Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

23 листопада 2020 року [PERSON] до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що в шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Донька постійно проживає із позивачем. Батько вихованням дитини не займається, матеріально її не утримує та відмовляється від цього, дитині не купляє ні одяг, ні іграшки та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо дитини. Ухвалою Печерського районного суду м. Києві від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, про день час та місце його проведення була повідомлена належним чином. До суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день час та місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі та про визнання позову в повному обсязі, наслідки йому відомі та зрозумілі. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 08 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка на день розгляду справи є малолітньою. Матеріали справи не містять відомостей про офіційне місце роботи відповідача, однак за текстом позовної заяви заявник зазначає, шо відповідач має дохід, який офіційно не зафіксований. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами не заперечувалось, що дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, згоди на утримання дитини ними до подання позову до суду досягнуто не було. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є достатнім, справедливим, та не буде порушувати майнові права дитини та його батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, суд зазначає, що позивач в разі наявності підстав не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved