Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

23.02.2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 59 948.78 грн.. Мотивує свої вимоги тим, що згідно заяви б/н від 10.08.2009 року, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4 800.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушила умови договору в результаті чого, станом на 31.12.2017 року виникла заборгованість в сумі 59 948.78 грн., яка складається з наступного: 4 301.72 грн. заборгованість за кредитом; 49 216.17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100.00 грн. заборгованість за пенею та комісією; відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 2 830.89 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути вказану заборгованість та судовий збір. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача направив до суду письмове клопотання в якому зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 23). Відповідач [PERSON], причину неявки суду не повідомила, про день місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України (а.с. 41-42). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні (а.с. 23). За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно Кредитного договору б/н від 10.08.2009 року, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4 800.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 8-15). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Умови передбачені договором відповідач не виконала, в результаті чого станом на 31.12.2017 року виникла заборгованість в сумі 59 948.78 грн., яка складається з наступного: 4 301.72 грн. заборгованість за кредитом; 49 216.17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100.00 грн. заборгованість за пенею та комісією; відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 2 830.89 грн. штраф (процентна складова), (а.с. 5-6). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Таким чином з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 59 948.78 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762.00 грн., які, у звязку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 1).

Outcome: approved