Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

22 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 16 серпня 2005 року укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в сумі 22393,58 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3415,11 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 17435,92 грн., штрафу (фіксованої частини) 500,00 грн., штрафу (процента складова) 1042,55 грн., що утворилася станом на 30 червня 2015 року, посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги не визнав та подав до суду клопотання про застосування позовної давності при вирішенні спору по справі, та відмовити в задоволенні позову. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань, станом на 30 червня 2015 року банком нарахована заборгованість в розмірі 22393,58 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3415,11 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 17435,92 грн., штрафу (фіксованої частини) 500,00 грн., штрафу (процента складова) 1042,55 грн.. Заява про отримання кредитних коштів позичальника містить посилання про те, що позичальник ознайомлений та погодився із умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку і погодився із тим, що його заява разом із умовами надання послуг, правилами та тарифами банку складають договір про надання банківських послуг Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку. В п.п.6.5, 6.6. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах даного договору. В випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту. В п. 8.6 зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів позичальник сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно п. 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Разом з тим, банком не було доведено про здійснення пролонгації договору, оскільки пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, в той час як боржник своїх зобов'язань за договором від 16 серпня 2005 року не виконав, нову платіжну картку боржнику банком не видавалась. Відповідно до виписки з розрахунку загальної суми розходів клієнта, наданої позивачем, на картку зарахований кредитний ліміт в сумі 5000 грн., останнє погашення кредиту здійснено 13 вересня 2007 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся 22 липня 2015 року. Відповідно до договору б/н від 16 серпня 2005 року строк дії картки: три роки, карта видана 25 червня 2005 року. Відомості про первісність кредитної картки чи її перевипуск банком суду не надані, копію карти сторонами суду не надано. Суд вважає, що інформація про карту в якій зазначений строк дії картки значення не має, оскільки умовами договору передбачено щомісячне погашення заборгованості. Згідно зі ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого прав або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14 цс14. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи, що умовами договору не передбачений строк повного погашення кредиту, пов'язаного з останнім днем місяця дії картки, а передбачені щомісячні кредитні платежі, останній платіж здійснено 13 вересня 2007 року, та кредитування здійснюється в межах року, на що і розраховане щомісячне погашення кредитної заборгованості в розмірі 7% від заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом 22 липня 2015 року, суд, з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, приходить до висновку, що банком пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, а тому до даних правовідносин має застосовуватися загальна позовна давність передбачена ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки за приписами ст. 266 ЦК України зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки), вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку щодо стягнення штрафів. За таких підстав суд вважає за необхідне постановити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строків позовної давності. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed