Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

23.02.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В своїй позовній заяві вона вказала, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2013 року по 17.06.2014 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Так як позивачка не має змоги самостійно утримувати дитину, тому звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 20.01.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 600 гривень щомісячно, тому позивачка просить змінити розмір аліментів, а саме збільшити з 600 гривень до 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, крім того просить не стягувати з відповідача витрати понесені нею на оплату судових витрат. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 17.06.2014 року, що підтверджується копією рішення Золотінського міськрайонного суду Черкаської області (а.с.9). Від даного шлюбу народився син [PERSON], 08.06.2013 року, батьком якого є [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про народження серії І-СР №187427 (а.с.8), згідно довідки Мельниківської сільської ради про склад сімї вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю матірю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні (а.с.9). Згідно виконавчого листа виданого 20.01.2015 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час коштів на утримання дитини не вистачає, тому позивачка просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, тому позивачка просить збільшити розмір аліментів з 600 гривень до 1700 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, крім того відмовилася від стягнення з відповідача витрат понесених нею на оплату судових витрат за надання правової допомоги в сумі 750 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв'язку з чим, 600 гривень аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. Законом України від 22.09.2005 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму. Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 гривень на 1700 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704 гривні 80 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved