Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

23.03.2020 року [PERSON] звернулась засобами поштового зв`язку до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить: 1) визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 24.05.2006 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (іпотекодержателем, набувач прав іпотекодержателя за договором відступлення права вимоги реєстраційний номер 8676 від 05.11.2010 року ПН ДМНО Бондар І.М.), посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу, [ADDRESS] (263) 5-00-73 та зареєстрований за № реєстру 1-2022, об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН 668285; 2) визнати недійсним договір про відступлення права вимоги, 8676, від 05.11.2010 року ПН ДМНО Бондар І.М., об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН 668285, іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», код 36789421, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 48-50А, іпотекодавець, [PERSON] , розмір основного зобов`язання 27000,00 доларів США, строк виконання 24.05.2021, заставна: немає. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 24.09.2009 року придбала з прилюдних торгів майно, що складається з двокімнатної квартири загальною площею 53,7 кв.м. номер [ADDRESS] , про що 02.10.2009 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Магдич Т.І. видане свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, зареєстровано в реєстрі за № 1-4318. 02.11.2009 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно та внесено номер запису: 12615 в книзі: 109 реєстраційний номер: 668285 про те, що 1/1 частка квартири по [ADDRESS] належить [PERSON] . В листопаді 2011 року за адресою місцезнаходження квартири була зареєстрована позивач зі своєю дитиною. З моменту придбання квартири проживає в ній. В березні 2020 року позивач мала намір її продати, проте виявилось, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні записи про обтяження: 1) заборона на відчуження майна реєстраційний номер 3247396, зареєстровано 24.05.2006 року 15:01:07 за № 3247396 реєстратором - приватним нотаріусом Шелудченко О.В. [ADDRESS], підстава обтяження: квартира в житловому будинку, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН 668285, власник [PERSON] , заявник: приватний нотаріус Шелудченко О.В.; 2) в Державному реєстрі іпотек міститься обтяження реєстраційний номер 3247527, тип обтяження іпотека, зареєстроване 10.11.2010 року реєстратором - приватним нотаріусом Бондар І.М. [ADDRESS] на підставі обтяження: договір про відступлення права вимоги, 8676, від 05.11.2010 року ПН ДМНО Бондар І.М., об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку, адреса [ADDRESS] , номер РПВН 668285, іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», код 36789421, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 48-50А, іпотекодавець, [PERSON] , розмір основного зобов`язання 27000,00 доларів США, строк виконання 24.05.2021, заставна: немає. Позивач вказувала, що первинний іпотекодержатель після реалізації предмета застави й припинення основного зобов`язання за договором іпотеки замість виконання обов`язку внесення відомостей про припинення обтяжень за іпотекою до відповідного реєстру переуступив своє право вимоги за договором іпотеки третій особі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Вважаючи, що відповідачами порушено її право власності на вказану квартиру, [PERSON] звернулась до суду за захистом порушеного права. Одночасно з позовом [PERSON] подано заяву про забезпечення доказів. 26.03.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.04.2020 року ухвалою судді позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 01.04.2020 року ухвалою суду повернуто [PERSON] заяву про забезпечення доказів. 17.04.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків шляхом зменшення позовних вимог та викладення позовної заяви в новій редакції. 17.04.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про витребування доказів. 24.04.2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 18.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача - представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» адвоката Т.М. Череди, в якому остання зазначила про відсутність доказів порушення цивільних прав та інтересів позивача, що випливають з права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] . З посиланням на інформаційну довідку № 208686595 від 12.05.2020 року вказала на відсутність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про зазначені в позові обставини. Зазначила, що відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права вимоги за кредитним портфелем, який включає в себе кредитні договори в кількості 1170 договорів. У договорі про відступлення права вимоги від 05.11.2010 року дотримані всі вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, які передбачені ст. 203 Цивільного кодексу України. Позивач у своїй позовній заяві не надає жодних доказів недодержання вимог чинного законодавства України при укладенні оспорюваного договору та не зазначає, які саме норми ст. 203, 215 ЦК України порушені при укладенні оскаржуваного договору. Зазначила про безпідставність позовної заяви та просила відмовити у її задоволенні. 20.05.2020 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду із запереченнями на відзив, в яких посилається на те, що позиція відповідача викладена у відзиві є хибною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону. Позивач вважає, що зняття відповідачем обтяження в реєстрі іпотек 01.04.2020 року не впливає та не змінює дату припинення іпотеки у розумінні та у відповідності п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», цією датою є дата проведення прилюдних торгів - 24.09.2009 року. Отже, на момент переходу прав за договором про відступлення права вимоги право іпотеки у первісного іпотекодержателя припинилося в зв`язку з реалізацією предмета іпотеки з прилюдних торгів 24.09.2009 року, і на момент їх передачі 10.11.2010 року за договором про відступлення права вимоги вже не існували. 20.05.2020 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду з позовною заявою в новій редакції, заявою про залучення співвідповідача Акціонерне товариство «ОТП Банк» та заявою про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України. 01.06.2020 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] повернуто без розгляду, клопотання позивача задоволено частково - залучено в якості співвідповідача АТ «ОТП Банк» та витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» належним чином посвідчений спірний договір про відступлення права вимоги з копіями документів, які стали підставою його посвідчення. 12.06.2020 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про відвід складу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Цуранова А.Ю. 15.06.2020 року ухвалою судді заяву [PERSON] про відвід складу суду визнано необґрунтованою, передано у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України заяву [PERSON] про відвід складу суду для вирішення питання про відвід. 12.06.2020 року від представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на виконання вимог ухвали від 01.06.2020 року надійшли витребувані судом документи. 15.06.2020 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на виконання вимог ухвали від 01.06.2020 року надійшли витребувані судом документи. 22.06.2020 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б.І. відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Цуранова А.Ю. при розгляді справи № 357/3139/20 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним. 14.07.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про витребування доказів та із заявою про збільшення позовних вимог. 12.08.2020 року ухвалою суду заяву [PERSON] задоволено, витребувано від Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори копію акта про проведення прилюдних торгів та інші документи, на підставі яких видано свідоцтво про придбання спірної квартири; витребувано від приватного нотаріуса Шелудченко О.В. належним чином посвідчену копію договору іпотеки та інформацію чи здійснювався виконавчий напис за вказаним договором; витребувано від АТ «Райффайзен Банк Аваль» інформацію про вказаний договір іпотеки. 12.08.2020 року ухвалою суду заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду. 25.08.2020 року від приватного нотаріуса Шелудченко О.В. на виконання вимог ухвали від 12.08.2020 року надійшли витребувані документи. 15.09.2020 року від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшов лист про неможливість ідентифікувати [PERSON] в програмних забезпеченнях банку. 25.09.2020 року від Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори на виконання вимог ухвали від 12.08.2020 року надійшли витребувані документи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником двокімнатної квартири за [ADDRESS] , загальною площею 53,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів від 02.10.2009 року, виданим державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Магдич Т.І., зареєстровано в реєстрі за № 1-4318. Вказана квартира придбана нею відповідно до протоколу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнор» від 31.08.2009 року № 109014/3 про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, належного [PERSON] , згідно якого 27.08.2009 року відбулися торги з продажу спірної квартири, переможцем стала [PERSON] , яка запропонувала найвищу ціну - 120 000 грн. На підставі вказаного протоколу видано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 24.09.2009 року в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису від 12.02.2007 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 450 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 27 827,38 доларів США та 5 854,60 грн. 02.11.2009 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно та внесено номер запису: 12615 в книзі: 109 реєстраційний номер 668285 про те, що 1/1 частка квартири по [ADDRESS] належить [PERSON] . 05.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в реєстрі № 8676, за кредитним портфелем, який включає в себе Кредитні договори у кількості 1170 договорів, в тому числі за кредитним договором № ML-001/095/2006 від 24.05.2006 року та іпотечним договором № ML-001/095/2006 від 24.05.2006 року, що є невід`ємною його частиною, укладеним з [PERSON] . 26.02.2020 року та 13.03.2020 року [PERSON] уклала попередні договори, відповідно до яких остання мала намір продати спірну квартиру та купити іншу, за що отримала та відповідно сплатила завдаток в сумі 1 000 доларів США. 16.03.2020 року позивач отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 204262407, з якої дізналась про обтяження квартири по [ADDRESS] , такі як: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3247396, зареєстровано 24.05.2006 15:01:07 реєстратором приватним нотаріусом Шелудченко О.В., підстава обтяження: договір іпотеки, 2022, 24.05.2006, власник [PERSON] ; тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8610208, зареєстровано 03.04.2006 13:00:46 реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК № 698056, 03.04.2009, МВ ДВС БЦ МРУЮ, власник: [PERSON] ; тип обтяження - іпотека, зареєстровано 10.11.2010 18:39:30 реєстратором приватним нотаріусом Бондар І.М., підстава обтяження: договір про відступлення права вимоги, 8676, 05.11.2010, ПН ДНМО Бондар І.М. , іпотекодержатель Товаритво з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», іпотекодавець [PERSON] 19.03.2020 року засобами поштового зв`язку [PERSON] звернулась до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» із заявою від 18.03.2020 року про надання копії оспорюваного договору про відступлення права вимоги, 8676, 05.11.2010, ПН ДНМО Бондар І.