Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

23 березня 2021 року [PERSON] звернулась з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - договору дарування житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , посвідченого 05 грудня 1997 року державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Білоножко А.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1446. Заявник посилається на те, що під час укладення договору дарування 05 грудня 1997 року була допущена описка в написанні її прізвища, а саме вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] », як зазначено у її паспорті, виданому 13 лютого 2020 року. Така описка була зумовлена переоформленням документів з російської мови на українську. На час укладення договору дарування у її паспорті прізвище українською мовою було зазначено « [PERSON] ». На даний час сторона за договором - дарувальник [PERSON] померла, тому внесення змін до договору є неможливим. Також від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився. З доданих до заяви документів видно, що 05 грудня 1997 року державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Білоножко А.Г. був посвідчений договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Сторонами цього договору зазначені [PERSON] (дарувальник), [PERSON] (обдарована). Прізвище заявника у паспорті, свідоцтві про шлюб та інших документах зазначено « [PERSON] », що не збігається із прізвищем у правовстановлюючому документі - договорі дарування житлового будинку, через це державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено заявнику у державній реєстрації її права власності на будинок рішенням від 11 січня 2020 року (а.с.15). [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] (а.с.14, 16, 17). Прізвище заявника російською мовою « [PERSON] » згідно українського правопису передається українською мовою як « [PERSON] » (а.с.18). Саме таке прізвище заявника значиться у паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданому 13 лютого 2020 року, та у свідоцтві про шлюб, виданому повторно 23 січня 2020року (а.с.14). Помилка при зазначені прізвища заявника у договорі дарування, а саме відсутність апострофу, могла виникнути при перекладі прізвища заявника з російської на українську мову, при цьому всі інші дані заявника зазначені вірно. Судом не отримано будь-яких відомостей, які б спростовували факт належності заявнику договору дарування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Тому суд вважає за можливе встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, що посвідчує її право власності на будинок, а саме договору дарування, посвідченого 05 грудня 1997 року державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Білоножко А.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1446. Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення за результатами розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved