Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

22.10.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Компанія «ІнексУкрПаркет», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він був прийнятий на роботу до Чернігівської філії ПП «Компанія «ІнексУкрПаркет» на посаду водія навантажувача згідно наказу № 232 від 01.07.2002, а звільнений згідно наказу № 19к від 29.09.2014 за угодою сторін. Зазначає, що заробітна плата з жовтня 2013 року по вересень 2014 року не виплачувалась, заборгованість відповідача перед ним становить 8 800 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі відповідно до наданої в судове засідання довідки. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.18-19), про поважні причини неявки суду не відомо, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 01.07.2002 по 29.09.2014 працював у Чернігівській філії ПП «Компанія «ІнексУкрПаркет». За наказом № 19-к від 29.09.2014 був звільнений з роботи за угодою сторін. Вказані обставини підтверджені записами в трудовій книжці [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з довідки про заборгованість по заробітній платі від 30.10.2014 № 01-16/61 (а.с.21), заборгованість відповідача перед позивачем з заробітної плати станом на 01.11.2014 становить 8 815,70 грн. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 8 815,70 грн. підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України, ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, с у д, -

Outcome: approved