Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

23.10.2018 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0976 га для обслуговування вищезазначеного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги після його смерті є дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законодавством строк прийняли спадщину та кожен з них 02.12.2005 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом у рівних частинах на житловий будинок. У 2018 році вони звернулись до нотаріальної контори за свідоцтвами про право на спадщину на земельну ділянку, однак постановою 18.10.2018 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Позивачі вважають, що мають законні підстави для отримання у спадщину земельної ділянки після смерті [PERSON], однак реалізувати своє право не можуть через відсутність правовстановлюючого документу, тому просять визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивачі та їх представник в підготовче судове засідання не з'явились. Представник позивачів надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в їх відсутність і задовольнити позов. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився. Від Первомайської міської ради Миколаївської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому судовому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] Анатолійовичича, що підтверджується свідоцтвами про їх народження /а.с.7,10/. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 09.08.1991 року [PERSON] - дружина [PERSON] /а.с.13/. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 01.04.2005 року, виданим Відділом РАЦС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 313 /а.с.14/. За життя [PERSON] належало нерухоме майно, а саме: 3/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0976 га для обслуговування вищезазначеного житлового будинку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, своєчасно звернулися із заявами про прийняття спадщини до Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу № 253/2005 після смерті [PERSON]. Кожному із них було видане свідоцтво про право на спадщину за законом - по 1/3 частки майна на 3/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтв та Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 15-21/. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалось. Інші спадкоємці, крім позивачів відсутні. У 2018 році позивачі звернулись до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право власності на земельну ділянку, однак постановою нотаріуса від 18.10.2018 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку /а.с.26/. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, розташована по [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 02.06.1994 року, реєстраційний номер № 2590, оригінал якого втрачено. Крім того, факт належності [PERSON] земельної ділянки підтверджується листом № 591/118-18 від 16.10.2018 року Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області /а.с.27/. У державному акті не зазначено частку співвласників, хоча частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадщину складають всі права та обов'язки, які б належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майне їх обтяжень», органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав видають дублікати правовстановлюючих документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Згідно роз'яснення листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємицями за законом після смерті [PERSON], своєчасно прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право власності на житловий будинок, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку не можуть у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, хоча мають таке право відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218,1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України. За встановлених обставин право позивачів на спадщину підлягають захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. За кожним з них в порядку спадкування за законом після смерті 31.03.2015 року [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved