overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 03 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від виконання батьківських обовязків, участі у її виховання не приймає. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в твердій грошовій сумі. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень до досягнення нею повноліття щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, допустити негайне виконання та судові витрати покласти на відповідача. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згідний в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії I-КИ №097537, виданого виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 03 листопада 2007 року, сторони зареєстрували шлюб 03 листопада 2007 року. Згідно свідоцтва про народження серії №1-КИ №328724, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 23 лютого 2011 року, сторони у справі мають доньку [PERSON], [INFO]. Довідкою виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області №4539 від 21 вересня 2015 року підтверджується, що до складу сімї позивача входить малолітня донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч.1,2 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Положенням ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 листопада 2013 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з непорозуміннями, різними поглядами на сімейне життя, несумісність характерів, внаслідок чого почали відбуватись сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили на початку 2015 року, хоча проживають за однією адресою. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 526 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). 29 березня 2014 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, внаслідок чого почали відбуватись сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. З початку 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, хоча вони проживають за однією адресою. У своїх письмових заявах, наданих суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 1999 року в Перехрестівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № І. Від даного шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили з січня 2013 року у зв'язку з тим, що відповідач залишив сім'ю і виїхав на постійне проживання до м. Одеси. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 1999 року в Перехрестівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № І (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 4, 5). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що 15.03.2015р. померла її тітка [PERSON]. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтва про народження її батька [PERSON] та померлої тітки не збереглися. В судове засідання заявниця не зявилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт, що [PERSON], яка померла 15.03.2015р., була її рідною тіткою. Представник Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області до суду не з`явився також, подала заяву, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечувала, просить справу розглянути у її відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема випискою з погосподарської книги (а. с. 18), свідоцтвом про народження (а.с.6) та свідоцтвом про одруження (а.с.7), беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 15.03.2015р., була рідною сестрою [PERSON], [INFO], і відповідно, рідною тіткою [PERSON]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 15.03.2015р., була рідною сестрою [PERSON], [INFO], і відповідно, рідною тіткою [PERSON], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2000 році, мають двох неповнолітніх дітей, 2000 та 2008 року народження, які живуть з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння, тому припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. 11 листопада 2015 року суд надав сторонам строк для примирення. Позивачка в суді свої вимоги підтримує і пояснила, що в наданий судом строк не примирились. Відповідач в суді 11 листопада 2015 заперечував проти розірвання шлюбу. Повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання 31 березня 2016 року не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають двох неповнолітніх дітей, припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

22 вересня 2015 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено актовий запис № 547. Зазначає, що від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з березня 2015 року. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали досягати порозуміння у повсякденних побутових питаннях. Виявилось, що у них різні погляди на життя, на побут , на взаємні обов'язки дружини та чоловіка в родині. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши її прізвище після розлучення без змін. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вжив всіх можливих заходів щодо інформування відповідача про дату, час та місце розгляду справи. А саме йому надсилалися судові повістки та адресу відповідача, телефонували по мобільному телефону, а також надсилалось оголошення до газети «Донбасс», в якому викликали відповідача до суду. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 08 вересня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено актовий запис № 547. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

22 вересня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому просила розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.11.2007 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося: через різні погляди сімю та шлюб їх стосунки поступово погіршувалися, що в решті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З кінця 2014 року вони перестали проживати разом, вести спільне господарство. Зазначила, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу не можливі, та буде суперечити її інтересам. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення та розірвання шлюбу. Також пояснив, що дійсно між ним та дружиною останній час поступово погіршувалися стосунки. У вересні 2015 року йому стало відомо, що дружина йому зраджує з іншими чоловіком у звязку з чим вони фактично припинили шлюбні стосунки. За таких обставин вважав, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Категорично заперечив проти надання часу на примирення, вважав що воно не можливе. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 25 листопада 2007 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 2965. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. З грудня 2014 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін про небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

22 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дн-вська обл.., Софіївський р-н, с. Володимирівна, вул.. Леніна, 4. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.09.2015р. о 14 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.09.2015р. о 14 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Маштака лікарні КЗ «Софіївської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора відмовляється від їжі, вважає, що вона повинна знайти „кровную мать, чує „голос Бога [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

22 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Соборна, 65/64. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.09.2015 р. о 12 год. 53 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 16.09.2015 р. о 12 год. 53 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «[PERSON] московська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, агресивний, негативно налаштований на адресу батьків. Вважає, що батько його переслідує, щоб від нього позбавитись. Мова прискорена. На запитання відповідає не завжди по суті. Мислення прискорене, непослідовне. Говорить, що він стане мільйонером. Емоційно нестійкий. Місця не тримається. Свого стану не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved