Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] [PERSON] в м. Маріуполі Донецької області\~ на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2015 року В квартирі окрім нього зареєстровані відповідачі [PERSON] та її донька [PERSON] Проте вже тривалий час вони не проживають в квартирі, не оплачують комунальні послуги та не беруть участь в її утриманні. Наявність реєстрації відповідачів у помешканні створює для позивача низку додаткових витрат.\~ Вважаючи, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом, просить визнати їх такими, та зняти їх з реєстрації. Позивач [PERSON] до суду не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.\~ Відповідач [PERSON], яка діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON],\~ у судове засідання не зявилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради у судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Служби, при винесенні рішення просив максимально врахувати інтереси дітей. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] [PERSON] в м. Маріуполі Донецької області належить на праві власності [PERSON]\~ на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1344. Зазначений факт підтверджується\~ Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За відомостями Департаменту\~ адміністративних послуг Маріупольської міської ради в квартирі [ADDRESS] [PERSON] в м. Маріуполі Донецької області зареєстровані, зокрема,\~ [PERSON], [PERSON] та [PERSON]\~\~\~\~\~ Згідно акту\~ КСН «Азовець» від 16.08.2018 року за адресою: м.Маріуполь, вул.Імені [PERSON][ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не мешкають з\~ липня 2015 року по теперішній час. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірної квартири понад рік. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]\~ понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим ухвалити рішення про визнання їх такими, що втратили\~ право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в цій частині. Крім того, у позовній заяві позивач просив суд\~ зняти з реєстраційного обліку відповідачів. Статтею 7 закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, зі змісту даного нормативно-правового акта вбачається, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням за законом є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання, тому\~ вирішення питання щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку у квартирі не входить до компетенції суду, тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial