Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

22.12.2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить постановити рішення, яким визнати [PERSON],1965 р.н., та [PERSON], 1996 р.н., такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS]. Позивач посилається на ті обставини, що вона проживає в домоволодінні [ADDRESS]. Дане будинковолодіння належить їй на праві власності відповідно до по господарської книги №1. Разом з нею по даній адресі зареєстровані відповідачі, [PERSON] та [PERSON], які переїхали з непідконтрольної території України і, їм потрібна була реєстрація місця проживання. Однак, відповідачі фактично не проживають за місцем реєстрації протягом чотирьох років, та в даному будинку не з'являлись. Добровільно виписатися не бажають, а вона несе затрати на виплату комунальних послуг, окрім того ніякої участі в утриманні даного житлового будинку не приймають та ним не користуються. Не проживаючи в житловому будинку понад строки, встановлені законом, відповідачі втратили право користування ним. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком по [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2018р. враховуючи предмет та підстави позову, клопотання позивача, відповідно до вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання ухвали подати заяву із запереченням щодо розгляду в порядку спрощеного провадження та п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не отримали вищевказану ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки поштове повідомлення з додатками повернулись із зазначенням за закінченням терміну зберігання. Станом на 07.03.2019 року відзиву на позовну заяву суду не подали, заперечення щодо розгляду в спрощеному порядку подано теж не було, будь-яких клопотань та заяв від сторони подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Позивач звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи без її участі, а також у клопотанні зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в передбаченому законом порядку, крім судових викликів, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, через оголошення на сайті судової влади України від 27.02.2019 р., про причину своєї неявки суд не повідомили. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому зі згоди позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою за №979 від 20.12.2018 р. виданою виконавчим комітетом Новоскоморохівської сільської ради, в якій вказано, що [PERSON] є власником вищевказаного будинковолодіння на підставі по господарської книги №1, обліковий номер [NUMBER] (а.с.7). Копію довідки №546 від 04.07.2018 р. виданої виконавчим комітетом Новоскоморохівської сільської ради стверджується, що в [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON], однак по даній адресі не проживають (а.с.6). З копії акту комісії обстеження матеріально-побутових умов сім'ї також вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], однак по місцю реєстрації не проживають понад чотири роки, місце проживання яких не відоме (а.с8). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають в домоволодінні [ADDRESS], понад строки встановлені законодавством, а тому їх слід визнати, такими, що втратили право на користування даним житлом. Позов слід задовольнити і визнати [PERSON],1965 р.н., та [PERSON], 1996 р.н., особами, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком в [ADDRESS] На підставі наведеного, ст.ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved