Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

23 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20 грудня 2013 року між ним і ПАТ «Дельта Банк» було укладено Кредитний договір № 001-072200-201213. 9 серпня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною було відкрито виконавче провадження №59749541 за виконавчим написом приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Колейчика Володимира Вікторовича № 1327 від 9 липня 2019 року про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» в сумі 35829,61 грн. Між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» не укладалися будь-які угоди та правочини. Зважаючи на те, що виконавчий напис не відповідає вимогам закону, просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Відповідач приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому виклав пояснення на позовну заяву, в яких позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус згідно вимог чинного законодавства не має встановлювати безспірність заборгованості перед кредитором, а перевіряє лише наявність пакету документів згідно переліку та факт надіслання вимоги боржнику. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. 20 грудня 2013 року між ним і ПАТ «Дельта Банк» було укладено Кредитний договір № 001-072200-201213, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредитну картку з лімітом кредитної лінії 27200 грн. 9 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, за яким проведено у безспірному порядку стягнення заборгованості, загальний розмір якої становить 35829,61 грн. з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, судом витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. копію вказаної нотаріальної справи. Проте, вказані докази відповідачем надані не були, доказів укладення договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», а також на підтвердження факту отримання вимоги кредитора боржником в судовому засіданні не надано. За даним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною було відкрито виконавче провадження №59749541. Відповідно до ст.ст. 87 та 88\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З правового аналізу зазначених норм Закону України\~«Про нотаріат» вбачається, що основною умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є підтвердження стягувачем безспірності заборгованості. Процедура вчинення виконавчого напису врегульована Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок). Підпунктом 2.1. пункту 2 глави 16 розділу II Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 зазначено, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік). Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц зазначено, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. Під час розгляду справи такої категорії суд встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечував безспірність заборгованості за кредитним договором щодо погашення якої вчинено оспорюваний виконавчий напис, посилаючись на розмір заборгованості та її наявність перед кредитором. Зважаючи на те, що встановлення під час вчинення нотаріусом виконавчого напису безспірності заборгованості є вимогою імперативного характеру та не виконується на розсуд стягувача, суд погоджується, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не була встановлена безспірність розміру заборгованості, що визнано відповідачем приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. в письмових поясненнях, що є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Таким чином, беручи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений без дотримання вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved