Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

23 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому вказала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку та земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,72 га, яка розташована в межах території Новогригорівської сільської ради. Позивач є спадкоємцем за заповітом, яка звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав та на підставі її заяви заведена спадкова справа у приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу. 19 липня 2014 року приватним нотаріусом були видані позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що надана для його обслуговування. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 11,72 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ - державний акт, що підтверджував право власності спадкодавця на спадкове майно. Посилаючись на те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, а також відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав, позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просить просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву, в який просить слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. (а.с.6). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу 19.06.2013 року, відповідно до заповіту, вона все своє майно заповідала [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що за заявою [PERSON] у приватного нотаріуса було заведено спадкову справу № 4/2014 від 07 березня 2014 року та спадкоємцю були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку від 19 липня 2014 року за р.№507,509. Однак, як було пізніше встановлено спадкоємцем, до складу спадщини також увійшла земельна ділянка площею 11,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю, який був виданий 03 квітня 2006 року на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації від 20.12.2005 р. № 515-р Згідно відповіді приватного нотаріуса від 19.03.2015 року № 29/01-16 спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу - державного акта на право власності на земельну ділянку. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено неможливість оформлення позивача своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved