Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

23 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] . Відповідач його син, зареєстрований у будинку, однак з осені 2012 року не проживає за місце реєстрації, не сплачує комунальні послуги, не поліпшують умов проживання, тому він змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. Місцезнаходження відповідача йому невідомо. Позивач [PERSON] , який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про визнання позовну, просив розглянути справу по суті за його відсутністю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2007, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.11.2009 (а.с.6). Крім того,\~довідкою відділу\~реєстрації місця\~проживання громадян\~виконкомуЦентрально-Міської районної у місті ради від 10.08.2018 №7134 підтверджено, що в будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.16). Разом із цим, з акту квартального комітету №37 від 18.07.2018 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає там з осені 2012 року (а.с.5). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного та з огляду на доведеність факту відсутності відповідача в будинку [ADDRESS] , суд на підставі вимог ст. 405 ЦК України вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням через відсутність понад один рік у цьому жилому приміщенні без поважних причин. Крім того, за приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 704,80 грн. Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved