Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

23.05.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Дзержинський районний відділ державної міграційної служби України в м. Харкові, ХМР, в якому просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]; зобов'язати Дзержинський районний відділ державної міграційної служби України в м. Харкові зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою перебували в шлюбі, проживали разом в квартирі [ADDRESS]. Квартира, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 р., запис № 1-94-0243, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач вказує, що шлюб було розірвано на підставі рішення суду 31.03.2008 р. Починаючи із 2008 р. [PERSON] не проживає разом із [PERSON] Після розлучення відповідачка виселилася із квартири, власником якої є позивач, і в указаній квартирі більше на з'являлась, на теперішній час її речі в квартирі відсутні. [PERSON] зазначає, що всі комунальні послуги та квартплату позивач сплачує разом із іншими співвласниками квартири. Відповідачка впродовж 5 років не приймає участі в сплаті комунальних витрат в квартирі, хоча всі витрати нараховуються на кількість зареєстрованих в квартирі осіб, у зв'язку з чим позивач разом із іншими співвласниками квартири вимушений більше 5 років сплачувати збільшений розмір комунальних витрат за особу, яка в квартирі не проживає та самостійно не знялася з реєстрації. Позивач вважає, що такi дії відповідачки порушують його права та законні інтереси, а також призводять до невиправданих збитків в зв'язку з необхідністю сплати збільшеного розміру комунальних послуг. А оскiльки вiдповiдачка не проживає в указанiй квартирi понад 5 рокiв, вона втратила право користування житловим приміщенням. Позивач також вказує, що відповідачка під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] підтверджувала, що не проживає в квартирі [ADDRESS], а проживає окремо. Ухвалою за даною справою затверджено мирову угоду, зі змісту якої слідує, що відповідачка проживає окремо. Крiм того, [PERSON] зазначає, що перешкод щодо вселення [PERSON] в указану квартиру та користування нею ніхто не чинить; позивачка спроб вселитись не робить. До того ж фактично в даній квартирі позивач вже проживає з іншою дружиною і сумісне проживання позивача із відповідачем неможливо. [PERSON] в судовому засiданнi позовнi вимоги пiдтримав, просив їх задовольнити в повному обсязi. [PERSON] в судове засiдання не з'явились, причину неявки суду не повiдомила. Для її повiдомлення про час i мiсце проведення судового засiдання по данiй справi, на останню вiдому суду адрему мiсця її проживання було направлено телеграму, яка, вiдповiдно до повiдомлення, яке повернулось, до суду, [PERSON] доставлена не була, квартира зачинена, адресат по повiдомленню за телеграмою не з'являється. Представник третої особи - Дзержинського РВ в м. Харковi ГУДМС України в Харкiвськiй областi - в судове засiдання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив розглянути справу без його участi, при розглядi справи покладався на розсуд суду. Представник Харкiвської мiської ради в судове засiдання не з'явився, причину неявки суду не повiдомив. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засiдання не з'явились, до суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участi, позовні вимоги підтримали. Заслухавши учасникiв судового засiдання, дослiдивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Вiдповiдно до копії свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 р., виданого згiдно з розпорядженням вiд 10.01.1994 р. № 1304, посвiдченого Харкiвським мiським центром приватизації державного житлового фонду, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на правi спiльної сумiсної власностi [PERSON], [PERSON], [PERSON] З довiдки з мiсця проживання про склад сiм'ї i прописку № 1600, виданої КП «Жилкомсервiс. Дiльниця № 2» 14.08.2012 р., вбачається, що в жилому примiщеннi за адресою: [ADDRESS], яке складається з 3 кiмнат жилою площею 52.70/84.60 кв.м., зареєтрованi 6 осіб: [PERSON] - власник, зареєстрована 26.03.1975, [PERSON] - чоловiк власника, зареєстрований 26.03.1975, [PERSON] - син, зареєстрований 14.05.1996, [PERSON] - невiстка, дружина сина, зареєстрована 21.12.1999, [PERSON] - онука, зареєстрована 21.12.1999, [PERSON] - онук, зареєстрований 08.06.2011. Вiдповiдно до рiшення Дзержинського районного суду м. Харкова вiд 31.03.2008 р., позов [PERSON] до [PERSON] про розiрвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 21.11.1998 р. мiж [PERSON] i [PERSON] в Дзержинському районному вiддiлi реєстрації актiв громадського стану м. Харкова, актовий запис № 878 - розiрвано. Вiдповiдно до свiдоцтва про розiрвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Дзержинським вiддiлои державної реєстрації актiв цивiльного стану Харкiвського мiського управлiння юстиції 24.06.2011 р., шлюб мiж [PERSON] i [PERSON] розiрвано, про що в Книзi реєстрації розiрвань шлюбiв 24.06.2011 р. зроблено вiдповiдний актовий запис за № 198. Вiдповiдно до акту вiд 01.12.2013 р., складеного сусiдами [PERSON], мешкаючого за адресою: [ADDRESS], ними засвiдчено факт того, що [PERSON] фактично не проживає в житловому примiщеннi за указанною адресою, i що з 2009 р. її там не бачили. В квартирi за вищевказаною адресою проживає [PERSON] разом з донькою [PERSON], [INFO], дружиною - [PERSON], її донькою - [PERSON], [INFO], а також в кваритрi проживають [PERSON], [PERSON] Вiдповiдно до вiдповiдi №22243/2/07 вiд 03.12.2013 р., наданої КП «Жилкомсервiс» [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1999 р. по цей час. Iншою інформацією КП «Жилкомсервiс» не володiє. Вiдповiдно до вiдповiдi №11721 вiд 05.12.2013 р., наданої начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харкiвськiй обл., по облiкам Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харкiвськiй обл. починаючи з 2009 р. по теперiшнiй час [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з заявами про те, що їй перешкоджають вселятись i проживати в вищезазначенiй квартирi не зверталась. В судовому засiданнi були допитанi в якостi свiдкiв [PERSON], [PERSON]. [PERSON] пояснив суду, що його бабуся, яку він відвідує майже кожного дня, мешкає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] пiдтвердив, що [PERSON] близько 5 років за адресою позивача не мешкає. [PERSON] повiдомив суду, що проживає за адресою: [ADDRESS], періодично буває в гостях у позивача, але відповідачки не бачив 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.З ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлює, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 р. №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON] не проживає в квартирi за адресою: [ADDRESS] понад встановлений законом шестимiсячний строк. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог i зняття [PERSON] з реєстраційного облiку в квартирi за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved