Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

22.03.2017 року [PERSON] подав позов до суду до Бишківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, в якій просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті тітки [PERSON], яка померла 22.05.1996 року, право на земельну частку (пай) в розмірі 1,19 в умовних кадастрових\~гектарах, що розташована на території Бишківської сільської ради Козівського району Тернопільської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.03.1996 року його тітка [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно позивачу. 22.05.1996 року [PERSON] померла. Козівською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у оформленні спадщини після смерті тітки, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] На даний час бажає оформити право на земельну частку (пай) після смерті тітки, тому просить у судовому порядку визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,19 в умовних кадастрових\~гектарах. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, проте представник позивача [PERSON] подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності (а.с.19). Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.15). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11\~та ст. 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 22.05.1996 року померла [PERSON] у віці 92 років, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії I-ИД\~№216852 від 17.11.2016\~р. (а.с.8). За життя [PERSON] було здійснено розпорядження своїм майном на користь [PERSON], склавши заповіт, який був посвідчений 20.03.1996 року секретарем виконавчого комітету Бишківської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.6). 04.11.1996 року Козівською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] як члена колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) с/с «Бишківська»), видано сертифікат серії ТР\~№0108734 на право на земельну частку (пай) розміром 1,19 в умовних кадастрових гектарах (а.с.7). Згідно довідки Бишківської сільської ради Козівського району Тернопільської області №496 від 06.12.2016 року, з [PERSON] на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.9). Державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори [PERSON] 21.09.2017 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкового майна, про що видано відповідну постанову №533/02-31. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України\~дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в належному порядку, а також те, що ніхто не оскаржує його право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право на земельну частку (паї) площею 1,19 в умовних кадастрових гектарах.

Outcome: approved