Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

22.01.2019 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.01.2011 у розмірі 112543 грн. 93 коп., яка складається з наступного: 1993 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 110550 грн. 69 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.01.2011 по 28.09.2018. Також просить стягнути судові витрати у розмірі 1921 грн.00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 14.01.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] в порядку ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг шляхом прийняття відповідачем пропозиції та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до цього о договору відповідач отримала від позивача кошти у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач використала кошти, однак умови кредитного договору щодо погашення заборгованості не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Наявність заборгованості, внаслідок невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позивач підтверджує розрахунком, який додає до позовної заяви, та випискою по картці [NUMBER] за період з 01.01.2011 по 01.03.2019. Ухвалою від 04 лютого 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні. У встановлений судом строк відповідач подала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову, в зв'язку з пропуском строку позовної давності, оскільки, з розрахунку наданого позивачем, вбачається, що остання операція по картковому рахунку нібито проведена 31.10.2015 на суму 13,25 грн. В подальшому жодного руху по картковому рахунку не здійснювалося. Картку вона отримала в неповнолітньому віці, у зв'язку з навчанням та необхідністю користуватись власними коштами. Коли отримувала картку вона, як неповнолітня, не підписувала Тарифи Банку по обслуговуванню картки «Універсальна», а також не була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, не просила ніякий кредитний ліміт. На підтвердження дати народження надала копію свідоцтва про народження Серія [NUMBER], а на підтвердження зміни прізвища у зв'язку з одруженням відповідач надала копію свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] Серії [NUMBER] від 14.02.2018. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що на підставі поданої відповідачем Анкети-заяви 14.01.2011 було укладено договір про надання банківських послуг. Банком було відкрито на ім'я відповідача [PERSON], яка на той час не досягла повноліття, банківський рахунок з встановленням дебетно-кредитної схеми з кредитним лімітом - 0 грн, який після досягненн повноліття - з 16.12.2013, було збільшено до 2000 грн. Для користування банківськими послугами на імя відповідача було відкрито картковий рахунок № 5211 5373 0514 2696, строком - до останнього дня грудня 2015 року Посилаючись на виписку по картковому рахунку представник позивача вказує, що відповідач частково погашала борг, отже визнавала його. Заперечує проти доводів відповідача про сплив позовної давності, посилаючись на те, що строк перевипущеної картки - до останнього дня грудня 2015 року, а позов подано 15.01.2019, тоді як відповідно до п. 1.1.7.31 Умов і правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті Банку строк позовної давності за кредитним договором збільшено до 50 років. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що отримавши разом з відповіддю на відзив виписку по картковому рахунку, вона була здивована не лише тим, що у 2013 році на каруку були нараховані кредитні кошти в сумі 2000 грн., а й дивним рухом особистих коштів, їх надходженням з усіх куточків України до моменту отримання цього кредитного ліміту. Вона віднайшла ту картку, яку отримала у січні 2011 року у «ПриватБанку» у зв'язку з навчанням у м. Києві з метою отримання швидких переказів від матері з Херсонської області та з'ясувала, що номер отриманої нею картки не такий як у виписці, що надав Банк суду. Також пояснила, що у зв'язку з позовною заявою вона звернулась зі своєю карткою до «ПриватБанку», щоб отримати інформацію про рух коштів по ній, однак там в усній формі відповіли, що така картка у них не значиться. Оригінал картки, відповідач надала суду для огляду, а копію суд долучив до справи. Відповідач запевнила суд, що це єдина картка, яку вона отримала в «ПриватБанку у січні 2011 року і її строк дії - червень 2013 року, а тому на цей картковий рахунок не міг поступити кредит у грудні 2013 року, як вказує позивач. Про перевипущену картку, як зазначає позивач, їй нічого не відомо. У зв'язку з неможливістю надати докази на спростування доводів позивача, відповідач просила відмовити і задоволенні позову, застосувавши встановлений законом строки позовної давності. Позивач свого представника в судове засідання не направив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві зауважив про розгляд справи у відсутності представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача та її представника судом встановлено наступне. 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». З підписаної відповідачем ксерокопії Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» вбачається, що 14.01.2011 [PERSON], [INFO] надала банку свої анкетні дані для користування банківськими послугами за допомогою картки. Однак, в Анкеті-заяви відсутні відомості про номеру виданої картки, її виду, строку її дії та будь-якого бажаного кредитного ліміту, а тому у суду немає підстав вважати таку заяву належним доказом приєднання до умов кредитування (а.с.9). На момент підписання цієї заяви [PERSON] виповнилось 16 років. Паспорт на її ім'я виданий 11.01.2011 Новокаховським МВ УМВС, що заначено в анкеті. Отже, в момент приєднання до запропонованих позивачем Умов і Правил надання банківських послуг в «Приват Банку» відповідач був неповнолітнім. У цій Анкеті-заяві, відповідач засвідчив своїм підписом надрукований позивачем стандартний текст про ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, наданими в письмовому вигляді. Відповідно до п.2.1.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-2566 (далі Умови), Умови використання кредитних карт ПАТ «КБ «ПриватБанк», Пам'ятка клієнта/ Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а також Заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «Приват Банку», установлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карт. Випуск карти та відкриття рахунку карти здійснюється у випадку прийняття Банком позитивного рішення. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов, для надання послуг Банк видає клієнту картку, її вид, визначений в пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої клієнт та Банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, вказана у заяві. За відсутності необхідних відомостей про умови кредитування в Анкеті-заяві, позивач також не надав суду Панятку клієнта/ Довідку про умови кредитування за підписом відповідача, що не дає можливості встановити, яку саме картку (дебетну чи кредитну) отримала неповнолітня [PERSON] Доказів того, що вона отримала саме кредитну карту «Універсальна» немає, як і немає посвідчених клієнтом відомостей щодо номеру виданої їй картки. Суд звертає увагу на те, що Умови і Правила надання банківських послуг, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, є загальними до різних видів кредитування. За таких обставин, аргументи позивача з посиланням на ці Умови, що неповнолітня відповідач підписуючи заяву 14.01.2011 погодилася на майбутнє (по досягненню повноліття) на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком та розміру відсотків за користування кредитом відповідно до Тарифів, розміщених на офіційному сайті, які до того ж можуть змінюватися Банком, не заслуговують на увагу. Окрім того, відповідач надала суду дебетну картку VISA «Приват Банк» за номером [NUMBER] зі строком дії до 06/13, як єдину, яку вона отримала 14.01.2011 підписавши Анкету-заяву, однак позивач виписки по цьому картковому рахунку не зробив. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, які надав позивач, стосується кількох видів карт «Універсальна», є інформацією загального характеру, не містить дати затвердження цих тарифів і не пов'язані ні з відповідними Умовами, ні з конкретною особою відповідача та номером картки, яку вона отримала. А тому такий Витяг не приймається судом як належний та достовірний доказ тих обставин, на які посилається позивач, зокрема, щодо прийняття відповідачем пропозицій про кредитування на чітких та конкретних умовах, пов'язаних з певним видом кредитної картки. За правилами п. 2.1.1.2.12 Умов по закінченню строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), за зверненням клієнта до Банку, згідно з діючими тарифами. Для перевипуску карти клієнт повинен звернутись до Банку. Згідно до п. 2.1.1.15 Умов банк стягує комісію за обслуговування/перевипуск карти в розмірі, встановленому Тарифами Банка/Пам'яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування. Довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яку згадує позивач у відповіді на відзив суду не надано. Доказів про отримання відповідачем картки за номером [NUMBER], про яку також вказано у відповіді на відзив, як на перевипущену картку також не надано. Коли та за яких умов була перевипущена картка та на чиє ім'я, суд самостійно не може встановити. Відповідно до п. 2.1.1.11.1, п. 2.1.1.12.3 Умов зарахування (поповнення) грошових коштів на картковий рахунок виконується по номеру карти/рахунка і може здійснюватися шляхом внесення готівкових коштів в касу «Приват Банка» або перерахуванням з рахунків в інших банках, з допомогою переказу грошових коштів з інших поточних чи депозитних рахунків. Погашення кредиту - поповнення карткового рахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх Банком на картковий рахунок, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на основі договору. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.11.2018, який не посвідчений повноважною особою Банку у спосіб, передбачений законом, [PERSON] має заборгованість за договором від 14.01.2011 у таких розмірах: 1993,24 грн. - заборгованість за кредитом, 128484,31 грн - заборгованість за процентами, 5575,77 - нарахована комісія (а.с. 7-8). До стягнення позивач виставляє суму простроченого кредиту - 1993,24 грн та проценти станом на 28.09.2018 - 110550,69 грн. У відповідь на відзив позивач також надав суду, не посвідчену належним чином виписку по картковому рахунку № [NUMBER] на ім'я [PERSON], де відображено рух коштів з 04.09.2012, а не з 14.01.2011 - дати Анкети-заяви, та видно, що з 16.12.2013 у відповідача з'явився борг перед Банком, внаслідок зняття коштів на суму 200 грн. в банкоматі за рахунок кредитного ліміту. Остання операція за допомогою цієї картки здійснена 18.02.2014. В подальшому зафіксоване списання дрібних сум на погашення боргу з інших рахунків, про які в позовній заяві нічого не вказано і доказів їх відкриття на ім'я відповідача не надано. Зокрема, з виписки вбачається, що по картрахунку [NUMBER] 31.10.2015 здійснено автоматичне погашення простроченої заборгованості з картки 26**51 на суму 13,23 грн. (а.с. 73-76). Відповідач досягла повноліття 01.12.2012, однак позивач не надав суду заяву повнолітнього позичальника на встановлення карткового кредитного ліміту з 16.12.2013 на суму 2000 грн., вказану в позові та у розрахунку. Статтею 32 ЦК України, визначено, що особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років мають неповну цивільну дієздатність. Зокрема, вчинення неповнолітньою особою правочину, за яким вона набуває не лише прав, а й обов'язків, має відбуватись за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників, окрім дрібного побутового правочину. Відповідно до норм ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В розумінні ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приймає позицію відповідача, про те, що не визнаючи позову по суті, вона не має можливості довести свої заперечення, що розрахунок заборгованості зроблений позивачем по картковому рахунку, який не був закріплений за нею та, що вона, досягнувши повноліття, не зверталась до Банку за перевипуском картки зі встановленням кредитного ліміту на 2000 грн. За таких обставин, суд розглядає клопотання відповідача про застосування строків позовної давності у даному спорі. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до правил користування платіжною карткою, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором кінцевий строк повного погашення кредиту визначається останнім днем місяця відповідного року дії картки У цій справі позивач вказує строк дії кредитної картки, на яку відповідачу нарахована заборгованість - грудень 2015 року включно. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи те, що позвач звернувся до суду з даним позовом 15.01.2019 засобом поштового зв'язку (а.с. 45), він пропустив, встановлений законом трирічний строк позовної давності. Письмового договору між позивачем та відповідачем про збільшення строку позовної давності, як передбачено ст. 259 ЦК України, суду не надано, а також не подано позивачем заяви про поновлення судом цього строку, як такого, що пропущений з поважних причин. За таких обставин, суд на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України відмовляє в задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої відповідач подала письмову заяву. Судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подані позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed