Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

22.12.2020 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеним клопотанням, в якому просить суд продовжити їй опіку за [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13.12.2018, яке набрало законної сили 15.01.2019 (згідно матеріалів клопотання), визнано [PERSON] недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено її ( [PERSON] ) опікуном над останнім. Вказує, що строк дії даного рішення визначено тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили, а відтак такий строк закінчується 15.01.2021, а тому змушена звертатися до суду із клопотанням про продовження строку опікунства за 15 днів до його закінчення. Зазначає, що оскільки [PERSON] перебуває на реабілітації в інтернаті с.Созань Старосамбірського району Львівської області, а тому розгляд питання про продовження строку опіки підсудне Старосамбірському районному суду Львівської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 року, справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 28.12.2020 дане клопотання було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Крім того, залучено Старосамбірську районну державну адміністрацію Львівської області як орган опіки та піклування та Комунальний заклад Львівської обласної ради «Созанський психоневрологічний інтернат» до участі у справі в якості заінтересованих осіб. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.01.2021. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Семкович С.М. клопотання підтримали та просили таке задовольнити. Крім того, уточнили, що просять суд продовжити строк дії рішення про визнання особи недієздатною. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, причини неявки суду невідомі. Представник заінтересованої особи - Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування - Цебак С.І. в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Комунального закладу Львівської обласної ради «Созанський психоневрологічний інтернат» Гіць Г.Д. в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала, просила їх задовольнити. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, - [PERSON] не присутній в судовому засіданні, з урахуванням стану його здоров`я. Заслухавши пояснення заявника та представників заінтересованих осіб, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13.12.2018 року у цивільній справі №445/1641/18, заяву [PERSON] задоволено, визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначено опікуном останнього - [PERSON] . Строк дії даного рішення судом визначено тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили. Одночасно рішенням роз`яснено учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Дане рішення не оскаржувалось та не змінювалось, набрало законної сили 15.01.2019. Отже, строк дії такого рішення встановлено до 15 січня 2021 року. Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до положень ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно вимог ч.7 ст.300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Разом із цим, згідно вимог ч.8 ст.300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Відповідно до ч.9 ст.300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Отже, відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності, передбачається періодичний судовий контроль за наявністю, продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності. Із матеріалів справи встановлено, що згідно з рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13.12.2018, копію якого додано до клопотання (а.с.11-13), [PERSON] є опікуном недієздатного [PERSON] , а тому вправі подавати до суду клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною. Також, як встановлено судом та вбачається із матеріалів клопотання (а.с.6), фізична особа щодо якої подано клопотання про продовження строку дії рішення про визнання її недієздатною, а саме [PERSON] , на даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та перебуває у КЗ ЛОР «Созанський психоневрологічний інтернат». А відтак, подане [PERSON] клопотання підлягає розгляду у Старосамбірському районному суді Львівської області у порядку окремого провадження. Крім того, з матеріалів клопотання також вбачається, що заявник [PERSON] вимоги ч.7 ст.300 ЦПК України в частині строків звернення до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною виконала належним чином, оскільки подала дане клопотання до суду 22.12.2020року (матеріали здано на пошту - 18.12.2020), тобто не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Вищевказаному обов`язку заявника кореспондує обов`язок суду розглянути дане клопотання до закінчення строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, тобто у даному випадку до 15.01.2021, що передбачено ч.9 ст.300 Цивільного процесуального кодексу України. Із долучених до клопотання документів, а саме копії посвідчення серії [NUMBER] від 25.09.2019 (а.с.5), копії довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААА №851375 (а.с.8), вбачається, що [PERSON] є інвалідом першої групи «Б» з дитинства, безтерміново, та потребує постійної сторонньої допомоги. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що заявник [PERSON] доглядає за [PERSON] , займається його лікуванням, оформила на себе опікунство, яке здійснює належним чином. Заявник стверджує, що обставини, які були підставою для визнання [PERSON] недієздатним не змінились та продовжують існувати, останній не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, а тому потребує опіки та стороннього догляду. Однак, заявником в супереч вимогам ч.8 ст.300 ЦПК України, не подано суду відповідного висновку судово-психіатричної експертизи, який б свідчив про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого [PERSON] продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Висновок судово-психіатричного експерта №469 від 12.10.2018, копію якого додано до клопотання(а.с.2-4), був врахований судом при ухваленні рішення Золочівського районного суду Львівської області від 13.12.2018року, проте такий не підтверджує продовження існування вказаних обставин на даний час. На думку суду, висновок судово-психіатричної експертизи, який містить актуальні відомості про психічний стан особи, її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є обов`язковим і визначальним при вирішенні питання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, оскільки такий висновок є належним та допустимим доказом, який б доводив існування таких обставин у теперішній час. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких умов, оскільки на момент розгляду клопотання суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу у [PERSON] , внаслідок чого останній продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, відповідним висновком судово-психіатричної експертизи такі обставини не підтверджені, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання. Разом із цим суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що після закінчення строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною вона має право звернутися до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною.

Outcome: dismissed