Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

23 липня 2015 року в Рівненський міський суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 08 червня 2001 року зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадського стану м. Рівне, про що зроблений реєстраційний запис №539. В обґрунтуванні позову зазначає, що з відповідачем 08 червня 2001 року уклала шлюб зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадського стану м.Рівне, про що зроблений реєстраційний запис №539 та видано свідоцтво про одруження від 08.06.2001 року серія І ГЮ №043259. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки різні життєві погляди на життя та несумісність характеру. Відповідача не цікавить збереження сім»ї. Відповідач додому не зявляється. В результаті чого виникають сварки та непорозуміння. Перестали розуміти один одного, мають різні погляди на життя. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з червня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія 1 ГЮ №140303. Спору про поділ майна не має. Крім того позивач [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначає, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має, регулярно отримує заробітну плату, на праві власності володіє нерухомим майном, а тому спроможний сплачувати аліменти. Враховуючи щомісячний дохід відповідача та потребі всебічного розвитку дитини, вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки всіх видів його заробітку щомісячно, але менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просить суд їх задоволити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі , не заперечує проти їх задоволення. Оцінюючи досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 08 червня 2001 року зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадського стану м. Рівне, про що зроблений реєстраційний запис №539. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія 1 ГЮ №140303. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх стосунків та не турбуються один про одного. За таких обставин вони втратили почуття любові та поваги один до одного, за таких обстав , суд приходить до висновку, що сім»я розпалася остаточно та існує лише формально, в подальшому збереження сім»ї є неможливе. . Сторони прийшли до остаточного висновку про неможливість збереження сімї. За таких обставин, примирення вважається неможливим, втрата взаємної любові та поваги один до одного, які стали причиною розлучення, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач має постійне місце роботи. У відповідності, до ст. 180 СК України, обов'язок батьків утримувати дитину батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст.182,183 СК України, відсутність заперечень відповідача, суд прийшов до висновку, про доцільність задоволення вимог позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і цим не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до положень ст.367 ЦПК України, стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного, ст.ст.104,105,110,112,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved