Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

22.04.2014 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити неправильність внесення запису Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції за № 39 від 27 березня 2002 року в свідоцтво про народження дитини [PERSON] [INFO] народження, свідоцтво про народження дитини Серія [NUMBER] від 27 березня 2002 року; внести виправлення в записи Київського відділу реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції за №39 від 27 березня 2002 року [PERSON], [INFO], виправивши на [PERSON], [INFO], як у її молодших сестер та брата. В своїй заяві посилається на те, що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції при складанні запису були допущені помилки у виданому свідоцтві про народження дитини [PERSON], серії [NUMBER], а саме [PERSON] - це ім'я батька [PERSON], а [PERSON] - це ім'я батька [PERSON]. Заявник вказує на те, що неправильний запис здійснений Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції порушує права дитини, так як не можливо оформити проїздний документ на дитину, що і стало причиною для звернення до суду з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву не підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 березня 2002 року зроблено відповідний запис за № 39, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], де батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Заявник стверджує, що при переводі документу громадянина Ісламської республіки Афганістану [PERSON] переводчик допустив помилку, а саме помилково зазначив, що [PERSON] це прізвище, проте вірно повинно бути вказано, що [PERSON] - це ім'я, а [PERSON] - це ім'я батька. В результаті чого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції при складанні запису були допущені помилки у виданому свідоцтві про народження дитини [PERSON], серії [NUMBER], а саме [PERSON] - це ім'я батька [PERSON], а [PERSON] - це ім'я батька [PERSON]. Як вбачається із матеріалів справи, заявник звертався до відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 39 від 27.03.2002 року, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, проте йому було відмовлено у внесенні змін, так як не було припущено помилки - прізвище та ім'я заявника записане відповідно до паспорту [NUMBER] від 30.08.2002 року, виданого Посольством Афганістану у Києві, а посвідка на постійне проживання заявника не може бути підставою для підтвердження правильного написання прізвища та імені заявника. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Крім того, за змістом частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. З огляду на викладене, оскільки внесення змін актового запису про народження до компетенції суду не відноситься, та більш того суд в порядку окремого провадження не може зобов'язувати будь-кого вчинювати певні дії, а від так заява в цій частині задоволенню не підлягає. Більш того, відомості про батька дитини були внесені на підставі заяви про встановлення батьківства, підписаної як заявником, так і матір`ю дитини [PERSON] на підставі паспорту [PERSON] [NUMBER], виданого посольством Пакістану. Статтями 189, 190 Кодексу про шлюб та сім`ю, що був чинний на той час, передбачено, що реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення, а в разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав чи неможливості встановити місце її проживання - за заявою батька. На підставі акта про встановлення батьківства органи реєстрації актів громадянського стану вносять відомості про батька в актовий запис і видають нове свідоцтво про народження дитини. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Змістом ст. 257 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, перебування. Отже, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, не породжує юридичні наслідки для заявника, тобто від нього не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а відтак є юридично байдужим та не підлягає встановленню у порядку встановленому ст. ст. 256, 258 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід залишити без задоволення. З урахуванням викладеного, на підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: dismissed