Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

23 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1991 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають . Позивач у позові зазначив, що шлюбні відносини між ними були припинені з причини взаємного непорозуміння через різні погляди на сімейне життя що перешкоджає подальшому підтриманню та збереженню сімейних відносин. На підставі зазначеного позивач вважає, що шлюбні стосунки відновити не можливо, родина розпалась і тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 15.09.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи надала до суду письмову заяву у якій зазначила, що проти позовних вимог стосовно розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва, що міститься в матеріалах справи, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено та зареєстровано 15 листопада 1991 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про що складено відповідний актовий запис про шлюб № 1193. Від шлюбу сторони не мають малолітніх або неповнолітніх дітей. Суд встановив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони фактично спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми, вставили почуття любові один до одного. Сторони відновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають про що свідчать особисті заяви сторін підтримання вимог позивачем та визнання вимог про розірвання шлюбу відповідачем. Стаття 24\~Сімейного Кодексу\~України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved