Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

23.09.2020р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 10.06.2018р. між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого вона надала в борг відповідачці 1 200 000,00грн., зі строком повернення до 10.06.2020р. без сплати процентів. Такий договір укладений в письмовому вигляді і підписаний сторонами. Разом з тим, відповідачка в обумовлений ними в договорі строк своє зобов`язання щодо повернення позики не виконала, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Просить стягнути з відповідачки суму боргу за договором позики від 10.06.2018р. в розмірі 1 200 000,00грн. та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10 510,00грн. Ухвалою суду від 30.09.2020р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Леліков С.О. в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просять його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Крім того, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі змісту ст.3,6,627,629 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до вимог ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON] , про що подала суду особисто написану заяву. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, з дотриманням вимог ст.1047 ЦК України в письмовій формі уклали 10.06.2018р. договір позики, за яким позивачка передала відповідачці грошові кошти в сумі 1 200 000,00грн., які остання зобов`язувалась повернути в строк до 10.06.2020р. Однак свого обов`язку щодо повернення суми позики в обумовлений в договорі строк відповідачка не виконала. Вказані обставини повністю визнаються сторонами, обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд немає. У зв`язку з цим суд вважає необхідним захистити порушене право позивачки [PERSON] шляхом стягнення з відповідачки [PERSON] суми боргу за договором позики в судовому порядку. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачкою [PERSON] до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з неї на користь позивачки [PERSON] 50% понесених нею судових витрат по сплаті судового збору в сумі 5255,00грн., а інші 50% - повернути позивачці [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved