Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

22.01.2019 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 09.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 626. А також уточнила вимоги, щодо аліментів та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2007 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено актовий запис № 626. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач в позові зазначає, що за час проживання з чоловіком склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Між сторонами відсутні взаєморозуміння та спільні інтереси, розбіжності та непорозуміння, щодо подальшого сімейного життя. Сторонни спільного господарства не введуть приблизно 2 роки, сім`я фактично розполась. Крім того, позивач зазначає, що з відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання спільного сина. Позивач у судовому засіданні позов підтримує. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище набуте в шлюбі «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09.06.2007 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено актовий запис № 626 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.10.2007 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2783 (а.с. 6). Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, сім`я існує формально, позивач на примирення не згодна. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте в шлюбі « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить із такого. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на сина - [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved