Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

22.11.2019 року позивачка звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про зобов`язання повернути майно, стягнення заборгованості з оплати орендної плати та стягнення неустойки за Договором оренди автотранспортного засобу з правом викупу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.12.2018 року вона передала свій автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель SENS, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в оренду з правом викупу громадянину [PERSON] , що підтверджуються Договором оренди автотранспортного засобу з правом викупу №1 від 10.12.2018 року та Актом прийому-передачі автотранспортного засобу в оренду з наступним викупом. У свою чергу орендатор [PERSON] прийняв в оренду даний автомобіль разом із правовстановлюючими документами. Відповідно до умов Договору оренди автотранспортного засобу орендар зобов`язаний з дати підписання даного договору до 15 числа наступного місяця сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі 200 доларів США щомісячно до моменту виплати повної вартості автомобіля, згідно вимог п. 1.2, 1.4 та 2.1 даного Договору оренди. [PERSON] були сплачені наступні суми: 14.01.2019 року - 5000 гривень, 01.03.2019 року - 1000 гривень та 27.04.2019 року суму у розмірі 2500 гривень, інформація про що міститься у графіку здійснення платежів. Після цього і по сьогоднішній день жодної грошової суми за даний автомобіль [PERSON] на користь орендодавця не сплачував. Окрім цього орендарем не було повернуто автомобіль, що є предметом договору оренди, у законне володіння власника. Позивачем також було зазначено про спроби розшуку [PERSON] , однак його телефонний номер був відключений, за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] його знайти не вдалося. Всупереч умовам договору, незважаючи на неодноразові звернення позивача відповідачем не повернуто орендоване майно та продовжується його використання. Враховуючи викладене, позивачка просить розірвати договір оренди автотранспортного засобу з правом викупу № 1, укладений 10 грудня 2018 року між нею та відповідачем; зобов`язати відповідача повернути їй автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель SENS, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , червоного кольору; стягнути на її користь пеню за прострочення сплати орендних платежів; стягнути заборгованість з оплати орендної плати. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.03.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 02.10.2020 року на адресу суду від позивачки надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель SENS, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , червоного кольору та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля. Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року позивачці відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 12.10.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів За принциповими положеннями ст.12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно статей 78, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що позивачем 10.12.2018 року було передано автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель SENS, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в оренду з правом викупу громадянину [PERSON] , що підтверджуються Договором оренди автотранспортного засобу з правом викупу №1 від 10.12.2018 року та Актом прийому-передачі автотранспортного засобу в оренду з наступним викупом. Договір оренди автотранспортного засобу з правом викупу, акт приймання-передачі автотранспортного засобу та графік здійснюваних платежів у рамках договору №1 від 10.12.2018 року містять особисті підписи орендаря та орендодавця. Відповідно до умов п.1.2 Договору автомобіль надається в оренду орендатору на умовах володіння та користування. Після внесення орендатором усіх орендних платежів з моменту вчинення ним останнього платежу орендної плати, автомобіль переходить у власність орендатора. Пунктом 1.3. Договору встановлено, що з моменту виплати усієї суми орендної плати орендодавцю орендар отримує право на переоформлення за власний рахунок технічного паспорту на власне ім`я. Також відповідно до п. 6.1 після отримання орендодавцем від орендаря всієї суми грошових коштів, вказаній у п.1.4. Договору, автомобіль переходить у власність ( володіння, користування та розпорядження орендодавця). Відповідно до пункту 1.4. відповідно до домовленості сторін вартість автомобіля з урахуванням амортизації, технічного стану, товарного вигляду та попиту на автомобільному ринку становить 4000 (чотири тисячі) долл.США. Відповідно до п. 2.1. та 2.2. Договору, орендар був зобов`язаний починаючи з дати підписання договору до 15 числа наступного місяця здійснювати платежі в розмірі 200 (двохсот) долл. США кожного місяця до моменту повної виплати вартості автомобіля (4000 долл. США) шляхом перерахування коштів на особовий рахунок орендодавця у банку за курсом НБУ на день виплати, або шляхом передачі готівки. При цьому, відповідно до п. 2.3. Договору у випадку здійснення прострочення платежів орендатор зобов`язаний сплачувати орендодавцю штраф - пеню в розмірі 5% за кожен день прострочення від суми чергових платежів. Договір було укладено строком на 20 місяців (п. 7.1. Договору) У відповідності до п. 7.2. Договір може бути розірвано орендодавцем у односторонньому порядку при систематичному (більше двох разів) невиконанні Орендатором своїх обов`язків по відповідному договору у частині, що стосується своєчасних платежів по сплаті орендної плати. У випадку розірвання орендодавцем договору на цих підставах, автомобіль та технічний паспорт до нього повертаються орендодавцю протягом 2 робочих днів. Згідно акту приймання-передачі автотранспортного засобу орендодавець [PERSON] передала, а орендар [PERSON] прийняв автомобіль у користування. Відповідно графіку здійснення платежів [PERSON] сплатив наступні суми грошових коштів: 14.01.2019 року суму у розмірі 5000 гривень, 1.03.2019 року суму у розмірі 1000 гривень та 27.04.2019 року суму у розмірі 2500 гривень. Особисті підписи орендаря у графіку здійснення платежів відсутні. У вересні 2019 року позивачка звернулась до Центрального відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області з письмовою заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності по факту шахрайства щодо незаконного привласнення її автомобіля шляхом введення її в оману, що вказує, що майно фактично повернено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму (оренди) транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином положення п. 2.3 Договору оренди автотранспортного засобу узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України з приводу стягнення неустойки у вигляді пені за кожний день прострочення від суми чергових платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. У відповідності до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Позивачем було проведено розрахунок заборгованості відповідача з урахуванням несплачених орендних платежів, які підлягають сплаті з огляду на неповернення орендарем предмету договору та розрахунок пені за прострочення сплати орендних платежів за період з дати підписання договору по 01.11.2019 року, який відповідачем не спростовано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, беручи до увагу той факт, що відповідачем фактично визнано позовні вимоги позивачки, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] .. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 3083,02гривень.

Outcome: approved