Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

23 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась в суд із наведеним позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, мотивуючи тим, що 01 березня 2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участі водія [PERSON] , який керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номер [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який внаслідок ДТП загинув. 07 серпня 2017 року [PERSON] звернулась через свого представника до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 83 144 грн., серед якого відшкодування витрат, понесених на поховання та встановлення пам`ятника для у розмірі 17 000 грн. Понесені витрати позивача підтверджуються товарним чеком від 16 травня 2017 року. 07 серпня 2020 року представник позивача отримав лист від Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому зазначена вимога долучити фіскальний чек або розрахункову квитанцію, що підтверджує понесені витрати позивача на поховання та встановлення пам`ятника. Відмова мотивована тим, що товарний чек не підтверджує понесення витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, оскільки він не належить до розрахункових документів. Позивач вважає що товарний чек є розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товару (надання послуг), а вимога надати фіскальний чек, квитанцію чи будь-який інший документ є незаконною, оскільки оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, є правомірним. 10 лютого 2021 року від представника Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову. За підставу своїх заперечень у відзиві вказав, що товарний чек від 16 травня 2017 року на суму 17 000 грн. не є розрахунковим документом відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положення про форму і зміст розрахункових документів, а відтак [PERSON] не довела свої витрати на дану суму. Відсутність укладення між [PERSON] та виконавцем робіт договору на виготовлення та встановлення пам`ятника, свідчить про відсутність належної господарської операції між сторонами договору, та відповідно нікчемність товарного чеку. Невідповідність дій [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу» щодо необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення позбавляє правового походження товарного чеку від 16 травня 2017 року. 09 березня 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник вказав, що відповідно до відомостей реєстру платників єдиного податку фізична особа - підприємець [PERSON] , який видав спірний товарний чек, є платником єдиного податку другої групи, а серед видів діяльності, які закріплені за цією фізичною особою - підприємцем відсутні види діяльності щодо реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення. Отже станом на 16 травня 2017 року для фізичної особи - підприємця [PERSON] застосування реєстраторів розрахункових операцій не є обов`язковим, тому товарний чек від 16 травня 2017 року є розрахунковим документом. Окрім цього, якщо форму і зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів, Порядком подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), то форму і зміст товарного чеку на сьогодні законодавчо не визначено. Таким чином суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. Позивачем було долучено оригінал товарного чеку від 16 травня 2017 року, що підтверджує витрати на виготовлення та встановлення надмогильного пам`ятника та свідоцтво про смерть, що є підставою для виплати страхового відшкодування. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з мотивів наведених у ньому. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник суду надіслав заяву у якій просив розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника. Заяву підтримав у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 01 березня 2016 року по вул. Галицька в с. Угринів Тисменицького р-ну Івано-Франківської області відбулась ДТП за участі водія [PERSON] , який керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номер [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] помер. За даним фактом органом досудового розслідування 02 березня 2016 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. 30 квітня 2020 року слідчим з ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області прийнято постанову, якою кримінальне провадження закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 16 червня 2020 року [PERSON] через уповноваженого представника звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Як визнано сторонами, до заяви було долучено документи, серед яких: оригінал товарного чеку на виготовлення та встановлення надмогильного пам`ятника від 16 травня 2017 року, виданого фізичною особою - підприємцем [PERSON] , на суму 17 000 грн., та оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] . 07 серпня 2020 року представником Моторного (транспортного) страхового бюро України [PERSON] та її представнику направлено листа, яким повідомлено що Моторним (транспортним) страховим бюро України прийнято рішення про виплату шкоди, заподіяної смертю потерпілого в розмірі 49 608 грн. У відшкодуванні моральної шкоди відмовлено. Також повідомлено про необхідність надати оригінали документів, що підтверджують витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, а саме фіскального касового чеку або розрахункової квитанції, що відповідають Наказу Міністерства фінансів України № 13 від 21 січня 2016 року «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)». Відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У даному випадку позивачем на підтвердження витрат на спорудження надгробного пам`ятника надано Моторному (транспортному) страховому бюро України оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] , а також оригінал товарного чеку на виготовлення та встановлення надмогильного пам`ятника від 16 травня 2017 року на суму 17 000 грн. Порядок оформлення розрахункових документів при проведенні розрахункових операцій за готівку в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». При цьому законодавчо визначено випадки звільнення продавця від обов`язкового надання покупцю оформлених за встановленою формою касових чеків, надрукованих реєстратором розрахункових операцій, або розрахункових квитанцій, заповнених вручну. Водночас, пунктом 15 статті 3 цього Закону передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, під розрахунковим документом слід розуміти документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (стаття 2 цього Закону). За змістом п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків, відповідає вимогам Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Однак, Моторне (транспортне) страхове бюро України в силу вимог ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вправі вимагати від особи яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника не тільки докази на підтвердження розрахункових операцій з виконавцем робіт (надавачем послуг), а й документів що підтверджують факт укладення договору, у тому випадку якщо розрахунковий документ (у даному випадку товарний чек) сам по собі не свідчить про наявність договірних відносин між замовником та виконавцем. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України визначено що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. У зв`язку із наведеним правочин на суму що перевищує 340 гривень повинен бути вчиненим у письмовій формі, крім випадків передбачених ч. 1 ст. 206 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Із долученої позивачем до позову копії товарного чеку від 16 травня 2017 року вбачається що за виконання робіт сплачено завдаток в сумі 5 000 грн. Повний розрахунок здійснено 20 липня 2017 року. Тобто правочин, за вчинення якого фізичною особою - підприємцем [PERSON] видано товарний чек від 16 травня 2017 року, не міг бути вчинений усно, так як не був виконаним сторонами у момент його вчинення. Враховуючи що товарний чек від 16 травня 2017 року виданий на суму яка перевищує у двадцять разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вказаний розрахунковий документ сам по собі не свідчить про факт укладення між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] договору виконання робіт (надання послуг), а тому вимагаючи у позивача додаткових документів на підтвердження встановлення надгробного пам`ятника відповідач діяв у межах чинного законодавства. У зв`язку із наведеним позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 206, 208 ЦК України,

Outcome: dismissed