Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

23 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просила постановити рішення суду, яким визнати за нею у порядку спадкування право на завершення приватизації земельних ділянок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та були передані у приватну власність спадкодавцю [PERSON] рішенням другої сесії ХХІІ скликання Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 01.02.1995 року. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті тітки та прийняла спадщину, отримавши свідоцтво про право власності на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] . Також покійній за рішенням сільської ради від 1995 року передано у власність земельні ділянки за вказаною адресою площею 0,60 га. Проте остання за життя не встигла завершити приватизацію земельної ділянки. Позивач звернулася до Стриївської сільської ради для отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, але отримала відмову. Позивач стверджує, що право на завершення приватизації входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Покійна за життя не встигла отримати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою та оформити належним чином свої права. Тому позивач просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. З метою захисту своїх майнових прав змушена звернутись до суду. Після усунення недоліків провадження по справі відкрито ухвалою суду від 06.05.2021 року за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.06.2021 року. У строки, встановлені судом, відзив на позов не надійшов та ухвалою від 01.06.2021 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду на 06.07.2021 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила задовольнити у повному обсязі. Сільський голова Стриївської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Повідомив, що на виконання рішення сільської ради від 01.02.1995 року вони мають можливість надати земельні ділянки площею 0,60 га із земель запасу, проте за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку немає в наявності вільних 0,25 га землі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Немильня Новоград-Волинського району Житомирської області. Покійній [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Киківської сільської ради Новоград-Волинського району 25.04.1982 року на підставі рішення виконкому Киківської сільської ради № 21 від 25.04.1989 року. А також рішенням другої сесії ХХІІ скликання Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 01.02.1995 року було вирішено передати у приватну власність [PERSON] земельні ділянки в межах населеного пункту с. Немильня площею 0,6000 га, в тому числі: ріллі 0,51 га, садів 0,07 га, інших угідь 0,01 га, під будівлями 0,01 га. В тому числі для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для особистого підсобного господарства 0,35 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Державні акти (свідоцтва на власність) не видавались. Після її смерті спадщину прийняла позивач [PERSON] , яка отримала 23.09.2020 року свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] . Також позивач є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , спадкова справа № 27/2019 заведена лише за заявою позивача, інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право власності не видавалися. Звернувшись до сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки їй у власність, отримала відмову, оскільки їй запропоновано лише надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. Отримавши рішення сільської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок 1995 року, [PERSON] померла [INFO] , не виконала всі вимоги по приватизації земельних ділянок, тобто, за життя не встигла завершити їх приватизацію. Відповідно до ст.ст. 328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328) та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 Земельного кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст. 1225 ЦК України. Згідно положень ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі закону № 139V від 14 вересня 2006 року) є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Правова позиція, за якою право власності щодо ділянок, приватизованих згідно з Декретом, виникає незалежно від їх посвідчення державним актом висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі № 372//2626/15-ц. Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Але отримання рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки особі. Такий дозвіл лише дає право спадкоємцю на завершення приватизації та оформлення своїх майнових прав відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На момент смерті [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,60 га по [ADDRESS] не належали останній, тому, дійсно, вони не могли бути успадковані ні за законом, ні за заповітом, однак позивач і не звертається з такою вимогою до суду. Відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування є законними та підставними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Outcome: approved