Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

23 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на двох їхніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 17 грудня 2001 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Із 30 вересня 2015 року відповідач проживає окремо від них, з цього часу участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги дітям не надає. Діти перебувають на її утриманні, однак коштів для забезпечення нормальних умов їхнього життя у неї недостатньо. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду теж не зявився, подав заяву, у якій вказував, що позов він визнає повністю, згоден сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно. Просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 17 грудня 2001 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від цього шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Із вересня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. З цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає, участі у їх вихованні не приймає. Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо, сторонами не досягнуто. Інші особи на утриманні відповідача не перебувають. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 2 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved