Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

24.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому вказала, що з 11.09.2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.10.2012 року. Від вказаного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На теперішній час мешкають окремо, дитина мешкає з позивачкою, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач повністю працездатний, працює без офіційного працевлаштування, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягли. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів прибутку відповідача, щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити у повному обсязі, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, при цьому, пояснивши, що дійсно з позивачкою вони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є він. Дитина мешкає з позивачкою, та знаходяться на її утриманні. За станом здоров'я - здоров, у теперішній час не працює, інших осіб на утриманні не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку від 17.05.2011 року, батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.2). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 26.10.2012 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] - розірвано (а.с.3). Відповідно довідки про склад сім'ї № 1/6662 виданої КП «Керуюча компанія Пролетарського району м. Донецька» від 24.03.2014 року, позивач [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS], разом з дитиною [PERSON], [INFO] (а.с.4). Таким чином, оскільки відповідач у добровільно порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, вік і матеріальне становище, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його прибутку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття останньої на користь позивача [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Окрім того, на підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved