Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

24.04.2019 ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в користь банку заборгованість за Договором Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ( платіжної картки) від 02.10.2015, розмір якої станом на 11.04.2019 становить 9575,56 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості - 8820,76 грн., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 680,92 грн., загальна сума за РКО - 16,00 грн., загальна сума нарахованої пені - 8,42 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 28,63 грн., загальний розмір 3% річних - 20,83 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.10.2015 між ПАТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Таким чином, відповідач беззастережно приєднався до ДКБО, в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та уклали з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Банк відкрив відповідачу відповідний банківський рахунок на умовах пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційний стендах, що знаходяться в приміщенні установ Банку. На виконання умов ДКБО Банк надав відповідачу платіжну картку Mastercard Debit Standart 10_3 грн. та ПІН - конверт до неї, що підтверджується розпискою від 02.10.2015. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідачу встановлено кредит у розмірі 8900 грн., який відповідач почав використовувати з 29.10.2015. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Під час перевипуску платіжної картки на повний термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань. Однак свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, у зв`язку з чим утворилась вищевказана заборгованість. Позивач подав заяву про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадженні, та у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причин своєї неявки не повідомляла, однак належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою та через оголошення на сайті суду. Суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріли справи, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що 02.10.2015 ПАТ «Державний ощадний банк України» відповідачу, згідно укладеного договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, надано кредит у розмірі 8900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних і 0,001% річних протягом Грейс-періоду у період у випадку безготівкового розрахунку, не пізніше 25 числа кожного місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6.5.2. заяви 2 відповідача проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Разом з тим, згідно змісту договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати її фактичної сплати, але не більше 15% від суми прострочення платежу. Однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Станом на 11.04.2019, внаслідок порушення відповідачем зазначених умов закону та договору, заборгованість становить 9575,56 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості - 8820,76 грн., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 680,92 грн., загальна сума за РКО - 16,00 грн., загальна сума нарахованої пені - 8,42 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 28,63 грн., загальний розмір 3% річних - 20,83 грн. 15.03.2019 на адресу місця реєстрації відповідача банком було направлено вимогу про усунення порушень за №111.41.2/22685/2019-13/вих., якою вимагав повернення простроченого боргу. Однак така вимога залишилась без виконання. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому підлягають до задоволення. За змістом ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved