Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

23 лютого 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. У своїх вимогах позивач з врахуванням заяви від 22.08.2016 року просить: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою в гуртожитку по [ADDRESS]; визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою в гуртожитку по [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 1991 році [PERSON] організацією Держтелерадіо УРСР видано ордер на жилу площу у гуртожитку, відповідно до якого [PERSON] та членам його сім'ї передано у користування кімнату [ADDRESS]. На момент видачі ордера [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] До складу їх сім'ї входив також їх спільний син [PERSON]. Рішенням Радянського районного суду м. Києва від 12 березня 1998 року, [PERSON] виселено з гуртожитку Національної радіокомпанії України по [ADDRESS] у зв'язку із звільненням з роботи. Рішення суду набрало законної сили 23.03.1998 року та [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням. З моменту набрання рішенням законної сили [PERSON] не з'являвся за вказаною адресою та не користувався житлом. 22 липня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Отже, [PERSON] та [PERSON] набули право на користування житлом та залишилися проживати у гуртожитку після виселення відповідача [PERSON]. Проте 09 жовтня 2013 року [PERSON] подав заяву про реєстрацію місця проживання своєї доньки від шлюбу з [PERSON] - [PERSON], [INFO], та [PERSON] була зареєстрована за місцем реєстрації свого батька в кім.[ADDRESS]. Як зазначає позивач, відповідачі за зазначеною адресою не проживають, житлово-комунальні послуги не споживають та не сплачують їх. Так як відповідач та його донька не проживають в кімнаті, вони вважаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та її представник відмовилися в частині позовних вимог щодо зняття з реєстраційного обліку [PERSON], проте заяви не надали, підтримали вимогу про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заперечення, в яких зазначає, що оскільки його реєстрація не була скасована, тому його донька зареєстрована на законних підставах. Донька не має іншого житла та місця проживання, він не в змозі проживати разом із позивачкою. На підставі зазначеного просить відмовити в задоволенні позову до доньки [PERSON]. В заяві від 09.09.2016 року відповідач [PERSON] не заперечує проти зняття з реєстрації його і його доньки [PERSON] та не заперечував проти задоволення позову. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (стаття 57 ЦПК України). Частиною 1 статті 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (частина 1 статті 60 ЦПК України). Вислухавши сторони, свідка, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] займають кімнату [ADDRESS] на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку [NUMBER]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 22.07.1997 року. 26.11.2011 року було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] [PERSON] народилася [INFO], як вбачається з копії свідоцтва про народження. Батьками дитини згідно свідоцтва про народження є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописки) від 30.12.2015 року вбачається, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (власник особового рахунку) з 1988 року, [PERSON] (колишня дружина) з 1991 року, [PERSON] (син) з 1991 року, [PERSON] (дочка [PERSON]) з 2013 року. Актами, складеними комісією ТОВ «Київжитлосвіт» від 10.02.2014 року, комісією ТОВ «Комфортна Вежа» від 16.12.2015 року та комісією ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» від 19.08.2016 року підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у кв. [ADDRESS]. Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось позивачем та третьою особою, на даний час вона з сином володіє та користується кімнатою в гуртожитку, несе витрати по її утриманню. Відповідач та його дитина від іншого шлюбу тривалий час не проживають в кімнаті. Рішенням Радянського районного суду м.Києва від 12.03.1998 року виселено [PERSON] з гуртожитку Національної радіокомпанії України по [ADDRESS]. Частина 1 статті 71 ЖК УРСР визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на даний час не є членом сім'ї позивача. Як пояснив позивач, вона не надає згоди, на проживання сторонніх осіб у кімнаті, що належить їй на праві власності. Відповідач суду не надав доказів, що позивач будь-яким чином чинить перешкоди в користуванні йому кімнатою. Діючим законодавством не передбачено право сторонніх осіб користуватись квартирою без згоди власника, проте донька не є сторонньою особою позивачу. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 1998 року. Отже, так як [PERSON] з 1998 року не проживає в кімнаті, не є членом сім'ї [PERSON], внаслідок цього він втратив право користування зазначеною кімнатою, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved