Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

24.05.2017 Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і звязку України» звернулась до суду з даним позовом та після уточнення позовних вимог відповідно до заяви від 12.11.2016 року, просить суд: - визнати незаконними дій директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України [PERSON], з вини якого невиконані зобовязання, які передбачені Колективним договором, укладеним між адміністрацією та профспілками Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, а саме: пунктів 1.4, 2.1 в частині неналежного оформлення укладання Колективного договору, пунктів 1.4, 10.2 в частині неналежного оформлення змін і доповнень до Колективного договору, зазначених в пунктах 12 та 14 протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору від 09.06.2015 року, пункті 16 протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору від 16-17 грудня 2015 року та пункті 3.1 протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору від 16-17 червня 2016 року; та реалізовані нелегітимні зміни та доповнень до Колективного договору, - визнати незаконними дії тимчасово виконуючого обовязки директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України [PERSON], які виразились в реалізації нелегітимних змін та доповнень до Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілками Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, що викладені в пункті 14 протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору від 09 червня 2015 року шляхом підписання наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 01 грудня 2015 року №168/о «Про підвищення посадових окладів та введення в дію відповідних змін до штатних розписів»; - визнати незаконним та скасувати як незаконний пункт 1.1 зазначеного наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 01 грудня 2015 року №168/о «Про підвищення посадових окладів та введення в дію відповідних змін до штатних розписів», підписаний тимчасово виконуючим обовязки директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України [PERSON]; - скасувати як незаконні всі інші накази по підприємству , втому числі накази регіональних структурних підрозділів підприємства, які видані на виконання пункту 14 протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору від 09 червня 2015 року (а.с.2-9,130). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і звязку України», або скорочено ВП «ФПАРРІЗ України» є добровільною неприбутковою всеукраїнською громадською організацією, основним завданням якої є представництво інтересів членів профспілки (в тому числі, працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України) у взаємовідносинах з роботодавцями, органами державної влади та місцевого самоврядування на основі системи колективних договорів та угод. Метою діяльності позивача є здійснення представництва та захист у трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів позивача (в тому числі працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України). Позивач зазначає, що відповідно до вимог п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Колективного договору укладеного між адміністрацією та профспілками Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і звязку України» є повноважною особою, що має право підпису Колективного договору та змін до нього. Він також зазначає, що відповідно до п.п.10.2,1.4 Колективного договору в редакції 2015 року зміни до колективного договору оформлюються спільним рішенням та підписуються повноважними особами, що мають право підпису даного Договору та змін до нього, а саме: від власника Підприємства директором підприємства, уповноваженого Міністерством інфраструктури України, від трудового колективу президентом Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіаційних диспетчерів України», президентом Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації та звязку України», головою профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро». Позивач зазначає, що відповідно до п.12 Протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору 2015 року від 09 червня 2015 року, пункт 10.1 Колективного договору викладено у такій редакції: «Зміни та доповнення до Договору вносяться у звязку зі змінами чинного законодавства України за ініціативою однієї із Сторін після проведення переговорів постійно діючою комісією або, між засіданнями комісії, по спрощеній схемі спільним рішенням. Спільні рішення обовязково затверджуються на найближчому засіданні комісії. У разі недосягнення згоди діють умови чинного договору». Відповідно до пункту 14 Протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору 2015 року від 09 червня 2015 року Комісія прийняла рішення у додатку «3а» в рядку «Диспетчер УПР» замість тарифного коефіцієнта «4.61» записати «5.07» та замість абсолютного значення посадового окладу «11135» записати «12245». Зміну ввести в дію з 01.12.2015 року. Позивач також зазначає, що відповідно до пункту 16 Протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору 2015 року від 16-17 грудня 2015 (далі - Протокол від 16-17 грудня 2015), було внесено зміни до п.10.2, а саме з п.10.2 вилучено другий абзац, який стосувався порядку оформлення змін до Колективногого договору. Позивач стверджує, що такі зміни не були оформлені належним чином, оскільки не було оформлено спільне рішення, підписане уповноваженими представниками від адміністрації та трудового колективу і з цього питання позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою запобігання порушенню положень Колективного договору в частині належного оформлення змін до Колективного договору, а саме: направляв листи на імя керівника підприємства від 09.11.2015 № 602, а також профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро» та на імя керівника Украероруху та співголови робочої комісії - президента ВП «ФПАД України» [PERSON] від 23.12.2015 №619, а також на імя керівника Украероруху від 11.01.2016 № 621, в яких позивач, а також голова профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро» для вирішення розбіжностей між профспілками підписантами та адміністрацією підприємства, пропонували керівнику Украероруху провести конференцію трудового колективу з розгляду проекту Колективного договору на підставі п.13 Закону України «Про колективні договори і угоди», однак конференція трудового колективу з цього питання не була проведена, спірні питання щодо змін до Колективного договору не були вирішені. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач зазначає, що т.в.о. директора [PERSON] видав наказ по підприємству про підвищення окладів окремій категорії працівників підприємства - диспетчерам УПР, і тим самим відповідач реалізував пункти 12 та 14 Протоколу від 09.06.2015, тобто увів в дію зміни до Колективного договору, які є нелегітимними з причин того, вони не оформлені належним чином відповідно до процедури, передбаченої Колективним договором щодо внесення змін, зокрема не були оформлені спільні рішення згідно п.10.2 Колективного договору та ці спільні рішення не були підписані всіма особами уповноваженими на гідно п.1.4 Колективного договору. Згідно із заявою про уточнення позовних вимог (а.с.130), позивач також зазначив про те, що вважає нелегітимними зміни до Колективного договору, які були внесені пунктом 16 Протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору від 16-17 грудня 2015 року та пунктом 3.1 Протоколу засідання комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору від 16-17 червня 2016 року. Всі зазначені ним зміни до Колективного договору, які ухвалені без відповідного оформлення спільним рішенням та підписанням уповноваженими особами, що мають право підпису Колективного договору та змін до нього, згідно з п.1.4 Колективного договору, позивач вважає такими, що ухвалені з порушенням вимог ст.14 Закону України «Про колективні договори і угоди» та порядку, визначеному п.10.2 Колективного договору. Позивач зазначає, що відповідно до абзацу 4 ст.19 та ст.20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», позивачу надано право представляти інтереси своїх членів у судових органах, а також у разі відмови усунути порушення колективного договору, оскаржити неправомірні дії, бездіяльність посадових осіб до місцевого суду. При цьому позивач також зазначає, що в даному випадку до Колективного договору відповідачем у незаконний спосіб внесені зміни, які стосуються підвищення окладів окремій категорії працівників, що порушує право на достойну оплату праці інших категорій працівників, а також ці зміни до Колективного договору мають дискримінаційний характер по відношенню до працівників підприємства членів позивача. В судовому засіданні представники позивача, а також представник третьої особи Профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро» позов повністю підтримали, просили задовольнити. Представники відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що зміни до Колективного договору були внесені відповідно до визначеного Колективним договором порядку, після обговорення на засіданні постійно діючої Комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору, в тому числі за участі позивача, та що в оформленні спільного рішення не було необхідності, оскільки такими спільними рішеннями затверджувались зміни, що вносяться між засіданнями комісії. Крім того, вони зазначають, що відсутня затверджена форма спільного рішення, а отже протокол засідання комісії може бути таким рішенням. Вони звертають увагу суду, що для звернень до суду з трудовим спором ст.233 КЗпП України передбачено трьохмісячний строк звернення, який порушений позивачем, а також звертають увагу, що позивач не зазначає, яке саме право працівників членів його профспілки було порушено, а також звертають увагу, що позивач не може виступати в інтересах усього трудового колективу без погодження з іншими профспілками. Представники відповідач звертають увагу, що розбіжності, які виникли з приводу внесення змін до Колективного договору мають вирішуватись позивачем в порядку визначеної чинним законодавством примирної процедури. Відповідач директор Державного підприємства обслуговування повітряного руху України [PERSON] в призначені судові засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заперечень по суті позову не подав. Представник третьої особи Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіаційних диспетчерів України» проти задоволення позову заперечував, вважає вимоги позивача такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та Колективному договорі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та надані документи, суд прийшов до переконання, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на Державного підприємства обслуговування повітряного руху України укладений і діє Колективний договір між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками, зареєстрований в Управлінні соціального захисту населення Бориспільської міської ради реєстраційний №10 від 11.02.2015 року (а.с.4-22). Колективний договір підписаний від Адміністрації Підприємства директором [PERSON], від профспілок: президентом Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіаційних диспетчерів України» [PERSON], президентом Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації радіонавігації та звязку України» [PERSON], головою профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро» [PERSON] (а.с.22). Судом встановлено, що вказаним Колективним договором між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками до внесення зазначених позивачем змін, які він вважає нелегітимними та з приводу запровадження яких на підприємстві оспорює дії відповідачів, було передбачено наступне. Пунктом 1.5 Колективного договору укладеного між адміністрацією та профспілками Державного підприємства обслуговування повітряного руху України передбачено, що даний договір встановлює для працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України трудові та соціальні гарантії, належні умови праці та порядок регулювання взаємних правовідносин сторін. Відповідно до пункту 1.2. Колективного договору, сторонами, що уклали цей Договір, є: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі - Підприємство); профспілкові організації в особі спільного представницького органу профспілок підприємства. Відповідно до пункту 1.3. Колективного договору, інтереси власника представляє: директор Підприємства, уповноважений Міністерством інфраструктури України (далі -Адміністрація). Інтереси трудового колективу представляє: спільний представницький орган профспілок Підприємства (далі - Профспілки). Відповідно до пункту 1.4. Колективного договору, повноважними особами, що мають право підпису даного Договору та змін до нього, які вносяться в період між засіданнями спільного представницького органу, сторони визнають: від власника Підприємства - директора Підприємства, уповноваженого Міністерством інфраструктури України, від трудового колективу- президента Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіаційних диспетчерів України»; президента Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації та звязку України», голову профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро». Відповідно до пункту 10.1. Колективного договору, зміни та доповнення до Договору вносяться у звязку із змінами чинного законодавства України або за ініціативою однієї із Сторін після проведення переговорів чи шляхом листування та досягнення згоди. У разі недосягнення згоди діють умови чинного Договору. Відповідно до пункту 10.2. Колективного договору, збір пропозицій, щодо змін доповнень до Договору здійснюється представниками Адміністрації та спільного представницького органу Профспілок. Початок переговорів визначається по ініціативі однієї з Сторін, але не пізніше одного місяця після звернення. Організація проведення переговорів покладається на Адміністрацію. Зміни і доповнення до Договору протягом строку його дії розглядаються робочою комісією представників Адміністрації та Профспілок та оформлюються спільним рішенням. Відповідно до пункту 10.8 Колективного договору, всі зміни та доповнення до Договору на протязі тижня з дня одержання протоколу спільного рішення комісії заносяться до електронної версії Договору, яка знаходиться на сайті профспілки апарату управління Украероруху у розділі «Бібліотека». Пунктом 10.9 Колективного договору також передбачено, що у структурних підрозділах призначаються відповідальні особи за збереження копії діючого Договору, копій протоколів до нього та тиражування (текстового або електронної версії) Договору з метою своєчасного ознайомлення працівників. При цьому суд звертає увагу, що форма та порядок ухвалення спільного рішення Адміністрації та спільного представницького органу Профспілок Колективним договором передбачено не було, а також, що за змістом вищенаведеного п.10.8 Колективного договору зазначено про те, що зміни і доповнення до Колективного договору вносяться на підставі протоколу спільного рішення комісії, тобто робочої комісії представників Адміністрації та Профспілок (абзац другий п.10.2 Колективного договору). Суд також звертає увагу, що спільним представницьким органом Профспілок (профспілки) в розумінні та, виходячи зі змісту п.п.1.2, 1.3, 1.4 Колективного договору, слід вважати профспілки, що, уповноваженні на підписання Колективного договору та змін до нього від трудового колективу: Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіаційних диспетчерів України»; Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації та звязку України» та профком авіапрацівників РСП «Київцентраеро». Порядок формування такого спільного представницького органу Профспілок Колективним договором не визначений. Встановлено, що відповідно до Наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 12 вересня 2014 року №247, із змінами, внесеними наказами від 26 травня 2015 №181, від 05 червня 2015 №191, від 08 червня 2015 №194, для ведення колективних переговорів між адміністрацією підприємства та спільним представницьким органом профспілок з питань внесення змін та доповнень до Колективного договору, на підприємстві створено постійно діючу робочу комісію з представників адміністрації підприємства та спільного представницького органу профспілок, до складу якої за посадами увійшли працівник підприємства [PERSON], провідний інженер відділу розвитку засобів звязку, навігації та спостереження, президент ВП «ФПАРРІЗ України»; [PERSON], інженер з радіонавігації та радіолокації служби звязку РСП «Київцентраеро», голова профспілки авіапрацівників РСП «Київцентраеро»; а також співголова комісії [PERSON] заступник начальника інспекції з ВКА, президент Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіаційних диспетчерів України»; а також співголова комісії [PERSON] в.о. генерального директора (а.с.174-175, 176-177, 178,179). Так, п.3 Наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 12 вересня 2014 року №247, наказано комісії: 3.1. Розглянути всі пропозиції, що надійшли від сторін колективних переговорів та працівників Підприємства. 3.2. Результати розгляду оформити протоколом (а.с.174-175). В судовому засіданні встановлено, що протягом 2016 року до Колективного договору вносили зміни, які стверджують представники відповідача була здійснена повідомна реєстрація цих змін, і дана обставина позивачем не оспорюється. В тому числі внесені зазначені позивачем зміни, реалізацію яких відповідачами позивач вважає неправомірною Так, на засіданні комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору, протокол від 09.06.2015 року, комісія розглянула 87 пропозицій і доповнень до Колективного договору від профспілок, адміністрації і окремих працівників та прийняла наступні рішення, зокрема: - п.12 рішення: п.10.1 викласти у редакції: «Зміни та доповнення до Договору вносяться у звязку із змінами чинного законодавства України або за ініціативою однієї із Сторін після проведення переговорів постійно діючою комісією, або між засіданнями комісії, про спрощеній схемі спільним рішенням. Спільні рішення обовязкова затверджуються на найближчому засідання комісії. У разі недосягнення згоди діють умови чинного законодавства»; - п.14 рішення: У додатку 3а в рядку «Диспетчер УПР» замість тарифного коефіцієнта «4.61» записати «5.07» та замість абсолютного значення посадового окладу «11135» записати «12245». Зміну ввести в дію з 01.12.2015 року» (а.с.38-40). На засіданні комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору, протокол від 16-17 грудня 2015 року, комісія, обговоривши наданий пакет змін та доповнень до Договору вирішили: - п.16 рішення: З п.10.2 вилучити другий абзац (а.с.41-43). На засіданні комісії Украероруху з розгляду змін та доповнень до колективного договору, протокол від 15-16 червня 2016 року, позивачем в заяві про уточнення позовних вимог помилково зазначено протокол від 16-17 червня 2016 року, комісія розглянула отримані пропозиції щодо змін та доповнень до колективного договору та прийняла наступні рішення, зокрема: - п.3.1 рішення: п.1.4 викласти у редакції: «Повноважними особами, яким надано право підпису Колективного договору, а також змін до нього, які вносяться у відповідності з «Розділом 10. Порядок внесення доповнень та змін до Договору» Сторони визнають: від підприємства Директор Украероруху; від профспілок голову Обєднаного представницького органу профспілкових організацій» (а.с.152-154). Крім того, встановлено, що наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 01 грудня 2015 року №618/о «Про підвищення посадових окладів та введення в дію відповідних змін до штатних розписів», підписаним тимчасово виконуючим обовязки директора [PERSON], було підвищено посадові оклади з 01.12.2015 року окремим категоріям працівників, зокрема п.1.1 наказу: Диспетчерам управління повітряним рухом в РСП та Київській службі ОПР, встановивши тарифний коефіцієнт до посадового окладу 1 розряду сітки 5,07 (а.с.97-98). За змістом п.п.2,3 наказу передбачено: ввести в дію відповідні зміни до штатних розписів №7.2.1.12-1 від 12.11.2015 з 01 грудня 2015 року: РСП «Київцентраеро», Одеського РСП, Львівського РСП, Дніпропетровського РСП, Харківського РСП, Київської служби обслуговування повітряного руху РСП «Київцентраеро» (п.2 наказу). Директорам РСП провести підвищення посадових окладів згідно зі змінами до штатних розписів, що зазначені у п.2, окремим наказом по РСП (п.3 наказу). Позивач стверджує, що внаслідок такого підвищення тарифного окладу окремої категорії працівників диспетчерам управління повітряним рухом, порушено права інших працівників підприємства, оскільки таке підвищення вплинуло на фінансове становище підприємства та розмір фонду преміювання працівників. Також встановлено, що позивач в особі президента ВП «ФПАРРІЗ» [PERSON] окремо, а також спільно з головою профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро» [PERSON] звертався до т.в.о директора державного підприємства обслуговування повітряного руху [PERSON], а також до директора державного підприємства обслуговування повітряного руху [PERSON] окремо та до співголови робочої комісії президента ВП «ФПАД України» [PERSON] з листами від 09.11.2015 №602,23.12.2015№619, від 11.01.2016 №621 (а.с.33,35,37), в яких звертав увагу, що зміни і доповнення до Колективного договору відповідно до п.10.2 оформлюються спільним рішенням, та що рішення, ухвалене про підвищення окремої категорії працівників підприємства - диспетчерам УПР було недостатньо обґрунтоване та ухвалювалось в умовах явного ігнорування їх думки, а отже спільне рішення не може бути підписано їх профспілками без рішення конференції трудового колективу з даного питання. Також зазначав, що в результаті переговорів, які відбулися 16-17 грудня 2015 року робочою комісією був складений проект Колективного договору, для схвалення якого вважають за необхідне скликати конференцію трудового колективу з метою обговорення та схвалення проекту Колективного договору. А також звертали увагу, що за відсутності підписаного спільного рішення про внесення змін до колективного договору, рішення комісії з приводу цих змін вважають неправомочними та наполягають на проведенні конференції трудового колективу. Як вбачається з адресованих позивачу відповідей, підписаних т.в.о директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України [PERSON] від 20.11.2015 №1.19-43 (а.с.34), а також директором [PERSON] від 28.12.2015 №1.19.58 (а.с.36), посилаючись на п.п.10.1, , 2.1 Колективного договору, повідомляли позивачу, що всі рішення комісії з розгляду змін та доповнень до Колективного договору приймалися відповідно до регламенту шляхом голосування та для введення в дію рішення комісії з розгляду змін та доповнень до Колективного договору ніяких додаткових документів не потрібно, а також що необхідності стосовно проведення конференції трудового колективу з метою обговорення та схвалення проекту колективного договору на 2016 рік немає. Відповідно до ч.4 ст.19 Закону, профспілки, їх об'єднання мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ. Чинним законодавством встановлено випадки, коли профспілкова організація може звернутися до суду за захистом інтересів членів профспілкової організації. Так, згідно з ч.7 ст.20 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності», профспілки, їх об'єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об'єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об'єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін. У разі відмови усунути ці порушення або недосягнення згоди у зазначений термін профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до місцевого суду. Ст.19 КЗпП України передбачає, що к онтроль за виконанням колективного договору проводиться безпосередньо сторонами, які його уклали, у порядку, визначеному цим колективним договором. Якщо власник або уповноважений ним орган (особа) порушив умови колективного договору, профспілки, що його уклали, мають право надсилати власнику або уповноваженому ним органу (особі) подання про усунення цих порушень, яке розглядається у тижневий строк. У разі відмови усунути порушення або недосягнення згоди у зазначений строк профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до суду. При цьому суд враховує наступне. За змістом ст.3 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони. Статтею 4 Закону встановлено, що право на ведення переговорів і укладення колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог. За наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об'єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору. У разі недосягнення згоди щодо колективного договору у спільному представницькому органі загальні збори (конференція) трудового колективу приймають найбільш прийнятний проект колективного договору і доручають профспілці або іншому уповноваженому трудовим колективом органу, який розробив проект, на його основі провести переговори і укласти затверджений загальними зборами (конференцією) колективний договір від імені трудового колективу з роботодавцем. У разі недосягнення згоди у спільному представницькому органі угода вважається укладеною, якщо її підписали представники профспілок чи їх об'єднань, до яких входить більшість найманих працівників держави, галузі, території. Кім того, за змістом ч.2 ст.12 КЗпП України, я кщо на підприємстві, в установі, організації створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об'єднаний представницький орган для укладення колективного договору. В цьому разі кожна первинна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов'язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в об'єднаному представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси працівників при підписанні колективного договору. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді. Після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою. В цьому звязку суд також звертає увагу, що ст.10 Закону, на яку посилається позивач передбачає порядок проведення колективних переговорів, які передують укладенню колективного договору, угоди. В той час, як порядок внесення змін до колективного договору визначений ст.14 Закону України «Про колективні договори і угоди», а саме, що зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою. А також звертає увагу, що відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про колективні договори і угоди», а також за змістом ст.ст.2,6,7 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» для врегулювання розбіжностей під час ведення колективних переговорів сторони використовують примирні процедури. Суд також звертає увагу, що сторонами колективного трудового спору (конфлікту) на виробничому рівні - наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець. За дорученням інтереси роботодавця у колективному трудовому спорі (конфлікті) може представляти інша особа, організація роботодавців, об'єднання організацій роботодавців (ст.3 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»). Отже розбіжності, що виникли при внесенні змін до Колективного договору у звязку з незгодою позивача та третьої особи профкому авіапрацівників РСП «Київцентраеро» із змінами, які були ухвалені спільним рішенням Адміністрації та спільного представницького органу Профспілок, оформленим протоколом спільного рішення комісії представників Адміністрації та Профспілок (постійно діючої робочої комісії), тобто у спосіб та в порядку, визначеному розділом 10 (п.п.10.1,10.2, 10.8) Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками, могли бути вирішені у спосіб, передбачений ст.11 Закону України «Про колективні договори і угоди» та ст.ст.2,6,7 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», тобто в процесі примирної процедури. Враховуючи, що зміни до Колективного договору були внесені у відповідності до вимог п.п.10.1,10.2,10.8 Колективного договору, суд прийшов до висновку, що твердження позивача про необхідність підписання ним спільного рішення про внесення змін до Колективного договору є безпідставними, оскільки п.1.4. Колективного договору передбачає, що таке право підпису позивача в числі інших двох профспілок від імені трудового колективу передбачено у випадку, якщо такі зміни до Колективного договору вносяться в період між засіданнями спільного представницького органу. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту порушення відповідачами умов Колективного договору, в тому числі, що такі зміни до Колективного договору порушують права працівників- членів профспілкової організації позивача, оскільки жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що внаслідок цих змін, в тому числі у звязку з підвищенням заробітної плати авіаційним диспетчерам УПР зменшилась заробітна плата інших працівників чи вони були поставлені в дискримінаційне становище. Крім того, суд звертає увагу, що за змістом п.5.1 Колективного договору підприємство відповідно до чинного законодавства самостійно розробляє і встановлює форми й системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових схеми посадових окладів, умови запровадження та розмір надбавок і доплат, премій, винагород та інших заохочувальних компенсаційних і гарантійних виплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством. А отже дії відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та т.в.о директора підприємства, яким було видано наказ від 01 грудня 2015 року №168/о «Про підвищення посадових окладів та введення в дію відповідних змін до штатних розписів» відповідали вимогам Колективного договору та внесеним до нього змінам у визначений Колективним договором спосіб. Такі дії роботодавця не суперечать вимогам ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про оплату праці», а саме, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Суд звертає увагу, що положення ст.233 ЦПК України щодо звернення профспілок у випадках, передбачених законом, застосуванню не підлягає, в звязку з цим строк звернення позивача до суду не порушений. Проте, даючи оцінку встановленим в судовому засіданні обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та позивачем недоведені. В звязку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed