Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

22 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Золочівського районного суду Харківської області з вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 303707,15 гривень - заборгованості за кредитним договором №DN81AR03110012 від 07.09.2007 року та 3037,07 гривень судових витрат. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що 07.09.2007 року ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний №DN81AR03110012 (надалі Договір). Згідно Договору ПАТ КБ «Приват Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 72901,36 грн. на термін до 05.09.2014 року, а відповідач зобов`ячалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Кредитного договору. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду, сплативши судовий збір 3037 гривень 07 копійок. Представник позивача Цапок Ю.П., що діє на підставі довіреності від 29.08.2013р., в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав з мотивів наведених у позові, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилася, по суті позовних вимог пояснила суду, що її чоловік брав вказаний кредит на придбання автомобілю, однак помер, не виплативши його. Вона передала автомобіль третім особам, які мали його використовувати та одночасно погашати заборгованість за кредитом, проте її обманули і вона залишилася без машини, яку банк забрав у рахунок погашення частини боргу та величезною сумою заборгованості. Зазначила, що та сума, яка підлягає стягненню занадто велика для неї, щоб вона могла її погасити, просила зменшити суму пені, яка підлягає стягненню з огляду на її скрутне матеріальне становище, оскільки вона після смерті чоловіка втратила все майно, зараз проживає разом з непрацездатною матір`ю похилого віку, [INFO], за якою здійснює догляд, а тому не може піти працювати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 07.09.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №DN81AR03110012. Відповідно до п. 1.1, 1.2. Договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом видачі готівки через касу або шляхом перерахування на рахунок, вказаний у договорі. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Позичальник доручає банку проводити погашення заборгованості по даному кредитному договору у строк передбачений Договором за рахунок грошових коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці. (а.с. 9) Частина 1 ст. 1054 ЦК України надає поняття кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 7.1 договору банк зобов`ячався надати позичальникові кредитні кошти на строк з 07.09.2007 р. по 05.09.2014 р. включно у вигляді не поновлювальної лінії (далі Кредит) у розмірі 72901, 36 грн. Щомісяця, починаючи з наступного місяця, в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1172,26 грн. для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (а.с. 14). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання, так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк. ПАТ КБ «Приват Банк» видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 72901,36 грн. (а.с. 14). В порушення вимог Договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплати процентів не виконувала, внаслідок чого у неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилась заборгованість, що станом на 06.06.2014 року становить 303707,15 гривень, що складається з 42642,94 гривень - заборгованості за кредитом, 87426,23 гривень - заборгованості за процентами за користування кредитом, 16071,80 гривень заборгованості за комісією за користування кредитом, 157566,18 гривень - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором (а.с. 8). Порушенням зобов'язання в розуміння положень ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статті 611, 612 ЦК України передбачають, наслідки порушення зобов'язання, так кредитор може вимагати виконання зобов'язання та відшкодування завданих збитків, зокрема сплати неустойки. Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, пунктом 4.1. Договору передбачено, що при порушенні відповідачем будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 Договору банк має право нарахувати, а відповідач зобов`язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (а.с. 13). Визначаючи розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] перебуває у скрутних матеріальних обставинах, пов`язаних з доглядом за матір`ю похилого віку, а також враховує те, що розмір пені за кредитом значно перевищує розмір спричиненої шкоди, а тому встановлює розмір пені у розмірі тіла кредиту, що складає 42642,94 грн. Так, визначаючи загальну суму заборгованості, суд відповідно до розрахунку заборгованості станом на 06.06.2014 року, обчислює 42642,94 гривень - заборгованості за кредитом, 87426,23 гривень - заборгованості за процентами за користування кредитом, 16071,80 гривень заборгованості за комісією за користування кредитом, 42642,94 гривень - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, що складає 188783,91 гривень. За таких обставин суд доходить висновку, про часткову обґрунтованість позовних вимог та стягує з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 188783,91 гривень. Крім того, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційні задоволеній частині вимог: судовий збір 1887,83 гривень.

Outcome: partial