Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

24.02.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила скасувати наказ №62 про її звільнення від 13.02.2014 р., поновити її на роботі у відповідача на посаді провідного юрисконсульта з 13.02.2014 р., стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.02.2014 року по дату винесення судом рішення, виходячи з середнього заробітку 272,62 грн., та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Рішенням Калінінського районного суду м.Донецька від 19.03.2014 року позовні вимоги були задоволені частково. 20.03.2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення суду, якою просила допустити негайне виконання рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 19.03.2014 року в частині поновлення на роботі. У судовому засіданні позиваччка, уточнивши свої вимоги, просила звернути до негайного виконання рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 19.03.2014 року в частині поновлення її на роботі, а також в частині стягнення середнього заробітку за час вимущеного прогулу. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим на підставі п.4 ст.169та ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути у його відсутність на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та документи, суд приходить до висновку про те, що заява позивачки про винесення додаткового рішення є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних мотивів. Так. судом встановлено, що рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 19 березня 2014 року, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Шахта ім. Максима Горького» «Про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди» було задоволено позов частково: визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства «Шахта ім. Максима Горького» №62 від 13.02.2014 року про звільнення [PERSON] згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату з 13.02.2014 року, поновлено [PERSON] на посаду провідного юристконсульта Державного підприємства «Шахта ім. Максима Горького» з 13.02.2014 року, стягнуто з Державного підприємства «Шахта ім. Максима Горького» на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу - 6542,88 грн., стягнуто з Державного підприємства «Шахта ім. Максима Горького» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. Відповідно ст. 220 ч. 1 п.3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. Згідно положень ст. 367 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; Відповідно до вимог ст. 367 ч. 2 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї статті. З урахуванням наведених обставин та вимог закону суд вважає необхідним задовольнити заяву позивачки про звернення до негайного виконання рішення в частині, як поновлення на роботі так і в частині стягнення заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: approved