.с. 26-38). Станом на дату ухвалення рішення, доказів погашення вказаної заборгованості, відповідачами суду не надано і відповідно у суду вони відсутні. При чому, 29.11.2016 р. позивачами на адреси всіх відповідачів були направлені письмові вимоги про погашення заборгованості, які були залишені останніми без відповіді та задоволення (а.с. 17-25). У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України, з відповідачів, у дольовому порядку на користь позивачів мають бути стягнуті понесені позивачами та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6951,06 грн., а саме по 2317,02 грн. з кожного (а.с. 4).

Outcome: approved