Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

23 листопада 2016 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Сядринської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, [PERSON], яка померла 18.05.2012 року, а саме на: - земельну ділянку площею 3,6413 га., рілля, на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №019252, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 07.07.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №477, кадастровий номер 7422488700:05:065:0004; - земельну ділянку площею 0,5562 га., пасовище, на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №019506, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 07.07.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №478, кадастровий номер 7422488700:05:070:0009; - земельну ділянку площею 0,6381 га., сіножать, на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №0197246, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 11.06.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №479, кадастровий номер 7422488700:05:071:0038; В судове засідання позивач не зявилась в позові просила розглянути справу без її участі, позов просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник Корюківської районної державної адміністрації в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в рішенні покладаються на розсуд суду. Представник Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в рішенні покладається на розсуд суду. У судове засідання представник третьої особи, відділу Держгеокадастру у Корюківському районі надала пояснення по вимогах позивача, проти позову не заперечує, в рішенні покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. По справі встановлено, що 18.05.2012 року у віці 75 років померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Померлою 02 листопада 2006 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №35, відповідно до якого спадкоємцем всього майна де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є Позивач. На підставі заповіту на імя [PERSON] державним нотаріусом видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено - земельну ділянку площею 3,6413 га., рілля, на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №019252, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 07.07.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №477, кадастровий номер 7422488700:05:065:0004; - земельну ділянку площею 0,5562 га., пасовище, на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №019506, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 07.07.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №478, кадастровий номер 7422488700:05:070:0009; - земельну ділянку площею 0,6381 га., сіножать, на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №0197246, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 11.06.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №479, кадастровий номер 7422488700:05:071:0038. Померла [PERSON] вищевказані земельні ділянки отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданного Корюківською районною державною нотаріальною конторою 19 вересня 2006 року за реєстровим №2065. Однак, за час свого життя [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач [PERSON] Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, а оскільки позивач сплатила при зверненні з позовом до суду на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved