Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

23 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. [PERSON] навчається у Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара, розмір стипендії є незначним, 825 грн. на місяць, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, відповідач позов визнав. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки від 11.02.2016 року № 150-88-85, виданої Дніпропетровським національним університетом ім.Олеся Гончара, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За вимогами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи можливість [PERSON] надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON], бо є працездатним та отримує дохід, думку відповідача щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У відповідності до п. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved