Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

23 червня 2014 року КС «АКК» звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що 28.08.2012 року між філією №2 КС «АКК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №8827/12-Ф2 (далі за текстом Кредитний договір), згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 3500 ,00 гривень на споживчі потреби, строком користування 18 місяці. Згідно Кредитного договору відповідачка зобов'язалася повернути наданий кредит, а також сплатити проценти за користування ним. Умови погашення кредиту відповідачкою належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 20.03.2014 року становить 4910,38 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачки та судові витрати пов'язані із зверненням до суду з зазначеним позовом в розмірі 243,60 грн., а усього 5153, 98 грн. У судове засідання представник позивача Бойко Ю.О., що діє на підставі довіреності, не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність та надала заяву про уточнення позовних вимог, з якої вбачається, що станом на 24.09.2014 року сума заборгованості відповідачки перед КС «АКК» складає 5663,83 грн. та складається з: залишок за кредитним договором в розмірі 3082,86 гривень, проценти за користування кредитом згідно п. 2.1 Кредитного договору за період з 20.10.2012 по 24.09.2014 року в розмірі 2580,97 гривень, а також сплачені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок, а всього 5907,43 гривні. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.08.2012 року між КС «АКК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №8827/12-Ф2, відповідно до умов якого КС «АКК» надав [PERSON] кредит в сумі 3500,00 гривень на споживчі потреби, строком користування 18 місяці. Даний договір підписаний сторонами. В договорі узгоджено питання розміру кредиту, період дії кредиту, відсоткова ставка. Як вбачається з додатку №1 до Кредитного договору встановлено графік погашення заборгованості. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у встановлені даними договором строки, із розрахунку 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів починається з дня, наступного після отримання кредиту, а зупиняється в день кінцевого розрахунку за ним. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] припинила виконання своїх зобов'язань щодо внесення щомісячних платежів, внаслідок чого по Кредитному договору утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 24.09.2014 року становить 5663,83 грн. та складається з: залишок за кредитним договором в розмірі 3082,86 гривень, проценти за користування кредитом згідно п. 2.1 Кредитного договору за період з 20.10.2012 по 24.09.2014 року в розмірі 2580,97 гривень, яку просить стягнути з відповідачки. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], порушила умови Кредитного договору, тобто не вносив щомісячні платежі, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем станом на 24.09.2014 року становить 5663,83 грн., у зв'язку з чим суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з неї в повному обсязі, а тому задовольняє позовні вимоги Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія». Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір.

Outcome: approved