Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

22.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 07.08.1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинено з 01.01.2013 року, з цього ж часу спільне господарство не ведеться. За таких обставин, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Крім того, на підставі положень Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач надала суду заяву, відповідно до якої просила провести розгляд справи без її участі. Додатково надала суду нотаріально засвідчену заяву відповідача [PERSON], засвідчену нотаріусом Саранського нотаріального округу Республіки Мордовия, Російської Федерації Стрельцової Н.М. від 13.12.2016 року, згідно якої останній просив провести розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу і стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] визнає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. З урахуванням заяви позивача та нотаріально засвідченої заяви відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 07.08.1998 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 07.08.1998 року. Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають малолітню дитину -[PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з січня 2013 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та не вважають можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Крім того, позивачем в позовній заяві ставиться питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом достовірно встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та було визнано відповідачем, дитина постійно проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнано, з огляду на що, вказані обставини у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають, у суду наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в заявленому в позові розмірі, оскільки батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема щодо зобов'язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. та на користь держави у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved