Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

23.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на його користь на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки доходу [PERSON] щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 01.09.2012 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 962. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. 19.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з ним. Відповідач проживає окремо, працює та має регулярний заробіток, проте матеріальної допомоги на утримання сина не надає та відмовляється в добровільному порядку вирішувати питання про сплату аліментів, хоча за законом зобов'язана утримувати сина, що змушує його звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Додатково зазначили, що відповідно до висновку Святошинської районної у м. Києві Державної адміністрації від 13.04.2017 року за № 107-40/3000, місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] визначено з батьком - позивачем у справі [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась повторно, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності або клопотань про відкладення судового засідання не надійшло. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази прийшов до наступного. Судом встановлено, що 13.04.2016 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженки м. Києва, громадянки України, ідентифікаційний код [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (тобто до [INFO] року) (а.с. 49-52). Вирішено питання розподілу судових витрат. (а.с. 48-52). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року задоволено заяву відповідача [PERSON] та скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року у цивільній справі №755/22732/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с. 87). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2016 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини та об»єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним. (а.с. 118-119). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Як убачається із матеріалів справи, 01 вересня 2012 року, сторони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 962 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно 25 березня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2015 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано (а.с. 3). Як встановлено у судовому засіданні спільна дитина сторін на момент звернення з позовом до суду і по день ухвалення повторного заочного рішення проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Малолітній [PERSON], [INFO] дошкільний заклад не відвідує, а знаходиться вдома під наглядом бабусі - матері позивача [PERSON], яка перебуває з 15.02.2017 року по 14.08.2017 року у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, у зв»язку зі станом його здоров»я. Згідно висновку Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], комісією з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на засіданні 07.04.2017 року рекомендовано визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом із батьком, громадянином [PERSON]. Відомостей того, що висновок Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини відповідачем оскаржується, у суду не має. Відповідно до листів Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.02.2017 року №40/316 та від 27.03.2017 року №40-823 [PERSON] в період з травня 2015 року по березень 2017 року із заявами щодо захисту своїх прав стосовно виховання малолітнього сина [PERSON] до служби не зверталась. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що добровільної угоди між сторонами, щодо утримання матір'ю малолітнього сина - [PERSON], [INFO] не досягнуто. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За даними довідки від 05.01.2016 року виданої Київською міською клінічною лікарнею № 6, [PERSON] з 08.12.2014 року по теперішній час працює в Київській міській клінічній лікарні № 6 на посаді медичної сестри травмпункту. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, виходячи із положень закону, який регулює спірні правовідносини, у всіх інших випадках, ніж передбачено ст. 184 СК України, визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Враховуючи, що відповідач працевлаштована та має дохід, підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім»ї. За правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту довідки виданої Київською міською клінічною офтальмологічною лікарнею «Центр мікрохірургії ока» від 03.03.2016 року та Управління охорони здоров»я Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» від 27.03.2017 року № 36/624 вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO] хворіє, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: Рецидивуючий обструктивний бронхіт. Вроджена катаракта правового ока та потребує лікування (а.с. 42). Після повторного шлюбу зареєстрованого 20 квітня 2016 року відповідач змінила прізвище на «Клименко». 22.02.2016 року у відповідача народилась друга дитина - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого 13.05.2016 року Солом»янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 58). Непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], народження у розмірі 1/4 частки заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову - з 23 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial