Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач в даний час є власником квартири [ADDRESS] у м Краматорську Донецької області, згідно з договором купівлі-продажу від 29.08.2005 року Р№1-9228. З ним в даній квартирі зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON]. [PERSON] з сином в 2013 році вибули з квартири на постійне місце проживання в інше жиле приміщення і до теперішнього часу в квартирі не проживають. Відповідачка не бере участі в утриманні квартири і оплаті комунальних послуг за користування квартирою. На неодноразові звернення до неї з проханням виписатися з квартири ніякого результату не дали, у відповідь позивач отримував лише обіцянки, що вона найближчим часом випишеться. В даний час відповідачка з позивачем припинила спілкування і не піднімає слухавку на телефоні. Своїми діями відповідачка перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Позивач не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] у м Краматорську Донецької області. Представник позивача, який діє на довіреності [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 Житлового кодексу України, наймач житлового приміщення вправі за згодою членів сімї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та члена його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому же населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2005 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у м Краматорську. (а.с. 12) Згідно акту про не проживання від 20.07.2017 року, відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] але за даною адресою не проживають з 2013 року, їх особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги вони не сплачують. (а.с 15) При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] у м Краматорську. На підставі викладеного,

Outcome: approved