Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

23 жовтня 2017 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 21 грудня 2017 року на 13-30 годину. Справа розглядалась без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 серпня 2012 року у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 28.08.2012 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18 В період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони тривалий час намагалися зберегти сім'ю, але позитивних результатів це не дало. Він зрозумів, що подальше сімейне життя не можливе і він більше не бажає проживати разом з відповідачкою однією сім'єю. В 2016 році він вже звертався до суду з заявою про розірвання шлюбу, але шлюб не був розірваний так як вони помирились. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, в результаті чого у них виникають постійні сварки. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 28.08.2012 року позивач уклав шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 18 В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в них виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Також судом встановлено, що сторони вже звертались з позовом про розірвання шлюбу, але примирились та деякий час проживали спільно. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між ними потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як раніше сторонам вже такий строк надавався, але в подальшому сторони знову подали позовну заяву про розірвання шлюбу, що на думку суду свідчить про зважене рішення сторін на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відповідно до прохання відповідачки залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., за можливе покласти на позивача. Проте, враховуючи вину обох із сторін у розірвання шлюбу. Суд вважає, що витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, повинні бути покладені на відповідачку. На основі ст. 110, 112, 180, 182, 183, 184, 367 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved