Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

22.12.2020 позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 7 000 грн., щомісячно до досягнення дочкою повноліття та додаткових витрат на навчання в розмірі 15 750 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у сторін народилася дочка, [PERSON] , яка проживає разом з позивачем. Тривалий час позивач утримує та виховує спільну з відповідачем дочку самостійно, забезпечує її належним харчуванням, одягом, лікуванням, що потребує стабільних матеріальних витрат. Мати дитини від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, коштів на утримання доньки не надає, вихованням та розвитком дитини не займається, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того, дитина навчається у вищому навчальному закладі на контрактній формі навчання та потребує додаткових витрат, оскільки позивач не працює та є особою пенсійного віку, а відповідач є працездатною особою, вважав вимоги позову обґрунтованими, а тому просив їх задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 18.01.2021 було відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.10.2021 в судовому засіданні відповідач та представник відповідача подали письмові пояснення по справі, в яких просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що між сторонами було укладено шлюбний договір, відповідно до умов якого, було визначено та погоджено між сторонами, що дитина буде знаходитися повністю на утриманні позивача. Враховуючи, що все спільне майно набуте сторонами за час шлюбу залишилось у власності позивача, та те, що відповідачка погодилася передати свій автомобіль позивачу, сторони спільно домовилися, що всі витрати на утримання та навчання їх спільної доньки нестиме позивач самостійно. Також, зазначила, що згідно відомостей про доходи, які були витребувані судом вбачається, що відповідач не мала доходів в період 2020-2021 років, а тому сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі не має можливості. Щодо стягнення додаткових витрат, зазначила, що визначені позивачем витрати на навчання дитини не є додатковими, а є частиною аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, подала заяву про часткове визнання позову, в якій просила суд визначити розмір аліментів на утримання дочки сторін в розмірі 1500 грн. У додаткових витратах просила відмовити в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.04.2011 (а.с. 11). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 12). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. [PERSON] проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, є студентом Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка. Згідно відомостей Державної податкової служби Головного управління ДПС у м. Києві від 23.09.2021, ФОП [PERSON] подано податкову звітність по єдиному податку з фізичних осіб, в якій задекларовано суму доходу за 2020 рік - 22249 грн., за період 2021 рік податкова звітність не подавалася. Як пояснила представник відповідача в судовому засіданні, відповідач на даний час не працевлаштована. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, оскільки [PERSON] проживає з батьком, мати - відповідачка по справі зобов`язана надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що [PERSON] фізично здорова, працездатна, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 7 000 грн., проте суд вважає, що такий розмір аліментів, є значно завищеним та не доведений належними доказами. Так, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що станом на час розгляду справи розмір мінімального прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 2510 грн., відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік». Аргументи відповідача щодо можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн., на думку суду, є ухиленням матері від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини на рівні, достатньому для забезпечення належного життя та розвитку дитини. Суд критично оцінює позицію відповідача стосовно того, що дитина, яка має обох батьків, повинна мати утримання на рівні прожиткового мінімуму. Адже дитина, яка має двох батьків, вправі розраховувати на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Факт відсутності у відповідача офіційного місця працевлаштування не міститься в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості. Враховуючи всі вищенаведені обставини, які мають істотне значення, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що визначений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі 7000,00 грн. є обтяжливим для відповідача, а тому позов задовольняє частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. на утримання доньки [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2020 та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Положеннями ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з навчанням дитини у Вищому навчальному закладі, суд приходить до висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аналіз наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За ч. 2 ст. 185СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial