Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

23.12.2020 року представник заявника [PERSON] [PERSON] звернулася із заявою в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимоги заяви мотивувала тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно. У зв`язку із тим, що мама була перестарілою та потребувала догляду, тому з січня 2017 року постійно проживала з нею в [ADDRESS] . Однак, [PERSON] була зареєстрована в будинковолодінні, що належить її правнучці [PERSON] по [ADDRESS] . В грудні 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Колтун Б.М. для оформлення документів про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак, в нотаріальній конторі їй було відмовлено в оформленні спадщини так як вона має доказати факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки фактично спільно проживаючи, були зареєстровані за різними адресами. Також, їй було роз`яснено, що для оформлення спадщини також необхідно подати докази родинних зв`язків з спадкодавцем. Так, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . Заявниця зазначає, що в свідоцтві про її народження вказано, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , замість правильного [PERSON] та [PERSON] . В подальшому після одруження її прізвище стало « [PERSON] ». Однак, в повторному свідоцтві про одруження серії [NUMBER] вказано, що 20.01.1968 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , замість правильного [PERSON] . Ухвалою судді від 28.12.2020 відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представники заявника заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особа в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви, просив розгляд справи проводити без їх участі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду надала показання, що вона є сусідкою [PERSON] . Вказала, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Заявниця проживала разом із мамою за адресою [ADDRESS] та здійснювала догляд за нею. Допитана в якості свідка [PERSON] вказала, що [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] разом із своєю дочкою [PERSON] , яка здійснювала догляд за нею. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть, виданим 08.12.2020 серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Відповідно до наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії свідоцтва про народження виданого 09.02.1949 серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про одруження від 20.01.1968 прізвище заявниці стало « [PERSON] ». Однак, в повторному свідоцтві про одруження серії [NUMBER] вказано, що 20.01.1968 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] із завницею [PERSON] підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] . З огляду на викладене суд встановлює факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що необхідний заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Щодо вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин суд зазначає наступне. Згідно з п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Дослідивши свідоцтво про народження, паспорт громадянин України, свідоцтва про одруження, показання свідків, суд дійшов висновку, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України, з урахуванням, що заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявлених фактів є необхідним заявнику для виникнення у нього права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину. Враховуючи вищезазначене, для відновлення порушених прав заявника слід встановити факт постійного проживання [PERSON] , на час відкриття спадщини із померлою [INFO] [PERSON] в [ADDRESS] та родинних відносин між померлою та спадкоємцем. Вищевказані факти встановлюється судом з метою можливості оформлення заявником свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved