Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

23.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності [PERSON] (далі відповідач) на квартиру [ADDRESS] від 16.11.2012 року (зареєстровано в реєстрі за № 81), яке видано приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] (далі співвідповідач) на підставі акта державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про реалізацію предмета іпотеки від 15.11.2012 року № 169/13; виключення з Державного реєстру прав запису від 08.05.2014 року про реєстрацію за відповідачем права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову послався на визнання судом недійсним прилюдних торгів з продажу належної йому квартири та скасування акту державного виконавця від 15.11.2012 року № 169/13, на підставі якого співвідповідачем видано оскаржуване свідоцтво відповідачу. У судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що при визнанні недійсним прилюдних торгів, з яких його довіритель придбала квартиру, не вирішено питання реституції, чим порушено її права. Співвідповідач не зявилася, при цьому надіслала заперечення проти позову в яких просила відмовити в задоволенні вимог, заявлених щодо неї, тому що вона не є належним відповідачем у цій справі, та розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. На підставі акта державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів від 15.11.2012 року № 169/13 співвідповідач видала відповідачу свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 16.11.2012 року (реєстровий № 81), яка раніше належала позивачу. У свою чергу, вказане свідоцтво стало підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису від 08.05.2014 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (далі квартира) за відповідачем (а. с. 19 зв., 21). Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.06.2013 року, яке набрало законної сили 04.08.2015 року, акт державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів від 15.11.2012 року № 169/13 скасовано. Оскільки оскаржуване позивачем свідоцтво про право власності на квартиру видане на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, скасування судом акту є безумовною підставою для визнання недійсним і свідоцтва. В цьому випадку додаткове скасування судом свідоцтва вже не потребується, тому як воно автоматично втрачає свою юридичну силу за фактом визнання його недійсним. Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі Закон) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.\~ Отже, входячи з вимог статті 26 Закону, підставою для вилучення з Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності є скасування судом рішення, на підставі якого цей запис внесено. Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав (а. с. 19 зв.), запис про реєстрацію за відповідачем права на квартиру внесено до цього реєстру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.05.2014 року, яке ухвалено державним реєстратором Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції [PERSON] Враховуючи те, що рішення державного реєстратора про реєстрацію за відповідачем права власності на квартиру на даний час не скасовано, відсутні правові підстави для вилучення відповідного запису з Державного реєстру прав. Крім того, Закон не наділяє суд повноваження ведення Державного реєстру прав, що унеможливлює виключення судом з цього реєстру записів, як того вимагає позивач, а сама вимога заявлена до неналежних відповідачів. За таких обставин, вимога позивача про виключення з Державного реєстру прав запису про реєстрацію за відповідачем права власності на квартиру не підлягає задоволенню. З урахуванням того, що заявлені позивачем вимоги задоволено судом лише на 25%, з відповідача на його користь підлягає відшкодуванню судові витрати в сумі 121 грн 80 коп. /487.20 х 25%/.

Outcome: partial