Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

22.12.2014 року ПрАТ Київ-Дніпровське МППЗТ звернулося до суду з позовом до МПП Іній і [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нежитлового об'єкту № 419 від 13.03.2012 року, зареєстрованого приватним нотаріусом [PERSON] Так позивач зазначив, що за вказаним договором відповідач МПП Іній передав у власність відповідача [PERSON] 18/100 часток в праві власності на нежитловий об'єкт, розташований за адресою: смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, вул. Промислова, 7. В договорі зазначено, що за бажанням продавця до покупця відійшли залізничні колії №№ 52, 53, які у т.ч. входять до складу вищезазначеного нежитлового об'єкту. Позивач не погоджується із зазначеним договором купівлі-продажу саме в частині продажу колій №№ 52, 53. Стверджує, що дані колії є його власністю і в даний час щодо зазначеного майна тривають інші судові спори. За такого позивач вважає, що спірний договір слід визнати недійсним в частині продажу залізничних колій №№ 52, 53. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали і підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача МПП Іній позов не визнав і подав письмові заперечення. (а.с. 64-72) В судовому засіданні представник даного відповідача пояснив, що позивач не є власником залізничних колій №№ 52, 53 і не довів це право. Тому представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими і зазначає про відсутність правових підстав для їх задоволення. Також представник позивача МПП Іній вважає спосіб захисту прав обраний позивачем таким, що не відповідає вимогам законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що спірний договір купівлі-продажу укладений з додержанням вимог ЦК України та з нотаріальним посвідченням. Вважає, що вимоги позивач, який зазначає себе власником майна, на її думку не підлягають захисту шляхом визнання спірного договору недійсним, так як позивач не є стороною в цьому договорі. Одночасно відповідач [PERSON] клопотала про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 46, 47) Заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх представників сторін та, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 13.03.2012 року відповідачі уклали договір купівлі-продажу 18/100 часток в праві власності на нежитловий об'єкт (далі за текстом спірний договір). Згідно цього договору відповідач ПП МПП Іній передав у власність відповідача [PERSON] 18/100 часток у праві власності на нежитловий об'єкт, розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, смт. Ольшанське, вул. Промислова, 7. В абз. 2 п.п. 1.1. даного договору зазначено, що за бажанням продавця (ПП МПП Іній) у користування покупця ([PERSON]В.), окрім іншого майна, відходять залізничні колії № 52 579 м, № 53 - 409 м. Спірний договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] за реєстровим № 419. (а.с. 22, 23) Судом також встановлено, що спірне майно неодноразово переходило у власність інших юридичних та фізичних осіб, у зв'язку з чим виконком Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області видавав нові свідоцтва на право власності новим власникам. Зокрема, власником спірного майна було МПП Іній, якому у 2011 році виконком Ольшанської селищної ради видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно (рішення № 68 від 20.07.2011 р.), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.03.2008 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] (а.с. 8, 17) В подальшому, після укладення відповідачами 13.03.2012 року спірного договору, за заявою [PERSON], як засновника ТОВ Транссклад ОМ, виконком Ольшанської селищної ради рішенням № 33 від 02.04.2012 р. видав ТОВ Транссклад ОМ свідоцтво про право власності на нерухоме майно з присвоєнням нової адреси: смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, вул. Промислова, 7-б. До його складу увійшло і спірне майно. Згідно довідки КП ММБТІ станом на 05.02.2013 року спірне майно зареєстроване за ТОВ Транссклад ОМ. (а.с. 51-53) Сторонами, що беруть участь у розглядуваній справі, клопотання про залучення ТОВ Транссклад ОМ в якості нової сторони не заявлялося, що в силу ст. ст. 32, 33 ЦПК України є їхньою прерогативою. В порядку адміністративної юрисдикції позивач оскаржив рішення виконкому Ольшанської селищної ради № 4 від 22.01.2008 р. прийняте останнім щодо спірного майна (справа № 1417/1726/12). Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.10.2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 року, адміністративний позов ВАТ Київ-Дніпровське МППЗТ задоволений. (а.с. 8, 12-15) 26.05.2014 року у цій справі відкрите касаційне провадження Вищим адміністративним судом України за касаційною скаргою ТОВ Транссклад ОМ. Рішення за наслідками касаційного розгляду на даний час не прийняте. (а.с. 122-125) Крім того, в провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області також знаходиться адміністративна справа № 480/2319/14-а за позовом ПрАТ Київ-Дніпровське МППЗТ до виконкому Ольшанської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення № 68 від 20.07.2011 р. та рішення № 33 від 02.04.2012 р. в частині оформлення права власності на залізничні колії №№ 52, 53, яка не розглянута. (а.с. 107, 108) Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. В розглядуваному спорі такими особами є відповідачі по справі ПП МПП Іній і [PERSON] Позивач у спірному договорі такою стороною не виступає. Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України. Однак, статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. В розглядуваному спорі позивач вважає себе власником спірного майна, але, як було зазначено вище, не є стороною правочину. Виходячи з цього, його право не може бути захищеним шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст. 215, 216 ЦК України. За загальним правилом ст. ст. 387, 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача. З огляду на викладене та з урахуванням способу захисту права, обраного позивачем, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. Судові витрати по справі належить віднести на рахунок позивача. Одночасно заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed