Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

23.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до головного лікаря Калинівської ЦРЛ [PERSON] про неправомірні дії посадової особи. 13.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в які просить визнати бездіяльність головного лікаря Калинівської ЦРЛ [PERSON] , незаконною та стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. Ухвалою Калинівського районного суду від 15.05.2019 року було відкрито провадження по даній справі. Відповідно до даної ухвали, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 31.05.2019 року надійшла заява від представника відповідача КП «Калинівська центральна районна лікарня» Зотікова Ю.М. про відкладення розгляду справи. 03.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій заперечує проти відкладення розгляду справи, позовні вимоги підтримує і просить слухати справу без його участі. Вирішуючи питання щодо відкладення розгляду справи суд виходить із наступного. Так, ч.1 ст.223 ЦПК України, передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно до ч.2. ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Відповідно п. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В даному випадку сторони клопотань про слухання справи з участю сторін не заявили, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін. З огляду на викладене, суд приходить до переконання про необхідність відмовити представнику Калинівської ЦРЛ у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працює лікарем кардіологом кардіологічного відділення Калинівської ЦРЛ. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами , а саме 1. від 21.04.2017 р.; 2. від 03.08.2017 р., 3. від 04.08.2017 р., 4. від 08.08.2017 р.,5. від 04.09.2017 р., 6. від 14.09.2017 р.,7. від 19.09.2017 р., 8.від 21.09.2017 р., 9. від 18.06.2018 р.,10. від 31.10.2018 р. з вимогою надати запитувану ним інформацію у встановлений законом порядок. В свою чергу відповідач заяв позивача не розглянув, відповіді не надав, чим порушив вимоги чинного законодавства. Так, відповідно до ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв, зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв. Відповідь за результатами розгляду заяв в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компенсації якого входить вирішення порушених у заявах питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Звернення громадян відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян», вирішується у термін не більше одного місяця від дня їх надходження , а ті які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Позивач також вказує, що внаслідок порушення відповідачем його законних прав на звернення громадян, йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 2000 грн. і які вимагає стягнути з головного лікаря Калинівської ЦРЛ. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст.ст. 10, 60 ЦПК України. В позові позивач стверджує, що внаслідок неправомірних дій відповідача він постійно перебуває в постійному нервовому напруженні, такі моральні переживання тягнуть негативні зміни в його свідомості. Разом з тим, позивач не довів факту заподіяння йому моральної шкоди з боку відповідача. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов в частині визнання бездіяльності головного лікаря Калинівської ЦРЛ [PERSON] незаконною та зобов`язання вчинити певні дії підлягає до задоволення, а в частині стягнення моральної шкоди слід - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial