Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

23 вересня 2010 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - [PERSON]) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому свої вимоги обгрунтоувало наступним чином. 13 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір кредиту № 58Б-7О (далі - Договір) на суму 16 800 грн. строком до 11 лютого 2011 року зі сплатою 24% річних за його користування. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобовязань за [PERSON], між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким останній ніс солідарну відповідальність з основним боржником за належне виконання кредитних зобовязань. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору і станом на день поданні позову до суду за ним утворилася заборгованість в сумі 27 905 грн. 69 коп., тому позивач просив стягнути з відповідачів дану заборгованість, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. Відповідачі позов визнали частково, посилалися на скрутне матеріальне становище, яке не дозволяло належно виконувати зобовязання за кредитним договором, тому просили не стягувати на користь позивача всю суму боргу. Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає частковому і задоволенню виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 13 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений в письмовій формі Договір, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до п.п. 1.1-1.4 [PERSON] зобовязався надати позичальнику, тобто [PERSON], кредит в сумі 16800 грн. на поточні цілі. Сплата за користування кредитом складала 24 % річних. Термін повернення кредиту - 11 лютого 2011 року. Зі своєї сторони позичальник зобовязався щомісячно відповідно до Графіку сплачувати кредитні платежі до повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернув кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконанні зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Крім цього, положення статей 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання, в тому числі і порукою. Так, 13 лютого 2008 року, з метою забезпечення кредитного [PERSON], між банком та [PERSON] був укладений договір поруки. Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Також, відповідно до п.п. 1.1, 2.1-2.3 укладеного договору поруки поручитель, тобто [PERSON], несе разом з позичальником солідарну відповідальність перед кредитором у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань позичальником за кредитним договором, в тому числі за повернення сум кредиту, нарахованим відсоткам за користування кредитом, штрафних санкцій, пені. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в звязку з чим на 21 вересня 2010 року виникла заборгованість за кредитним договором, яку позивач зазначає наступними сумами: загальний борг - 27905 грн. 69 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 16145 грн. 52 коп., заборгованості по сплаті відсотків - 9180 грн., 19 коп., заборгованості по сплаті штрафу - 2579 грн. 98 коп. Як видно з розрахунку заборгованості, то вона включає в себе всю суму кредиту, яку боржник зобовязаний сплатити Банку за [PERSON]. Між тим вимога про розірвання кредитного договору позивачем не ставиться. На думку суду, у позивача хоча і є право, передбачене п. 3.2.5 та п. 3.2.6 [PERSON], вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у випадку неналежного виконання договірних зобовязань, однак така вимога може бути заявлена в разі припинення зобовязань та дострокового розірвання кредитного договору згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України. Однак таких вимог Банком заявлено не було. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Тому з відповідачів підлягає солідарному стягненню поточний борг за [PERSON] відповідно до наданого розрахунку станом на 21 вересня 2010 року. Стягненню не підлягають сума кредиту - 3069 грн. 06 коп. та відсотки - 114 грн. 49 коп. Окрім цього Банком заявлено вимогу про стягнення заборгованості за сплату штрафних санкцій в сумі 2579 грн. 98 коп. Пунктом 4.3. [PERSON] передбачено, що за неналежне виконання зобовязань, передбачених пунктом 3.3.3. [PERSON] позичальник сплачує Банку штрафу у розмірі 25% відсотків від суми неналежно виконаного грошового зобовязання. Проте в наданому позивачем розрахунку заборгованості не вбачається з якої саме суми було зроблено розрахунок зазначеного штрафу. Сума штрафу, яка вимагається до сплати, не дорівнює 25 % від суми розрахованої заборгованості. До того ж ця сума зазначена на. день проведення розрахунку заборгованості, а за інші періоди прострочених платежів штраф не нараховувався. Інших розрахунків, з яких би вбачалося правомірність вимог про стягнення штрафу з позивачів суду надано не було. Тому суд дійшов висновку, що вимога про стягнення суми штрафу у 2579 грн. 98 коп. є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню. За встановлених обставин, на підставі ст. ст. 526, 530. 549. 1049. 1050, 1054 ЦК України, з відповідачів підлягає стягненню наступна поточна заборгованість за кредитним договором станом на 21 вересня 2010 року в загальній сумі 22142 грн. 16 коп., що включає в себе заборгованість по кредиту в сумі 13076 грн. 46 коп. та простроченим процентам в сумі 9065 грн. 70 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме: 95 грн. 28 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 221 грн. 57 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial