Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

24.03.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна, мотивуючи його тим, що вона проживає в квартирі №69, що розташована в м.Полтава по вул. Кучеренка, 12. Дане житло приватизовано [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. 11.03.2001 року помер її чоловік [PERSON] 14.09.2001 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 24.03.2016 року помер [PERSON] На даний час вона є спадкоємцем. Під час оформлення спадщини було зясовано, що на майно [PERSON] накладено арешт, в звязку з чим на даний час вона не може вступити в спадщину та вільно розпоряджатися належним їй майном. Просила суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. звільнивши з-під арешту 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка на праві власності належала померлому [PERSON] та зобовязати Київський відділ державної виконавчої служби міста Полтави зняти арешт на все належне нерухоме майно [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В судове засідання [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Київський ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області в судове засідання свого представника не направили, попередньо надали заяв про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи згоду представника позивача [PERSON] та враховуючи наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися в судове засідання. Суд, заслухавши думку представника позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла м.Полтави 25.02.1993 року квартира №69, що розташована в м.Полтава по вул. Кучеренка, 12 належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). 11.03.2001 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №181638 від 12.03.2001 року, а/з №821 (а.с.13). 14.09.2001 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якого [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], яке складається з 1/3 частини квартири №69, що розташована в м.Полтава по вул. Кучеренка, 12 (а.с.14). 24.03.2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №319799 від 29.03.2016 року, а/з №428 (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, на яке відкрилася спадщина. Спадкоємцем даного майна є позивач [PERSON] Крім того, судом встановлено, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] не має можливості, оскільки на майно [PERSON] накладено арешт. З Єдиного реєстру відчужень обєктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 1774354) вбачається, що накладено арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. Підставою обтяження є постанова б/н, видана 24.04.2002 року Державною виконавчою службою Київського районного управління юстиції (а.с.17). Крім того, з Єдиного реєстру відчужень обєктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 1774365) вбачається, що накладено арешт на невизначене майно, все майно [PERSON]. Підставою обтяження є постанова б/н, видана 24.04.2002 року Державною виконавчою службою Київського районного управління юстиції (а.с.17 зворотній аркуш). З листа Київського відділу ДВС м.Полтава ГТУЮ в Полтавській області №5/28430 від 02.11.2016 року вбачається, що Київський ВДВС м.Полтава ГТУЮ в Полтавській області не має можливості надати інформацію про вищевказані арешти, так як матеріали справ за 2002 рік знищені (а.с.18). Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавчого провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, в звязку з чим підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial