Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

23 грудня 2020 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Лабовкін Олександра Олександрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначено, що 16.12.2020 року позивачу стало відомо про те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження № 63538473 по примусовому виконанню виконавчого напису, виданого 08.09.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, реєстровий № 31161, виданий 08.09.2020р. Позивач вважає, що здійснений виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Так, більш ніж сім років тому між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір, на підставі якого позивачу було надано кредитні кошти. У зв`язку зі спливом тривалого проміжку часу, укладені з банком договори були втрачено, але залишилась квитанція про повне погашення заборгованості у розмірі 37896,00 грн. Розрахунок був проведений в повному обсязі. Крім того, позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки не має заборгованості за кредитним договором, також позивач не отримував повідомлень пре заміну кредитора та про наявність заборгованості та початок процедури позасудового стягнення за виконавчим написом нотаріуса, стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною. Також можна зробити висновок про безпідставність вчинення нотаріусом виконавчого напису про примусове стягнення не існуючої заборгованості за кредитним договором та порушення процедур його вчинення. Позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, реєстровий № 31161, виданий 08.09.2020р., яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 24 грудня 2020 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника ( [PERSON] ) від 13.11.2020 року в рамках виконавчого провадження № 63538473. Ухвалою судді від 28 грудня 2020 року відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження та витребувані докази у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД». В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання представник відповідача не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи або у його відсутності, а також відзиву до суду не надходило. В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи, розгляду справи за його відсутності, а також відзиву до суду не надходило. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 16.12.2013 року між [PERSON] (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк) було укладено Договір про надання кредиту № 007-04514-161213. 17.09.2014 року між позивачем та банком укладено додатковий договір до кредитного договору № 007-04514-161213 від 16.12.2013 року, на підставі якого сторони домовились здійснити прощення (анулювання) боргу за договором на суму 13574,00 грн. у відповідності до ст.605 ЦК України, за умови сплати боржником заборгованості за договором в розмірі суми не менше ніж 54296,00 грн. Також, до матеріалів справи додано квитанцію від 17.09.2014 року про сплату [PERSON] суми боргу у розмірі 37896,00 грн. на рахунок АТ «ДельтаБанк» за кредитним договором № 007-04514-161213 від 16.12.2013р. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 63538473 від 09.11.2020 року на підставі виконавчого напису № 31161, виданого 08.09.2020 року відкрито провадження відносно [PERSON] та стягнуто з останнього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість у розмірі 21544,00 грн. Постановою від 13.11.2020 року ВП 63538473 звернуто стягнення на доходи [PERSON] . Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за №1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, з системного аналізу вказаних вище норм законодавства вбачається, що безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. При цьому, в даному випадку виниклу заборгованість не можна вважати безспірною на час вчинення виконавчого напису нотаріуса (08.09.2020 року), так як суду не надано належних та допустимих доказів того, що до [PERSON] від Банку надсилалась письмова вимога про дострокове погашення кредиту, а у випадку надсилання такої вимоги доказів про отримання боржником цієї вимоги. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку не підтверджено належними доказами надсилання на адресу боржника вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Крім цього, позивач не визнає заборгованість, а повідомлення про порушення основного зобов`язання він не отримував. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку виконавчий напис нотаріуса також слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 17.12.2020, а відтак у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved