Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

23.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 31.12.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сторони з дитиною проживали в м. Саратов в Російській Федерації, однак після сварки позивачка з донькою виїхали на постійне проживання до України. Починаючи з її виїзду, відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на утримання дитини. Позивачка надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частині від усіх видів заробітку. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку встановленому Конвенцією про правову допомогу і правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальних справам, 1993 р. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 23.09.2016 року було надано міжнародне доручення компетентному суду Російської Федерації вручити повідомлення про час судового розгляду, а також про допит відповідача. 16.05.2017 року доручення повернуте до Дзержинського міського суду Донецької області у зв'язку з неможливістю виконання Ленінським районним судом м.Саратова внаслідок неявки відповідача у судові засідання. При цьому Ленінським районним судом м.Саратова надані докази проживання відповідача на території [ADDRESS] Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі з 31.12.2015 року та мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати доньку, хоча має таку можливість. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем, відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу таку матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, є здоровою, працездатною особою, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved