Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] надмірно виплачені кошти в сумі 1423 гривні 28 копійок. Свої вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» У лютому 2011 року [PERSON] звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва (далі Управління) про зобов'язання провести перерахунок пенсії відповідно до статті 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік з 01.03.2010 року. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.04.2011 року Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі зобов'язано зробити перерахунок та виплатити [PERSON] пенсію виходячи з показника середньої заробітної плати за 2009 рік з 24.08.2010 року з урахуванням проведених нарахувань здійснених 2010-2011 роках. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2011 року (отримана Управлінням 05.12.2013 року вх. №13825/05) постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04.04.2011 року було скасовано, та відмовлено в задоволені позову [PERSON], у зв'язку з чим виникла переплата пенсійних коштів. 21.01.2014 року листом №101 управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера - [PERSON]. Переплата виникла за період 05.12.2013 р. по 31.01.2014 р. в сумі 1423,28 грн. виникла у зв'язку зі скасуванням рішення суду. Відповідача було повідомлено про наявність факту переплати пенсії листом-повідомленням від 10.06.2014 року вих. №8175/06, проте до цього часу [PERSON] до Управління не звертався та не відшкодував коштів отриманих, ним, у зв'язку з переплатою. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся. Вивчивши матеріали справи, суд вирішив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.04.2011 року Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі зобов'язано зробити перерахунок та виплатити [PERSON] пенсію виходячи з показника середньої заробітної плати за 2009 рік з 24.08.2010 року з урахуванням проведених нарахувань здійснених 2010-2011 роках. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2011 року (отримана Управлінням 05.12.2013 року вх. №13825/05) постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04.04.2011 року було скасовано, та відмовлено в задоволені позову [PERSON], у зв'язку з чим виникла переплата пенсійних коштів. 21.01.2014 року листом №101 управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера - [PERSON]. Переплата виникла за період 05.12.2013 р. по 31.01.2014 р. в сумі 1423,28 грн. виникла у зв'язку зі скасуванням рішення суду. Відповідача було повідомлено про наявність факту переплати пенсії листом-повідомленням від 10.06.2014 року вих. №8175/06, проте до цього часу [PERSON] до Управління не звертався та не відшкодував коштів отриманих, ним, у зв'язку з переплатою. Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статею 1215 Цивільного кодексу України передбачені підстави за яких безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, а саме: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою «добровільно», за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Таким чином, аналізуючи норми даної статті можна стверджувати, що законодавець встановлює три виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Згідно до норм статті 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. У статті 387 Цивільного кодексу України зазначається, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved