Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

22 грудня 2014 року ПП Виробнича фірма «ГіС» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення шкоди спричиненої неправомірними діями робітника при виконанні своїх трудових обов'язків. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 01 березня 2013 року на підставі особистої заяви від 28 лютого 2013 [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду слюсаря по ремонту металургійного обладнання 5-го розряду до ПП ВФ «ГіС». В трудовому договорі від 01 березня 2013 року, який підписаний особисто [PERSON], оговорювалися правила та умови роботи на підприємстві, які пов'язані з виконанням виробничих завдань на території ПАТ МК «Азовсталь», а також чітко оговорювались штрафні санкції за порушення режиму підприємства, які полягають в компенсації ПП ВФ «ГіС» матеріальної шкоди відповідного розміру виставленого ПАТ МК «Азовсталь». Відповідачем [PERSON] 11 березня 2013 року було порушено умови договору, в наслідок чого 12 березня 2013 року був виданий наказ № 10-к про звільнення останнього за п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. Даний наказ [PERSON] не був оскаржений. Відповідно до умов контрактної угоди від 01 березня 2013 року, у зв'язку з порушенням правил розпорядку на території комбінату ПАТ МК «Азовсталь» робітником ПП ВФ «ГіС» [PERSON], роботодавець повинен сплатити ПАТ «МК» Азовсталь» штраф в сумі 10000 гривень, у зв'язку з чим позивачем 19 червня 2013 року на користь ПАТ «МК»Азовсталь» було сплачено зазначену суму. Також під час звільнення [PERSON] було утримано із його заробітній плати в рахунок погашення штрафу суму 409,70 гривень. Враховуючи вище викладені обставини справи, ПП ВФ «ГіС» була спричинена матеріальна шкода в розмірі 10000,00 гривень в наслідок неправомірних дій відповідача, тому позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON], на користь ПП ВФ «ГіС» матеріальну шкоду з урахування утриманої суми в розмірі 9590,30 гривень, а також судові витрати. Представник позивача ПП ВФ «ГіС» - Антипюк О.О. у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час слухання у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Наказом ПП «ГіС» № 9-к від 01 березня 2013 року [PERSON] було прийнято на роботу слюсарем по ремонту металургійного обладнання 5-го розряду, на підставі особистої заяви від 28 лютого 2013 року та трудового контракту від 01 березня 2013 року ( а.с.8-10). Під час прийняття на роботу [PERSON] був попереджений про особливі умови роботи, а також про особливі умови договору, в яких передбачено сплату штрафу при порушенні режиму підприємства, про що свідчить його особистий підпис ( а.с.9). Відповідно до п.1 трудового контракту від 01березня 2013 року, при порушенні режиму підприємства ПАТ «МК»Азовсталь», визначеного СТП 232-104-2011, яке повинно виконуватися ПП ВФ «ГіС», відповідно до договору підряду № 2012/14ск від 01 листопада 2011 року, а саме: поява на території комбінату в стані алкогольного сп'яніння, встановленого внаслідок медичного огляду в наркологічному диспансері міста Маріуполя, [PERSON] повинен виплатити ПП «ГіС» матеріальну шкоду, визначеного розміром штрафу, вказаного в СТП 232-104-2011, та виставленого комбінатом на розрахунковий рахунок підприємства. ( а.с.9) Згідно акту № 1436а від 11 березня 2013 року, складеного начальником зміни № 3 ТОВ «Охорона Рівне», 11 березня 2013 року о 21 годині 40 хвилин [PERSON] пройшов на територію ПАТ «МК»Азовсталь» в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння. ( а.с.11) Згідно довідки № 358 від 11 березня 2013 року, виданої КЛПУ Міським наркологічним диспансером міста Маріуполя, [PERSON] під час огляду знаходився в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненому. ( а.с.12) Згідно наказу ПП «ГіС» № 10-к від 12 квітня 2013 року [PERSON] було звільнено за ст. 40 п.7 КЗпП України у зв'язку з появою на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. ( а.с.13) . Відповідно до п. 12.1.35 договору підряду № 2012/14 ск від 1 листопада 2011 року, передбачені штрафні санкції за порушення трудового розпорядку, нормативних вимог пропускного режиму, та при нанесенні збитків майну ПАТ «МК»Азовсталь», а також за інші порушення, передбачені в додатку № 1 до договору № 2012/14 ск від 1 листопада 2011 року. Згідно п.2 додатку № 1 до договору № 2012/14 ск від 1 листопада 2011 року, за появу на території заказника чи спроба проходу через КПП в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння сума штрафних санкцій складає 10 000 гривень. Платіжним дорученням № 358 від 19 червня 2013 року, яке було виписано на підставі накладної № 36, - ПП ВФ «ГіС» сплатило на користь ПАТ «МК»Азовсталь» за порушення [PERSON] правил розпорядку суму 10000 гривень. ( а.с.15,16). Згідно довідки ПП ВФ «ГіС» у [PERSON] під час звільнення та остаточного розрахунку було утримано із заробітній плати суму 409,70 гривень. ( а.с.14). Згідно ч.1,2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх робітниками» від 29 грудня 1992 року №14, за правилами ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, робітники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну шкоду в розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку. Однак, якщо розмір матеріальної відповідальності був встановлений в укладеному з робітником контракті, шкода стягується з робітника згідно умов контракту. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачу ПП ВФ «ГіС» була заподіяна шкода в розмірі 10000,00 грн. в результаті неправомірних дій [PERSON], про наслідки яких останній був письмово попереджений при прийомі на роботу, тому позовні вимоги ПП ВФ «ГиС» до [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню, а сума заподіяної шкоди з урахуванням сплаченої суми штрафу в розмірі 9590,30 гривень підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею та документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved