Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

22 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 березня 2004 року помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав у [INFO], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з 9/20 частин житлового будинку № 3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве Донецької області, який він заповів позивачу 16.03.2004 року. Даний житловий будинок належав померлому чоловіку позивача на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданим міським відділом комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих 22 грудня 1978 року та зареєстрованим в бюро технічної інвентаризації міста Єнакієве 22.12.1978 року за реєстровим №13295. Рішенням Єнакієвського міського суду Донецької області житловий будинок №3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве був розділений між позивачем та [PERSON] та за позивачем було визнано право власності на 11/20 частин цього будинку, а за [PERSON] 9/20 частин цього ж будинку. Однак [PERSON] при житті не зареєстрував своє право власності на свою частину будинку. Тому при зверненні до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на 9/20 частин житлового будинку № 3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве Донецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 21.03.2004 року. У судове засідання позивач не прибула, надала заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.12.1978 року за [PERSON] зареєстроване право власності на будинок №3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве (а.с. 8) Відповідно до рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 28.05.1979 року про поділ майна за [PERSON] визнано право власності на 11/20 частини житлового будинку №3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве, а за [PERSON] визнано 9/20 частини житлового будинку №3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве (а.с. 9-11) 21 березня 2004 року помер [PERSON], про що складено 22 березня 2004 року відповідний актовий запис № 439 (а.с. 6). 16 березня 2004 року [PERSON] заповів [PERSON] будинок №3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве, що підтверджено копією заповіту серії ВВВ№782013 (а.с. 12) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.04.2014 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 9/20 частин житлового будинку, що розташований за адресою: Донецька область, місто Єнакієве, вулиця Весіння будинок № 3 (а.с. 5). Відповідно до повідомлення Першої [PERSON] державної нотаріальної контори від 16.05.2014 року за вих. № 781/01-16, після смерті 21.03.2004 року [PERSON], який мешкав за адресою: місто Єнакієве, вулиця Весіння будинок № 3 є спадкова справа № 462/2004 р. (а.с. 27-29). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ст. 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка у свою чергу, прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті спадкодавця, якому було надано право власності на 9/20 частин будинку №3 по вулиці Весіння в місті Єнакієве, однак при житті він не встиг зареєструвати свої права на вказане майно, що є підставою для визнання у судовому порядку права власності за позивачем на 9/20 частин вказаного житлового будинку На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved