Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

23 січня 2017 р. Банк звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача. Вимоги обґрунтовував тим, що 28.05.2016 р. між ним та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт, за якою вона отримала кредит у розмірі 23\~972,90 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Боржник зобовязана була погашати борг з «1» по «25» число кожного місяця. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує. Станом на 20.12.2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 28 263,11 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин двічі, 06.02.2017 р. і 23.02.2017 р. не зявилася. Про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку.. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2016 р. між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт, за якою остання отримала кредит у розмірі 23\~972,90 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців, тобто з кінцевим строком повернення 31 травня 2019 року. Боржник зобовязана була погашати борг з «1» по «25» число кожного місяця платежом в сумі 940,53 грн. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходились грошові кошти. Боржник ознайомилася і погодилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг. Судом встановлено, що боржник свої зобовязання по договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість за цим кредитним договором, що станом на 20 грудня 2016 року складає 28 263,11 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 22\~500,30 грн; -заборгованість по процентам за користування кредитом 2 624,40 грн; -заборгованість за пенею по комісією 2\~200,03 грн; -штраф 938,38 грн. Виходячи з того, що відповідач не зявилася до судового засідання, а отже ухилилася від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, а відтак, то наявні правові підстави для його стягнення.

Outcome: approved