overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

24.03.2015 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В позовній заяві позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.11.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Сторони припинили подружні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від спільного шлюбу із відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки не надає у необхідному розмірі, від чого в родині склалося тяжке матеріальне становище. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та отримує державну соціальну допомогу, інших доходів не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу щомісяця на утримання дружини, до досягнення їхнім сином трирічного віку. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 12). Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує (а.с. 13). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. З 22.11.2013 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 134 (а.с. 2). Сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 3). У відповідності до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, працює вона чи ні, й незалежно від її матеріального становища, при умові, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, син проживає разом із матір'ю, позивачка потребує матеріальної допомоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку, з дня пред'явлення позову. Судові витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

24.03.2015 до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем по справі вона знаходиться у шлюбі з 22.11.2013, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 134. Від спільного шлюбу із відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені наприкінці 2014 року через різні погляди на сімейне життя, розбіжності поглядів на вирішення питань, пов'язаних з життєвими та сімейними проблемами. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить розірвати шлюб з відповідачем. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем вони припинили з листопада 2014 року та вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вважає, що примирення між ними неможливе. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON], задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. 22 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно - сімейні відносини фактично припинилися, розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати сплачені в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

24.03.2015 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.05.2011 було зареєстровано шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON], 21 червня 2011 року. Позивач також зазначає, що шлюбні відносини припинені з 20 квітня 2014 року, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного, в звязку з чим виникають постійні сварки та суперечки і тому вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать її інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 18 травня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 157, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 121450, виданим 20.09.2011 року (а. с. 3). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-ОК № 185111 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 09 липня 2011 (а. с. 3-4). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

24.03.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства відносно [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Вказує що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], під час якого народились діти, але відповідач знаходився за межами України, та фактичним батьком дітей є він. Просить виключити відомості про відповідача, як про батька дітей з актових записів. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву про визнання заявленого позову після проведення медикогенетичної експертизи. Третя особа з боку позивача [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач позов визнав відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюютьсяст.ст.128, 129 Сімейного кодексу України - особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Наданими позивачем доказами свідоцтвами про народження дітей, реєстрацію та розірвання шлюбу, поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], висновком медикогенетичної експертизи судом встановлено що кровне споріднення [PERSON] з доньками [PERSON] та [PERSON], [INFO] - відсутнє, відповідач не може бути їх біологічним батьком. На підставі ст.ст.128, 129 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

24.03.2015 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO] в с.Семирічка Гайсинського району померла його мати [PERSON], прізвище якої в свідоцтві про його народження в графі «мати» записано [PERSON], а в свідоцтві про смерть «[PERSON]», просив встановити факт, що [PERSON] є його рідною матір`ю для подальшого оформлення ним права приватної власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 19). Представник Семиріцької сільської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 20). Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] р. його матері [PERSON], через зазначення її прізвища в свідоцтві про його народження «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], померлої [INFO], як спадкоємець за заповітом спадщини через зазначення прізвища його матері в свідоцтві про народження «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією паспорта серії [NUMBER] виданого Гайсинським РВ УМВС України в Вінницькій області 04.06.1999 р. на ім`я [PERSON](а.с. 3); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.1965 р., де зазначено, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13); - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.01.2012 р., згідно з яким [INFO] в с.Семирічка Гайсинського району померла [PERSON] (а.с. 10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 23.11.1991 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату любові, несумісність характерів, конфлікти з цього приводу, що негативно впливало на їх взаємовідносини. Шлюбно-сімейні стосунки з цих причин було припинено в травні 2010 року, а з січня 2012 року він та дружина проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В січні 2012 року він створив нову сім'ю. Збереження шлюбу за викладених обставин вважає неможливим, так як це суперечить його інтересам. Своєї згоди на розірвання шлюбу в добровільному порядку в органах ДРАЦС відповідач не надає, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, судові витрати покласти на нього. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 23 листопада 1991 року, актовий запис № 42. Спільні діти - донька [PERSON] та син [PERSON], на даний час повнолітні. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з травня 2010 року, а з січня 2012 року стали проживати окремо через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втрату почуття один одного. Позивач у січні 2012 року створив нову сім»ю. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 30.06.2012 року.(а.с.3-4) Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з листопада 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.25) Відповідачка також надала заяву, в якій позов визнала, справу просить розглянути без її участі.(а.с.26) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя і сімейні відносини; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені з вересня 2012 року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом. Позивачка посилається на те, що з 25.10.2008 року вона уклала шлюб зі [PERSON]. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим позивачка звернулася до суду про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Неповнолiтня дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманнi. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність і підтримала позовні вимоги з наведених вище підстав. У судове засідання відповідач не з'явився, хоч належним чином, в порядку ст.74 ч.5 ЦКП України, був повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень відносно позову до суду не подав. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.ст.180,181,182,183 Сiмейного Кодексу України батьки зобовязанi утримувати дитину до досягнення нею повнолiття, а алiменти на утримання дитини можуть присуджуватися у частцi вiд доходу матері (батька) або в твердiй грошовiй cyмi. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №406. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в листопаді 2014 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що з 04.11.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, - а.с.3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с.4. Шлюбні відносини припинили в листопаді 2014 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 14.05.1994 року Гульською сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач сім`єю не цікавиться. Позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв на адресу суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.1994 року, який зареєстрований Гульською сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 1. (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 24.02.2000 року Гульською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved