Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

22 квітня 2016 р. Банк звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача. Вимоги обґрунтовував тим, що 14.11.2013 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 2 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує. Станом на 28 березня 2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 16 011,10 грн. З посиланням на статті 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання тричі, 06.05.2016 р., 23.06.2016 р. і 13.07.2016 р. не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2013 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 2\~000 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходились грошові кошти. Боржник ознайомився і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг. Судом встановлено, що боржник свої зобовязання по договору не виконує, внаслідок чого загальна заборгованість за кредитним договором станом на 28 березня 2016 року склала 16\~011,10 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 1\~960 грн; -заборгованість по процентам за користування кредитом 10 412,48 грн; -заборгованість за пенею по комісією 2 400 грн; -штраф (фіксована частина) 500 грн; -штраф (процентна складова) 738,62 грн. Виходячи з того, що відповідач не зявився до судового засідання, а отже ухилився від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, а відтак, то наявні правові підстави щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved