Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

22 липня 2019 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона та третя особа - [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.04.2006 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2008. У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання колишній чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , який понад дванадцять місяців у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться, добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач не знімається. Реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її права як власника, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Встановити порядок виконання рішення суду шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою (а.с. 4-6). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 02.08.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 21-22). В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 33). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, один з яких повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 27). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 29). Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач та третя особа є співвласниками квартири [ADDRESS] (копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно - а.с. 13, копія свідоцтва про право на спадщину за законом - а.с. 15, копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - а.с. 14, 16). Згідно розпорядження міського голови міста Рубіжне Луганської області Хортіва С.І. № 36 «Про перейменування вулиць міста Рубіжне Луганської області» від 15.02.2016 [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с. 37-38). Згідно копії довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 34912 від 20.06.2019 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - як співвласник, [PERSON] - як опікуєма, [PERSON] - як колишній чоловік, [PERSON] - як син, [PERSON] - як свекруха та [PERSON] - як брат (а.с. 17). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 20.06.2019 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , але фактично не мешкає за вказаною адресою з березня 2018 року (а.с. 18). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі як член сім`ї власника - позивача, відсутній у квартирі без поважної причини з березня 2018 року, тобто більше року, а тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Також, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Outcome: approved