Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач звернулася з зазначеним позовом до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції (далі за текстом - відділ ДВС) перебуває зведене виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Пологівським районним судом Запорізької області 10 червня 2014 року, про стягнення з [PERSON] на користь Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (далі за текстом - сільрада) заподіяної незаконною порубкою дерев шкоди в сумі 42396,39 грн.. 17 квітня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС на виконання рішення суду був складений акт опису і арешту майна, яке знаходиться в її, позивача, будинку №31 по вул.Центральній у с.Тарасівці Пологівського району Запорізької області, де разом з нею зареєстрований і проживає її син [PERSON]. Державний виконавець зробив висновок, що майно, яке включене до акту опису і арешту, а саме мікрохвильова піч вартістю 500 грн., телевізор вартістю 500 грн. і електрочайник вартістю 100 грн., належить начеб то [PERSON]. Акт опису і арешту майна і оціночні відомості від державного виконавця вона, позивач, отримала в день складення документів, тобто 17 квітня 2015 року. Позивач зазначає, що описане і арештоване майно ніколи боржнику [PERSON] не належало, а належить воно їй, [PERSON], оскільки придбано воно особисто нею за належні їй кошти. Про це вона зазначала і державному виконавцю 17 квітня 2015 року, але їй було роз'яснено право звернутися з відповідним позовом до суду. Оскільки майно, яке описане і на нього накладений арешт, належить особисто їй, позивачу, заборона на відчуження описаного і арештованого майна і вільного розпорядження ним порушує її законні права як власника цього майна, просить суд постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на описане і арештоване державним виконавцем 17 квітня 2015 року майно, а саме мікрохвильову піч «Віко» вартістю 500 грн., телевізор «Меридіан» вартістю 500 грн., електричний чайник «Маестро» вартістю 100 грн., і виключити зазначене майно з акту опису і арешту майна від 17 квітня 2015 року. У судовому засіданні позивач підтримала позов з зазначених у ньому підстав, просила задовольнити його. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] до нього, оскільки він є добрим знайомим її, але спільного господарства вони разом не вели і не ведуть. Майно, про яке йдеться в акті опису і арешту майна, він ніколи не купував, вони були придбані [PERSON] задовго до знайомства з ним. Представник відповідача - Семенівської сільської ради - у судове засідання не явився, будучи належним чином повідомленим про явку в судове засідання. До суду за підписом Семенівського сільського голови надійшла письмова заява, в якій просять справу розглянути без представника сільської ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.31). У судовому засіданні представник відділу ДВС як третьої особи Хлистун О.В., повноваження якої підтверджені довіреністю на а.с.20, суду пояснила, що особисто вона здійснювала опис і арешт майна за місцем проживання [PERSON]. Під час зазначеної виконавчої дії був присутнім боржник [PERSON], а потім прийшла з роботи і [PERSON]. Вони обоє заявили, що описане майно належить [PERSON], проте підтверджуючих документів їй не надали. Тому вона роз'яснила право звернутися з відповідним позовом до суду. Просила постановити рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він знає [PERSON] і [PERSON] вже багато років, з [PERSON] жив на протязі багатьох років у с.Тарасівка по сусідству. [PERSON] приблизно 2 роки тому появився в житті [PERSON]. Йому, свідку, достовірно відомо, що телевізор, мікрохвильову піч і електрочайник [PERSON] придбала до того, як познайомилася з [PERSON], в кредит за власні кошти, бо він, [PERSON], бачив це майно вдома у [PERSON] задовго до появи в цьому будинку [PERSON]. Вислухав у судовому засіданні сторони, представника третьої особи, свідка, беручи до уваги міркування щодо позову відповідача - сільської ради, викладене в письмовій заяві, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.181 ЦК України речі поділяються на нерухомі та рухомі. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Згідно ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Правом власності відповідно до ст.316 ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено у судовому засіданні на підставі копії рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2014 року (а.с.33-34) і копії виконавчого листа на а.с.25, що з [PERSON] на користь держави в особі Семенівської сільської ради Пологівського району стягнуто шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, в розмірі 42396 грн. 39 коп.. Судом також встановлено з пояснень в судовому засіданні сторін і представника третьої особи, що зазначений виконавчий лист перебуває у відділі ДВС Пологівського районного управління юстиції на примусовому виконанні. Судом також встановлено з акту опису і арешту майна, що за останнім фактичним місцем проживання [PERSON] 17 квітня 2015 року старшим держвиконавцем відділу ДВС Хлистун О.В. були виявлені і внесені до акту опису і арешту майна мікрохвильова піч VIKO стального кольору в задовільному стані, оцінена в 500 грн., телевізор MEREDIAN сірого кольору в задовільному стані, оцінений в 500 грн., і електричний чайник дисковий MAESTRO червоного кольору в задовільному стані, оцінений в 100 грн.. Зазначене майно передане на зберігання боржнику [PERSON] (а.с.5-8). Судом на підставі письмової відповіді начальника відділу ДВС від 21 квітня 2014 року на ім'я [PERSON] встановлено, що останній роз'яснено було, що наданих нею відділу ДВС документів недостатньо для того, щоб довести належність саме їй описаного і арештованого 17 квітня 2015 року майна, а також було роз'яснено її право звернутися з відповідним позовом до суду (а.с.9). Судом з копії свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про право на спадщину за законом і паспортних даних встановлено, що [PERSON] до 2005 року мала прізвище Лебідь, яке змінила на [PERSON] після реєстрації шлюбу (а.с.3,зворот; а.с.11,32). З гарантійних свідоцтв на а.с.23 і видаткової накладної №М40-000258 від 09 серпня 2009 року, виданої на підставі звернення [PERSON] після опису і арешту майна за архівними даними магазина у м.Пологи (а.с.24) судом встановлено, що [PERSON] придбала телевізор, мікрохвильову піч і електрочайник, які включені до акту опису і арешту майна від 17 квітня 2015 року, 08 грудня 2010 року. З пояснень у судовому засіданні сторін, свідка судом встановлено, що боржник [PERSON] і позивач [PERSON] познайомилися чотири роки тому, а проживають разом з 2013 року. Суд, проаналізувавши добуті в судовому засіданні докази і дав їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача і про задоволення позову в повному обсязі, оскільки судом встановлений факт придбання спірного майна позивачем. Судовий збір за правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача згідно квитанції на а.с.1.

Outcome: approved