Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач послалась на те, що 13 березня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєструвано у Жовтневому відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 139. Від шлюбу сторони мають двох дітей, сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя сторін не склалося. Шлюбні відносини припинилися, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна, що є суспільною сумісною власністю у сторін відсутній. Спільні діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стали неможливими, у зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб. 03 лютого 2015 року позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Однак, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. 03 лютого 2015 року відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Однак, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис № 139 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], [NUMBER] від 05 серпня 2009 року. Спільне життя сторін не склалось через те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, різні характери та інтереси. Сторони спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній, питання щодо подальшого проживання з позивачем їх дітей немає. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що подружжя сімейні стосунки не підтримує тривалий час, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинились, а відповідач позов визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що родина розпалась остаточно, і відновлення бути не може, а шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved