Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

23 жовтня 2020 року\~\~позивач, звернулася до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 25 березня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис №3. Від даного шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу є те, що протягом тривалого часу стосунки у подружжі зіпсувалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки та непорозуміння. Всі ці обставини призвели до того, що кожен з подружжя живе окремим життям, фактично сім`я давно припинила своє існування та шлюб носить формальний характер. Ухвалою судді від 29 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17-18). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, отриману судом разом з позовною заявою 23.10.2020, в якій просила справу за її позовом розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 8). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 24.12.2020, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с.25). Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Тому, згідно ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати\~\~у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4\~ст. 274 ЦПК України\~в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~\~що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Установлено, що 25 березня 2014 року\~\~було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 25.03.2014 року зроблено відповідний запис за № 3, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] / [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] (а.с. 5). Від даного шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, серії [NUMBER] від 28.10.2014 (а.с. 6); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом РАЦС Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, серії [NUMBER] від 26.03.2014 (а.с. 7). Установлено, що протягом тривалого часу стосунки у подружжі зіпсувалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки та непорозуміння. Всі ці обставини призвели до того, що кожен з подружжя живе окремим життям, фактично сім`я давно припинила своє існування та шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 п. 1\~ст. 1 СК України, завданням\~Сімейного кодексу України\~є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3\~ст. 1 цього Кодексу,\~\~завданням\~Сімейного кодексу України\~є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2\~ст. 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2\~статті 110 СК України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до\~ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2\~ст. 112 СК України\~передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, протягом тривалого часу стосунки у подружжі зіпсувалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки та непорозуміння, кожен з подружжя живе окремим життям та шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved