Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

23.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 18.04.2015 року в м. Первомайську Миколаївської області помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку № 73 по вул. Ковпака в м. Первомайськ Миколаївської області та земельної ділянки для його обслуговування. У встановленому законодавством порядку [PERSON] звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька, про що отримала [PERSON] про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі. 16.12.2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок їй було відмовлено. Листом № 1277/02-14 від 16.12.2015 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки право власності на житловий будинок в КП «Первомайське МБТІ» не зареєстроване. Так, 17.02.1958 року [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво житлового індивідуального будинку. Згідно з даними технічного паспорту, будинок був прийнятий в експлуатацію у 1958 році. 18.05.2000 року він став власником земельної ділянки, що призначена для його обслуговування. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена особою набувається нею. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, спадкодавець правомірно володів, користувався та розпоряджався своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з викладеного вище, перешкод для проведення реєстрації права власності на будинок у батька позивачки не було, але у звязку зі смертю, питання щодо реєстрації права власності залишилося неврегульованим. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Первомайської міської ради в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до положень ст. 1258, 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 08.04.2015 року. Єдиною спадкоємицею за законом є позивачка. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: житловий будинок № 73 по вул. Ковпака в м. Первомайськ Миколаївської області та земельна ділянка для його обслуговування. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину на будинок, через те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме реєстрація права власності на належний померлому житловий будинок не була проведена в КП «Первомайське МБТІ». Спадкодавець 17.02.1958 року отримав дозвіл на будівництво житлового індивідуального будинку та згідно з даними технічного паспорту, будинок був прийнятий в експлуатацію у 1958 році. 18.05.2000 року [PERSON] став власником земельної ділянки, що призначена для обслуговування вказаного будинку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved