overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

23 березня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 21 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12812,81 грн., заборгованність за кредитом 5251,56 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 5515,10 грн, заборгованність за пенею та комісією 959,83 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 586,32 грн., всього загальна сума забогованості склала 12812,81 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 березня 2011 року в розмірі 12812,81 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, згідно заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 23 березня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 21 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12812,81 грн., заборгованність за кредитом 5251,56 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 5515,10 грн, заборгованність за пенею та комісією 959,83 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 586,32 грн., всього загальна сума забогованості склала 12812,81 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

23 березня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 46345,75 грн., заборгованність за кредитом 4785,60 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 35878,56 грн, заборгованість за пенею та комісією 2998,46 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2183,13 грн., всього загальна сума забогованості склала 46345,75 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 березня 2011 року в розмірі 46345,75 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 23 березня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 46345,75 грн., заборгованність за кредитом 4785,60 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 35878,56 грн, заборгованість за пенею та комісією 2998,46 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2183,13 грн., всього загальна сума забогованості склала 46345,75 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

23 березня 2011 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 39000 гривень. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 17 серпня 2021 року в сумі 47487,32 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту - 38446,41 грн; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 38446,41 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 9040,91 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «Приват Банк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 2270 гривень судового збору. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 23 березня 2011 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 39000 гривень. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 17 серпня 2021 року 47487,32 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту - 38446,41 грн; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 38446,41 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 9040,91 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідачку обов`язок по сплаті судових витрат - 2270 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

23 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, про причини не неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224, 225 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2009 року (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись в позовній заяві на те, що згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2013 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення однією дитиною повноліття, починаючи з 25 лютого 2013 року. До теперішнього часу він виконував дані зобов'язання відповідно до рішення суду про стягнення аліментів на двох дітей, але його матеріальний стан змінився. Він зареєстрував шлюб [INFO] року, [INFO] року народилась дитина - дочка [PERSON]. З цього приводу його матеріальний стан погіршився. Позивач в позовні заяві просить змінити розмір стягнутих аліментів з 1/3 частини його доходу на 1/4 частину, на утримання двох дітей. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позивача, вважає, що дійсно стан позивача змінився, коли він уклав шлюб і народилась в шлюбі дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Просить задовольнити позовні вимоги позивача та змінити розмір стягнутих аліментів з 1/3 частини його доходу на 1/4 частину, на утримання двох дітей. Позивач, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, про явку в судове засідання повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується відносно позивача - особистою заявою про слухання справи в його відсутність, його інтереси представляє представник [PERSON], відносно відповідача - оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 73 (5447) від 22 квітня 2015 року. Вислухавши думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи в відсутність позивача, відповідача [PERSON], та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 березня 1979 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] розглядати без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї розглядати без її участі, на розірвання шлюбу згодна, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 березня 1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28 квітня 1981 року, видане Ново-Павлівською сільською радою Красноградського району Харківської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 17 листопада 2009 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останньою не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду заяву, в якій він, підтримавши свої позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач подала до суду заяву, в якій вона, визнавши позов, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи тим, що з 23 червня 2012 року він перебуває в зареєстрованому шлюбу з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті відповідачка часто влаштовувала суперечки, скандали, просить шлюб розірвати та визначити після розірвання шлюбу місце проживання сина [PERSON], [INFO] з ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе. А також просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON]. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, просить шлюб розірвати та місце проживання дитини визначити за позивачем. Суд заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони з 23 червня 2012 року перебувають взареєстрованому шлюбу (а.с.9). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння , взаємоповаги. Шлюбні відносини сторони припинили і не підтримують з липня 2014 року. Згідно ст.. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо визначення місця проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], [INFO], жителем [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги згоду батьків, щодо місця проживання дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. А також враховуючи згоду матері щодо місця проживання сина, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 27 січня 2012 року у виконкомі Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №01. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач виявився неготовим до відповідальності за сім'ю, що стало причиною постійних конфліктів між ними. Після народження дитини відносини в сім'ї ще більше погіршились, після останньої сварки відповідач переїхав жити до своїх батьків. Як подружжя вони не проживають з жовтня 2014 року. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON], та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 300 грн. витрат на правову допомогу (а.с.11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року. Від даного шлюбу має дочку [PERSON], [INFO], яку відповідач в добровільному порядку не утримує. Позивач в позовній заяві просить задовольнити її вимоги, та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Позивач, відповідач в судове засіданні не з'явились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали цивільної та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем, має малолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку батька. У зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на відсутність з боку позивача заперечень про розгляд справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 17 травня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сторони разом з дитиною зареєстровані та проживають у [ADDRESS]. [PERSON] працює головним економістом у СВК «Колядинець», її середньомісячна заробітна плата складає близько 1830 грн. [PERSON] працює головою СВК «Колядинець», його середньомісячна заробітна плата складає близько 7400 грн. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (наявність сталого заробітку), відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: partial