Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за нею права власності на земельні ділянки загальною площею 2,5088 га., що належали її батьку [PERSON], який помер 09 травня 2016 року. Вказала, що після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно. до складу якого входять вказані земельні ділянки. Вона звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте не може оформити спадкові права, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки, які підтверджували право [PERSON] на земельні ділянки були втрачені, що стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримала. Представник Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON], який помер 09 травня 2016 року, мав право на земельні ділянки площею 1,0874 га. (кадастровий номер 6820386500:03:0071:0185) та 1,4214 га. (кадастровий номер 6820386500:03:007:0237), розташовані на території Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серія ЯЕ №№ 003921,003922, виданих на підставі розпорядження Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області №358/2005-р. від 01 листопада 2005 року, зареєстровані 02 листопада 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№010774800139, 010774800138, відповідно. Вказані Державні акти були втрачені, про що свідчить оголошення в газеті «Життя і слово» №33-34 (11242-11243) від 05 травня 2017 року (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-БВ №280990, виданого 11 травня 2016 року виконавчим комітетом Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, [PERSON] помер 09 травня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №6 (а.с.6). Після смерті [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], позивачка по справі, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформивши право на частину спадкового майна, що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 13.12.2016 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу в Хмельницькій області [PERSON], реєстровий №1439 (а.с.8) та Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №46147229, виданим тим же нотаріусом 13.12.2016 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №59544274, видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.12). Незважаючи на прийняття спадщини позивачка не може оформити право на спадщину на земельні ділянки, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки, які належали [PERSON], втрачені, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] №336/01-16 від 16 травня 2017 року (а.с.16). Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивачів, як до спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за втрати державного акта на право власності на земельну ділянку, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що земельні ділянки, визначені Державними актами на право приватної власності на земельні ділянки серія ЯЕ №№ 003921,003922 належать позивачці, як спадкоємцю [PERSON] Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved