Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

23.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] помер його дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,72 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в межах Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач відмовився від прийняття спадщини на користь бабусі [PERSON], склавши відповідну заяву 02.07.2010 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи. 17.12.2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], посвідчене державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Селявіною С.В. та зареєстровано в реєстрі під № 3-2518. Згодом [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,72 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в межах Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Довідками від 16.03.2015 року № 104 та від 29.06.2010 року № 255, виданими Полтавською сільською радою Первомайського району Миколаївської області підтверджено, що на час смерті бабусі позивач проживав в [ADDRESS]. Після смерті дідуся та бабусі, позивач у встановлений строк звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, на даний час позивач є єдиними спадкоємцем першої черги за законом, і в той же час за незалежними від нього обставинами, не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно чинного законодавства має на це всі права. В зв'язку з цим він вимушений звернутися до суду за вирішенням цього питання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідачів надійшли заяви, в якій вони вказали, що не заперечують проти задоволення позову та просили розглядати справу у їх відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті його бабусі [PERSON], яка померла [INFO], так як на час смерті проживав з нею за однією адресою. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: дві земельні ділянки розміром по 5,72 га, кадастрові номери: [NUMBER] та [NUMBER], які розташовані в межах Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельні ділянки, через те, що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Згідно запитів зроблених до Першої та Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області відомо, що 17.12.2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 5,72 га, кадастровий номер [NUMBER], після смерті [PERSON], проте вона на своє ім'я земельну ділянку так і не переоформила. Крім позивача по справі, заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], до нотаріальної контори ніким подано не було. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved