Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

24.02.2020 року [PERSON] як представник [PERSON] , звернувся до суду до [PERSON] із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований тим, що в провадженні Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 58140080 від 23.01.2019 року з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Салтан В.В. 02.08.2013 року № 1208 про задоволення вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо звернення стягнення на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2020 року замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на [PERSON] у виконавчому провадженні № 58140080 від 23.01.2019 року з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Салтан В.В. № 1208, вчиненого 02.08.2013 року. [PERSON] добровільно повністю виконав обов`язок по кредитному договору № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року, що підтверджується заявою відповідача від 12.02.2020 року. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерії Валеріївни № 1208 вчинений 02.08.2013 року про задоволення вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо звернення стягнення на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року - таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 26.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, про день, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримував у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, до суду надано заяву, в якій остання просить розглянути справу за її відсутності, підтвердила, що [PERSON] добровільно повністю виконав обов`язок по кредитному договору № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року, тому не заперечує проти задоволення позову. Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В.в судове засідання не з`явилась, про день, місце й час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надано. Представник третьої особи Комунарського ВДВС м. Запоріжжя в судове засідання також не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Додатково зазначено, що 04.03.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», так як встановлена законом заборона, щодо звернення стягнення на майно боржника. Просять ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.08.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі № 1208) про задоволення вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо звернення стягнення на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року, строк платежу за яким настав 26.03.2013 року (а.с. 6). 30.10.2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» і АТ «Оксі Банк» уклали договір відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило, а АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту № 014/17-16/7860-11. 30.10.2019 року АТ «Оксі Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» уклали договір відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «Оксі Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту № 014/17-16/7860-11. Цього ж дня, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» і [PERSON] уклали договір відступлення права вимоги № 30-10/19/2 від 30.10.2019 року за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» відступило, а [PERSON] набула право вимоги заборгованості за договором кредиту № 014/17-16/7860-11. Тобто, [PERSON] є кінцевим власником права вимоги за кредитним договором № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року. Отже, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, що потягло заміну суб`єкта у відповідних правовідносинах: попередній кредитор АТ «Райффайзен Банк Аваль» вибув, а [PERSON] стала правонаступником. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2020 року замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на [PERSON] у виконавчому провадженні № 58140080 від 23.01.2019 року з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Салтан В.В. № 1208, вчиненого 02.08.2013 року (а.с. 7-8). Ухвала набрала законної сили 29.01.2020 року. З копії заяви [PERSON] від 12.02.2020 року встановлено, що [PERSON] добровільно повністю виконав обов`язок по кредитному договору № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року (а.с. 9). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі написи нотаріусів відносяться до виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню. Положеннями ч.1, ч.2 ст.432 ЦПК України передбачено - суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Оскільки, [PERSON] добровільно повністю виконав обов`язок по кредитному договору № 014/17-16/7860-11 від 26.05.2008 року, даний факт підтверджує [PERSON] , то повністю припинилися зобов`язання боржника перед стягувачем, внаслідок добровільного виконання, тобто наявні підстави для визнання виконавчого напису, вчинений приватним нотаріусом Салтан В.В. 02.08.2013 року № 1208 таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат, тому суд вважає за доцільне її не розглядати, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України щодо розгляду справи судом не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог

Outcome: approved