Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

23 квітня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], [PERSON], подана їх представником адвокатом [PERSON], до виконкому Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно. Вимоги позивачів мотивовано відмовою нотаріуса у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 03.05.2017 року [PERSON] на частину будинку розташованого по вулиці Ювілейна, 10, в селищі Керменчик, Великоновосілківського району Донецької області, через те, що не надано оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. З тієї ж причини не має можливості зареєструвати за собою право власності на частину цього ж будинку і другий позивач [PERSON]. Зазначене змушує їх звернутися до суду. В судове засідання позивачі, їх представник не зявилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Керменчицька сільська рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами, на підставі ст.ст. 200, 206 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 03.05.2017 року помер [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть серія І-НО № 982645 від 03.05.2017 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлого 03.05.2017 року [PERSON]. Відповідно до складеного [PERSON] 03.03.2017 року заповіту, що був посвідчений секретарем виконкому Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 13, все належне йому майно на випадок своєї смерті, із чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, він заповів [PERSON], [INFO]. З оглянутої в судовому засіданні, наданої на запит суду, копії спадкової справи № 99/2017 заведеної приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] на спадкодавця [PERSON], померлого 03.05.2017 року, вбачається, що позивач [PERSON] спадщину прийняла. Інших спадкоємців за законом або за заповітом не має. Постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] № 112/02-31 від 15.03.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку розташованого по вул. Ювілейна, 10, в селищі Керменчик, Великоновосілківського району Донецької області, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на домоволодіння. З відповіді КП «Великоновосілківське РБТІ» № 689 від 11.12.2017 року, наданої на запит приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року, власником власниками одноквартирного будинку, розташованого за адресою: вул.. Ювілейна, 10, селище Керменчик (колишнє Октябрське) Великоновосілківського району Донецької області є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1994 року (реєстраційний номер 640). Відповідно до доданої до відповіді посвідченої копії правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право на житло, видане 09.03.1994 року Відділом приватизації Великновосілківської районної державної адміністрації вбачається, що одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою селище Октябрське, вулиця Ювілейна, 10, дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Загальна площа будинку становить 64,27 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації 32135 карбованців. Свідоцтво видано згідно розпорядження від 21.02.1994 року №640. На зворотній стороні цього документу мається реєстраційний надпис про проведення державної реєстрації права власності. 02.11.2017 року КП «Великоновосілківське РБТІ» виготовило технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №10 вул. Ювілейна, селище Керменчик Великоновосілківського району Донецької області. Відповідно до цього технічного паспорта домоволодіння, власниками якого значаться [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складається з житлового будинку (А-1), побудованого у 1966 році загальною площею 73,3 кв. м., з якої житлової 26,3 кв. м., допоміжної 47,0 кв. м., погрібу (П-1) у 2012 році, тамбуру (а-1) у 1966 році, тамбуру (а'-1) у 1992 році, навісу (Б-1) у 1995 році, сараю (В-1) у 1966 році, гаражу (Г-1) у 1992 році, убиральні (Д-1) у 1990 році, ями вигрібної (І) у 1992 році, ганку (а'') у 1985 році, огорожі (№1) у 1980 році, воріт (№2) у 1980 році. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу частки з обєкта нерухомого майна, складеного КП «Великоновосілківське РБТІ» 02.11.2017 року, за технічними показниками 1/3 частина житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами розташований по вул.. Ювілейна, 10, сщ. Керменчик Великоновосілківського району Донецької області належна [PERSON] не є відокремленою, не має окремий вихід і не може бути виділено в натурі. Згідно довідки щодо показників на житловий будинок № 10, вул. Ювілейний, селище Керменчик Великоновосілківського району Донецької області, складеної КП «Великоновосілківське РБТІ» 02.11.2017 року, самочинне будівництво відсутнє. Відповідно до оглянутого в судовому засіданні витягу з Великоновосілківської суспільно-політичної газети «Сільський край» № 82 (11161) від 28.10.2017 року вбачається що на сторінці 6 розміщено оголошення про втрату оригіналу Свідоцтва про право на житло, видане 09.03.1994 року Відділом приватизації Великновосілківської районної державної адміністрації. З метою отримання дублікату правовстановлюючого документу на житло, позивачі зверталися через свого представника до Відділу реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області. Проте того ж дня їм було надано відповідь, згідно якої відмовлялося у проведені державної реєстрації в звязку з тим, що частки у нерухомому майні не визначено, адже перебуває житло на праві спільної сумісної власності, з заявою про проведення державної реєстрації мають звертатися всі співвласники, тож в звязку зі смертю одного з співвласників неможливе подання такої заяви та проведення державної реєстрації. Неможливість оформити право власності на домоволодіння в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Подані позивачами доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст.\~1216-1220\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст.\~1268\~ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неможливість проведення державної реєстрації права власності на померлу особу не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON] у відповідності з діючим законодавством, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність законодавчої урегульованості порядку проведення державної реєстрації права власності за особами, які на теперішній час вже померли, а [PERSON] з тієї ж причини не може зареєструвати право власності на належну йому частину будинку, оскільки співвласником його також є померла особа. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved