Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 22.02.2017 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача\~ суму заборгованості в розмірі 180\~000,00 грн., а також судові витрати в сумі\~ 1 820,00 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що 02 лютого 2014 року відповідач взяв у позивача в борг 182\~000.00 грн. в строк до 01.09.2014 року, про що було складено письмову розписку. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобовязання у порядку та у строк, зазначений у розписці, та борг до теперішнього часу не повернув, у звязку з чим позивач\~ звернувся до суду з\~ позовом\~ про стягнення заборгованості за договорами позики. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся через оголошення в газеті «Луганщина» та на офіційному сайті Біловодського районного суду Луганської області, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України\~ відповідач вважається повідомлений про час і місце слухання справи з часу опублікування оголошення.\~ З заявами про слухання справи у його відсутності або перенесення слухання справи до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 12.13,81 ЦПК України\~ сторони та інші особи, які приймають участь у справі,\~ мають\~ рівні\~ права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~ або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми\~ правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~\~ Суд розглядає справу\~ в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Крім того, вимоги ст. 526 цього Кодексу вказують на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ст. 530 ЦК України. Стаття 625 ЦК України, вказує на те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З\~договору займу №2/02/2014 від 02.02.2014 року та розписки про отримання позики, яка також по суті є письмовим договором позики, що укладений між сторонами, вбачається, що\~ [PERSON]\~ 02.02.2014 року\~ взяв в борг у [PERSON] 182\~000,00 грн. в строк\~ до 02.09.2014 року\~ (а.с. 4-5),\~ про строк повернення позики вказано представником позивача і на\~ сторінці 1 позовної заяви, а тому суд вважає\~ доведеним строк повернення позики саме 02.09.2014 року, оскільки оригінал розписки знаходиться саме у позивача. В визначеній в розписці час відповідачем борг позивачу не повернутий, що стало підставою для звернення позивача до суду. В прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з [PERSON] борг у розмірі 180\~000.00 грн. З врахуванням того, що відповідно до ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог, з заявами про уточнення позовної вимоги позивач до суду не звертався, суд приходить до висновку, що позов\~ підлягає задоволенню\~ в сумі 180\~000,00 грн. В зв'язку з тим, що з [PERSON] підлягає стягненню борг у розмірі 180\~000,00 грн., з урахуванням положень ст.. 141 ЦПК України підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення судового збору, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви, у розмірі 1800,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046-1047,1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved