overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

22 вересня 2017 року, [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати, укладений 25.09.1999 року Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області шлюб з відповідачем у справі. В обґрунтування позову вказала, що 25.09.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу мають п'ятьох дітей: [PERSON] В,М., [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя між сторонами не склалося через погане ставлення по відношенню до позивачки з боку відповідача. Сторони не проживають разом більше ніж на протязі одного року. Діти проживають разом із позивачкою. Спору з приводу майна подружжя та місця проживання дітей між сторонами не має. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити. Судові витрати по справі просила віднести за її рахунок та не стягувати з відповідача. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON]. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просив провести розгляд справи без його участі. Не заперечував проти задоволення позову про розірвання шлюбу. На фіксуванні судового засідання технічними засобами звукозапису не наполягав. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року, який оформили у Лиманській сільській раді Зміївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне), серії 1-ВЛ №133084, актовий запис №18. (а.с. 21) Від шлюбу сторони мають п'ятьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження дітей. (а.с. 7 - 11) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, у звязку з чим подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про поділ майна та місця проживання дітей на теперішній час між сторонами не існує. Діти, за домовленістю між сторонами залишаються проживати разом із позивачкою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

22 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та [PERSON], 26.01.2017 року було укладено шлюб. Спільних дітей від шлюбу та спільного майна не мають. Шлюбні відносини не склалися через несумісність характерів та втрати поваги один до одного. На даний час вони проживають окремо. Просила суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. Попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26.01.2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2017 року (а.с.3). Від даного шлюбу дітей та спільного майна не мають. Шлюбні відносини сторони не підтримують, оскільки [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі. Відповідно до п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

22 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їхньої спільної дитини. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подала заяву про відмову від позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] та продовження розгляду справи в частині вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. З матеріалів справи вбачається відсутність будь-яких підстав для неприйняття відмови від позову, відповідно така відмова може бути прийнята судом. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. При цьому необхідно продовжити судовий розгляд справи в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

22 вересня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області 20.12.1991р., актовий запис № 7. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

22 вересня 2017 року до суду звернулась [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 травня 2016 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала заяву у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2016 року сторони уклали шлюб (а.с. 4), зареєстрований Варвинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис 15. Під час шлюбних стосунків у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], яка постійно проживає із матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені, подружжя не проживає разом. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити теперішнє прізвище «Россоха», оскільки таке бажання вона виявила, зазначивши це у позовній заяві. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

22 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], м. Дніпропетровськ, Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.09.2017 р. о 16 год. 07 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.09.2017 р. о 16 год. 07 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря психіатра Микульським КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, напружений, імпульсивний. Вважає себе «Ісусом». [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

22 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.09.2017 р. о 22 год. 07 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, не може задовольнити основні життєві потреби на рівні, достатньому для життєдіяльності, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.09.2017 р. о 22 год. 07 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря психіатра Кулешовим лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий виглядає роздратованим, відповіді не завжди по суті, мислення непослідовне, паралогічне. Висловлює маячні ідеї переслідування на адресу батьків. Критика до свого стану відсутня. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

22 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: вул. Ульянова, 12-а, м. Підгороднє, Дніпропетровська область. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.09.2017 р. о 16 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, є безпорадним, не може задовольнити основні життєві потреби на рівні, достатньому для життєдіяльності, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.09.2017 р. о 16 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря психіатра Воєцькою лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту. Психомоторно загальмований, напружений, тривожний. На запитання відповідає з роздратуванням, невдоволенням. У навколишньому середовищі орієнтований вірно, називає дату, день тижня, паспортні дані. Мислення паралогічне, резонерське. Висловлює маячні ідеї відносини на адресу матері, відчуває обмани сприйняття. Емоційно холодний, неадекватний. Озирається по сторонам, відволікається. Негативістичний в ставленні до оточуючих. Інструкції осмислює насилу, виконує частково. Негативістичний огляду. Критичність до свого стану грубо порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром на фоні вираженого змішаного типу дефекту, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

22 вересня 2017 року ПАТ КРЕДОБАНК звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 02 липня 2016 року було укладено договір про встановлення ліміту кредитування №5994184 відповідно до якого останньому було встановлено ліміт в сумі 5795,73 грн. Вказує, що кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Позивач посилається на те, що відповідно до п.1.6 договору про встановлення ліміту кредитування за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30,00% річних, відповідно до п. 1.30 договору за невчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Позивач зазначає, що відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, що призвело до порушення прав позивача, у зв'язку з чим станом на 18 липня 2017 року до стягнення з відповідача підлягає сума заборгованості в загальному розмірі 7190,23 грн, з яких: 5795,73 грн. неповернута сума кредиту; 854,46 грн. прострочені відсотки; 127,21 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 231,83 грн. нараховані відсотки; 181,00 грн. пеня. Просить стягнути дану суму з відповідача на користь позивача та судові витрати по справі в сумі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належним йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення заборгованості за договором №5994184 про встановлення ліміту кредитування від 04.07.2016 року в загальній сумі 7190,23 грн., суд позов задовольняє і стягує кредитну заборгованість на загальну суму 7190,23 грн. Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору 1600,00 грн., що підтверджується документально (а.с.16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

22 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що між ними 20 лютого 1988 року було укладено шлюб, який було зареєстровано в с. Михайлівка районним відділом ЗАГС Запорізької області, зроблено запис № 22. Від шлюбу неповнотніх дітей не мають. Шлюбні стосунки між відповідачкою та позивачем фактично припинені з жовтня 2016 року та проживають окремо один від одного. З огляду на наведене, просить суд позов задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її від сутності, з позовними вимогами згодна в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони спільне господарство не ведуть. Підстав для відмови від позову або надання сторонам строку для примирення немає, тому суд розриває шлюб та покладає судові витрати на відповідачку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я сторін розпалася повністю, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не збираються, їх спільне життя суперечить інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved