Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

23.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Пугачівської сільської ради (надалі - відповідач 1), центру надання адміністративних послуг Жашківської районної державної адміністрації (надалі - відповідач 2) про скасування державної реєстрації права власності на визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року. На день смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в розмірі 3,57 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, в адміністративних межах Пугачівської сільської ради с. Пугачівка Жашківського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Жашківського нотаріального округу заведено спадкову справу за № 237/16 року. Зазначає, що він є спадкоємцем після смерті батька [PERSON], а реєстрація права власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] за Пугачівською сільською радою Жашківського району Черкаської області унеможливлює оформлення та реєстрацію ним права власності на вказану земельну ділянку. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, отримав відмову, так як у нього відсутній оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай), тому позивач і звертається з даним позовом до суду. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлений позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача 1 в підготовче засідання також не з'явився, від сільського голови надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позову не заперечують. Представник відповідача 2 в підготовче засідання також не з'явився, надавши при цьому заяву про проведення судового засідання без участі представника за наявними матеріалами справи. Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в селі Пугачівка Жашківського Черкаської області, згідно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2002 року виданого виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] від 30.01.1985 р. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44977695, виданого приватним нотаріусом Шелудько В.П., після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 237/2016. Постановою нотаріуса від 08.05.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті гр. [PERSON], в зв'язку з відсутністю правоустановлювального документу на земельну ділянку (пай), що знаходиться в селі Пугачівка Жашківського району Черкаської області. Відповідно до довідки № 160 від 19.04.2018 року, виданої відділом у Жашківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, на підставі рішення Пугачівської сільської ради від 27.03.2000 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] площею 3,45 ум.кад.га в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Жашківського району Черкаської області дійсно був видано гр. [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян Пугачівської сільської ради під № 426 [PERSON] не видавався. Крім того, постановою апеляційного суду Черкаської області від 09.01.2018 року встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пугачівської сільської ради та [PERSON] є спадкоємцем на майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до ст. 1218 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Тому, з огляду на те, що [PERSON], який помер [INFO] року, на час своєї смерті був власником земельної ділянки, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за законом до позивача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки рішення Жашківського районного суду від 30.07.2013 року (справа №693/1136/13-ц) на підставі якого було проведено державну реєстрацію права на земельну ділянку, що належить [PERSON], скасовано постановою апеляційного суду Черкаської області від 09.01.2018 року, тому суд вважає, що вимога позивача про скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за Пугачівською сільською радою підлягає задоволенню. Крім того, згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 321, 328, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та

Outcome: approved