Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-23 00:00:00

22.10.2018 до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] (надалі-Позивач) позивач обґрунтовує тим, що донбка [PERSON] народилася у шлюбі із [PERSON] надалі- Відповідач). Шлюб на даний час не розірвано, проте позивач та відповідач мешкають окремо, дитина проживає із позивачем, усі обовязки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно, відповідач ухиляється від свого обовязку утримання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачами не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою дитину. Ухвалою суду від 10.12.2018 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, проте відзив на позовну заяву відповідачем не надано. Враховуючи вищенаведене суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.2 ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 402 від 7 серпня 2015 року (копія свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 265007). Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 426697, матірю дитини є [PERSON] позивач по справі, батьком дитини є відповідач по справі- Світличний [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Частина 1 та 2\~ст. 141 СК України\~зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України\~за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Згідно\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, його стан здоровя, з урахуванням того, що відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, доводи, викладені у позові не спростував. Згідно із\~ч.\~1,\~3\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого\~ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Суд, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи позицію відповідача по справі, вважає за необхідне задовольнити позов - визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved