Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

22.04.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання громадянина таким, що втратив право користування житлом, а саме кв. [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.07.2020 року, шлюб розірвано. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу з відповідачем проживає разом з позивачем. Під час перебування в шлюбі з відповідачем, позивач за нотаріально посвідченим Договором дарування квартири отримав в дар окрему три кімнатну кв. [ADDRESS] , зареєстрував за собою право власності на отриману нерухомість, зареєстрував проживання відповідача [PERSON] та неповнолітньої дочки [PERSON] ,2008 року народження, в належному йому нерухомому майні - вище зазначеній квартирі, де вони разом проживали. Спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалось, вона зловживала алкоголем і тому задовго до офіційного розірвання шлюбу, а саме в 2019 році вони фактично припинили подружні стосунки, а в лютому 2020 року взагалі перервали спільне проживання і стали мешкати в різних адресах: позивач з донькою залишився проживати в належній квартирі, а відповідач [PERSON] залишила його, дитину і з квартири виїхала до м. Києва. Таким чином, з кінця лютого 2020 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] за місцем свого постійного поживання та реєстрації в належній позивачу квартирі не проживає, комунальну платню не сплачує, де вона мешкає зараз - позивачу не відомо, оскільки вона з ним не спілкується і стосунків не підтримує. Фактично відповідач [PERSON] на протязі року відсутності продовжує залишатися зареєстрованою в квартирі, що належить позивачу. Через наявність реєстрації відповідача в належній йому квартирі, житловими органами проводяться додаткові нарахування комунальних платежів, що для нього обтяжливо. Крім того, реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі, окрім матеріальних витрат також заважає йому повною мірою здійснювати свої права по користуванню і розпорядженню належним йому нерухомим майном. Для усунення порушення своїх прав він змушений звернутися до суду з даною заявою, просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір. Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 27.08.2021 року, розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи, відзиву на позов не подала. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Симоненко О. В. у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, та просила суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.07.2020 року, шлюб між сторонами, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 01.09.2020 року. На підставі Договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О. О., 29.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1574, [PERSON] належить кв. [ADDRESS] та зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності Номер запису: 16 в книзі:8додП-877. Згідно довідки № 4297 від 26.03.2021 року виданої відділом реєстрації місця проживання громадян за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] від 29.03.2021 року, за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] , [PERSON] , 1987 року народження, не проживає з лютого 2020 року. Статтею 41 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більше 1 року, якщо інше не встановлене законом, або домовленістю між ним та власником житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що позивачем доведено про не проживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved