Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

22.08.2019 року позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений 19.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №54. Шлюбні відносини припинені з квітня 2018 року, сторони мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл майна немає. Позивач вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 19.06.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 54 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, ст. 51 Конституції України, ст. 16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, зазначив у позовній заяві про те, що він не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила суд відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на відшкодування понесених нею судових витрат за рахунок відповідача.

Outcome: approved