Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

23 лютого 2021 року на адресу суду надійшов вказаний позов. Як підставу позову позивач зазначає, що в період з 05 березня 2015 року по 11 листопада 2020 року він проходив військову службу у відповідача та має загальну вислугу років у 31 рік та 3 місяці. Наказом командира військової частини від 10 листопада 2020 року №238 його було виключно зі списків частини з 11 листопада 2020 року у зв`язку зі звільненням його у запас за підпунктом «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Під час проходження служби його разом із сім`єю було поставлено на квартирний облік у частині, але в подальшому рішенням житлової комісії від 17 листопада 2020 року їх знято з квартирного обліку у зв`язку із звільненням позивача із лав ЗСУ. Позивач вважає вказане рішення протиправними, оскільки звільнення його в запас не було підставою знімати його з квартирного обліку. З наведених вище підстав просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] , оформлене протоколом №22 від 17 листопада 2020 року про зняття з квартирного обліку позивача у зв`язку із закінченням контракту; 2) зобов`язати відповідача поновити позивача на квартирному обліку з часу подання ним рапорту про постановку на квартирний обліку з 07 серпня 2000 року у загальній черзі та з 18 травня 2015 року у пільговій черзі. Позивач у судове засідання не прибув, але його представник звернувся до суду із письмовою заявою з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у письмовому відзиві позов заперечив. В судове засідання свого представника не направив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 05 березня 2015 року по 11 листопада 2020 року позивач проходив військову службу у відповідача. Наказом командира військової частини від 10 листопада 2020 року №238 його було виключно зі списків частини з 11 листопада 2020 року у зв`язку зі звільненням його у запас за підпунктом «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». На момент звільнення позивач має загальну вислугу років у 31 рік та 3 місяці. Під час проходження військової служби, а саме з 07 серпня 2000 року, його разом із сім`єю було поставлено на квартирний облік в загальній черзі, а з 18 травня 2015 року у першочерговій черзі (25 років вислуги) (а.с.5). Однак в подальшому, рішенням житлової комісії від 17 листопада 2020 року, яке оформлено протоколом засідання комісії №22, позивача та членів його родини знято з квартирного обліку у зв`язку із звільненням із військової служби (а.с.6). Надаючи правову оцінку вказаному рішенню житлової комісії відповідача, суд зазначає таке. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання. Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Так, згідно чинного на момент взяття позивача на квартирний облік Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 (далі Положення № 20), військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті, а саме: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік (пункт 13). На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінет Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок). Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку). Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 487/5835/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18, від 19 травня 2020 року у справі № 683/2198/18, від 24 вересня 2021 року у справі №748/303/20, від 12 березня 2021 року у справі №127/15109/18. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В розглядуваному випадку, позивач з 07 серпня 2000 року був зарахований в загальну чергу на квартирний облік для отримання житла у м. Луцьку, та з 18 травня 2015 року включений в список військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень у зв`язку із вислугою у 25 років; звільнений із військової служби у запас за підпунктом «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; має вислугу років у Збройних Силах України понад 20 років, тому підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, не настали. Зважаючи на вищевикладене, рішення житлової комісії відповідача є протиправним, а позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати позивача слід покласти на відповідача, а саме 1 816,00 грн. сплаченого судового збору та 5\~200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved