Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

24.03.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 021АI10130325001 від 25.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 105504,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5% на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості до 28.02.2014 року на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов'язався використати за цільовим призначенням та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку та в строки визначені цим договором. Банк свої зобов'язання по кредиту виконав, однак станом на 24.12.2015 року відповідач заборгованість за кредитним договором № 021АI10130325001 від 25.03.2013 не сплатив, утворився борг у сумі 120956,94 грн. В забезпечення виконання зобов'язання був укладений договір застави транспортного засобу № 021АI10130325001- ЗАСТ від 25.03.2013 року. Згідно п.4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 1.1., 2.4., 2.7. договору, комісій, передбачених умовами договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1., 3.2.3., 3.3.16., договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період виконання зобов'язань за договором несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24.12.2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 120956,94 грн. Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 021АI10130325001 від 25.03.2013 року у розмірі 120956,94 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: 25.03.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір №021АI10130325001 про надання кредиту у розмірі 105504,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,05% на рік з кінцевим терміном повернення до 28.02.2014 року (а.с.8-19). 25.03.2015 року був укладений договір про внесення змін до договору відновлення кредитної лінії № 021059302INSURANCE1 (а.с.21-24). Згідно розрахунку заборгованості станом на 24.12.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 120956,94 грн. З розрахунку заборгованості слідує, що до нього включена пеня за період з 23.12.2014р. по 26.11.2015р на загальну суму 11164,18 грн. (а.с.5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (проводили)свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Національний Банк України листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути солідарно з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 021АI10130325001 від 25.03.2013 року у загальній сумі 120956,94 грн., до складу якої входить пеня за період з 23.12.2014р. по 26.11.2015р на загальну суму 11164,18 грн., яка, відповідно до вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ взагалі не підлягає нарахуванню, так, як відповідач - фізична особа - мешкає у м. Горлівка Донецької області, яке відноситься населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Штрафні санкції не нараховані. Таким чином сума заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню (за відрахуванням суми пені) складає 109792,76 грн. (120956,94 - 11164,18 =109792,76). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 109792,76 грн заборгованості по кредитному договору, та відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1646 грн. 90 коп. (пропорційно частині задоволених позовних вимог). Стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті оголошення у засобі масової інформації у суду відсутня можливість у зв'язку із ненаданням позивачем суду станом на 26 травня 2016 року документального підтвердження розміру цих витрат.

Outcome: partial