Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

22.09.2015 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 3-9). Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні, посилалась на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 28.12.2007 року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за договором № б/н від 28.12.2007 року 30\~596,95 грн., а також судові витрати по справі (а.с. 3-9) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с.44,49-52,57,60-64) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 28.12.2007 року, за умовами якого позивач надав у кредит грошові кошти а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 17-30) Встановлено, що [PERSON] отримав згідно кредитного договору № б/н від 28.12.2007 року на платіжну картку - 10\~000 грн., що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 18). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.12.2007 року 38 998 грн. 66 коп.(а.с.10-11) Також встановлено, що заборгованість за договором № б/н від 28.12.2007 року, станом на 30.06.2015 року, з врахуванням рішення суду, становила 30\~596,95 грн., що складається з заборгованості по відсоткам - 28 663,76 грн., штрафи 1933,19 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості (а.с. 10-16). Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором № б/н від 28.12.2007 року у розмірі 30\~596,95 грн. та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання боржником своїх зобов'язань за укладеним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем договору, права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.12.2007 року 30\~596,95 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved