Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

24.04.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем у шлюбі мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Вважає, що працюючи на АТ «Мотор Січ», отримуючи постійний дохід, відповідач має матеріальну можливість утримувати їх спільну дитину. Ухвалою судді від 22.05.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05.10.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач - [PERSON] . Неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, крім того позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, тому з нього на користь позивача слід стягнути матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку - з 24.04.2019 року. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved