Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

22 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначав, що [PERSON] , це його баба, яка була матір`ю для [PERSON] , батька заявника, та [PERSON] (тітка). 27 вересня 1996 року [PERSON] залишила заповіт на свою частину будинку в рівних долях для [PERSON] та [PERSON] [INFO] батько заявника [PERSON] помер, а [INFO] померла баба заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з 60/100 частини будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , [PERSON] продовжувала проживати в будинку спадкодавця, проте не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що для прийняття спадщини достатньо заповіту, залишеного на її ім`я і постійного проживання у вищевказаному будинку. Зазначав, що його тітка [PERSON] фактично прийняла спадщину так як постійно проживала зі спадкодавцем на час її смерті. [INFO] [PERSON] померла, за життя, а саме: 19 квітня 2002 року вона залишила заповіт на ім`я заявника. Вказав, що крім нього інших спадкоємців не має, проте позбавлений можливості оформити спадкове майно, оскільки за життя його тітка [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, доручив свої інтереси представляти для адвоката Кушнірука В.М., який в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити з вказаних підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, проти її задоволення не заперечував. Заслухавши думку представника заявника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була рідною матір`ю для [PERSON] та [PERSON] , 27 вересня 1996 року [PERSON] залишила заповіт на свою частину будинку в рівних долях для [PERSON] та [PERSON] [INFO] батько заявника [PERSON] помер, а [INFO] померла баба заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з 60/100 частини будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , тітка заявника [PERSON] продовжувала проживати у вказаному будинку, проте не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що для прийняття спадщини достатньо заповіту, залишеного на її ім`я і постійного проживання у вищевказаному будинку. [INFO] [PERSON] померла, яка 19 квітня 2002 року вона залишила заповіт на ім`я заявника. [PERSON] вказав, що крім нього інших спадкоємців не має, проте позбавлений можливості оформити спадкове майно, оскільки за життя його тітка [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Разом з тим, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Актом від 17.07.2019 року складеним депутатом Понінківської селищної ради стверджується, що [PERSON] на день смерті матері [PERSON] проживала разом з нею в будинку [ADDRESS] . Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, об`єктивно підтверджують правдивість доводів заявника. Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved