Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до їх повноліття. В обґрунтування позову вказала, що 26.06.2010 року зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила проводити за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Вперше про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, у подальшому судова повістка повернулася на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач [PERSON] обізнаний про наявність в провадженні суду справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення копії позовної заяви разом з додатком та судової повістки, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON], який про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, що відповідає положенню ч. 4 ст. 169 ЦПК України, та ухваленню заочного рішення, відповідно до положення ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 139452, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, 26.06.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Швець) І.О. (а.с. 4) Від даного шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 220094, зареєстрованого Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області (а.с. 7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 401073, зареєстрованого виконкомом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 8) З довідки № 3288, виданої 05.12.2016 року Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована і мешкає за адресою: с. Бірки Зміївського району Харківської області, вул. Залізнична, 5, разом зі своїми малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні матері. (а.с. 5) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, коли позивач наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач не має постійного, фіксованого заробітку, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 184 СК України, тобто визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з того, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача\~ [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, по 500 грн. на кожну дитину, є сумою, необхідною та достатньою для їх гармонійного розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved