Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

22 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що з 07 серпня 2002 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 10 квітня 2015 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. На утримання дитини відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, в зв'язку з чим позивачка просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності в попередньому судовому засіданні по суті. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, та просив розглянути справу за його відсутності у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 07 серпня 2002 року між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області був укладений шлюб (а.с. 5). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 10 квітня 2015 року, яке набуло законної сили 21 квітня 2015 року (а.с. 6) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), який мешкає з позивачкою у справі (а.с. 3). Відповідач працездатний, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи факт визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі 1/4 частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працездатний. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved