Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

23 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просила встановити порядок користування квартирою №40 в буд. 177 по вул. Мстиславській в м. Чернігові, відповідно до якого виділити в користування позивачу кімнату №5 житловою площею 15,7 кв.м. з балконом І площею 0,8 кв.м., відповідачу [PERSON] кімнату №6 житловою площею 17,2 кв.м. та допоміжні приміщення: коридор №1 площею 5,0 кв.м., кухню площею 6,0 кв.м., ванну площею 2,1 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м. залишити в спільному користуванні та стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив суду, що після реєстрації права власності фактично встановили порядок користування квартирою, позивач користується кімнатою з балконом, а відповідач кімнатої житловою площею 17,2 кв.м. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 28.10.2005 року (а.с. 11) [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах належить квартира №40 в буд. 177 по по вул. Мстиславській в м. Чернігові на праві спільної часткової власності. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.12.2005 року підтверджується право власності по ? частці за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10 липня 1971 року розірвано ( а.с. 10). Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 розяснено, що квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Право на звернення з таким позовом ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 358 ЦК України, згідно яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, хоча при визначенні порядку користування майном у праві спільної часткової власності і не припиняється право спільної часткової власності, але при цьому не повинно порушуватися чи обмежуватися право власника на користування майном, що входить до змісту права власності. Як встановлено в судовому засіданні, квартира складається з двох жилих кімнат площею 15,7, 17,2 кв.м., коридору, кухні, ванної кімнати, вбиральні та балкону, що примикає до кімнати площею 15,7 кв.м.. Оскільки жилі кімнати спірної квартири є ізольованими, тому суд погоджується з позицією позивача про виділення їй в користування жилої кімнати №5 житловою площею 15,7 кв.м. з балконом, [PERSON] кімнату №6 житловою площею 17,2 кв.м.. При цьому, кімнати загального користування, а саме коридор №1 площею 5,0 кв.м., кухню, ванну, вбиральню залишити в спільному користуванні. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Також підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved