Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

23 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 травня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») і [PERSON], шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду № 001-18773-070513, відповідно до п. п. 2.1-2.5 частини другої умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) [NUMBER] з використанням платіжної картки в національній валюті України - гривні, лімітом кредитної лінії 15 000 грн. строком на 48 місяців, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах цього договору та тарифів. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 частини 3 договору, клієнт підтверджує своє розуміння і згоду з тим, що момент прийняття (акцепту) Банком його пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком цієї Пропозиції та скріплення її печаткою, або моментом вчинення Банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. Відповідно до п. 2.4. частини другої Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 9,99 % в рік, процентна ставка може змінюватися відповідно до умов Договору. На підставі п. 2.5 частини другої за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якої розмір комісії складає 0,00 %, після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 3,49 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок у національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідач скористався кредитним договором, але порушив свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 20 серпня 2014 року у нього виникла заборгованість по кредиту в загальній сумі 24 497 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 15 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 1 644 грн. 96 коп. - заборгованість за відсотками, 7 852 грн. 50 коп. - заборгованість за комісіями. Незважаючи на неодноразові звернення працівників банку, в добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, одночасно з позовом надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 2). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Згідно поштового повідомлення зазначеної адреси за місцем його реєстрації: [ADDRESS], не існує (а. с. 16, 21, 29). У відповідності до оголошення, опублікованого в газеті «Сумщина» від 24 грудня 2014 року № 51 відповідач [PERSON] сповіщений належним чином про виклик до суду через засоби масової інформації. Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи (а. с. 33-34 ). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Частиною другою статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 та частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України випливає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 07 травня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» і [PERSON], шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду № 01-18773-070513. Відповідно до п. п. 2.1-2.7 частини другої умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) [NUMBER] з використанням платіжної картки в національній валюті України - гривні, лімітом кредитної лінії 15 000 грн. строком на 48 місяців, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах цього договору та тарифів. Згідно п. п. 2.1 п. 2 частини 3 договору, клієнт підтверджує своє розуміння і згоду з тим, що момент прийняття (акцепту) Банком його пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком цієї Пропозиції та скріплення її печаткою, або моментом вчинення Банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. З п. 2.3 ч. 3 Договору, відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. У відповідності до п. 2.4. частини другої Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 9,99 % в рік, процентна ставка може змінюватися відповідно до умов Договору. На підставі п. 2.5 частини другої за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якої розмір комісії складає 0,00 %, після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 3,49 % за місяць. Зокрема, п. 3.1 встановлено, що погашення кредитної заборгованості клієнт здійснюватиме щомісячно не пізніше 7 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 904 грн. у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до Пропозиції, який є невід'ємною частиною цієї Пропозиції на відкритий рахунок, згідно п. 2.7 ч. 2 цієї Пропозиції, відповідно до Порядку і умов, визначених у п. 2.4 Глави 3 Правил. В разі порушення відповідачем строків сплати платежів, Банк має право з наступного календарного дня за передбаченим цією Пропозицією днем сплати платежу, нарахувати та стягнути штрафні санкції в розмірі 10% суми невиконаного зобов'язання, але не менше та/або не більше 150 грн. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що відповідач погоджується, що складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та Тарифи Банку, з якими він попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення яких неухильно зобов'язується дотримуватись. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява № 001-18773-070513 від 07 травня 2013 року разом із Тарифами на обслуговування платіжних карток складає між ним та банком договір (а. с. 5). Кредитна угода відповідно до умов заяви № 001-18773-070513 від 07 травня 2013 року, а також тарифи на обслуговування виданої відповідачу платіжної карточки не суперечать вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам вони були підписані сторонами в справі. Спір з приводу невідповідності підписів у заяві та тарифах між позивачем і відповідачем відсутній. Факт виконання банком зобов'язань по кредитній лінії в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів, а також інших витрат відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, належним чином не виконує. З наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку вбачається, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитною лінією станом на 20 серпня 2014 року в загальній сумі 24 497 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 15 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 1 644 грн. 96 коп. - заборгованість за відсотками, 7 852 грн. 50 коп. - заборгованість за комісіями (а. с. 4). Розмір заборгованості за кредитною лінією № 001-18773-070513 від 07 травня 2013 року підтверджується розрахунком позивача, який не суперечить умовам договору. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що у добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів, відсотків та комісій. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» і стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 24 497 грн. 46 коп., як заборгованості за кредитною лінією відповідно до умов заяви № 001-18773-070513 від 07 травня 2013 року, що виникла станом на 20 серпня 2014 року. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 244 грн. 97 коп. та витрати за оголошення в сумі 247 грн.(а. с. 31-32 ). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягають кошти в сумі 24 989 грн. 43 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved