Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 жовтня 2005 року. Вказаний шлюб було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 листопада 2012 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO]. Зі слів позивача, на даний час її син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, що підтверджує довідка з місця проживання позивачки. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, звернулась із заявою до суду, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду із заявою до суду в якій просив розглянути справу за його відсутності ,позовні вимоги визнав . У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 06 листопада 2006 року, 22 жовтня 2005 року сторони у справі зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за актовим № 574. [INFO] року від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 14 липня 2009 року. Зазначений шлюбу між сторонами було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 листопада 2012 року. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітній син [PERSON] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Докази того, що відповідач не працює, не має стабільної заробітної плати, стан його здоров'я не дозволяє утримувати неповнолітню дочку, суду надано не було. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved