overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй, згідно свідоцтва про право власності на житло №1123 від 04.11.1993 року, частку квартири [ADDRESS]. Заповіту немає. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його рідна сестра [PERSON] - відповідач по справі. [PERSON] на спадщину не претендує, з заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON], померлої [INFO], до нотаріальної контори не зверталась. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва у зв'язку з тим, що не виділені частки в праві спільної сумісної власності, відсутній факт родинних відносин позивача із спадкодавцем, а також факт належності [PERSON], померлій [INFO], правовстановлюючого документу. На підставі цього позивачу було рекомендовано звернутися до суду для вирішення вищезазначених питань. У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить визначити за ним, [PERSON], померлою [INFO], та [PERSON], померлим [INFO], за кожним з них по 1/3 частки квартири [ADDRESS], встановити факт родинних відносин [PERSON] з матір'ю [PERSON], померлою [INFO], встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO], свідоцтва про право на житло №1123 від 04.11.1993 року, виданого згідно розпорядження Управлінням житлового-комунальним господарством міськвиконкому №Т-1936 та зареєстрованому Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №19п-576 на ім'я [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на 1/3 часку квартири [ADDRESS] після матері [PERSON], померлої [INFO], як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Таким чином на підставі ст.ст.370, 1222, 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом після діда [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] року його дід [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS]. Заповіту немає. Спадкоємцями за правом представлення є позивач [PERSON] та [PERSON] - внучка спадкодавця та відповідач по справі. [PERSON] спадщину прийняв фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем. [PERSON] від спадщини відмовилась шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва у зв'язку з тим, що він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю факту його родинних відносин із спадкодавцем. У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити факт його родинних відносин з дідом [PERSON], померлим [INFO] року, встановити факт постійного проживання [PERSON] з дідом [PERSON], померлим [INFO] року та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] після діда [PERSON], померлого [INFO] року, як за спадкоємцем за правом представлення. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Таким чином на підставі ст.ст.1222, 1266, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 16.06.2012 року та мешкали однією родиною до жовтня 2013 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття дитини. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та потребує додаткової матеріальної допомоги, оскільки отримує державну допомогу на малолітню дитину у розмірі 130 грн, тому просить суд стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини його заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, будь-яких заперечень до суду не надав, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки забов,язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, а відповідач зобов,язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги на її утриманя у розмірі 1/4 частини частини його заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Згідно ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з червня 2011 року та по теперішній час відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає, за комунальні послуги не сплачує, її особистих речей в квартирі не залишилось. Будь яких перешкод відповідачу у користуванні квартирою не чинилось. Відсутність відповідача в квартирі понад шість місяців є підставою для визнання її такою, що втратила право користуватись жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, зі згоди позивача, позов слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що згідно акту КП «Житлово-експлуатаційна організація №14» відповідач з червня 2011 року та до теперішнього часу в квартирі не проживає її приміщенням не користується, - а.с.8. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, слід визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] внаслідок відсутності понад шість місяців за цією адресою, зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві виклала наступні обставини. 19.04.2004 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Запорізькою сільською радою Веселівського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 02. Факт укладення шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Дошлюбне прізвище [PERSON]. Сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19 квітня 2001 року Запорізькою сільською радою Веселівського району Запорізької області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07 квітня 2009 року Запорізькою сільською радою Веселівського району Запорізької області. Діти проживають разом з нею та відповідачем за однією адресою. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, стосунки в сім'ї не склались. За час проживання в шлюбі погляди на побут розходились, у зв'язку з чим у сім'ї виникли сварки та непорозуміння. Сторони припинили ведення господарства, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. До судового засідання позивачка надала заяву в якій просить позов задовольнити та справу розглянути без її участі та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок позивач залишає за собою. Відповідач в судове засідання надав заяву в якій вказав, що з позовом згоден та просить справу розглянути без його участі. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матір'ю. Вивчивши матеріали справи та враховуючи думку позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що сім'ю зберегти неможливо, так як сторони фактично шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає , що шлюб дійсно потрібно розірвати. Таким чином подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них , що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватись присвоєним прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі просить відновити дошлюбне прізвище , а саме « [PERSON] ». За домовленістю між сторонами діти залишаються проживати з матір'ю. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок позивач залишає за собою. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Єланецького районного суду від 14.11.2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. А тому просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утриманння сина в розмірі 400 грн., оскільки на даний час не працює. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по слідуючим підставам. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В ході розгляду справи встановлено, що син проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, допомоги на утримання сина позивачці не надавав. Оскільки відповідач зобов'язаний утримувати дитину і доказів про надання коштів на її утримання не надав, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то враховуючи викладені обставини, вік, матеріальне становище та стан здоров'я малолітнього сина, стан здоров'я відповідача, який не надав суду доказів свого матеріального стану, відсутності у відповідача інших дітей та утриманців, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, який йому необхідно буде сплачувати на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. Вказані кошти повинні сплачуватися відповідачем до повноліття дитини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбних відносинах з 26.11.2004 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитини проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.3. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.4. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбних відносинах, від шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь позивача в утриманні дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані займатися вихованням і матеріальним забезпеченням своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Суд, визначаючи розмір аліментів, приймає до уваги те, що відповідач працездатний, не є інвалідом, фізично здоровий. Дитина також фізично здорова, її утримання не потребує значних додаткових матеріальних витрат, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 2009 року. За час стосунків з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає в добровільному порядку, хоча працює, має постійний заробіток та можливість надавати допомогу на утримання дитини. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує сина в добровільному порядку. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання тобто до 25.01.2015 року, посилаючись на те, що їх син навчається у ВПУ №21 у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила викладені у заяві фактичні обставини. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, підтвердив факт згоди [PERSON] виплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання у розмірі визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до представлених документів [PERSON] є батьком [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 12.09.1995 року), який є учнем ВПУ №21 (довідка №952 від 02.10.2013 року). Як було встановлено у судовому засіданні з пояснень сторін, на даний час між батьками повнолітнього відсутня домовленість, щодо здійснення оплати його навчання. Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] працює водієм ТОВ НК «Енергопівдень», інших утриманців не має. Відповідно до ст. ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно п.20 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судпми окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши сукупність наданих сторонами доказів, позицію представника відповідача, висловлену у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, а той потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв'язку зі здійсненням навчання на денній формі обмежено його можливість заробляти кошти для власного забезпечення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved