Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

23 жовтня 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1993 року, який за рішенням Куп'янського міськрайоного суду було розірвано 26 серпня 2014 р. Відповідач є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що відповідач працює і має стабільний заробіток, однак у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судове засідання не з'явилась по заяві про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позов визнав у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, та просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Куп'янського міськрайоного суду від 26 серпня 2014 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 11). Відповідач є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 3, 4). Відповідно до довідки про доходи № 678 від 10 жовтня 2014 р., наданої директором Спільного підприємства «Украінская Восточная Рибная Компанія» товариства з обмеженою відповідальністю, відповідач працює в даному підприємстві на посаді водія автотранспортних засобів і загальна сума його доходу за період з 01 квітня 2014 р. по 30 вересня 2014 р. становила 13 633,14 грн. (а.с. 5) Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», який набрав законної сили з 01.11.2011 р. з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved