Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

22\~липня 2021\~року КП\~«Дніпроводоканал» ДМР\~звернулося до\~суду із\~зазначеним позовом\~до відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~із вимогою\~про стягнення\~заборгованості по\~оплаті послуг\~водопостачання та\~водовідведення (а. с. 2-5). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам. Між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачем встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», абоненту відкрито особовий рахунок. Споживач зобов`язаний оплатити послуги, якщо він фактично користується ними. Відсутність договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг. Порушення відповідачами договірних зобов`язань ставить позивача в скрутне фінансове становище, ускладнює виконання основного завдання забезпечення надійної та стійкої експлуатації водопровідно-каналізаційного господарства з метою безперебійного та якісного постачання питної води всім споживачам, які входять у сферу обслуговування. Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , якій відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 31 січня 2021 року складає 29562 гривні 83 копійки. Тому позивач вимушений\~звернутися із\~вказаним позовом\~до суду,\~в якому\~він прохає\~стягнути із\~відповідачів заборгованість,\~що утворилася\~за ними\~станом на\~31\~січня 2021\~року у\~розмірі 34473\~гривні 53\~копійки з\~яких:\~сума основного\~боргу -\~29562\~гривні 83\~копійки,\~інфляційне збільшення\~суми боргу\~ 4287\~гривень 30\~копійок,\~3%\~річних \~623\~гривні 40\~копійок та\~судовий збір\~у розмірі\~2270\~гривень (а. с. 2-5, 27-30). Ухвалою суду\~від 28\~липня 2021\~року позовну\~заяву залишено\~без руху,\~позивачу надано\~термін на\~усунення недоліків (а. с. 20). 06\~серпня 2021\~року недоліки,\~зазначені в\~ухвалі суду\~від 28\~липня 2021\~року,\~позивачем усунуто (а. с. 27-30). Ухвалою суду\~від 27\~серпня 2021\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження з\~викликом сторін\~та призначено\~судове засідання\~на 14\~годину 00\~хвилин 12\~жовтня 2021\~року (а.\~с.\~37),\~копія якої надіслана відповідачам 01 вересня 2021 року за вихідним № 20005/21-вих/2/204/1885/21 (а. с. 39). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті суду, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що \~предметом господарської діяльності позивача КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг водопостачання та водовідведення, про що зазначено у п. 2.2.1 Статуту Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 20 березня 2019 року № 68/43 (а. с. 16 зворотна сторона). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Відповідями з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 18 серпня 2021 року, яка надійшла на адресу суду 26 серпня 2021 року (а. с. 35, 36). При цьому, на ім`я [PERSON] для оплати послуг з водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що вбачається з Довідки на особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10-12). Згідно з вимогами ст. ст. 12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Приписами ст.\~509\~ЦК України\~визначено, що\~зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Нормою ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст.\~612\~ЦК України визначено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Нормами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормами ст.\~319\~ЦК України\~визначено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд та\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У статті 67\~Житлового кодексу\~Української РСР закріплено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач був зобов`язаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до вимог ст.\~22\~Закону України\~«Про питну\~воду,\~питне водопостачання\~та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з розрахунком заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , за період часу з січня 1999 року по 01 січня 2021 року включно загальна сума заборгованості відповідачів перед КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення складає 34473 гривні 53 копійок з яких: сума основного боргу - 29562 гривні 83 копійки, інфляційне збільшення суми боргу 4287 гривень 30 копійок, 3% річних 623 гривні 40 копійок. Таким чином, судом встановлено, що відповідачами було порушено право позивача на отримання плати за послуги з водопостачання та водовідведення. Отже, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період часу з січня 1999 року по 01 січня 2021 року включно у розмірі 29562 гривні 83 копійки, інфляційне збільшення суми боргу 4287 гривень 30 копійок, 3% річних 623 гривні 40 копійок. Відповідно до\~вимог ст. 141 ЦПК України\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2\~270 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved