Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

22 листопада 2019 року до суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Виконком Куликівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, відповідно до вимог якої, просить встановити факт належності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS] на підставі рішення Радехівського райвиконкому №46 від 27.03.1990р. виданого на ім`я [PERSON] ; встановити факт належності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , державного акту на право приватної власності на землю, серії І -ЛВ №071962, площею 1,5087 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Куликівської сільської ради, виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будинок, виданим на підставі рішення Радехівського райвиконкому №46 від 23.03.1990 р., належить будинок [ADDRESS] , зареєстровано і записано в реєстрову книгу №12 від 27.03.1990р. При видачі свідоцтва про право власності на будинок в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на будинок її ім`я записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом її імені в паспорті громадянина України, що був виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області від 01.10.1998 року, на підставі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 26.01.1938 року, де її ім`я зазначене, як « [PERSON] ». З приводу виправлення зазначених помилок, у свідоцтві про право власності на будинок, вона звернулася усно до Куликівської сільської ради, проте, їй була надана усна відповідь, що виконком Куликівської сільської ради не може внести виправлення у відповідне свідоцтво про право власності на будівлю і зазначає, що вона повинна звернутися з метою вирішення цієї проблеми до суду. Таким чином, з метою надання її можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме будинком [ADDRESS] встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] від виконкому Куликівської сільської ради, виданого на підставі рішення Радехівського райвиконкому №46 від 23.03.1990 р. належить їй, відомості із паспорту та свідоцтва про народження [PERSON] . Також, у Державному акті на право приватної власності на землю, серії І - ЛВ №071962, на земельну ділянку, площею 1,5087 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Куликівської сільської ради, її ім`я помилково було написано « [PERSON] ». На даний час, виникла об`єктивна потреба виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Було проведено інвентаризацію земельної ділянки та складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, визначення кадастрового номеру земельної ділянки. В результаті чого було виявлено невідповідність написання імені в державному акті на право власності на землю. Виготовлення технічної документації не видається можливим оскільки різниться зазначене її ім`я у правовстановлюючих документах, тому вона змушена звернутися до суду. Внаслідок таких, помилок, зміни її імені, на даний час, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчує її особу та правовстановлюючими документами, які були видані на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності на будівлю та державного акта на право приватної власності (а.с.2-4). Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися. Заявник подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримує повністю та просить суд її задовільнити в повному обсязі (а.с.30). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.28). Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що відповідно до копії паспорта, серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 1998 року Радехівським РВ УМВС України у Львівській області, заявником є [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Із копії картки платника податків від 04.08.2004 року вбачається, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.7). З Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 26 березня 1956 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.8-8 зворот). Разом з тим, свідоцтво про право приватної власності на будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , видане Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації 27.03.1990 року, реєстраційний номер 12, на ім`я « [PERSON] » (а.с.11) Крім того, Державний акт на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №071962 від 02.04.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14928, виданий на ім`я « [PERSON] » (а.с.9-10 зворот). Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved