overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

22.05.2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 10.10.1997 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] Судом встановлено, що позивач та відповідачка знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.10.1997 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

22.05.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ про визначення додаткового тримісячного строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого [INFO] р. [PERSON]. В обґрунтування вказує, що є спадкоємцем за заповітом, при житті [PERSON] 02.02.2008 р. за договором купівлі-продажу він купив у останнього квартиру [ADDRESS]. Вказана угода визнана недійсною рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 р., тому на час смерті [PERSON] квартира належала позивачу, та за відсутністю майна в нього не було підстав для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач Виконком направив суду листа про розгляд справи в відсутності представника, відсутності заповіту як доказу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України згідно норм якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO] р. спливав 22.02.2009 р. Як видно з наданих позивачем доказів - на час відкриття спадщини, спадкова квартира спадкодавцю не належала, була власністю [PERSON], угода на підставі якої квартира вибула з володіння спадкодавця [PERSON] визнана судом недійсною рішенням від 29.02.2012 р. а.с.5-12. З вказаного слідує те, що звернення з заявою про прийняття спадщини без документа який посвідчує право спадкодавця на спадкове майно неможливо. Таким чином позивач у встановлений законом строк не міг реалізувати свого права як спадкоємець. Наведені судом обставини свідчать про поважність причин пропуску строку. Для захисту прав позивача, суд вважає можливим надати [PERSON] додатковий трьохмісячний строк, достатній для подачі зави про прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

22.05.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідачка за рішенням суду була позбавлена батьківських прав на сина [PERSON]. Розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації її призначено опікуном дитини. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити Відповідачка позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що вона не працює, зможе виплачувати аліменти тільки у розмірі 100 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.01.2014р. (а.с.5-6) [PERSON] була позбавлена батьківських прав на сина [PERSON], [INFO] Розпорядженням Бердянської райдержадміністрації №74 від 24.02.2014р. [PERSON] було призначено опікуном [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні опікуна, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З пояснень відповідача вбачається, що вона ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у мінімальному розмірі - 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З відповідача на користь державного бюджету м. Бердянська необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

22.05.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], обгрунтовуючи вимоги тим, що на даний час [PERSON] проживає окремо від сім'ї, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті ж обставини, що викладені у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином про, що свідчать електроні повідомлення про доставку судових повісток, в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив і свого представника не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] р. народився [PERSON], [INFO] р. народився [PERSON], [INFO] р. народилася [PERSON] та [INFO] р. народилася [PERSON], батьком яких є відповідач, актові записи № 123, 38, 107, 184 відповідно (а.с. 5, 7-9). Відповідач утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо їх матеріального забезпечення не виконує, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

22.05.2014 р. виконком Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ звернувшись до суду з позовом в інтересах малолітнього - [PERSON] [INFO], просить позбавити батьківських прав батька [PERSON] відносно сина, який перебуває в КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей». В обґрунтування вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо дитини, який з 18.12.2012 р. перебуває в комунальному закладі, як дитина позбавлена батьківського піклування. Мати дитини позбавлена батьківських прав. Відповідач не працює, матеріально дитину не утримує, його вихованням не займається, не цікавиться долею дитини, не виявляє бажання забрати дитину з закладу на виховання, що дає суду підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник Виконкому та органу опіки та піклування Таращанський Ю.О. підтримав позов, вказує на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав згідно письмового висновку. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, вказує, що незважаючи на реєстрацію не має належних житлових умов за зареєстрованим місцем проживання. Не має постійної роботи для забезпечення потреб сина, якого відвідує в Центрі. Відповідач заявив клопотання про дослідження письмових доказів, та допит свідків на обґрунтування заперечень проти позову, але в судове засідання 25.07.2014 р. не з'явився без поважних причин, незважаючи на особисту розписку про отримання судової повістки про виклик. Прокурор підтримав позов. Вислухавщи сторони, дослідивши висновок органу опіки, письмові докази, суд вважає що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання свого сина малолітнього [PERSON] [INFO] а.с.3, його життям, здоров'ям, навчанням не цікавиться, матеріально дитину не утримує. Викладене підтверджується довідками КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» згідно яких з 18.12.2012 р. у вказаному закладі знаходиться [PERSON], за час перебування дитини в притулку батько відвідав сина лише один раз 01.07.2014 р. в день судового засідання, з питанням повернення дитини в сім'ю до адміністрації не звертався, навпаки вказує на відсутність постійного місця проживання та роботи. Викладене підтверджується також характеристикою КЗШ №116 а.с.5, якою підтверджується що відповідач не цікавився навчанням сина до направлення до комунального закладу, син проживав з матірю, яка також не займалася його вихованням, зловживала спиртними напоями. Згідно висновку Виконкому Тернівської районної у місті ради від 25.06.2014 р. відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Таким чином судом встановлено, що відповідач тривалий час більше півтора року ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться його долею, що дає суду підстави відповідно до ст.164 п.2 Сімейного кодексу України для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 25.01.2003 року. Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з липня 2012 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення.(а.с.28) Також надійшла заява від представника позивача - [PERSON], в якій вона просить покласти судові витрати на позивача.(а.с.32) Відповідачка також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов визнала.(а.с.30) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 40, шлюбі з відповідачем з 14 лютого 2013 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинені. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Питання про виховання дитини вирішено в добровільному порядку. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. Позивач [PERSON] судове засідання не зявилась. До суду від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 14 лютого 2013 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 20.12.2005 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2848. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісного проживання припинено. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглядати справу за його відсутності, строк для примирення просить не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2848, згідно свідоцтва про шлюб серії. Сторони не підтримують шлюбні відносини, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Клопотань про надання строку для примирення в судовому засіданні не заявляли, вважають недоцільним надання їм строку для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

22.05.2014року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позові позивач вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2003року є власницею квартири [ADDRESS]. Після придбання квартири вона (позивач) дізналась, що в квартирі зареєстрована [PERSON], однак остання близько 20 років проживає за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись, на те, що [PERSON] у спірній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує, має постійне місце проживання, та добровільно виписатися з квартири не бажає, позивач просила визнати [PERSON], такою, що втратила право на проживання у [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. 22.03.2003року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS]. Разом з цим, відповідно довідки сектору адресно-довідкової роботи ВГІРФО УМВС України в Миколаївській області, з 11.10.1982року за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі не проживала та на теперішній час не проживає, не зберігає у квартирі свого особистого майна, та, відповідно Висновку Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 08.07.2012року, близько 20 років проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, має інше постійне місце проживання, на підставі ст.107 ЖК України, суд вважає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнав, заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, оскільки він не працює, з причин відсутності для нього гідної роботи. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що в період шлюбу у сторін народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Являючись батьком дитини відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Дитина входить до складу сім'ї позивачки, тобто проживає разом з матір'ю, підтверджено довідкою виданої Управлінням житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради від 22.05.2014 року. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто домовленості про розмір аліментних виплат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що з відповідачем в шлюбі з 23.09.1995 року. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї, втрати почуття поваги та любові. [PERSON] вказала, що примирення неможливе, сім'я розпалась остаточно, вони тривалий час проживають окремо один від одного, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся із заявою, в якій вказав, що позов [PERSON] визнає, просив розглянути справу у його відсутність. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 23.09.1995 року Скрипаївською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №7. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с.7) Встановлено, що шлюбні відносини сторін припинено. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання малолітнього сина досягнуто, він залишається проживати з матір'ю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам кожного з них. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved