Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

23 грудня 2019 року Деснянським районним судом м. Чернігова ухвалено рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Під час розгляду справи 23.12.2019, до закінчення судових дебатів, представником позивача було зроблено відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. 27.12.2019 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу з квитанцією №23/19 про сплату за надання правової допомоги в сумі 4000 грн., актом приймання-передачі наданих послуг та договором про надання правничої допомоги від 20.08.2019. Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, про час там місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи фактичні обставини справи та надані представником позивача докази, суд дійшов висновку, що заявлена стороною позивача сума витрат за надання правничої допомоги в розмірі 4000 грн. відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання стягнення судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Враховуючи те, що в даному позивача звільнено від сплати судового збору, то відповідно до положень статті 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позовні вимоги було задоволено повністю та стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved