Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

22 квітня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Рівненського міського суду Волинської області від 17.03.2017 року у справі №569/3784/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказує, що страховою компанією було здійснено страхове відшкодування ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» у розмірі 57 409,83 грн., та сплачено 1 540,00грн. експерту за проведення експертизи. У зв`язку з вказаним просить стягнути з відповідача вказані суми в порядку регресу. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 3 червня 2020 року у справі №569/6249/20 вказаний позов передано за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою суду від 2 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, представник подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просить розглянути за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у заяві від 25.01.2021 року просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі за таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2017 року о 05 год. 30 хв. у м. Рівне по вул. Млинівська, 33А, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Iveco S 3 д.н.з. [NUMBER] у стані стомлення, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Scania G410 LA4X2HNA д.н.з. [NUMBER] з причіпом Kogel Spkh 24 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , чим порушив вимоги п. 2.9 Б; 13.3 ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Волинської області від 17 березня 2017 року у справі №569/3784/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 4). Постанова суду набрала законної сили 28.03.2017 року. За заявою власника автомобіля Scania G410 LA4X2HNA д.н.з. [NUMBER] з причіпом Kogel Spkh 24 д.н.з. [NUMBER] ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» від 06.03.2017р. з врахуванням полісів ПрАТ «Європейський страховий альянс» обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5306902, №АК/5306905 від 20.01.2017р., звітів про оцінку автомобіля з причіпом № 773 , №774 від 24.03.2017 р., довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 22.11.2017р., наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15.12.2017р. останнім було виконано майнове зобов`язання та перераховано ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» суму страхового відшкодування в розмірі 57 409,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1262704 від 18.12.2017р. (а.с. 5-56, 59). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З положень вказаної статті вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов як до страхувальника так і до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Так, постановою Рівненського міського суду Волинської області від 17 березня 2017 року у справі №569/3784/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 4). Постанова суду набрала законної сили 28.03.2017 року. Частиною 6 ст.261 ЦК України визначено, що за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресові вимоги виникло у МТСБУ з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 18 грудня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №1262704 від 18.12.2017р. (а.с. 59). На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 57 409,83 грн. Відповідно до п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта [PERSON] , який має кваліфікацію експерта з правом проведення оцінки майна та майнових прав за спеціальністю визначення оцінки колісних транспортних засобів (а.с. 48), завданого власнику транспортного засобу (висновки виготовлені на вимогу позивача), наявність платіжних доручень №93рв, №80рв від 27.04.2017 року про оплату проведення експертизи в розмірі 1 540,00 грн. (а.с. № 57, 58), а також приймаючи до уваги повне задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення оцінок автомобіля з причіпом в розмір 1 540,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved