Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

22.09.2014 р. [PERSON] пред'явив до суду позов до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області про зобов'язання відповідача виділити йому в натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 6,55 умовних кадастрових гектар, посилаючись на те, що 10.06.2013 р. рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області за ним визнано право на земельну частку (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] р.. З питанням виділення йому земельної ділянки 11.07.2013 р. звернувся до П'ятихатської райдержадміністрації, на що 17.07.2013 р. одержав відмову з посиланням на відсутність земель бувшої колективної власності на території Лихівської селищної ради. З клопотанням про виділення земельної ділянки з земель резервного фонду 26.02.2014 р. звернувся до відповідача, однак у виділені земельної ділянки також було відмовлено з посиланням на відсутність у них на це повноважень. Просить зобов'язати Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області виділити йому земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 6,55 умовних кадастрових гектара із земель резервного фонду на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області Пивоварчук Н.О. в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що територіальним органам Держземагенства не надані повноваження по розпорядженню землями, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам. Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ці повноваження належать сільським, селищним, міським радам та районним державним адміністраціям. Відповідно до ст. 36 ч. 3 ЦПК України суд повідомив П'ятихатську районну державну адміністрацію про залучення третьою особою, направивши їй заяву [PERSON], роз'яснив її право заявити про свою участь, однак від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, тобто вважається, що вона згоди на участь у справі не дала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2013 р. П'ятихатським районним судом Дніпропетровської області у справі за позовом [PERSON] до П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, виконкому Лихівської селищної ради П'ятихатського району, ТОВ «Суворовське» про визнання права на земельну частку (пай) ухвалено рішення, яким визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, після [PERSON], померлої [INFO] р.. Рішення набрало законної сили 26.06.2013 р. (а.с. 13-14). 11.07.2013 р. на виконання рішення суду [PERSON] звернувся з заявою до П'ятихатської райдержадміністрації про вирішення питання щодо виділення йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (а.с. 20), однак листом від 17.07.2013 р. голови П'ятихатської райдержадміністрації його поінформовано про те, що землі сільськогосподарського призначення є державною власністю, тому розпорядження ними здійснює Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області і рекомендує для вирішення питання звернутися до цього управління (а.с. 19). Згідно листа Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області від 26.06.2014 р. № 31-4-0.11-5163/2-14 [PERSON] надано роз'яснення, що повноваження щодо виділення земельних ділянок, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам належить сільським, селищним, міським радам та районним державним адміністраціям, а тому, дане питання не відноситься до компетенції Головного управління (а.с. 15-16). З листа керівника управління Держземагенства у П'ятихатському районі Марченка В.М. від 12.03.2014 р. слідує, що повноваження щодо розпорядження землями колективної власності на територіальні органи Держземагенства не покладалися і так як вільні землі колишньої колективної власності, які підлягають паюванню на території Лихівської селищної ради відсутні, тому викопіювання необхідно надавати із земель державної власності, які були передані в оренду П'ятихатською районною державною адміністрацією, куди і запропонував звернутися (а.с. 17). Відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або, які переселяють в сільську місцевість для постійного проживання. В абзаці 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7 зазначено, що вимоги щодо земельних часток (паїв) можуть задовольнятись за рахунок земель резервного фонду на підставі положень п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, проте не може реалізувати своє право на виділення йому земельної ділянки через відсутність вільних земель бувшої колективної власності, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виділення йому земельної ділянки із резервного фонду на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 122 ЗК України, п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7,

Outcome: approved