М. та інші документи, які стали підставою посвідчення вказаного договору. 20.03.2020 року та 02.04.2020 року [PERSON] уклала договори про розірвання попередніх угод. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» листом від 27.03.2020 року № 10585 звернулось за місцем вимоги з проханням вилучити обтяження забороною та іпотекою з об`єкта нерухомого майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеного відповідно до договору іпотеки № РML-001/095/2006 від 24.05.2006 року, посвідчений 24.05.2006 року ПН Білоцерківського МНО Київської області Шелудченко О.В. в реєстрі за № 2033, укладений [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , а саме з квартири за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з реалізацією майна з прилюдних торгів 02.10.2009 року. На підставі вказаного листа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова О.П. прийняла рішення з індексним номером 51849892 від 01.04.2020 13:47:25 про реєстрацію прав та їх обтяжень в ДРРПНМ шляхом припинення іпотеки, 8676, 05.11.2010, ПН ДНМО Бондар І.М., іпотекодержатель Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», іпотекодавець [PERSON] та рішення з індексним номером 51849573 від 01.04.2020 13:32:14 про реєстрацію прав та їх обтяжень в ДРРПНМ шляхом припинення обтяження 3247396 від 24.05.2006 15:01:07 внесеного реєстратором ПН Шелудченко О.В., підстава обтяження: договір іпотеки, 2022, 24.05.2006, власник [PERSON] , що підтверджується витягами з ДРРПНМ від 01.04.2020 року № 205845429, 205842960. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 вказаного Закону). Згідно з частиною 4 статті 18 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора убачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав на один і той же об`єкт нерухомого майна. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 1). Судом встановлено, що відповідач добросовісно набув право власності на спірний об`єкт нерухомості у спосіб визначений законом, шляхом придбання його з прилюдних торгів по реалізації предмета іпотеки в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису від 12.02.2007 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 450 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 27 827,38 доларів США та 5 854,60 грн. Інформаційним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2020 року № 204262407 підтверджується, що на момент внесення відповідного запису в Державному реєстрі містились відомості про зареєстроване обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3247396 від 24.05.2006 року 15:01:07, підстава обтяження: договір іпотеки, 2022, 24.05.2006, приватний нотаріус Шелудченко О.В. та арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8610208 від 03.04.2009 року 13:00:46, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК № 698056, 03.04.2009, МВ ДВС БЦ МРУЮ. Наявність такої суперечності між заявленим та вже зареєстрованим правом у розумінні п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV є підставою для відмови в державній реєстрації прав. Однак, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 24 Закону № 1952-IV відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону. Іпотека, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернено стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 5 та ч. 6 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Після проведення прилюдних торгів, за яким позивачем придбана спірна квартира, державним виконавцем виданий протокол від 31.08.2009 року про проведення прилюдних торгів по реалізації майна належного [PERSON] та акт про реалізацію предмета іпотеки від 24.09.2009 року, на підставі якого нотаріусом видано свідоцтво. Відповідно до ст. 50 Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який був чинний на момент виникнення у позивача права власності на житловий будинок, при завершенні виконавчого провадження - арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 59 Закону № 606-XIV підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах. Однак, після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, не було знято заборону з квартири, придбаної позивачем на публічних торгах. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) втручання держави в право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги діючого законодавства, суд вважає вимогу позивача в частині визнання припиненою іпотеки обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вказаний договір порушує та може порушувати в подальшому права позивача як власника квартири, отже це право підлягає захисту в судовому порядку. Разом з цим, після набуття у власність квартири позивачем, договір іпотеки вичерпав свою дію відносно [PERSON] , тому дана частина позову не зачіпає прав та інтересів останнього. Щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, суд зазначає, що АТ «ОТП Банк», який відступив свої вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» внаслідок реалізації предмета іпотеки, міг не в повій мірі отримати кошти, що покривають заборгованість за кредитним договором. Оскільки [PERSON] не є стороною кредитного договору та не є стороною договору про відступлення права вимоги, тому цей договір не порушує прав позивача, отже в цій частині позову слід відмовити. Виходячи зі змісту пункту № 2 прохальної частини заяви про збільшення позовних вимог від 10.07.2020 року, слід звернути увагу, що сам по собі договір про відступлення права вимоги від 05.11.2010 року не може обтяжувати квартиру позивача, оскікльи боржником за відступленим правом вимоги є саме [PERSON] . Крім цього, задоволена судом позовна вимога в частині припинення іпотеки повністю відновлює порушене право позивача на нерухоме майно, як власника квартири. На підставі викладеного,

Outcome: partial