Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

22.06.2015 позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та розірвати спадковий договір, укладений 22.12.2010 між позивачем та відповідачем, посвідчений 22.12.2010 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. за реєстровим № 2152. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідно до вказаного спадкового договору (далі - Договір) позивач передає після свої смерті відповідачу житловий будинок [ADDRESS] Право власності на вказаний будинок переходить до відповідача після смерті позивача та у разі виконання відповідачем умов Договору. У зв'язку із невиконанням відповідачем умов Договору позивачем і подано до суду даний позов про розірвання Договору. Позивач у судове засідання засідання з'явилася, позов підтримала. Представник позивача, адвокат Брус Т.М., підтримала позов і надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнала і не заперечує на його задоволення, пояснивши, що дійсно вказані у договорі умови нею майже не виконувалися. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, приватний нотаріус Митрофанова Л.П. у судове засідання не з'явилася, до суду подано заяву про слухання справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача, свідка, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, заслухавши поясненя сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 22.12.2010 було укладено спадковий договір, посвідчений 22.12.2010 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. за реєстровим № 2152. Копію вказаного Договору додано до позовної заяви (а.с. 8- 9). Вказаний Договір 22.12.2010 зареєстрований у Спадковому реєстрі, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50513458, виданим 22.12.2010 приватним нотаріусом Митрофановою Л.П. (а.с. 11). У зв'язку з посвідченням цього Договору приватним нотаріусом Митрофановою Л.П. 22.12.2010 накладено заборону відчуження зазначеного в договорі житлового будинку з надвірними спорудами до припинення чи розірвання договору. Згідно умов цього Договору позивач передає після свої смерті у власність відповідачу, як набувачу, належний позивачу на праві приватної власності житловий будинок за [ADDRESS] (п.1 Договору). Право власності на вказаний будинок переходить до відповідача після смерті позивача та у разі виконання відповідачем умов Договору (п.7 Договору). Відповідач за вказаним Договором, як набувач майна, взяла на себе такі обов'язки: -п.6.1.- щомісячно не пізніше 15 числа кожного місяця надавати відчужувану (позивачу) грошову винагороду в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; -п.6.2.- один раз на рік, але не пізніше 1 грудня забезпечити потреби відчужувача (позивача) у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки в сумі має бути не меншою п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; -п.6.3.-забезпечувати відчужувача (позивача) згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; -п.6.4.- в разі смерті відчужувача (позивача) поховати його на кладовищі в місті Корсуні - Шевченківському Черкаської області. Відповідно до пункту 17 зазначеного Договору, зміст ст.ст. 1302-1308 ЦК України сторонам нотаріусом роз'яснено. Відповідно до п. 10 Договору у разі невиконання набувачем майна (відповідачем) розпоряджень відчужувача (позивача), спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Як встановлено у судовому засіданні,то позивач є особою похилого віку, інвалідом другої групи загального захворювання довічно, хворіє, потребує лікування, проживає одиноко. На підтвердження вказаного суду надано копії таких документів: паспорту позивача, з якого встановлено, що позивач є 82 - річною особою, тобто особою похилого віку (а.с.7); посвідчення № 102297 про те, що позивач є інвалідом ІІ групи довічно (а.с. 1,2); декількох аркушів медичної карти амбулаторного хворого (а.с.15- 20). Відповідач проживає окремо від позивача в м. Корсуні-Шевченківському. Як вказує позивач, після укладення Договору відповідач, яка є онукою позивача, змінила своє ставлення до неї, зовсім не виконує взяті на себе обов'язки за спадковим договором. Так позивач вказує, що відповідач жодного разу не надавала позивачу передбачену спадковим договором щомісячну грошову винагороду; не забезпечила її жодного разу відпочинком в санаторії чи будинку відпочинку; не відвідує позивача; не цікавиться її станом здоров'я; не забезпечує ліками і іншим,необхідним для позивача. Це підтвердив у суді і свідок [PERSON] Відповідач ці доводи не спростувала, проти них не заперечувала. Суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття (ст.1305 ЦК України). На майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження (ст. 1307 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів, вимог закону, суд вважає, що позивач належним чином обґрунтувала та довела свій позов, довела, що відповідач не виконала умов Договору, про що відповідач не заперечувала у судовому засіданні, а тому вказаний у позові спадковий договір підлягає розірванню. При подачі позову позивач була звільнена від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи. У зв'язку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved