Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

22 травня 2018 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за № 014/0049/74/63494 від 18.08.2006 року у розмірі 12000,43 дол. США, посилаючись на невиконання відповідачами умов кредитного договору. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.05.2018 року справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2018 року справу було прийнято до провадження. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надали. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 серпня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0049/74/63494, згідно з умовами якого банк зобов'язався надати позичальникові кредит у сумі 190 000 доларів США 00 центів строком до 18.08.2026 року, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,25 % річних, комісію згідно з умовами договору та тарифіами кредитора, виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кедитним договором. Перед укладенням та підписанням кредитного договору позичальник звернувся до банку із заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі 1. «Відомості про кредит» власноручно зазначив, що має намір отримати споживчий кредит та обрав валюту долари США, суму кредитування, строк та зазначив мету, тобто цільове використання кредиту. Своїм підписом під відповідним документом позичальник засвідчив, що «ознайомлений у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета, для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовна сукупна вартість кредиту, з валютними ризиками, при отриманні кредиту в іноземній валюті тощо. З умовами надання та повернення кредиту, а також з законодавством України, що регламентує відношення банку та клієнта був ознайомлений. 18 серпня 2006 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, позичальник зобов'язався передати в заставу банку майно, що буде придбане (майнові права на приватні квартири) за адресою: [ADDRESS]. 18 серпня 2006 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 2, відповідно до умов якої з метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобов'язань позичальника з погашення кредиту, нарахованих відсотків, комісій, штрафних санкцій, у разі їх застосування, та інших витрат, у разі їх виникнення, позичальник надав право банку здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку № [NUMBER], який відкрито позичальником в ООФ АППБ «Аваль, МФО 328351, за умови настання строків виконання позичальником грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором. 27 лютого 2007 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 3, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти п. 5.1. кредитного договору в новій редакції: «5.1. Виконувати умови, передбачені цим договором, здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора: Щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 18.08.2026 року (включно) на рахунок, зазначений в п. 4.1. цього договору. Щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № [NUMBER], в «Райффайзен Банк Аваль», МФО 328351». 07 липня 2010 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 4, у зв'язку з порушенням позичальником істотних умов кредитування - несвоєчасне погашення кредиту, згідно з затвердженим графіком, відповідно до п. 9.3. кредитного договору, в період з 16.05.2007 року по 07.07.2010 року процентна ставка за користування кредитом складала 18,25 % річних. В зв'язку з повним погашення простроченої заборгованості за кредитом, з 07.07.2010 року розмір процентної ставки складає 13,25 % річних. Крім того, згідно з п. 3 додаткової угоди № 4, сторони дійшли згоди доповнити розділ 9 кредитного договору п. 9.4. такого змісту: «9.4. Процентна ставка знижується з дати укладення цього договору, до розміру, що діяв до моменту її підвищення, в перший робочий день (банківський) день календарного місяця, наступного за місяцем, в якому кредитору стало відомо про припинення дії обставин, зазначених в п. 9.3. договору (далі - «Дата зміни»). позичальник сплачує проценти відповідно до нової (зниженої) процентної ставки, починаючи з дати зміни процентної ставки. Позичальник зобов'язаний протягом 30 днів з моменту зниження процентної ставки з'явитися до кредитора з метою підписання графіку (додаток № 1 до договору) в новій редакції. У випадку невиконання позичальником зазначеного обов'язку, сторони домовились, що розрахований та підписаний самостійно новий графік вважається складеним належним чином, є невід'ємною частиною договору та підставою для визначення розміру зобов'язань позичальника за цим договором». Також, згідно з п. 4. додаткової угоди № 4, сторони дійшли згоди додаток № 1 (графік погашення) до кредитного договору викласти у новій редакції. Відповідно до умов п. 3.1. кредитного договору, кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з можливою виданою готівки через касу кредитора. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання, надав кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 5.5., п. 6.5. кредитного договору, позичальником вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме: банком було направлено за вихідним № 114/5- 114077 від 21.02.2018 року вимогу позичальнику про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, надана можливість позичальникові протягом 60 календарних днів з дати вимоги добровільно врегулювати заборгованість за кредитним договором. Ця вимога була отримана позичальником, однак у визначені кредитором строки не виконана, заборгованість повернуто так і не було. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 серпня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0049/74/63494/1, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язаннями боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0049/74/63494 від 18.08.2006 року, в повному обсязі цих зобов'язань. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 серпня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0049/74/63494/2, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язаннями боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0049/74/63494 від 18.08.2006 року, в повному обсязі цих зобов'язань. Перед укладенням та підписанням договорів поруки, поручителі звернулися до банку із заявами-анкетами, в яких своїми підписами засвідчили, що ознайомлені з умовами кредитування, зокрема: мета, для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строки та відсоткова ставка за кредитом, орієнтована сукупна вартість кредиту, з валютними ризиками при отриманні кредиту в іноземній валюті тощо. Зміст умов кредитування їм зрозумілий. Згідно з п. 1.3. договорів поруки, сторони встановили, що зобов'язання поручителів перед банком є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та вказаними в п. 1.2. кредитного договору, не потребують. Відповідно до умов п. 3.1. договорів поруки, сторони договорів визначили, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручителі несуть солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Оскільки позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме здійснювати щомісячні обов'язкові платежі відповідно до сум та в строки, передбачені графіком погашення кредиту, 18.10.2017 року поручителям були направлені вимоги за № 114/5-114330 від 23.02.2018 року та за № 114/5-114329 від 23.02.2018 року про виконання грошових зобов'язань за договорами поруки. Проте, станом на дату подачі позовної заяви заборгованість за кредитом так повернуто і не було. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання позичальникові кредитних коштів, однак [PERSON] свої зобов'язання з повернення кредиту не виконує, внаслідок чого, станом на 03.03.2018 року у нього виникла заборгованість у загальній сумі 12 000 доларів США 43 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 318 442 грн. 26 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню у розмірі 11 423 доларів США 99 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 303 145 грн. 90 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 576 доларів США 44 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 15 296 грн. 36 коп. Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають у рівних частках судові витрати у розмірі по 1592 грн. 21 коп. з кожного.

Outcome: approved