Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

21 червня 2016 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11 липня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 34329,50 грн. з яких 4492,75 грн. - заборгованість за кредитом, 24675,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1610,93 - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 07 липня 2016 року та 18 липня 2016 не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-8). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання батьківських послуг, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Проте, відповідач зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. Внаслідок цього станом на 30 квітня 2016 року у нього виникла заборгованість у розмірі 34329 грн. 50 коп., з яких 4492,75 грн. - заборгованість за кредитом, 24675,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1610,9, - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Суд погоджується з розрахунком позовних вимог. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При поданні позову до суду позивач сплатив 1378 гривень 00 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с. 38). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved