Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

23 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1000 грн щомісяця на 1/4 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з дня ухвалення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказувала, що у неї з відповідачем є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно. Проте, з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів стан здоров'я дитини погіршився, раніше визначена сума аліментів є недостатньою для забезпечення дитини всім необхідним та не відповідає її інтересам, оскільки не забезпечує самих необхідних матеріальних та фізіологічних потреб дитини, які відповідно зростають із збільшенням віку дитини. Ухвалою судді від 26 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Суду пояснила, що вона є матір'ю неповнолітньої [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. З відповідача, як батька [PERSON], рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно. Вважала, що станом на день розгляду справи судом змінились обставини, які дають їй право просити змінити спосіб стягнутих раніше аліментів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 05 березня 2019 року постановленою без виходу до нарадчої кімнати, ухвалено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 червня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, позивачу змінено прізвище [PERSON] на дошлюбне [PERSON] (а.с.5). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Згідно довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 13 листопада 2018 року №1359 разом з позивачем [PERSON] зареєстрована та проживає донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні (а.с.4). Відповідно до виконавчого листа, виданого 26 січня 2017 року на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно з подальшою їх індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до повноліття дитини (а.с.6). Згідно частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати при собі й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнення за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13). Як передбачено статтею 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Системний аналіз норм статей 182 та 192 СК України свідчить про те, що підставою для зміни розміру аліментів чи зміну способу їх присудження є наявність у платника аліментів однієї з наступних обставин, в тому числі й в їх сукупності: - зміна матеріального чи сімейного стану; - стан здоров'я (погіршення здоров'я); - наявність інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, виданого Інгульським відділом державної виконавчої служби міста Миколаєва від 01 листопада 2018 року, відповідач [PERSON] станом на 31 жовтня 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 12977,41 грн. (а.с.8). З виписки з історії хвороби, виданої 09 листопада 2018 року поліклінікою Миколаївської міської лікарні № 5, вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], в 2017 році перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївській обласній дитячій лікарні з приводу діагностованого захворювання, у зв'язку з чим дитині надано рекомендації щодо регулярного обстеження, перебування під наглядом та санаторного лікування (а.с.11). Згідно довідки обласної офтальмологічної лікарні Миколаївської обласної ради від 06 листопада 2018 року [PERSON], 2001 року народження має захворювання очей та їй рекомендовано систематичне лікування 2-3 рази на рік (а.с.13). Зазначені докази, які досліджені під час судового розгляду у судовому засіданні свідчать про погіршення стану здоров'я дитини [PERSON] з часу видачі виконавчого листа про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн щомісячно. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, стан здоров'я дитини, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, який стягується з відповідача на користь [PERSON] з 1000 грн щомісяця на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Визначаючи розмір аліментів з урахуванням приписів частини 2 статті 182 СК України, суд вважає за можливе встановити мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку виходячи з наступного. З позовної заяви та вступного слова позивача вбачається, що вона просить стягнути аліменти з відповідача у частці від його заробітку але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з дня ухвалення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто, умовою присудження судом такого мінімально рекомендованого розміру аліментів є достатність заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов'язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України. Відповідно до положень, викладених в статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач у судовому засіданні жодних належних та допустимих доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів не надала, не містять таких доказів й матеріали справи. Ураховуючи вищезазначене суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Відповідно до статей 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: partial