Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

22.01.2020 року позивач звернувся в суд з позовом і просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 липня 2012 року /актовий запис № 54/ Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася по вині відповідача, яка виїхала в інше місто, де створила іншу сім`ю. В судове засідання позивач не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомленою в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 14 липня 2012 року /актовий запис № 54/ Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Сім`я розпалася по вині відповідача, яка виїхала в інше місто, де створила іншу сім`ю. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дітей сторони на сьогодні не мають. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved