Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

23 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивувала свої вимоги тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу квартири від 17 червня 1999 року. Разом із нею у квартирі зареєстрований її син [PERSON] . Відповідач у квартирі не мешкає з вересня 2010 року, його особистих речей у квартирі немає. Фактичне місце мешкання відповідача їй не відомо. До цього часу відповідач добровільно дій для зняття з реєстрації у її квартирі не вчиняє, що порушує її права, як власниці квартири. У зв`язку з викладеним, просить суд, визнати [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] \~у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, пояснила, що хоче зняти з реєстрації в квартирі сина, оскільки він вже протягом 9 років в ній не мешкає, про його місцезнаходження їй невідомо, вона з ним взагалі не підтримує зв`язок. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] ,\~в судове засідання не з`явився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошення на офіційному сайті суду, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд,\~дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Так, у ході судового розгляду встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 17 червня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2586 (а.с.9). Вищевказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167908692 від 24 травня 2019 року (а.с.17). Згідно акту від 22 квітня 2019 року, складеного майстром КП «ЖЕК № 4» Слов`янської міської ради, за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , але з 2010 року в ній не мешкає (а.с.7). З картки прописки, вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона мешкає по сусідству з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] протягом [ADDRESS] Їй достовірно відомо, що [PERSON] мешкав у спірній квартирі, але приблизно 10 років більше там не мешкає, його особистих речей у квартирі немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона мешкає у квартирі [ADDRESS] . Їй відомо, що в 29 квартирі мешкає [PERSON] з донькою. Інколи вона буває у гостях у спірній квартирі, особистих речей [PERSON] у квартирі немає. У відповідності до\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. ч. 1,2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Проте, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені\~ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~- член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено,\~що з\~2013\~року відповідач\~ [PERSON] в спірній квартирі не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей у квартирі немає, згідно ч.1\~статті 158 ЖК України\~договір найму житлового приміщення з власником житла не укладали, участі у витратах по утриманню квартири не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні квартирою йому ніхто не чинить. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн., який був сплачений нею при звернення до суду із даним позовом. На підставінаведеного,

Outcome: approved