Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, а саме: не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, фізичним, моральним та духовним розвитком. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі через відсутність реєстрації місця проживання. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника органу опіки та піклування та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 7-8). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей ( а/с 10, 11). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2012 року стягнуто із [PERSON], [INFO], уродженця с. Городище Менського району Чернігівської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 300 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15.08.2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а/с 9). Відповідач аліменти не сплачує, станом на 01 травня 2015 року існує заборгованість у сумі 9600 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, виданим Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (а/с 12). Згідно довідок, виданих загальноосвітньою спеціалізованою школою I-III ступенів фізико-математичного профілю № 12 м. Чернігова, де навчаються діти, вбачається, що мати регулярно відвідує батьківські збори, шкільні свята, приймає участь у шкільному житті дітей, цікавиться здоров'ям, навчанням дітей. У свою чергу, батько - [PERSON] з 01 вересня 2014 року по 08 травня 2015 року навчанням, поведінкою дітей не цікавиться та батьківські збори не відвідує. (а/с 14, 15). Таким чином, батько дітей вихованням та матеріальним утриманням їх не займається, не цікавиться станом здоров'я дітей, їх фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Вказане підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Вихованням і утриманням дітей займається позивач, що підтверджується матеріалами справи. Служба у справах дітей своїм висновком, що затверджений рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради від 24.07.2015 року за № 131, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких підстав, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно них. Враховуючи викладене,

Outcome: approved