Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

22.06.2018 року представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням № 64 по вул. Січових Стрільців в с. Кротошин, Пустомитівського району, Львівської області; скасувати реєстрацію та виселити [PERSON] з житлового приміщення № 64 по вул. Січових Стрільців в с. Кротошин Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що 02 грудня 2004 року від [PERSON], згідно договору дарування позивач отримала в дарунок житловий будинок № 64, який знаходиться по вул. Січових Стрільців, с. Кротошин, Пустомитівського району Львівської області. Перебуваючи в той момент у шлюбі, за вказаною адресою були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], а з часом [PERSON]. 03 травня 2017 року між сторонами розірвано шлюб. Ще задовго до розірвання шлюбу позивач з дітьми проживає окремо, оскільки відповідач зареєстрований та проживає у вищевказаному будинку, у звязку з чим позивач позбавлена права користуватися та розпоряджатися даним будинком. З врахуванням наведеного, та того, що позивач як власник майна, має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 26.06.2018 року матеріали справи були залишені без руху. Ухвалою судді від 11.08.2018 року провадження у справі відкрито. Позивач в судове засідання не зявилася, однак зявився її представник [PERSON], який заявлені позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач в судове засідання зявився, щодо задоволення заявлених позовних вимог заперечив, просив у задоволенні таких відмовити та пояснив що у спірному будинку він проживає, здійснює догляд та утримує такий. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6200613 від 13.01.2005 року, будинок № 64 по вул. Січ. Стрільців, с. Кротошин, Пустомитівського району, Львівської області належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору дарування № 7869/02.12.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.05.2018 року, шлюб між сторонами розірвано. Згідно будинкової книги на будинок № 64 по вул. Січ. Стрільців, с. Кротошин, Пустомитівського району, Львівської області, довідки виданої виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 09.06.2017 року № 419, відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, окрім інших у вищевказаному будинку має зареєстроване місце проживання [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засідання встановлено та сторонами визнано, що позивач проживає за межами України. Сторона позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог покликається на те, що відповідач зареєстрований та проживає у [INFO]. Стрільців, с. Кротошин, Пустомитівського району, Львівської області, чим порушує її право на користування та розпоряджання вказаним будинком. Таким чином, стороною позивача не надано жодного доказу в підтвердження тверджень того, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні будинком. Всі позовні вимоги обґрунтовуються лише поясненнями в позові та поясненнями представника позивача в судовому засіданні. Крім того, аналізуючи норми законодавства, що регламентують порядок визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, то на дані правовідносин, поширюються наступні норми статей. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Тому враховуючи те, що шлюб між сторонами розірвано, однак відповідач продовжує проживати у [INFO]. Стрільців, с. Кротошин, Пустомитівського району, Львівської області, то на дані правовідносини окрім інших поширюються норми статтею 64, 71, 156 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 116 ЖК УРСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Однак сторона позивач повинна надати докази, на підтвердження того, що відповідач систематично руйнує та псує житло, систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, чинить перешкоди в користуванні майном. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки стороною позивача не надано суду належних та достатніх доказів порушення її прав, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~12, ч.ч. 1, 6, 7 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки не доведено, що права позивача є порушеними. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed