Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

23 червня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 28 листопада 2014 року у Виконавчому комітеті Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 3. Від подружнього життя мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. На даний час шлюбні стосунки припинено, діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4,5), які мешкає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 23 червня 2017 року до їх повноліття. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 23 червня 2017 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі, так як відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд вважає за необхідне задовольнити позов у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved