Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

23.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просила суд встановити факт прийняття нею [PERSON] спадщини за законом, яка відкрилась після смерті батька [PERSON], який помер 09.01.2004 року. 04.02.2019 року [PERSON] уточнила свої вимоги та просила встановити факт її постійного проживання з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, яка відкрилася після його смерті 09.01.2004 року. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище «Бадула» на прізвище «Попова». Окрім заявника батьки мали доньку [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка є заінтересованою особою по справі. В 1989 році померла [PERSON]. Після смерті матері батько залишився мешкати сам в житловому будинку в с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області. Мешкати одному батькові було тяжко, так як він постійно хворів, із-за серцевої недостатності у нього був упадок сил, він не міг самостійно вести господарство та себе обслуговувати. В травні 2001 року [PERSON] та [PERSON] забрали батька мешкати в сел. Слобожанське щоб мати змогу доглядати за ним. Батько оселився в малосімейній кімнаті, що знаходилась за адресою: [ADDRESS]. У вказаній кімнаті батько був зареєстрований з моменту приїзду в сел. Слобожанське і до своєї смерті. Кімната належала [PERSON] на праві власності, до приїзду батька в цій квартирі ніхто не жив, так як сестра мешкає та зареєстрована за адресою: [INFO]. Однак, після того як батько оселився в цій кімнаті виявилось, що він не має змоги мешкати самостійно. Кімната мала житлову площу 8,20 кв. м, знаходилась на пятому поверсі, не мала кухні, ванної кімнати, балкону. Батько через немічність не мав можливості вийти на вулицю, готувати їжу було ніде, скупати батька було проблематично. В червні 2001 року [PERSON] забрала батька на постійне місце проживання до себе в квартиру, яка знаходилася за адресою: [ADDRESS] та належала заявнику та членам її сімї на праві сумісної власності. У вказаній квартирі [PERSON] мешкала із сімєю та була зареєстрована з 1987 року по 2010 рік. Весь час сумісного проживання з батьком заявник доглядала за ним, опікала його як фізично, так і матеріально. Після смерті батька взяла на себе всі витрати на поховання батька, який помер 09.01.2004 року. [PERSON] вважала, що прийняла спадщину від батька у звязку з тим, що на момент відкриття спадщини постійно проживала разом ним. Після смерті батька [PERSON] не приймала заходи щодо оформлення спадини, так як їй було відомо, що у батька на момент смерті не було майна, яке вона мала можливість успадкувати. Проте, влітку 2018 року [PERSON] стало відомо про наявність в сільській раді села Чорна копії Сертифікату на право на земельну частку (пай), яка належала батькові заявника [PERSON] Отже, [PERSON] має намір оформити право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті батька, в звязку з чим останній необхідно встановити факт постійного проживання разом із батьком на момент його смерті. У судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги своєї рідної сестри [PERSON] вважала законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], батьками яких були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 11, 12, 13, 14, 15). [PERSON] померла 11.11.1989 року копія Свідоцтва про смерть, серії ІІ-БВ, № 342472, актовий запис № 14 (а.с. 9). 09.01.2004 року помер [PERSON] копія Свідоцтва про смерть, серії 1-ВЛ № 421930, актовий запис № 11 (а.с. 8). За життя [PERSON] був власником Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХМ № 000201 (а.с. 16). [PERSON] 28.01.2019 року звернулась до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого 09.01.2004 року батька [PERSON], однак, заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії постановою приватного нотаріуса від 28.01.2019 року, посилаючись на те, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала разом із батьком та протягом 6 місяців після його смерті не зверталась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. Проте, в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON], [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (донька) є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] у період з 1987 року по травень 2010 року була зареєстрована та проживала за вказаною адресою (а.с. 4-6, 20, 21, 22). Після смерті матері [PERSON] в с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області. Однак, у звязку із складнощами в самостійному обслуговуванні [PERSON] та [PERSON] в травні 2001 року забрали батька до сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області та оселили і зареєстрували його в кімнаті, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18). Вказана кімната належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 29.03.2001 року (а.с. 19). При цьому, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [INFO] (а.с. 23). У звязку з відсутністю умов для самостійного проживання (малі габарити, відсутність кухні та ванної кімнати) за адресою: [ADDRESS] [PERSON] забрала батька [PERSON] проживати до себе за адресою [ADDRESS]. Заявник здійснювала догляд та піклування за батьком до дня його смерті. Вказаний факт підтверджено Актом від 22.01.2019 року (а.с. 24). [PERSON] помер 09.01.2004 року, тобто після набрання чинності нового Цивільного кодексу України (від 01.01.2004 року), отже до даних правовідносин підлягають застосуванню норми вказаного Кодексу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1\~ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його доньки [PERSON] та [PERSON] Однак, жодна з них не звернулася протягом шестимісячного терміну до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При цьому, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] хоча і були зареєстровані за різними адресами, проте, донька фактично проживала разом із батьком та здійснювала за ним догляд. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. За змістом норм\~статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1\~статті 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved