Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

22 квітня 2019 року рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 06.12.2017 у розмірі 187990 (сто вісімдесят сім тисяч девятсот девяносто) гривень 29 копійок, з яких: 174485 гривень 63 копійки основний борг, 13504 гривні 66 копійок 25% річних від простроченої суми за період з 07.06.2018 по 27.09.2018, а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1879 (одна тисяча вісімсот сімдесят девять) гривень 90 копійок. 24 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з [PERSON] послуг на правничу допомогу у сумі 4000 грн. Позивач [PERSON] та його представник Дон В.О. у судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без його участі, заяву підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлений належним чином. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, про які зазначено у заяві [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема письмовими доказами. Згідно ч.ч. 2, 4 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Вирішуючи вимоги позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на його користь послуг на правничу допомогу у сумі 4000 грн. за його заявою, суд виходить з наступного. 01 жовтня 2018 року позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою, окрім вимог про стягнення заборгованості за договором позики, просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 5879,90 грн., з яких 1879,90 грн. судовий збір та 4000 грн. послуги на правничу допомогу. Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 27 вересня 2018 року адвокат Дон В.О. надає [PERSON] усіма законними методами та способами правову допомогу у всіх справах, які повязані чи можуть бути повязані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а [PERSON] зобовязується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором. У судовому засіданні 22 квітня 2019 року представник позивача адвокат Дон В.О. заявив про стягнення з відповідача на користь позивача вартості послуг на правничу допомогу у сумі 4000 грн., при цьому зазначив, що докази про понесені витрати на правничу допомогу будуть надані протягом пяти днів після ухвалення рішення суду. 24 квітня 2019 року в поряду, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України, [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з [PERSON] послуг на правничу допомогу у сумі 4000 грн. разом з доказами на підтвердження понесених витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивачем надано Додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 27 вересня 2018 року, укладену між адвокатом Дон В.О. та [PERSON] щодо вартості послуг (гонорару) адвоката за договором про надання правничої допомоги, які становлять 4000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 28 вересня 2018 року про сплату [PERSON] адвокату Дон В.О. 2000 грн. за договором від 27 вересня 2018 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №3 від 22 квітня 2019 року про сплату [PERSON] адвокату Дон В.О. 2000 грн. за договором від 27 вересня 2018 року, а також Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 22 квітня 2019 року підписаний адвокатом Дон В.О. та [PERSON] Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 22 квітня 2019 року адвокат Дон В.О. надав, а [PERSON] прийняв юридичні послуги (правову допомогу) у формі: 1.Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором позики з [PERSON], вартість послуги 2000 грн. 2. Підготовка розрахунку відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, вартість послуги 500 грн. 3.Участь у судовому засіданні 22 квітня 2019 року по справі 310/8320/18, вартість послуги 1500 грн.. Виходячи з наведеного, витрати на правничу допомогу, понесені позивачем [PERSON] складають разом 4000 грн. Як вбачається з акту виконаних робіт (наданих послуг) від 22 квітня 2019 року сторони підтверджують, що відповідно до основного Договору про надання правової допомоги від 27 вересня 2018 року, роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо наданої правової допомоги у сторін немає. Оплата обумовленої у Додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги від 27 вересня 2018 року та акті виконаних робіт (наданих послуг) від 22 квітня 2019 року грошової суми у розмірі 4000 грн. підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №2 від 28 вересня 2018 року та № 3 від 22 квітня 2019 року. У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Розмір витрат на правову допомогу визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (зі змінами від 06 грудня 2016 р.), відповідно до ст.1 розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч.4 ст.137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а позивачем сплачена сума гонорару, суд, приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у розмірі 4000 грн.

Outcome: approved