Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

22 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.07.1994 року між нею та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого гр. [PERSON] та [PERSON] про дали, а вона придбала квартиру [ADDRESS] ,. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в КП ДМБТІ в реєстрову книгу за №32п-121 від 13.07.1994 року. Однак при складанні договору було допущено помилку в її прізвище. Так, відповідно до паспорту громадянина України її прізвище зазначено як « [PERSON] », а в договорі купівлі-продажу вказано «Левковська». Просила суд ухвалити рішення, яким визнати факт того, що договір купівлі-продажу кладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідчений Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 12.07.1994 року, за реєстром №1-1706, належить [PERSON] 23 жовтня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі (а.с.26). В судовому засіданні заявник підтримала сою заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши доводи позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 1994 року між заявником та [PERSON] , [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що посвідчений Восьмою дніпровською державною нотаріальною конторою 12.07.1994 року за реєстром №1-1706 (а.с.21-22). Заявник посилається на ті обставини, що наразі, нею було виявлено помилку у вищезазначеному договорі при написанні її прізвища, а саме замість вірного « [PERSON] », зазначено « [PERSON] ». Так, відповідно до картки фізичної особи платника податків прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище заявника зазначено « [PERSON] » (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 15.06.1993 року серії [NUMBER] заявник змінила дівоче прізвище «повар» на прізвище чоловіка, російською « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до паспорту громадянина України чоловіка заявника серії [NUMBER] виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 03.09.1999 року , свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.1953 року прізвище чоловіка вказано « [PERSON] » ( а.с. 8, 10). [INFO] чоловік заявника помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, в якому його прізвище також зазначено як « [PERSON] » ( а.с. 9). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дочкою заявника та підтвердила факт того, що дійсно при купівлі квартири була допущена помилка у прізвищі її матері. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявник є його небогою та вона відома йому під прізвищем « [PERSON] », а не « [PERSON] », йому відомі обставини придбання квартири, оскільки саме він знайшов її для купівлі, також підтвердив факт помилки при зазначені прізвища заявника у договорі купівлі-продажу. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, факт належності [PERSON] , договору купівлі-продажу квартири на ім`я [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на ім`я [PERSON] , карткою фізичної особи платника податку чоловіка заявника [PERSON] , копією паспорту громадянина України доньки заявника [PERSON] , тощо (а.с. 11-13). Дослідивши усі зібрані докази в їх сукупності, покази свідків, які підтвердили факт того, що дійсне прізвище заявника є « [PERSON] », суд приходить до висновку, що дійсно в договорі купівлі-продажу квартири від 12.07.1994 року укладеного від імені [PERSON] допущено описку в прізвищі, а саме зазначено прізвище « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Таким чином суд находить доведеним той факт, що договір купівлі-продажу квартири від 12.07.1994 року укладеного від імені [PERSON] , належить [PERSON] . Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved