Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] (далі позивач), звернулася до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь 19600 /девятнадцять тисяч шістсот/ доларів США. Відшкодувати моральну шкоду в розмірі 100000 /сто тисяч/ гривень. Судові витрати покласти на відповідача. Витрати на юридичні послуги, згідно квитанції, стягнути з відповідача на її користь. Мотивуючи його тим, що 08.02.2012 року відповідач взяв в займи у неї 10000 /десять тисяч/ доларів США під 3% в місяць, строком до 01.12.2012 року. До теперішнього часу взяті на себе зобовязання по поверненню боргу відповідачем не виконано. У звязку з чим вона була змушена звернутися до суду. 29.07.2015 року у судовому засіданні представником позивача та самим позивачем було надано уточнення позовної заяви де позивач просить стягнуть з відповідача заборгованість за розпискою від 08.02.2012 року 13850 /тринадцять тисяч вісімсот пятдесят/ доларів США та моральну шкоду в сумі 100000 /сто тисяч/ гривень. Представник позивача та сам позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні їх у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо повного задоволення позовних вимог, мотивуючи його тим, що відповідачем сплачувалися кошти відповідно до розписки, але не в повному обсязі, тому просив суд позовні вимоги задовольнити частко. Що стосується позовних вимог щодо моральної шкоди та витрат на отримання правової допомоги в цій частині просив відмовити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надав до суду заперечення проти позову в якому пояснив наступне, що він визнає свої цивільні обовязки в частині необхідності повернення запозичених у позивача грошових коштів, однак не може погодитися із запропонованою позивачем сумою та наявністю моральної шкоди і витрат на отримання правової допомоги. Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи сторін суд виходить з наступного. В зв'язку з тим, що позивач просив суд стягнуть з відповідача заборгованість по розписці від 08.02.2012 року 13850 /тринадцять тисяч вісімсот пятдесят/ доларів США та моральну шкоду в сумі 100000 /сто тисяч/ гривень відповідно до уточнення позовних вимог від 29.07.2015 року суд згідно вимог ч. 1 ст. 11 розглядає справу в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що згідно розписки від 08.02.2012 року відповідач отримав в борг у позивача 10000 /десять тисяч/ доларів США, під 3% в місяць які зобовязався повернути до 01.12.2012 року. В період з 08.02.2012 року по 08.02.2013 року відповідачем по справі були сплачені на користь позивача відсотки за користування запозиченими коштами у сумі 3600 /три тисячі шістсот/ доларів США і вказаний факт позивачем у судовому засіданні не оспорюється, і вона його визнає. 07.03.2013 року відповідачем було сплачено на користь позивача 5000 /пять тисяч/ доларів США, з яких 300 /триста/ доларів США відсотки за березень місяць 2013 року і 4700 /чотири тисячі сімсот/ доларів США це основний борг, і, що також вказаний факт позивачем у судовому засіданні не оспорюється і вона його визнає. Інші кошти, які стверджує відповідач, що він сплачував на користь позивача, позивач у судовому засіданні не визнав, та і відповідач не надав до суду жодного доказу, що підтверджує даний факт. Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, станом на 24.07.2015 року взяті на себе зобовязання по поверненню позики відповідач у повному обсязі не виконав (а саме 5300 /пять тисяч триста/ доларів США заборгованість по розписці і 28 /двадцять вісім/ місяців і 17 днів заборгованості по відсоткам сума, яка складає 4552 /чотири тисячі пятсот сорок два/ долара 10 центів США), що підтверджується наявністю оригіналу розписки, долученої до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Частиною 1, якої встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З врахуванням положень ст.ст.\~11,\~509,\~626,\~639,\~1046 ЦК України\~суд вважає встановленим, що сторони знаходяться в зобовязальних договірних відносинах які кваліфікуються судом як позикові. Як вбачається з наданих суду документів, між позивачем і відповідачем 08.02.2012 року було укладено договір позики, предметом якого було позика грошових коштів у сумі 10000 /десять тисяч/ доларів США, які відповідач зобовязався повернути в строк до 01.12.2012 року. Відповідач суму боргу в повному обсязі не повернув, що підтверджується фактом предявлення судові представником позивача копії названої розписки без відмітки про повернення суми боргу. За правилом ч. ч. 2 та 3\~ст. 545 ЦК України\~якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобовязання свідчить про невиконання останнього. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення боргу з відповідача, відповідно до розписки та розрахунку заборгованості з урахуванням відсотків та визнання сторонами цивільного позову часткової сплати боргу - в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача відносно моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1\~статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Підстави відшкодування моральної шкоди, регламентуються\~Главою 82 ЦК України. З урахуванням предмету позовних вимог, суд вважає, що у спірних правовідносинах, обставини завдання моральної шкоди, визначені чинним законодавством відсутні. Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли внаслідок договірних зобовязань по поверненню позики. Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, спричиненої неналежним виконанням взятих на себе зобовязань не підлягають задоволенню. Умовами укладеного між сторонами договору позики грошових коштів також не передбачено відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши норми права, які регулюють дані правовідносини суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial