Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

24.03.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є студентом третього курсу денного відділення Бахмутського медичного коледжу, з платною системою навчання, та потребує матеріальної допомоги, оскільки вона не має джерел доходу, стипендію не отримує, несе витрати на проїзд до місця навчання, оплату проживання в гуртожитку, харчування. Організація навчального процесу і його інтенсивність не дають їй обєктивної можливості працевлаштуватися. Батьком позивача є відповідач [PERSON]. Матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює без офіційного працевлаштування. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку, щомісячно, до закінчення навчання або досягнення 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до свідоцтва про народження позивача серії І-НО № 684112, виданого повторно 19.06.2015 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 3) [PERSON], [INFO], уродженка м. Словянська Донецької області, громадянка України, (РНОКПП [NUMBER]), зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджено відповідною копією її паспорту. (а. с. 2) Відповідно до довідки № 159 від 13.03.2017 року, виданої КЗ «Бахмутський медичний коледж», [PERSON] дійсно навчається у медичному коледжі та є студентом ІІІ курсу денного відділення. Термін навчання з 01.10.2014 року по 30.06.2018 року. (а. с. 19) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення 23-х років за умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України №3 від 15.05.2006р., при вирішенні спору про стягнення аліментів на дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обовязку утримувати її, а обовязок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-Х1У (із змінами та доповненнями) максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 188 СК України за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що, згідно зі свідоцтвом про народження позивача, її батьком є відповідач [PERSON], який в порушення ст. 199 СК України не у повному обсязі виконує свої обовязки по утриманню дитини до закінчення навчання. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобовязання, кошти на утримання позивача повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2018 року. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоровя та матеріальне становище позивача, яка є студентом денного відділення, власних доходів не має, потребує матеріальної допомоги, платника аліментів, який працездатний, стан здоровя задовільний. З урахуванням вищенаведених обставин у сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved