Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

24.07.2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що під час перебування сторін у шлюбі вона народила доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося, вони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить позивача у скрутне становище. Відповідач знаходиться в працездатному віці, є фізично здоровою людиною, та має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки та телефоном, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав (а.с.20,22) Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказувала, що відповідач дійсно повинен сплачувати аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO] за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2012 року в розмірі 1/4частини від усіх видів заробітку, які не сплачує та має заборгованість. Вважала, що позивач та відповідач проживають разом та позивач подала такий позов, щоб в подальшому зменшити розмір аліментів на утримання її сина. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2014 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 07 (а.с.2). 06.05.2014 року у сторін народилася донька [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 477803 від 12.05.2014 року (а.с.3). Донька [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 28.07.2015 року (а.с.6). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO] між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], приймає до уваги те, що відповідач є фізично здоровою людиною, працює, отримує заробітну плату у розмірі 1400,00 грн. щомісяця (а.с.28), враховує і те, що він сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2012 року (а.с.15). Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial