Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

22.06.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 26023,00 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що 21.01.2015 відповідач по справі [PERSON] взяла у позивача в борг гроші в сумі 1000 доларів США, що станом на 22.06.2017 еквівалентно 26023,00 грн. В цей же день позивач та [PERSON] в усній формі уклали угоду, відповідно до якої, вона зобов'язувалася повернути позивачеві борг в сумі еквівалентній 1000 доларів США до 31.12.2015. Відповідач отримав від позивача зазначену суму грошей і власноручно написав розписку. Окрім цього, гарантуючи повернення боргу, відповідач надав позивачеві нотаріально посвідчену заяву, в якій гарантував повернення боргу відповідно до розписки. Однак відповідач не повернув борг позивачеві, спочатку він запевняв позивача, що поверне борг, а починаючи з січня 2017 року відмовляється повернути позивачеві кошти. Не повернувши борг в сумі 26023,00 грн. на протязі терміну зазначеного в розписці, відповідач не вчинив жодної дії по поверненню боргу, хоча позивач неодноразово пропонував відповідачеві зустрітись для вирішення питання про повернення боргу. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вказавши що позовні вимоги підтримує та зазначив, що не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про перенесення розгляду справу не надав, причини неявки до суду не повідомив. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. У суді встановлено, що відповідно до розписки від 21.01.2015 [PERSON] взяла в [PERSON] в борг гроші в сумі 1000,00 доларів США. [PERSON] зобов'язалася повернути зазначену позику до 31.12.2015 (а.с.4). Згідно з заявою [PERSON] від 21.01.2015, справжність підпису [PERSON] засвідчена приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] гарантує виконання зобов'язань, передбачених розпискою між нею та [PERSON] від 21 січня 2015 року в термін до 31 грудня 2015 року (а.с.5). Відповідно до курсу валют станом на 22.06.2016 один долар США еквівалентний 26,0236 гривень (а.с.6). Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справ 08.06.2016 року ухвалив постанову у справі №6-1103цс16, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 01 березня 2017 року ухвалив постанову у справі № № 6-284цс17, предметом якої був спір про стягнення коштів і зробив правовий висновок про те, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, оскільки позивач надав до суду докази існування договору позики між ним та відповідачем, відповідач ухиляється від повернення позивачеві позичених коштів, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Оскільки позов задовольняється суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 526. 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved