Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 12003,31 грн., що складається з 6390,10 грн. - основного боргу (тіло кредиту); 3106,34 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2119,64 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 387,23 грн. - 3 % річних від суми заборгованості, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідачів зобов'язань з повернення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. 17 січня 2018 року представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України (в редакції, яка набула чинності з 15 грудня 2017 року), у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір [NUMBER]/03-ДК про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетно-кредитною платіжною схемою, за яким банк відкриває клієнту рахунок [NUMBER] в грн для обліку по ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, Правил МПС та Тарифів за послуги Банку. Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до дня закриття рахунку і завершення всіх розрахунків по ньому відповідно до п. 11.4 цього договору. Таким чином, вказаний договір набув чинності, про що свідчить наявність підписів сторін на Договорі [NUMBER]/03-ДК про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетно-кредитною платіжною схемою, копія якого міститься в матеріалах справи. Розмір заборгованості підтверджується долученими до матеріалів справи виписками від 11.08.2017 року: клієнт [PERSON], рахунок № 22070510750777, за період з 01.06.2013 року по 08.08.2017 року, розрахунком заборгованості станом на 08 серпня 2017 року за кредитним договором, укладеним з [PERSON], а також звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 26.06.2013 року по 08.08.2017 року. Згідно п. 2.1 цього договору, банк протягом 14 календарних днів з дня отримання заяви-анкети клієнта на відкриття рахунку з відповідними документами, необхідними для відкриття поточних рахунків, відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ, видає клієнту БПК типу V.Electron платіжної системи Visa та ПІН-код. Так, 20 березня 2013 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою-анкетою на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки, в якій просила відкрити рахунок в грн на її ім'я та зазначила, що бажає отримати картку Visa: Electron. Крім того, в заяві-анкеті міститься кредитна заявка на надання кредиту по рахунку фізичної особи, в якій просить встановити кредит у гривнях по рахунку, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки в розмірі 6400,00 грн. З умовами кредитування ознайомлена. Погодилася з тим, що інформація, що вказана в заяві-анкеті та кредитній заявці є дійсною. Підтвердила, що ознайомлена з Тарифами банку, Правилами користування БПК і згодна їх виконувати. Відповідно до п. 3.1, банк має право вимагати від клієнта належного виконання зобов'язань за цим договором. Отримувати плату за надані послуги згідно з Тарифами в порядку, передбаченому цим договором. Нараховувати проценти за перевищення витратного ліміту та проценти за користування кредитом згідно з Тарифами та цим договором, починаючи з дати виникнення заборгованості по рахунку і до дати повного її погашення. При порушенні умов договору вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всіх платежів згідно з п. 6.1.2 цього договору. Вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат , в тому числі процентів, штрафів, пені та спати заборгованості відповідно до умов договору. Відповідно до п. 6 договору, клієнт зобов'язується неухильно дотримуватись умов цього договору та правил користування БПК, відповідати всім належним йому майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань по даному договору. Розділом 7 договору встановлені «Умови кредитування», згідно яких банку відкриває кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом кредиту 6400,00 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії БПК, в тому числі при випуску БПК на новий строк. При випуску БПК на новий строк кредитна лінія відновлюється на строк дії нової БПК. За користування кредитом клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в цьому договорі. Процента ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 24,0 % річних. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 35,0 % річних. Проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом та процентів за перевищення витратного ліміту (овердрафту) здійснюється щомісячно 25 числа шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта в порядку, передбаченому п. 2.11 та 6.1.2 цього договору. Відповідно до п. 8, клієнт відповідає за погашення заборгованості по договору всім належним йому майном та повністю відповідає за операції по БПК з використанням ПІН-коду. Винна сторона, яка не виконала або неналежно виконала зобов'язання за цим договором, зобов'язана відшкодувати іншій стороні завдані цим збитки відповідно до чинного законодавства України, а також сплатити штрафи, пеню, визначені законодавством та цим договором. Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним зобов'язання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, у зв'язку із чим, відповідно до наданих позивачем виписок по рахунках виконавця та розрахунку заборгованості, станом на 08.08.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 12003,31 грн., що складається з 6390,10 грн. - основного боргу (тіло кредиту); 3106,34 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2119,64 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 387,23 грн. - 3 % річних від суми заборгованості. Суд керується наступними нормами чинного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, а також суми інфляційного збільшення заборгованості і 3 % річних від простроченої суми в матеріалах справи відсутні. Отже, позовні вимоги заявлені до позичальника за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що базуються на умовах укладеного договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення: 2119,64 грн. - інфляційне збільшення заборгованості та 387,23 грн. - 3 % річних від суми заборгованості, підлягають задоволенню. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 6390,10 грн. - основного боргу (тіло кредиту); 3106,34 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2119,64 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 387,23 грн. - 3 % річних від суми заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved