Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

21 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2015 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 64\~764,41 грн. з урахуванням процентів за користування коштами, комісії та неустойки (а.с.а.с. 2 4, 20). Представник позивача до суду не зявився, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за його відсутності (а.с. 19). Відповідач до суду також не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2015 року між сторонами було укладено договір про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) №5323305, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 49\~896,16 грн. під 30,0% річних (а.с.а.с. 5, 6, 10). Відповідач неналежно виконує свої зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у нього перед позивачем станом на 27.02.2017 року утворилася заборгованість у сумі 64\~764,41 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с. 12), а саме: -основна заборгованість 49\~896,16 грн.; -проценти 4\~329,23 грн.; -комісія 117,81 грн.; -пеня 10 421,21 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачеві грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми. За правилами, визначеними кредитним договором, у разі порушення відповідачем зобовязань, покладених договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обовязкових платежів (неустойка). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. Частиною першою статті 14 ЦК передбачено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються. Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити. У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача компенсацію судових витрат у сумі 1 600,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved