Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

22.07.2020 р. заявник [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд м.Миколаєва з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки, призначивши заявника [PERSON] його опікуном. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що [PERSON] народився [INFO] в місті Миколаєві. Його батьками були [PERSON] та [PERSON] , які, як відомо заявниці, 15.08.2000р. відмовилися від дитини. [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , який належить останньому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2020р. Зазначила, що [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. У нього спостерігається зниження пам`яті на теперішніі та минулі події, розгубленість, метушня, дратівливість, агресивність, образливість, відчуття страху, упертість, порушення сну, постійні скарги на головний біль, неадекватна поведінка в звичайних життєвих ситуаціях, він не контролює свої емоції, конфліктний, проявляє емоційно-вольову нестійкість. У хлопця дуже низький рівень знань, слабка пам`ять та збіднений словниковий запас слів. Він дійсно не може самостійно забезпечити собі нормальне життя, має обмеження в самообслуговуванні, в здатності до самостійного пересування, орієнтації, в здатності спілкування та в здатності контролювати свою поведінку, а тому через свій стан здоров`я [PERSON] постійно потребує стороннього догляду і опіки. Посилаючись на вказані обставини заявниця була вимушена звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені у заяві підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України. Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби. Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , страждає на психічне захворювання, є людиною з інвалідністю ІІ групи з дитинства та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та нагляду, йому рекомендовано спостереження у лікаря психіатра, епілептолога, нагляд, обстеження, лікування у сімейного лікаря (невропатолога, кардіолога, окуліста). Заявник постійно проживає разом з [PERSON] та доглядає за ним, внаслідок наявного захворювання, обмежений у здатності до спілкування та контролю власної поведінки, внаслідок чого потребує постійного стороннього догляду. Зазначене підтверджується висновком № 185 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 12.02.2020 р. Згідно з матеріалами справи батьки [PERSON] відмовилися від нього в пологовому будинку, у зв`язку з чим доглядати за ним окрім заявниці більше нікому. Внаслідок психічного захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявниці необхідно визнати [PERSON] недієздатним для призначення її опікуном задля подальшого забезпечення реалізації особистих немайнових і майнових прав та інтересів останнього, отримання державної соціальної допомоги, пенсії тощо. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 10 від 19.01.2021 р. - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ) страждає психічним захворюванням - на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, ушкодженням чи дисфункцією головного мозку, не уточнені. За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. З наданого до суду Подання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради, вбачається можливим призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його недієздатним. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Частиною 6 статті 300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] щодо визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки та призначення заявника його опікуном є цілком обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved