Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

22.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2015 року помер її рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на частку у житловому будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Хер-сонської області. При оформленні спадкових прав позивачці стало відомо, що 13.02.2015 року, вже після смерті [PERSON], діючи на підставі довіреності від останнього, відповідач [PERSON]Г уклав договір дарування з відповідачкою [PERSON] належної [PERSON] частки вказаного будинку, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. Позивачка [PERSON] просила визнати договір дарування частки житлового будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, на земельній ділянці площею 0,0500 га, зареєстрований в реєстрі за №88, укладений між [PERSON] та [PERSON], недійсним; стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позивачка викладені в позовній заяві вимоги підтримала, наполягала на хзадоволенні позову. Представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд за-довольнити позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просиал від-мовити в їх задоволенні через необгрунтованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Третя особа - нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове за-сідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відстуності. Суд вважав можливим розглядати справу за відсутності відповідача [PERSON] та третьої особи нотаріуса [PERSON]. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника адвоката [PERSON], відповідачки [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~Судом встановлено, що 13 лютого 2015 року між [PERSON] та Ємель яновою [PERSON] було укладено договір дарування частки житлового будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, на земельній ділянці площею 0,0500 га, яка належить на праві власності [PERSON]. Вказаний договір по-свідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотокругу [PERSON]. У зазначеному дого-ворі визначено, що [PERSON] діє, як «Дарувальник», від імені власника [PERSON], на підставі довіреності від 09.02.2015 року (а.с. 4). Згідно свідоцтву про смерть від 26.03.2015 року [PERSON] помер 11 лютого 2015 року (а.с.15). Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 04.12.2015 року, свідоцтвау про народження (серія ЯЕ №090761) та свідоцтву про укладення шлюбу (серія І-КГ №325871) позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище «Манійова») є рідною сест-рою померлого [PERSON] (а.с.11-16). Відповідно до\~ст. 30 ЦК України\~цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч.ч. 1,3\~ст. 237 ЦК України\~представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно ч.ч.1, 3\~ст. 244 ЦК України\~\~представництво, яке грунтується на договорі, може здій-снюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представ-ництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. За п.6 ч.1\~ст. 248 ЦК України\~\~представництво за довіреністю припиняється у разі\~\~смерті осо-би, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсут-ньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за дові-реністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виник-нення збитків. Згідно ч.1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або при-пинення цивільних прав та обов'язків. У п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивіль-них справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. N 9\~визначено: «[PERSON] необхідно враховувати, що згідно із статтями\~4,\~10\~та\~203 ЦК\~зміст правочину не може суперечити\~ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та ЦК, міжнародним догово-рам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, по-становам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України\~та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до\~Конституції України\~(статті1,\~8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчи-нення правочину.». Згідно п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009р., відповідно до ч.1\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які вста-новлені\~ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину. Згідно\~ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодав-ства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямо-ваний на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється бать-ками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину\~ЦК України\~та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ч.1 та ч.3\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - тре-тьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, вста-новлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 12 лютого 2014 року у справі № 6-165цс13, вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі до-казів як кожного окремо, так і їх в сукупності. Зокрема, у разі вчинення правочину представником суду слід з'ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин. Враховуючи викладене, оскільки на час укладення Договору дарування частки житлового бу-динку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, посвідченого при-ватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 88, представник [PERSON] - [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної діє-здатності, в зв'язку зі смертю [PERSON] та, як наслідок, припинення представництва за дові-реністю, посвідченою приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсон-ської області [PERSON] 09.02.2015 року за реєстровим № 124, суд дійшов висновку, що відповід-но до\~ст. 215 ЦК України\~такий правочин слід визнати недійсним. Правові наслідки недійсності правочину встановлені\~ст. 216 ЦК України. Згідно з вимогами частини першої цієї\~статті Кодексу\~недійсний правочин не створює юри-дичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього пра-вочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користу-ванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за ціна-ми, які існують на момент відшкодування. Таким чином, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що договір дарування 65/100 частини будинку №205 по вул. І.Золіна в м. Каховка від 13.02.2015 року було вчинено з недо-держанням в момент укладення договору вимог, які встановлених\~ст. 203 ЦК України\~щодо наявно-сті необхідного обсягу цивільної дієздатності у представника [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом встановлення недійсності Договору дарування частки жит-лового будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, на земельній ділянці площею 0,0500 га, зареєстрований в реєстрі за №88, укладений між [PERSON] та [PERSON] та застосування наслідків недійсності правочину. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки судового збору у розмірі 365 грн 60 коп, і з відповідачки [PERSON] в сумі 365 грн 60 коп. \~\~\~\~На підставі наведеного, ст.ст. 11, 60, 213-215, 88 ЦПК України, суд

Outcome: approved