Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

23.11.2018 [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд міста Києва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці до 18 років, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їхньою донькою трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 12.09.14 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, про зроблений актовий запис № 146. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, втратою взаєморозуміння та аморальною поведінкою з боку відповідача відносно сім'ї. До того ж, протягом двох місяців відповідач мешкає окремо. Кожен має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє і позивачу, і дитині, душевні страждання. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. До звернення Позивача з даним позовом до суду, сторонам не вдалось знайти компроміс у вирішенні сімейних відносин та примиритись, почуття любові та поваги зникло, а відтак, відсутні будь-які підстави для надання строку для примирення. Таким чином, позивач вважає, що сім'я фактично розпалась та існує лише юридично. Позивач додатково зазначає, що спільна дитина буде проживати разом з матір'ю та на момент подачі даного позову до суду, відсутні будь-які матеріальні вимоги один до одного з приводу поділу спільного майна подружжя. Крім того, позивач зазначила про те, що відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 14.01.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.02.2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, пояснила, що стосунки з відповідачем не склалися, оскільки він піднімав на неї руку, з листопада 2018 року вони проживають окремо, тому просила розірвати шлюб та змінити її прізвище на дошлюбне «Лєбедєва». Також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки та її власне утримання. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, не заперечував щодо необхідності надавати фінансову допомогу донці, однак заперечував щодо стягнення з нього аліментів ще і на утримання дружини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає часткового задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.09.14 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, про зроблений актовий запис № 146 (а. с. 9). Від шлюбу у сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 8). З позовної заяви та наданих сторонами пояснень в судовому засіданні вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом з листопада 2018 року. Відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову в цій частині. Також суд вважає такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання доньки та дружини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання доньки підлягають задоволенню, а саме з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 4, ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. А відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не має постійної роботи та постійного доходу, однак законодавством України встановлений обов'язок відповідача утримувати дружину, з якою проживає дитина до трьох років, що дає підстави для висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 23.11.2018 року і до 24.11.2019 р. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., а також на користь позивача - 704,80 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved