Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

23.01.2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (на далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов позивач обґрунтував тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 15.11.2010 року, згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». В подальшому відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5717,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатю відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ними та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання до договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, утворилась заборгованість яка станом на 23.10.2017 року становить 105475,53 грн., з яких: 5717,22 грн. заборгованість за кредитом; 97497,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2260,98 грн. заборгованість за пенею та комісією. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. До судового засідання відповідач не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою від 26.02.2018 року по даній справі відкрито провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ КБ ПриватБанк) з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 15.11.2010 року, згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 20.12.2013 року відповідачем [PERSON] було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5717,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатю відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ними та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також, відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Крім того,власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконувати зобов'язання з поверненням кредиту( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Як встановлено у судовому засіданні, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, утворилась заборгованість яка станом на 23.10.2017 року становить 105475,53 грн., з яких: - 5717,22 грн. заборгованість за кредитом; - 97497,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2260,98 грн. заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи № 6-37цс15, яка є обов'язковою для застосування судами України при розгляді справ у подібних правовідносинах. Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2260,98 грн., то суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.11.2010 року, комісія за користування кредитом нараховується в колонці «Сума комісії та пені». Крім того, позивач просить стягнути 2260,98 грн., як пеню і комісію, при цьому взагалі не визначає розмір суми, який складає пеня, та, який складає комісія. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Комісія це плата за послуги банку. Пеня та комісія не є тотожними поняттями, це різні види нарахувань, які мають різну правову природу та повинні бути обґрунтовані і доведені позивачем. Суд вважає, що позивачем не доведено підстав для стягнення пені та комісії в зазначеному розмірі 2260,98 грн., і тому вважає, що в задоволенні цієї частини позову необхідно відмовити. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту та процентам у загальній сумі 103214,55 грн., з яких: - 5717,22 грн. заборгованість за кредиту; - 97497,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial