Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

22 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом зобов`язання вчинити дії та вселення. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Ленінського районного суд м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року позивачу виділено в натурі 50/100 частин домоволодіння [ADDRESS] та визнано за ним право власності на 50/100 частин домоволодіння згідно з II варіантом висновку № 2860/2861-13 судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року, а саме на квартиру [ADDRESS] , що на додатку забарвлено синім кольором: 1. з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»: -1-1 (9,4 кв.м.)-обладнати під кухню; -1-2 (5,5 кв.м.)-коридор; -1-9 (5.3 кв.м.)-санвузол; -1-3 (15.7)-обладнати під житлову кімнату; Разом:35.9 кв.м.-вартість-10\~475 грн; 2. надвірні будови та споруди: -1/2 огорож №1-8, I-857 грн.; -душ літ.»Д»-1\~360 грн.; -погріб\~ літ.»Г»-2\~130 грн.; -літня кухня літ. «Б»-2\~520 грн.; -сарай літ.»б»-884 грн. Разом: 7\~751 грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року та постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року вказане рішення залишено без змін. Відповідач [PERSON] мешкає в спірному будинку та чинить перешкоди у реалізації права власності позивача [PERSON] на виділену квартиру, а саме: не дає позивачу ключі від хвіртки, будинку, літньої кухні та сараю літ. «б», а також не впускає у приміщення. Позивач звертався до Новокодацького ВП ДВП із заявою з приводу протиправних дій відповідача, але отримав рекомендацію щодо звернення з позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди йому у користуванні 50/100 частинами домоволодіння [ADDRESS] , а саме наступними приміщеннями в житловому будинку літ «А»: 1-1 (9,4 кв.м), 1-2 (5,5 кв.м), 1-9 (5,3 кв.м.), 1-3 (15,7 кв.м) і надвірними будовами та спорудами: Ѕ огорожі № 1-8, I, душем літ. «Д», погребом літ «Г», літньою кухнею літ «Б», сараєм літ «б», зобов`язати [PERSON] передати [PERSON] ключі від хвіртки, будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «б», вселити [PERSON] в домоволодіння [ADDRESS] , а саме в наступні приміщення в житловому будинку літ «А»: 1-1 (9,4 кв.м.), 1-2 (5,5 кв.м.), 1-9 (5,3 кв.м.), 1-3 (15,7 кв.м.), а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідач [PERSON] у визначений строк відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року позивачу виділено в натурі 50/100 частин домоволодіння [ADDRESS] та визнано за ним право власності на 50/100 частин домоволодіння згідно з II варіантом висновку № 2860/2861-13 судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року, а саме на квартиру [ADDRESS] , що на додатку забарвлено синім кольором: 1. з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»: -1-1 (9,4 кв.м.)-обладнати під кухню; -1-2 (5,5 кв.м.)-коридор; -1-9 (5.3 кв.м.)-санвузол; -1-3 (15.7)-обладнати під житлову кімнату; Разом: 35.9 кв.м.-вартість-10\~475 грн; 2. надвірні будови та споруди: -1/2 огорож №1-8, I-857 грн.; -душ літ.»Д»-1\~360 грн.; -погріб\~ літ.»Г»-2\~130 грн.; -літня кухня літ. «Б»-2\~520 грн.; -сарай літ.»б»-884 грн. Разом: 7\~751 грн. (а.с. 6-13). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року (а.с. 14, 15) та постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року (а.с. 16-25) вказане рішення залишено без змін. Як встановлено, відповідач [PERSON] мешкає в спірному будинку та не дає позивачу ключі від будинку, літньої кухні, сараю та хвіртки, не впускає позивача до будинку, чим чинить останньому перешкоди в користуванні власністю, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. У зв`язку з неправомірними діями відповідача [PERSON] позивач позбавлений можливості користуватися своєю власністю та позбавлений можливості належним чином виконати рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року, яким зобов`язано, як його, так і відповідача зробити відповідні переобладнання в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] Позивач звертався до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою з приводу протиправних дій відповідача [PERSON] , який перешкоджає виконанню перепланування будинку [ADDRESS] (а.с. 38-39). Згідно зі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 150 ЖК України, ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до змісту ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. З огляду на те, що відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні частиною домоволодінням [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, чим порушує його право, як власника , суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволенні позову в частині усунення перешкод у користуванні частиною домоволодіння, а саме шляхом зобов*язання передати позивачу ключі від хвіртки, будинку літ.»А», літньої кухні, літ.»Б», сараю літ.»б», тим самим забезпечивши позивачу доступ до належної йому частини домоволодіння та надання можливості проведення переобладнання в житловому [ADDRESS] відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.11.2016 року. В той же час, суд не вбачає можливим вселення відповідача до 50/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , які виділено в натурі рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року, оскільки на теперішній час спірне домоволодіння не переобладнано в окремі ізольовані квартири. Тому позовні вимоги позивача щодо вселення в домоволодіння [ADDRESS] , а саме в приміщення в житловому будинку літ. «А»: 1-1 (9,4 кв.м.), 1-2 (5,5 кв.м.), 1-9 (5,3 кв.м), 1-3 (15,7 кв.м) є передчасними. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судові витрати відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: partial