Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

22 червня 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 46297 грн.)посилаючись на те, що [INFO] померла його бабка по лінії матері- [PERSON], [INFO] померла мама позивача [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON], однак при житті не оформила своїх спадкових прав, обидві проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] Після їх смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок в [ADDRESS]. Померла [PERSON] заповіту не складала, тому спадщина відкрилась за законом, позивач є сином померлої та відповідно спадкоємцем за законом 1-ої черги, спадщину прийняв, звернувшись з заявою до нотаріальної контори в строк визначений згідно рішення Дунаєвецького районного суд від 24 жовтня 2017 року, інших спадкоємців не має. 09 листопада 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який залишився після смерті матері, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав [PERSON], яка померла [INFO] в зв'язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 12 квітня 1987 року, яке видано [PERSON] на підставі рішення виконкому Дунаєвецької райради №269 від 28.11.1986 року втрачено, про що є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» від 16 листопада 2017 року. Згідно довідки КП Дунаєвецької районної ради «Інвентарбюро» від ЗО червня 2017 року в [ADDRESS] за [PERSON] зареєстроване домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 12.04.1987 року, свідоцтво видане виконавчим комітетом Дунаєвецької районної ради на підставі рішення за №269 від 28 листопада 1986 року. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12 квітня 1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №269 від 28 листопада 1986 року [PERSON] належить будинок, який розташований в с.Нестерівці, Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивач звернувся з заявою до Дунаєвецької районної ради, Дунаєвецької райдержадміністрації з приводу видачі дубліката свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, однак отримав відмову з посиланням на те, що у них відсутні повноваження щодо засвідчення свідоцтв про право особистої власності на домоволодіння, внесення в них змін та видача дублікатів, а тому звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в селі Нестерівці по вулиці Гагаріна, будинок за номером чотирнадцять Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом, який належав [PERSON], 1908 року народження, померлій [INFO], спадкоємцем якої була [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив задовольнити, і оскільки позов визнано представником відповідача , проводити розгляд справи у його відсутності у підготовчому засіданні. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче судове засідання не з'явився, однак надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та не заперечив в його задоволенні і просить справу розглядати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, про що свідчить відзив на позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд ухвалює про винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], а [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до 1261 ЦК України, прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка в свою чергу була спадкоємицею за законом першої черги, відповідно до ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала та була зареєстрована разом з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою,виданою Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області від 08.11.2017 року, копією рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18.04.2018 р. про встановлення факту родинних відносин, копією спадкової справи №488-2017 заведеної по заяві [PERSON], 09 листопада 2017 року після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Судом встановлено, що позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що належав [PERSON] було відмовлено, оскільки позивачем не надано оригіналів правовстановлюючих документів, так як вони втрачені, дані обставини викладені в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 09.11.2017 року. Однак, належність житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [PERSON] підтверджується, зокрема, наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12 квітня 1987 року, записаного в реєстрову книгу за №2-342, виданого на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №269 від 08 листопада 1986 року, технічним паспортом КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької районної ради від 30 червня 2017 року, виданого на ім'я [PERSON] на житловий будинок розташований в [ADDRESS], зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд від 30.11.2017 року, відповідно до якого інвентаризаційна вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами складає 77301 грн., архівним витягом з протоколу засідання виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів від 28.11.1986 року №269 та довідкою №96 від 30.06.2018 року, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро», з якої слідує, що в [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 28.11.1986 року, яке втрачене. Крім того, позивачем в приводу втрати свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] виданого на ім'я [PERSON] було подане оголошення в газету «Дунаєвецький вісник» №46 (10954) від 16.11.2017 року про визнання вказаного правовстановлюючого документа недійсним, в зв'язку з його втратою. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В статті 316 цього Кодексу зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно чч.1 ст.86 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином спадкуванню підлягає майно, яке належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Отже, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем майна померлого за законом, останній не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, з причин його втрати, що є перешкодою для набуття права нею власності на об'єкт нерухомого майна, в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно в нотаріуса, тому за ним, як єдиним спадкоємцем, слід визнати право власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved