Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

24.06.2019 р. до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , яка склала заповіт, що був посвідчений Третьою одеською державною нотаріальною конторою 30 червня 1995 року за реєстровим № 2-4388 та [PERSON] , [INFO] , а саме, що заповідач [PERSON] (в свідоцтві про смерть вказана як « [PERSON] »), [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що після смерті матері позивачки - [PERSON] , відкрилась спадщина. Згідно заповіту, усе своє майно вона заповіла своїй доньці [PERSON] . Проте, нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, 31.05.2019 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявні розбіжності в написанні прізвища спадкодавиці, а саме: в свідоцтві про смерть її прізвище вказане як « [PERSON] », а в заповіті - « [PERSON] ». У зв`язку з цим вона змушена звернутись до суду. Позивач до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 14 листопада 2018 року. Згідно заповіту від 30 червня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 30.06.1995 року за реєстровим № 2-4388, [PERSON] усе своє майно заповідала дочці [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщин або не прийняти її. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 травня 2019 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Нотаріус посилався на те, що в заповіті прізвище заповідача вказано як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище вказано як [PERSON] . Відповідно дост.15 ЦК України,ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що мають місце розбіжності в написанні прізвища позивача та прізвища заповідача. Той факт, що [PERSON] є дочкою [PERSON] в судовому засіданні знайшов своє підтвердження перевіреними судом документами: копією паспорту серії [NUMBER] [PERSON] , копію свідоцтва про народження [PERSON] , відповідно до якого її матір`ю вказано « [PERSON] », батьком « [PERSON] »; копією свідоцтва про шлюб, відповідно до якого після укладення шлюбу [PERSON] надано прізвище « [PERSON] »; копією свідоцтва про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] ; копією заповіту від 30.06.1995 року за № 2-4388; копією свідоцтва про право власності від 04.02.1992 р.; копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.1992 р., відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] . Оцінивши дослідженні докази в сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Визнання даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved