Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

23 серпня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстровано 10 листопада 2008 року між нею та [PERSON] . Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій свої позовні вимоги вона підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнає повність і проти їх задоволення не заперечує. [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що визнає дитину, яку виношує позивач. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 листопада 2008 року Виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №7. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши у позові про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Крім того встановлено, що [PERSON] станом на 26 листопада 2019 року вагітна і виношує дитину, що підтвердилось копією Обмінної картки. Відповідно до письмової заяви третьої особи від 26 листопада 2019 року, [PERSON] визнає своє батьківство дитини, яка зачата під час проживання позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3 ст.110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Отже, судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved