Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

21 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 серпня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. За час спільного проживання стало видно, що в них різні характери, погляди на життя. До цього часу у них не створені нормальні сімейні стосунки, у зв'язку з чим позивач змушена була покинути відповідача та проживати разом із сином у своїх батьків. Фактично шлюбні відносини припинилися з грудня 2014 року. На цей час позивач проживає з іншим чоловіком з яким має намір укласти шлюб. З часу окремого проживання відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає. Позивач тимчасово не працює, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення по догляду за дитиною до 3-х років, отримує матеріальну допомогу у розмірі 130, 00 грн. на місяць, але коштів, враховуючи стрімкий ріст цін на товари та послуги, а також на продукти харчування, не вистачає. Відповідач офіційно не працює, але виконує тимчасові роботи, отримує плату з якої має дохід і в змозі її надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 грн., щомісячно, починаючи з 21.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття на свою користь. Позивач [PERSON] позовні вимоги змінила в частині суми стягнення з 700,00 грн. на 500,00 грн., просить справу розглянути за її відсутності про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дізнавшись думку позивача, беручи до уваги згоду відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 18 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 5) (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 2012 року (актовий запис № 23) (а.с. 4). Шлюб з відповідачем виявився невдалим. За час спільного проживання стало видно, що в них різні характери, погляди на життя. До цього часу у них не створені нормальні сімейні стосунки, у зв'язку з чим позивач змушена була покинути відповідача та проживати разом із сином у своїх батьків. Фактично шлюбні відносини припинилися з грудня 2014 року. На цей час позивач проживає з іншим чоловіком з яким має намір укласти шлюб. З часу окремого проживання відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає. Позивач тимчасово не працює, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення по догляду за дитиною до 3-х років, отримує матеріальну допомогу у розмірі 130, 00 грн. на місяць, але коштів, враховуючи стрімкий ріст цін на товари та послуги, а також на продукти харчування, не вистачає (а.с. 7). Відповідач офіційно не працює, але виконує тимчасові роботи, отримує плату з якої має дохід і в змозі її надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved