Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

23.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 3,30 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (кадастровий номер земельної ділянки №1 5122083800:01:002:0072, №2 5122083800:01:002:0314), земельну ділянку площею 2,57 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, свої вимоги мотивує тим, що земельна ділянка площею 3,30 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та 1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 2,57 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області належить [PERSON]. 01.01.2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з вищезазначених земельних ділянок. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] являється його мати [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 05.07.2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,30 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, земельної ділянки площею 2,57 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] являється донька [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до п.п. 4.15 п.4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до пп. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: …склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Оригінал документа, що посвідчує право власності на вищевказані земельні ділянки (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №913624, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.07.521.00142 від 19.04.2007 року) на імя спадкодавця [PERSON], відсутній. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: -земельна ділянка площею 3,30 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №913624, виданого 19.04.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01.07.521.00142 (кадастровий номер земельної ділянки №1 5122083800:01:002:0072, №2 5122083800:01:002:0314); -1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 2,57 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 17.09.2004 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №3-1802. Крім цього встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 2,57 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.09.2004 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3-1802. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 134862 від 03.01.2009 року, виданого Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 01.01.2009 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,30 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та 1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 2,57 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 47568940 від 27.04.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 01.01.2009 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] відповідно ст. 1261 ЦК України являється мати [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №261575 від 07.01.1972 року, виданим Муравлівським сільським бюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою №994 від 17.11.2016 року, наданою виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №378880 від 08.07.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 05.07.2014 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,30 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та земельна ділянка від загальної площі 2,57 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 47568870 від 27.04.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 05.07.2014 року відсутня. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] відповідно ст. 1261 ЦК України являється донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР №0729367 від 15.01.1965 року, виданим Муравлівським сільським бюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №338550 від 07.11.1984 року, виданим Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Наумова». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджено відповідною заявою від 15.12.2014 року, посвідченою секретарем Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за №71, тобто вважається такою, який фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №640/02-14 від 19.05.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до п.п. 4.15 п.4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до пп. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: …склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Оригінал документа, що посвідчує право власності на вищевказані земельні ділянки (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №913624, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.07.521.00142 від 19.04.2007 року) на імя спадкодавця [PERSON], відсутній. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved