Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

22 травня 2015 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з дійсним позовом, про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок №29, з господарськими та побутовими будовами і спорудами, розташований по вулиці Брянській м. Словянська Донецької області. З 24 квітня 2009 року і по теперішній час, у зазначеному домоволодінні зареєстрований відповідач [PERSON] Останній, з 13 березня 2014 року, у вказаному будинку не проживає, комунальні платежі не сплачує, кореспонденцію не отримує. Жодних особистих речей відповідача у спірному домоволодінні немає. У звязку з викладеним, позивач просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме будинком №29, розташованим за адресою: м. Словянськ, вул. Брянська, Донецької області. Позивач, [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 154 від 20 травня 2015 року (а.с. 7), у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], будучи повідомленим про час, дату і місце судового засідання судовою повісткою (а.с. 26), до судового засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Так, у ході судового розгляду було достовірно встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будовами і спорудами №29, розташований в м. Словянськ по вулиці Брянській, зареєстровано за [PERSON] (довідка КП БТІ № 1250-3/0.45/01 від 25 травня 2015 року (а.с. 18)), на підставі договору № 158 про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою Краматорською ДНК 05 серпня 1970 року за №6426 (а.с. 9-10). З наданої суду копії домової книги вбачається, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с. 11-12). Згідно акту №403, складеного 21 травня 2015 року головою комітету спілки мікрорайону «Артема-Лесной» м. Словянськ Донецької області [PERSON], в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], по вулиці Брянській м. Словянська, у будинку №29 не проживає з 13 березня 2014 року (а.с. 4). Викладене в акті також підтверджується показаннями свідка допитаного в судовому засіданні. Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що з 1984 року проживає у [INFO], і є сусідкою позивача. В будинку №29, проживає позивач [PERSON] зі своїм батьком - [PERSON] Відповідач [PERSON] у спірному будинку припинив проживати приблизно з 10-20 травня 2014 року. Речей відповідача у спірному будинку немає, звязку з позивачем не підтримує. Місце перебування відповідача їй невідоме. У відповідності до ст. 316 ЦК України , правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що з 13 березня 2014 року відповідач [PERSON], в спірному будинку не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в домоволодінні не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладав, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні будинком йому ніхто не чинив. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно судові витрати у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved