Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 22.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вказаним позовом, в обґрунтування якого, послалася на таке: вона є власницею квартири 74, в будинку 3, що на 3 м-ні в місті Первомайському Харківської області. Квартира їй належить на підставі договору міни житла від 09 листопада 2004 року. Відповідач [PERSON] є сином позивача по справі та також\~ зареєстрований\~ за зазначеною вище адресою, однак\~ тривалий час там не мешкає. Наразі позивач не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача оскільки комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб . Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад 1 рік без поважних причин. Позивач до судового засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.\~\~ Відповідач до судового засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, якихось заперечень суду не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд,\~ вивчивши позовну заяву,\~ дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] є власницею квартири 74, в будинку 3, що на 3 мікрорайоні в місті Первомайському Харківської області, яка їй належить на підставі договору міни від 10 листопада 2004 року (а.с.9). Син позивача по справі [PERSON] зареєстрований за зазначеною вище адресою, що вбачається з наданої довідки від 05.09.2018\~ року за № 2894, виданої відділом ЖКГ ВК Первомайської міської ради (а.с.17), але вже більше 8 років час там не мешкає, згідно акту\~ від 17.05.2018 року за № 783, складеного комісією у складі майстра РІС [PERSON] та економіста по ДПР [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Позивач не має можливості оформити субсидію, оскільки сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача у неї не має матеріальної спроможності, це і стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобовязана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання в квартирі позивача більше року, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається і з акту від 17.05.2018 року за № 783, що в спірній квартирі відповідач не мешкає тривалий час, тобто більше року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.

Outcome: approved