Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

24.05.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини в звязку з продовженням навчання. Просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], на час його навчання - до 30.06.2019 року. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без її участі. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON], відповідач [PERSON] заперечив щодо стягнення з нього коштів на утримання повнолітньої дитини в звязку з продовженням навчання та просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що вимоги позивача не підлягають до задоволення. Він як батько повнолітньої дитини - сина [PERSON], який після досягнення 18 річного віку продовжує навчання, не має змоги надавати кошти на утримання, у звязку з їх відсутністю, і найближчий час не зможе такі кошти мати, оскільки не працює по стану здоров'я починаючи з 2011 року по даний час. Крім того зазначив, що вдруге одружився і від даного шлюбу у нього народився син [PERSON], [INFO]. Його дружина [PERSON] часто хворіє. Він як батько 4-х дітей сплачував аліменти на 3-х дітей в тому числі і на сина [PERSON], який став повнолітнім, а на двох дітей [PERSON] та [PERSON] продовжує сплачувати. При цьому фактично аліменти сплачує його батько [PERSON] і який надає відповідачу матеріальну допомогу, а також допомогу його сину [PERSON]. Також ствердив, що хоча він рахується зареєстрованим в [INFO], однак фактично проживає з дружиною в селищі Проліски Бориспільського району Київської області, де орендує житлове приміщення. При таких обставинах він та його сім'я знаходяться у виключно тяжкому матеріальному становищі, і відповідно він не має змоги надавати матеріальне забезпечення повнолітньому сину [PERSON], який продовжує навчання. Вважає, що оскільки позивач працює на роботі де отримує заробітну плату, крім того проживає разом із дітьми у житловому будинку його батька і за проживання не оплачує, а тому має змогу надавати кошти сину [PERSON] для продовження навчання. В звязку з наведеним, просить в позові про стягнення коштів на утримання сина [PERSON] у зв'язку з продовженням навчання відмовити. Представники відповідача - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні також позов не визнали. Заперечили щодо стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання повнолітньої дитини в звязку з продовженням навчання. Вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.05.2012 року згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с.6). За час перебування в шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2009 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей: синів [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] в розмірі по 330 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття дітьми (а.с.5). 25.04.2018 року [PERSON] досяг повноліття і виплата аліментів на його утримання припинена. На даний час останній навчається на третьому курсі ДВНЗ Камянець-Подільського індустріального коледжу. [PERSON], [INFO] навчається на 3-му курсі денної форми навчання ДВНЗ Камянець-Подільського індустріального коледжу, що підтверджується довідкою № 62 від 26.04.2018 року (а.с.9). З'ясовано також, що позивач працює, однак крім заробітної плати інших доходів у неї немає, а тому вона не взмозі самостійно утримувати сина, який продовжує навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. А тому, оцінюючи всі наявні докази, матеріальний стан дитини та платника аліментів, а також вік та стан здоровя останнього, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до 30.06.2019 року, в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON], а саме в сумі 800 грн. щомісячно. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 704 грн. 80 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.199, 200 СК України,

Outcome: approved