Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

22 жовтня 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично мешкала з заявником за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з часток двох квартир, а саме квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом являються заявник та його брат [PERSON] , який також є спадкоємцем за заповітом і який не прийняв спадщину у встановлений законом строк. Оскільки мати заявника [PERSON] була людиною похилого віку, тяжко хворіла та була інвалідом 2 групи, не могла сама себе обслуговувати, купувати ліки, продукти харчування, готувати їжу, тому з 1 січня 2018 року та по день її смерті вона постійно проживала разом із заявником за зазначеною вище адресою. У видачі свідоцтва про право на спадщину заявникові було відмовлено нотаріусом у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, а також через відсутність документального підтвердження проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, витребувано докази, викликано свідків у судове засідання за клопотанням заявника. Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу [PERSON] . Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у своїй заяві, просив їх задовольнити, суду пояснив, що його мати була хворою людиною, мала інвалідність у зв`язку із загальним захворюванням по зору, перенесла неодноразові операції на очах, і майже втратила зір, у зв`язку з чим було прийнято рішення забрати мати до себе, щоб доглядати її, і починаючи з січня 2018 року і по день смерті вона постійно проживала з ним. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особи [PERSON] підтримав заявлені [PERSON] вимоги, просив їх задовольнити, суду пояснив, що дійсно його мати [PERSON] з січня 2018 року проживала у брата, який доглядав її до самої смерті. Від представника виконкому Покровської районної ради, яка представляє інтереси Криворізької міської ради у справі, надійшла письмова заява, у якій просила розглянути справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, суду показали, що вони є сусідами [PERSON] , у квартирі якого з січня 2018 року проживала його матір [PERSON] , яка важко хворіла, в останній час перед смертю майже не вставала, а [PERSON] і його дружина [PERSON] доглядали її. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , є сином і матір`ю, що підтверджується копією про народження серії [NUMBER] від 24.08.1962 (а.с. 11). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 квітня 2019 року, в якому зазначено місце смерті місто Кривий Ріг Дніпропетровська область (а.с. 8). Як вбачається з копії паспорта заявник [PERSON] з 04 грудня 2001 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-20). Відповідно до копії відомостей № 20887 від 20.11.2019, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної ради, [PERSON] була зареєстрована до дня смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , одна (а.с. 14). З копії довідки МСЕК № 433753 серї 12 ААА вбачається, що [PERSON] була особою з 2-ю групою інвалідності з 17.05.2016 по загальному захворюванню по зору безстроково (а.с. 13). 08 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] (а.с. 32). Постановою від 08 вересня 2020 року нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини та відсутність документального підтвердження факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 8). Як вбачається з акту від 10 вересня 2020 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженого головою ОСББ «Подоржник-85», [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 01 січня 2018 року по день її смерті [INFO] , [PERSON] та його дружина здійснювали догляд за [PERSON] (а.с. 15). Пунктом 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.\~Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.\~Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно\~з ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК він не заявив про відмову від неї. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що на день смерті\~ [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а тому наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення його спадкових прав. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved