Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

22 грудня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява АТ «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 26209000407980 про встановлення кредитного ліміту від 28.02.2019 року в розмірі 448658,16 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 28.02.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір №26209000407980 про встановлення кредитного ліміту (далі за текстом кредитний договір). Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 01.12.2020 року загальна заборгованість [PERSON] перед АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором становить 448658,16 грн., яка складається з: 294908,42 грн. - залишку простроченого кредиту, 153349,74 грн. залишку прострочених відсотків, 400,00 грн. залишку простроченої комісії. Представник позивача зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, у зв`язку з чим останній вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити та в разі неявки в судове засідання відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судових засідань, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду також не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи встановлено, що 28.02.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», як банком, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір №26209000407980 про встановлення кредитного ліміту. Відповідно до умов кредитного договору банк встановлює позичальнику кредитний ліміт, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом у встановлені кредитним договором строки та розмірі. Відповідно до п.п. 1.2.2. п.1.2. ліміт кредитної лінії на дату укладення кредитного договору становить 295000,00 грн., при цьому строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту, а в разі, якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного договору жодна із сторін не заявить про припинення строку дії кредитного ліміту строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк, на тих же умовах, що визначені в цьому договорі, що закріплене в п.п.1.2.1. п.1.2. кредитного договору (а.с. 4). Відповідно до п.п.1.2.3. п.1.2. процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується в наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 48 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56 %. (а.с.4). Кінцевою датою погашення кредиту є 26.02.2021 р. Розпискою від 28.02.2019 р., складеною представником банку [PERSON] та позичальником [PERSON] , підтверджене отримання [PERSON] картки МС кредитна Platinum PayPass [NUMBER] терміном дії до 28.02.2022 р. (а.с.5). Умовами кредитного договору визначено вартість інших послуг банку пов`язаних з користуванням платіжною карткою, до яких відноситься комісія, визначені в тарифах банку ( п. 1.3. кредитного договору) (а.с.4). Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, що має відображення у Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 26209000407980 від 28.02.2019 року У зв`язку із порушенням умов кредитного договору, відповідач станом на 01.12.2020 року, має заборгованість у сумі 448 658,16 грн., з яких: - 294908,42 грн. - залишок простроченого кредиту; - 153349,74 грн. залишок прострочених відсотків; - 400,00 грн. залишок простроченої комісії. Суд виходить\~з вимог\~ст.\~12\~ЦПК України,\~відповідно якої\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, \~належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, якою встановлений обв`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~80\~ЦП К\~України,\~достатніми\~є\~докази,\~які\~у\~своїй сукупності\~дають\~змогу\~дійти висновку\~про\~наявність\~або відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вже було зазначено вище, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. Натомість з представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунків заборгованості, вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого, у нього перед позивачем станом на 01.12.2020 року утворилась заборгованість в розмірі, - 448 658,16 грн. У зв`язку із наведеним, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем, як позичальником, кошти в добровільному порядку АТ «Банк Кредит Дніпро» у повному обсязі не повернуті, суд, з урахуванням заявлених позовних вимог та наявних в матеріалах справи письмових доказів, приходить до висновку про можливість їх задоволення у повному обсязі, стягнувши з відповідача заборгованість у сумі 448 658,16 грн. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 6729,87 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved