Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.04.2018 [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири (т.1 а.с.3-5). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області Тітової Т.П. від 26.04.2018 позовна заява залишена без руху (т.1 а.с.12). \~ \~ \~ \~02.05.2018 позивач надала до суду матеріали на виконання ухвали судді (т.1 а.с.15). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 17.05.2018 відкрите провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку загального судового провадження, призначене підготовче судове засідання (т.1 а.с.29). \~ \~ \~ \~24.07.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.67-70). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.08.2018 закрите підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду (т.1 а.с.80). \~ \~ \~ \~Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 справу передано судді Ільніцькій О.М. (т.1 а..с.122). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області Ільніцької О.М. від 23.10.2018 справу прийнято до свого провадження та призначене підготовче судове засідання (т.1 а.с.123). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20.02.2019 провадження у справі зупинене у зв`язку із захворюванням позивача [PERSON] (т.1 а.с.166). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.07.2019 поновлене провадження у справі (т.1 а.с.220). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.07.2019 замінено позивача [PERSON] на [PERSON] у зв`язку зі смертю первісного позивача (т.1 а.с.221-222). \~ \~ \~ \~Ухвалою від 19.07.2019 частково задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову (т.2 а.с.14-16). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29.07.2019 провадження у справі зупинене до встановлення всіх правонаступників [PERSON] (т.2 а.с.34). \~ \~ \~ \~11.12.2019 позивач [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог (т.2 а.с.46-52), а 28.07.2020 заяву про виправлення описки (т.2 а.с.169-175). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.01.2020 поновлене провадження у справі (т.2 а.с.120). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.02.2020 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (т.2 а.с.130). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Кресюн В.А. позов підтримали та пояснили, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 25.05.2007 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірновою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №1873, [PERSON] подарувала належну їй квартиру [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вказаний договір вважають недійсним, так як на момент його укладення [PERSON] вважала, що це є договір довічного утримання, за яким [PERSON] мав доглядати її до смерті, а після її смерті - квартира перейде у власність відповідача. \~ \~ \~ \~В силу похилого віку та поганого стану здоров`я вона не розуміла різницю між договором дарування та довічного утримання. \~ \~ \~ \~ [PERSON] після укладення оспорюваного договору продовжувала проживати в своїй квартирі та сплачувати комунальні послуги, іншого житла вона не мала. Спочатку [PERSON] надавав їй допомогу, якої вона потребувала через поганий стан здоров`я, але згодом стосунки між ними погіршилися, відповідач перестав надавати їй допомогу. В квітні 2018 року [PERSON] дізналася про те, що був укладений договір дарування квартири, а не договір довічного утримання, тому звернулася до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним на підставі ст..229 ЦК України, так як договір дарування був укладений внаслідок помилки. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] є її спадкоємицею за заповітом від 01.11.2018. \~ \~ \~ \~На цій підставі позивач просить визнати недійсним договір дарування квартири від 25.05.2007 та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Івасишин В.П. позов не визнали та пояснили, що [PERSON] добровільно уклала договір дарування квартири, усвідомлювала сутність цього правочину, передала квартиру у власність [PERSON] безоплатно та без будь-яких умов. За згодою [PERSON] [PERSON] продовжувала проживати у цій квартирі до смерті. Він надавав необхідну допомогу [PERSON] по господарству та при необхідності її лікування, але це не було умовою для переходу до нього права власності на квартиру, сплачував комунальні послуги за квартиру. \~ \~ \~ \~Тому вважає, що підстав для визнання договору дарування квартири недійсним немає, так як умови договору відповідали волевиявленню [PERSON] , яка усвідомлювала сутність правочину. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 17 травня 1995 року комісією по приватизації житлового фонду Балтської міської ради та свідоцтва про право на спадщину, виданого 12 липня 2000 року Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області (т.1 а.с.50-52). \~ \~ \~ \~25 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірновою Н.С., зареєстрований в реєстрі №1873, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар квартиру під [ADDRESS] (т.1 а.49). \~ \~ \~ \~На підставі вказаного договору Балтським районним бюро технічної інвентаризації 14.06.2007 за [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру, реєстраційний номер 18802190 (т.1 а.с.16, 45). \~ \~ \~ \~Іншого житла у [PERSON] не було. Після укладення договору дарування та державної реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] [PERSON] до смерті, тобто до [INFO] , продовжувала проживати та була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Вказана обставина відповідачем не оспорюється. Абонентські рахунки на водопостачання, газопостачання та електропостачання за вказаною адресою до липня 2018 року були оформлені на [PERSON] , оплата комунальних послуг здійснювалася нею, що підтверджується відповідними відповідями КП «Балтаводоканал», АТ «Одесагаз», АТ «Одесаобленерго», розрахунковими книжками та квитанціями на оплату комунальних послуг (т.2 а.с.59, 60, 61, 68-100). 01.11.2018 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] (т.2 а.с.55). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (т.2 а.с.56). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса (т.2 а.с.127). \~ \~ \~ \~Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що зі слів [PERSON] їй відомо, що остання уклала договір довічного утримання, згідно якого [PERSON] мав доглядати її до смерті, а після її смерті у [PERSON] залишиться її квартира. [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, не могла сама пересуватися через травму стегна, але належного догляду [PERSON] їй не надавав, тому вона у 2018 році почала піднімати питання щодо неналежного виконання [PERSON] своїх обов`язків за договором, звернулася за допомогою до адвоката, тоді й з`ясувалося, що був оформлений договір дарування квартири, а не договір довічного утримання. Однак [PERSON] стверджувала, що дарувати квартиру [PERSON] вона наміру не мала, а хотіла укласти договір довічного утримання. До дня своєї смерті [PERSON] проживала в спірній квартирі та оплачувала комунальні послуги. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що вона тривалий час перебувала в дружніх стосунках з [PERSON] , часто приходила до неї. [PERSON] повідомляла їй, що в неї є опікун, з яким вона уклала договір довічного утримання, згідно якого домовилася про передачу квартири за договором довічного утримання, уклала договір довічного утримання, і якби вона подарувала йому квартиру, то він би міг вигнати її з квартири. [PERSON] надавав допомогу [PERSON] в ремонті даху, догляді за домашніми тваринами, але [PERSON] потребувала більшої допомоги, та [PERSON] ухилявся від її надання. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала по-сусідству з [PERSON] , допомагала їй, так як [PERSON] хворіла, потребувала сторонньої допомоги, останнім часом пересувалася за допомогою ходунків. Доводилося викликати лікарів до [PERSON] , робити їй уколи. [PERSON] , який мав доглядати за нею, належної допомоги не надавав, через що у них почалися скандали. [PERSON] розповідала, що підписала документ відносно квартири, але не читала його. У своїй квартирі [PERSON] проживала до смерті. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що вона є соціальним працівником та в період з 2009 до 2019 року, тобто до смерті [PERSON] , надавала їй допомогу, якої вона потребувала за станом здоров`я, оплачувала комунальні послуги від імені [PERSON] , грошові кошти для цієї мети їй надавала [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що вона до 2012 року спілкувалася з [PERSON] , і та їй повідомляла, що зробила заповіт на користь [PERSON] , так як останній доглядав її, а також що мала намір подарувати квартиру [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що вона до 2007 року спілкувалася із сім`єю [PERSON] , зі слів яких їй відомо, що [PERSON] просила, щоб вони доглядали за нею, а вона залишить їм свою квартиру, склавши заповіт. Через деякий час [PERSON] виявила бажання подарувати квартиру. [PERSON] говорила, що [PERSON] будуть допомагати їй та дивитися за господарством. Вони носили їй їжу, [PERSON] доглядав кіз, яких утримувала [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] пояснила, що вона протягом тривалого часу (приблизно з 1999-2000 років до 2010-2012 років) приходила до [PERSON] , якій допомагали по господарству [PERSON] та його дружина. Стосунки між ними були добрими. У 2007 році (дата їй відома зі слів дружини [PERSON] ) вона стала свідком розмови між [PERSON] і подружжям [PERSON] , зі змісту якого випливало, що [PERSON] бажала «переписати» свою квартиру на [PERSON] . Увечері того ж дня вона знову прийшла до [PERSON] , де знаходилися, крім останньої, подружжя [PERSON] та теща [PERSON] , які сиділи за столом, [PERSON] повідомила, що вона «переписала» квартиру на [PERSON] , так як вони їй допомагають. \~ \~ \~ \~Сукупність вказаних доказів дають підстави суду для висновку, що [PERSON] була особою похилого віку, потребувала сторонньої допомоги та мала намір передати належну їй квартиру [PERSON] за умови, що останній буде доглядати її та надавати допомогу. \~ \~ \~ \~Доводи відповідача про те, що [PERSON] усвідомлювала сутність договору дарування і не оспорювала його протягом тривалого часу, тобто з 2007 року до 2018 року, а подала позов тільки після того, як склала заповіт на користь [PERSON] , суд знаходить неспроможними, так як зазначеними доказами підтверджено, що [PERSON] мала намір укласти договір, за яким [PERSON] мав доглядати її та надавати допомогу, а належна їй квартира перейде у його власність після її смерті. Крім того, заповіт на ім`я [PERSON] нею був складений тільки 01.11.2018, тобто після звернення [PERSON] до суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину\~не може\~суперечити цьому\~Кодексу,\~іншим актам\~цивільного законодавства,\~а також\~інтересам держави\~і суспільства,\~його моральним\~засадам. \~Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. ( ч.3 ст.203 ЦК України). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. (ч.5 ст.303 ЦК України). Відповідно доч.1 ст..229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Як встановлено ст..717 ЦК України \~за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. \~ \~ \~ \~Отже, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не тільки про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Таким чином [PERSON] вважала, що при укладенні спірного договору було узгоджено надання їй \~ [PERSON] догляду та допомоги, як особі похилого віку, тобто фактично вона помилилася відносно правової природи правочину. Також будучи особою похилого віку, вона за станом здоров`я дійсно потребувала стороннього догляду, тому, укладаючи спірний договір, помилялася щодо правової природи правочину, прав та обов`язків, які виникнуть після його укладення між сторонами. На користь такого висновку свідчить і той факт, що [PERSON] іншого житла не мала, з часу укладення оспорюваного правочину, тобто з 2007 року і до своєї смерті, тобто до 2019 року, проживала в квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS] . Про порушення свого права [PERSON] стало відомо у 2018 році, що підтверджується показами свідків, її зверненням до Балтського ВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.67), а також зважаючи на той факт, що у неї не було примірника оспорюваного договору дарування, так як один примірник залишався у приватного нотаріуса, другий видавався обдарованому, тобто [PERSON] . За таких обставин договір дарування квартири підлягає визнанню недійсним із застосуванням наслідків, передбачених ч.1 ст.216 ЦК України, а саме зобов`язання відповідача звільнити квартиру. Враховуючи, що до закінчення судових дебатів у справі сторона позивача у справі зробила заяву про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, призначається судове засідання для вирішення питання про судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved