Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

23.05.2017р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення (а.с. № 4 - 5). В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, але у них станом на 01.01.2017р. утворилась заборгованість у розмірі 18 135 грн. 09 коп., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів разом із судовими витратами, понесеними при пред'явлені позову. Крім того, просив стягнути інфляційне збільшення суми заборгованості у розмірі 11 639 грн. 99 коп. та 3% річних у розмірі 2188 грн. 44 коп. В наданій суду 10.11.2017р. заяві представник позивача Попатенко Я.І. (діє на підставі довіреності від 03.01.2017р. - а.с. № 14) вимоги підтримала та просила винести заочне рішення суду за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 28). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання, які призначались до розгляду на 21.09.2017р. та 14.11.2017р. повторно не з'явилися, про дату та час слухання справи кожного разу повідомлялися належним чином, за адресою, наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 16, 18), згідно відміток на конвертах вони повернуті до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 22, 27), що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. За такими обставинами, враховуючи, що відповідачі не надали суду заперечень на позовну заяву, то на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та винести по справі заочне рішення відповідно до вимог 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої Єдиним абонентський відділом Соборного району КП «Міські комунальні платежі» № 1398 від 18.01.2017р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 27.08.1993р., [PERSON] з 31.08.1993р., [PERSON] з 18.11.2003р. (а.с. № 7). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі свої зобов'язання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконували у повному обсязі, у зв'язку з чим у них станом на 01.01.2017р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 18 135 грн. 09 коп. (а.с. № 8 - 11). У судовому засіданні судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення позивачем проводилось відповідно до тарифів. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку наданому позивачем розмір інфляційного збільшення суми заборгованості складає 11 639 грн. 99 коп. та 3% річних у розмірі 2188 грн. 44 коп. Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачі у встановлений законом строк не виконали перед позивачем своїх зобов'язань за надані послуги водопостачання та водовідведення, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 18 135 грн. 09 коп. станом на 01.01.2017р., інфляційне збільшення суми заборгованості у розмірі 11 639 грн. 99 коп. та 3% річних у розмірі 2188 грн. 44 коп., а разом 31 963 грн. 52 коп., без урахування строків позовної давності, оскільки жодним з відповідачів відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України заяви про застосування строків позовної давності суду не надано. При винесені рішення судом враховано те, що ухвалою судді Антонюка О.А. від 06.03.2017р. КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з цих відповідачів (а.с. № 12). Приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивача по даній цивільній справі задоволено в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. (а.с. № 2, 3), тобто по 800 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved