overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

22.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, на даний час шлюбні відносини припинені, подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON], в звязку з визнанням позову відповідачкою, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, вказує, що вони разом не проживають з січня 2016 року, примирення між ними немає, просить шлюб розірвати. Також на розгляд справи не зявилася відповідачка [PERSON], яка після закінчення терміну для примирення в поданій письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутність, згідна на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 14 лютого 2009 року Немирівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №03. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з відповідачкою. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з січня 2016 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк і наданий судом термін для примирення сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини не має. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сімї суперечить інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

22.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.1985 року він уклав шлюб з відповідачем, актовий запис № 1171. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї є те, що він з відповідачкою мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, сім'я фактично розпалась, разом не проживають з квітня 2015, шлюб існує формально. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалась, не проживають разом з квітня 2015 року. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

22.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь доньки на період навчання, який в послідуючому уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 12.12.1997 року по 23.07.2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та навчається у Криворізькому професійному гірничо-металургійному ліцеї на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 року. Донька проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на період навчання, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до 30.06.2017 року. У судове засідання сторони та третя особа не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на уточнених позовних вимогах наполягає, [PERSON] проти уточнених позовних вимог не заперечує. [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню ( а.с. 27, 28, 29 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, з 12.12.1197 року по 23.07.2008 рік ( а.с. 6 - копія свідоцтва про одруження, а.с. 8 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). [PERSON] є студенткою Криворізького професійного гірничо-металургійного ліцею денної форми навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 року (а.с. 25 - копія довідки), зареєстрована разом з матір'ю ( а.с. 23 - копія довідки). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на період навчання доньки не надає. Відповідно до ст.199 СК України,якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач працездатного віку, інших аліментних зобов'язань не має, заперечень щодо уточнених позовних вимог не надав суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на користь доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, на період навчання з 22.03.2016 року до 30.06.2017 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

22.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із означеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 08.06.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС РС Бахчисарайського районного управління юстиції АР Крим, актовий запис № 151. Від спільного шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї є те, що в силу різних життєвих обставин сторони не змогли зберегти почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. На даний момент сім'я фактично розпалась. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалась, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому виконкомом Вороніжської селищної ради Шосткинського району Сумської області за актовим записом № 07 шлюбі з відповідачем з 25.06.2013 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 25.06.2013 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

22.03..2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом , та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 22.09.2008 року , укладеного між позивачем та відповідачем , у сумі 18 290 ,64 гривень , так як відповідач добровільно сплати борг відмовився . Представник позивача у судове засідання не з,явився ,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 22.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит 2 700 гривень . Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 29.02.2016 року склався борг перед банком 18 290 ,64 гривень ,а саме борг за тілом кредиту 2 472 ,1 гривень , заборгованість по процентам за користування кредитом 11 385 ,86 гривень , заборгованість за пенею 3323,6 гривень , штраф 250 гривень ,штраф 859 гривень . Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ,тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 11140 грн. 33 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, \~про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.10.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року становить 11140 грн. 33 коп., та складається з: 2785 грн. 17 коп. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками 5648,48 грн., 1700 грн. заборгованості за пенею та комісією та 1006,68 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 51584 грн. 76 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.04.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-30). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.02.2016 року становить 51584 грн. 76 коп., та складається з: 7986,88 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками 37634,49 грн., 3030,78 грн. заборгованості за пенею та комісією та 2932,61 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогами: про визнання незаконним та скасування рішення Чернігівської міської ради Чернігівської області від 27.02.2007 року в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0521 га для обслуговування будинку №28 по вулиці Орджонікідзе в місті Чернігів та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0521 га, який виданий на імя [PERSON] 26.03.2007 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача 1 позов не визнав Представник відповідача 2 до суду не зявився, в поданій заві просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність, позов не визнав, просить суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку №28 по вулиці Орджонікідзе в місті Чернігів та згідно пунктів 1.6, 1.7, 3 рішення Чернігівської міської ради від 27.02.2007 року їм кожному і безоплатно (відповідно) були передані земельні ділянки площею 0,0608 га та 0,0513 га для обслуговування вказаного житлового будинку і у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0054 га, яка використовується як спільний двір. Відповідно до положень ст.ст.213 ч.1, 10, 60 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Позивач не надав до суду доказів, які б свідчили про неправомірність дій органу місцевого самоврядування при прийнятті 27.02.2007 року рішення про безоплатну передачу відповідачу земельної ділянки площею 0,0521 га та видачу відповідного державного акту від 26.02.2007 року, а межі земельної ділянки, які надавались відповідачу були погоджені з позивачем згідно акту від 31.10.2006 року. Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач був у жовтні 2006 року поінформований про розмір земельної ділянки, яка безоплатно передавалась відповідачу для обслуговування його частки будинку суд у відповідності до положень ст.267 ч.4 ЦК України застосовує до спірних правовідносин наслідки спливу трьохрічного строку позовної давності та відмовляє позивачу у задоволенні позову з вищевказаних мотивів. Понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 06.06.2016 року просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, заяву про причину неприбуття чи відкладення розгляду справи не подав. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року та вони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 5). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки спільне господарство та бюджет подружжя не веде, позивач на примирення не згоден та поновлювати сімейні стосунки не бажає, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значними їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 05.02.2013 року в сумі 13755 грн 54 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1378 грн. Одночасно представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності та повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.02.2013 року сторони уклали кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1200 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29.02.2016 року складає 13755 грн 54 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 1014 грн 66 коп., заборгованість по сплаті відсотків 8709 грн 66 коп., комісія 2900 грн, штраф 1131 грн 22 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 5), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved