Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

22 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.06.2019 у розмірі 10 122,28 грн. станом на 25.05.2020. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 102 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 13.06.2019 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, [PERSON] зазначив в заяві наступне: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх даних згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 5.16 Умов і правил обслуговування фізичних осіб у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами але не більше 50% від суми, одержаної клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не надавав, на прохання позивача погасити заборгованість не реагував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.05.2020 року становить 10 122,28 грн. та складається тіла кредиту і яку відповідно до ст.ст. 1054, 1048, 1049 ЦК України позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 13.06.2019 [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг відповідно до якої просила банк відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. Матеріали справи містять Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не підписані відповідачем. Згідно з наданим банком розрахунком, за період з 25.06.2019 по 25.05.2020 заборгованість відповідача за договором від 13.06.2019 становить 10 122 грн. 28 коп. та складається з тіла кредиту. Відповідно до положень ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В анкеті-заяві від 13.06.2019 розмір кредитного ліміту, базова процентна ставка за кредитом, відповідальність за порушення зобов`язання не визначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути 10 122,28 грн., зазначаючи про те, що вказана сума є тілом кредиту, тобто сумою фактично отриманих та використаних відповідачем коштів. Однак, суд погодитись з таким твердженням не може, оскільки безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 13 червня 2019 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить ані розміру встановленого кредитного ліміту, ані розміру відсотків за його користування, ані строку повернення кредиту (користування ним), ані відповідальності за порушення умов договору. Обґрунтовуючи право вимоги, позивач посилався на складений та підписаний ним же розрахунок заборгованості за договором та Умови обслуговування рахунків фізичної особи, які містять Витяг з Умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не підписані сторонами. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами та правилами ознайомився відповідач та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву 13.06.2019. Зазначення в Умовах та правилах обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів про ПІБ споживача, дату підпису та його підписання вказаних Умов шляхом накладення електронного цифрового підпису не підтверджено позивачем належними доказами. Матеріали справи не містять даних про те, що особа відповідача [PERSON] була належним чином ідентифікована та верифікована та те, що вказані документи на момент підписання заяви 13.06.2019 взагалі містили такі умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, відповідальності за порушення зобов`язання та саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах та порядку їх нарахування. Тобто підписання таких умов відповідними електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису [PERSON] банком не підтверджено. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - банку. Враховуючи, що розмір фактично отриманих та використаних відповідачем коштів за кожним фактом такого отримання, позивачем не зазначений, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем [PERSON] отримано та використано 10 122 грн. 28 коп. кредитних коштів. Суд вважає, що позивач має право відповідно до ст.530 ЦК України вимагати повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, якщо фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті. Зазначений висновок суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17. Відповідно до ст. ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем не доведено наявності заборгованості відповідача за тілом кредиту у вказаній в позовній заяві та розрахунку сумі, оскільки кредитний ліміт встановлений позивачем в жодному документі не визначений, вказаний лише в позовній заяві, доказів розміру фактично отриманих відповідачем [PERSON] коштів суду не надано. Жодний складений позивачем документ не містить відомостей щодо отримання відповідачем будь-якої суми кредитних коштів, тому правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 10 122, 28 грн. у суду відсутні. Таким чином, позовні вимоги не доведені, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed