Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

23 жовтня 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 28 вересня 2009 року, посилаючись на те, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не виконала належним чином умови договору і станом на 31 липня 2018 року має заборгованість за кредитом у розмірі 145\~877 грн 54 коп, яка складається з наступного: 3944 грн 42 коп заборгованість за кредитом, 137\~527 грн 31 коп заборгованість по процентах за користування кредитом, 4405 грн 81 коп заборгованість за пенею та комісією. Однак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість не у повному обсязі, а в загальній сумі 113 610 грн 03 коп, яка складається з наступного: 3944 грн 42 коп заборгованість за кредитом, 109 665 грн 61 коп - заборгованість по процентах за користування кредитом з 13 жовтня 2009 року по 31 березня 2018 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначено, що АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи у відсутність представника позивача. Відповідачем подано письмову заяву про застосування строку позовної давності (а.с.45-46). Згідно цієї заяви відповідач вважає, що строк позовної давності закінчився 13 жовтня 2012 року. У судовому засіданні відповідач пояснила, що у 2009 році вона отримала кредитну картку, якою користувалася протягом року, після закінчення строку дії картки вона її викинула. Вона точно не пам`ятає який строк дії був зазначений на картці. Заборгованість за кредитом на момент закінчення строку дії картки була приблизно 3000 грн. Після закінчення строку дії картки вона нею більше не користувалася, до банку за отриманням нової картки не зверталась. Будь-яких повідомлень чи вимог про погашення заборгованості від банку не надходило. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 28 вересня 2009 року відповідач отримала кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву про відкриття кредитного рахунку відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір. Укладений між сторонами договір є договором приєднання відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] згідно кредитного договору від 28 вересня 2009 року отримала картки [NUMBER] [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня липня 2016 року. Відповідно до наданої позивачем виписки за карткою № 5457082927078910 та розрахунку заборгованості за кредитним договором останнє погашення заборгованості за кредитом було здійснено 14 жовтня 2015 року в сумі 140 грн 97 коп, перед цим 25 березня 2015 року здійснено поповнення карти готівкою у терміналі самообслуговування за адресою [ADDRESS] .Тернівка, вул.Дніпровська, 13. За змістом ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Кінцевий термін повернення кредиту за змістом укладеного між сторонами договору відповідає строку дії картки. Згідно наданої позивачем довідки [PERSON] отримала картки згідно кредитного договору зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня липня 2016 року. Однак відповідач у судовому засіданні заперечувала отримання перевипущеної картки, пояснила, що отримала картку лише один раз у 2009 році, а по закінченню строку її дії викинула. Згідно пункту 3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, що є частиною укладеного між сторонами договору (а.с.10-15), по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії. Позивачем не надано доказів того, що карта з новим строком дії була надана відповідачу (завіреної копії документу з особистим підписом відповідача про отримання продовженої карти). Тому суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності почався не з останнього дня липня 2016 року, а з дати здійснення останнього платежу на погашення заборгованості за кредитом з 14 жовтня 2015 року. Позивач звернувся з позовом 23 жовтня 2018 року, тобто з пропущенням трирічного строку позовної давності (на 9 днів). Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed