Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

23 квітня 2013 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNABRC06110013 від 18 вересня 2007 року в розмірі 198076,02 грн., а також судовий збір у розмірі 1980,76 грн. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2014 року справу передано на розгляд Жовтневому районному суду Миколаївської області на підсудністю. 30 січня 2015 року ухвалою суду цивільна справа прийнята до провадження. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 18 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNABRC06110013 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 14520,00 грн. на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту 18 вересня 2009 року. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5 % річних від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більше ніж 30 днів, відповідач зобов'язана сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. При цьому, погашення заборгованості [PERSON] зобов'язувалась здійснювати щомісячними платежами в період з «10» по «15» числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі не менше ніж 916,96 грн. У зв'язку з непогашенням відповідачем заборгованості по кредиту в порядку передбаченому договором, несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 14 березня 2013 року складає 198076,02 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 14520,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 68184,49 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 5575,68 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань договору - 99887,47 грн., суми штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 9408,38 грн. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судомвстановлений факт укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] 18 вересня 2007 року кредитного договору № DNABRC06110013 строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 18 вересня 2009 року. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більше ніж 30 днів, відповідач зобов'язана сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. При цьому, погашення заборгованості [PERSON] зобов'язувалася здійснювати щомісячними платежами в період з «10» по «15» числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі не менше ніж 916,96 грн. (а.с. 4). Станом на 14 березня 2013 року виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотків, комісії, штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, в зв'язку з тим, що відповідач до теперішнього часу продовжує користуватися наданим їй кредитом (а.с. 3). Згідно з п.п.3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов відповідач зобов'язалася щомісяця здійснювати Платежі в строки визначені цим Договором та розмірі, зазначеному в Тарифах (а.с.6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки порушила умови договору в частині своєчасного повернення кредиту, процентів, штрафу, пені, в зв'язку з чим станом на 14 березня 2013 року [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 198076,02 грн., яка складається з заборгованості кредиту - 14520,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 68184,49 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 5575,68 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань договору - 99887,47 грн., суми штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 9408,38 грн. Разом з тим, Закон України №3161-ІV від 01.12.2005 року, який набрав чинності 13.01.2006 року, у якому викладений у новій редакції Закон України «Про захист прав споживачів», містить норму щодо заборони кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув (п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону). Відповідно до п. 31 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи зазначене положення Закону України «Про захист прав споживачів», позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Окрім того, ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається, що кредит надавався на строк 24 місяці з кінцевим терміном повернення кредиту 18 вересня 2009 року. В п. 5.5 Умов зазначено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років (а.с.9). Оскільки Умови надання споживчого кредиту відповідачем не підписані, і позивач не довів укладення між сторонами договору, який передбачав би збільшення строку позовної давності, застосуванню підлягає загальний трирічний строк позовної давності, передбачений законом. Таким чином, у спірних правовідносинах перебіг позовної давності для ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» почався зі спливом строку виконання зобов'язання за договором, тобто від дня, коли право банку було порушене, а саме: після 18 вересня 2009 року. Однак, позивач направив позовну заяву до суду лише 23 квітня 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, який закінчився 18 вересня 2012 року. Перебіг позовної давності відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 264 ЦК України переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності матеріали справи не містять. На підставі ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed