Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

22 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю її батька від професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є донькою [PERSON], [INFO], якому за життя було встановлено професійне захворювання. З 22.11.1965 по 23.05.2003 року батько позивача перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 23.05.2003 року його було звільнено за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію. Згідно Виписки з історії хвороби № 510, Акта розслідування професійного захворювання (отруєння) № 41 від 23.04.2003, під час роботи на вказаному підприємстві батько позивача отримав професійне захворювання: Хронічний обструктивний бронхіт токсико - пилової етіології І-ІІ стадії, фаза нестійкої ремісії, дискінезія бронхів І стадії, емфізема легень І стадії, дихальна недостатність І стадії, захворювання професійне, нейросенсорна приглухуватість зі значним зниженням слуху IV стадія професійного характеру. Травматична ампутація І-ІІ пальця правої стопи. Згідно Акту розслідування професійного захворювання (отруєння) № 41 від 23.04.2003, професійне захворювання виникло за таких обставин: недосконалість технологічного процесу при проведенні робіт, неефективність вентиляції, неефективність засобів індивідуального захисту органів слуху. Причина професійного захворювання: проведення робіт в умовах дії шуму. Шум - 93,7дБА при максимально допустимому рівні 80 дБА (прот. № 320 від 04.07.1997); Пил - 6,7 мг./м3 при максимально допустимій концентрації 6 мг./м3 (прот. № 1213-1326 від 24.05.1999); Пил - 13,8 мг./м3 при максимально допустимій концентрації 6 мг./м3 (прот. № 1537-1539 від 18.04.2000). У зв'язку виникненням профзахворювання, 30.07.2003 [PERSON] встановлена III групу інвалідності безтерміново. Згідно консультативного висновку онколога від 08.12.2016, батьку встановлено діагноз: захворювання нижньої частини правої легені гр. IV ст. IV ТЗ N2 МІ mts в плевру, головний мозок. Ексудативний плеврит справа не уточнений. Приймав наркотичні знеболення. [INFO] (у віці 74 роки) батько позивача помер від професійного захворювання. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №159 від 31.05.2017 хвороба, що призвела до смерті: інтоксикація, метастази у внутрішні органи та кістки тазу, злоякісні новоутворення правої легені. Згідно довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, серії [NUMBER], виданої Центральною МСЕК МОЗ України від 21.12.2017, причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлено з 04.08.2017. Втрата батька з яким позивач проживала та доглядала його під час хвороби, причинила позивачу значні моральні страждання та переживання. Позивач зазнала моральної шкоди, яка пояснюється глибокими душевними стражданнями, емоційною напругою, докладанням додаткових зусиль для організації праці та побуту, негативною зміною самого життя. Сума 150000 грн., яку просить стягнути на свою користь, є такою, що відповідає її моральним стражданням. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав у повному обсязі, надав відповідь на відзив в якій з запереченнями відповідача на позовну заяву не погодився. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та пояснила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві, оскільки товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці. Так, товариство на виконання вимог законодавства повідомило [PERSON] про шкідливі умови праці, забезпечило засобами індивідуального захисту, здійснювало значні доплати, надало соціальні гарантії, застрахувало за свій рахунок, у зв'язку з чим виходячи з вимог статті 1167 ЦК України, відсутні підстави для покладення на Товариство обов'язку компенсувати моральну шкоду. Суд вислухавши учасників розгляду справи, вивчивши докази, що є у справі, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON]є донькою [PERSON]. (а.с.4,5). [PERSON] з 22.11.1965 по 23.05.2003 перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» (а.с.7-10 копія трудової книжки). Згідно Виписки з історії хвороби № 510, Акта розслідування професійного захворювання (отруєння) № 41 від 23.04.2003, під час роботи на вказаному підприємстві [PERSON] отримав професійне захворювання: Хронічний обструктивний бронхіт токсико - пилової етіології І-ІІ стадії, фаза нестійкої ремісії, дискінезія бронхів І стадії, емфізема легень І стадії, дихальна недостатність І стадії, захворювання професійне, нейросенсорна приглухуватість зі значним зниженням слуху IV стадія професійного характеру. Травматична ампутація І-ІІ пальця правої стопи.(а.с.11) Згідно Акту розслідування професійного захворювання (отруєння) № 41 від 23.04.2003, професійне захворювання виникло за таких обставин: недосконалість технологічного процесу при проведенні робіт, неефективність вентиляції, неефективність засобів індивідуального захисту органів слуху. Причина професійного захворювання: проведення робіт в умовах дії шуму. Шум - 93,7дБА при максимально допустимому рівні 80 дБА (прот. № 320 від 04.07.1997); Пил - 6,7 мг./м3 при максимально допустимій концентрації 6 мг./м3 (прот. № 1213-1326 від 24.05.1999); Пил - 13,8 мг./м3 при максимально допустимій концентрації 6 мг./м3 (прот. № 1537-1539 від 18.04.2000).(а.с.12) У зв'язку виникненням профзахворювання, 30.07.2003 [PERSON] встановлена III групу інвалідності безтерміново. Згідно консультативного висновку онколога від 08.12.2016, [PERSON] встановлено діагноз: захворювання нижньої частини правої легені гр. IV ст. IV ТЗ N2 МІ mts в плевру, головний мозок. Ексудативний плеврит справа не уточнений. Приймав наркотичні знеболення. Вказані факти підтверджуються посмертним епікризом [PERSON], виданим головним лікарем КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 4» Стефаник Т.В.(а.с.16-17) [INFO] (у віці 74 роки) [PERSON] помер. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №159 від 31.05.2017 хвороба, що призвела до смерті: інтоксикація, метастази у внутрішні органи та кістки тазу, злоякісні новоутворення правої легені.(а.с.13,14) Згідно довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, серії АА № 0002763, виданої Центральною МСЕК МОЗ України від 21.12.2017, причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлено з 04.08.2017.(а.с.15) Згідно ст.2 КЗпП України працівники мають право на здорові та безпечні умови праці. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України,- трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України,- забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України,- моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці батька позивача, внаслідок чого він отримав професійне захворювання та помер. В справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до смерті [PERSON], а тому і моральної втрати позивача, порушення її нормальних життєвих зав'язків. Позивач проживала з батьком та здійснювала за ним догляд під час хвороби. Після його смерті, разом з матір'ю та сестрою здійснила його поховання. Є очевидним факт заподіяння моральної шкоди [PERSON], оскільки смерть батька позивача безумовно свідчить, що остання відчувала моральні страждання та позбавлена можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, характер і тривалість цих страждань. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 25 000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial