Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

22.12.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 17.06.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» назву якого змінено на ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/10/898, відповідно до якого позичальнику надано кредит в сумі 14280,00 дол. США строком до 17.06.2015 року, зі сплатою 14,00% річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/10/898 від 17.06.2008 року. Відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним договором, не погашає належним чином щомісячно, відповідно до умов кредитного договору, заборгованість за кредитним договором. Станом на 29.10.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість 3709,18 дол. США, що еквівалентно 84890,11 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3010,29 дол. США, що еквівалентно 68894,97 грн., заборгованості за відсотками 698,89 дол. США, що еквівалентно 15995,14 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 3709,18 дол. США, що еквівалентно 84890,11 грн. та судовий збір у розмірі 1273,35 грн. В судове засідання представник позивача не зявився,\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, але просили розстрочити виконання рішення суду на сім років у звязку з тим, що [PERSON] перебуває у скрутному фінансовому становищі в силу економічної кризи в країні, його дохід за 2015 рік склав 16800 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 27.06.2008 року був укладений кредитний договір № 014/10/898, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 14280,00 дол. США строком до 17.06.2015 року, зі сплатою 14,00% річних. Відповідно до п.2.1 кредитного договору позичальник зобовязався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 17.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль»та [PERSON] укладено Договір поруки № 014/10/898, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника, які виникають з умов кредитного договору. У випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків (п.3.1 Договору поруки). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення відповідачем зобовязання, забезпеченого порукою, відповідач і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і відповідач, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вимогами ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідачем [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувались, станом на 29.10.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 3709,18 дол. США, що еквівалентно 84890,11 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3010,29 дол. США, що еквівалентно 68894,97 грн., заборгованості за відсотками 698,89 дол. США, що еквівалентно 15995,14 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказана заборгованість підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Відповідач [PERSON] своєю заявою просить розстрочити виконання рішення суду строком на 7 років. Відповідно до ст.217 ЦПК України надання відстрочки або розстрочки виконання є можливим і при ухваленні судового рішення. Перевіривши доводи сторін, суд дійшов до висновку що заява про розстрочку судового рішення підлягає задоволенню частково, оскільки є наявні обставини, що утруднюють виконання рішення та зазначені в заяві обставини є винятковими, зокрема скрутне фінансове становище відповідача, проте вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує ступень вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави ту обставину, що розстрочка виконання судового рішення на протязі семі років може суттєво порушити права банку як стягувача та вважає можливим розстрочити виконання рішення суду на 3 роки з встановленням щомісячного платежу у розмірі 2358,06 грн. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1273,35 грн. (по 636,68 грн. з кожного) підлягають стягненню з відповідачів на підставі\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved