Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON]. На даний час діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки працює оператором гарячого повітря на приватному підприємстві Аверс» в м. Київ і його заробітна плата становить близько 5000 гривень на місяць. Оскільки їй одній важко забезпечувати дітей усім необхідним, тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на дітей. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення, яке повернулось на адресу суду (а.с.13), до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09 серпня 2006 року по 17 лютого 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються: рішенням Старокостянтинівського районного суду від 06 лютого 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами, свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, зі слів позивачки має постійне місце роботи та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved