Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

23.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить -\~ стягнути [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 46869,87 грн., що складається з поточної заборгованості по аліментам за період з 01.05.2015 року до 01.03.2018 року у розмірі 37569,91 грн., та пені за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року у розмірі 9299,96 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 27 січня 2005 року у них з відповідачем народилася спільна дитина, [PERSON], яка проживає і знаходиться на її утриманні. За рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2006 року видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів. На сьогоднішній день, за вказаним листом, існує заборгованість, яку відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати. Дані обставини послужили підставою для її звернення з зазначеним позовом. Позивач до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.02.2005 року, серія 1-ФП № 000812. Дитина проживає і знаходиться на утриманні позивача [PERSON], про що свідчать довідки від 10.04.2018 року, №19.01.03-02/1510/18 та 10.04.2018 року, №19.01.03-02/1509/18. На підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва було видано виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дитини від 18.08.2006 року. Відповідно до повідомлення державного виконавця від 16.02.2018 року, №9011, вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Інгульському ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області. Окрім того, у боржника [PERSON], станом на 01.01.2018 р., наявна заборгованість у сумі 34645,17 грн. Згідно до наданого державним виконавцем Мунтян А.В. розрахунку від 17.04.2018 року №22339 заборгованість боржника [PERSON] станом на 01.03.2015 року до 01.03.2018 року становить 37569,91 грн. Статтею 180\~СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 СК України\~та\~ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»\~\~(надалі - Закон). За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.\~\~\~\~ Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених\~законом\~випадках. Спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів (а не про стягнення заборгованості) вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом ( ч .2-3, ч. 4 ,9 ст. 74 Закону). Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього\~Кодексу, порушено їх права та свободи (ст. 447 ЦПК України).\~\~ З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів не підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог, в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд приходить до наступного. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Як роз'яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень ч.1\~ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями\~ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 01 червня 2015 р. по справі за № 6-94цс15, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196\~СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Виходячи з викладеної правової позиції, та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, суд вважає що розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 рік складає\~9315,55 грн.: За 2016 рік: за січень: 436,50 х 1% х 31 = 135,32 за лютий:436,50 х 1% х 29 = 126,59 за березень: 994,84 х 1% х31 = 308,40 за квітень: 906,71 х 1% х 30 = 272,01 за травень: 982,57 х 1% х 31 = 304,60 за червень: 1053,70 х 1% х 30 = 316,11 за липень: 1039,35 х 1% х 31 = 322,20 за серпень: 1001,63 х 1% х 31 = 310,51 за вересень: 1045,50 х 1% х 30 = 313,65 за жовтень: 1023,77 х 1% х 31 = 317,37 за листопад: 1016,90 х 1% х 30 = 305,07 за грудень: 1321,84 х 1% х 31 = 409,77 За 2017 рік: за січень: 1177,31 х 1% х 31 = 364,97 за лютий: 1204,17 х 1% х 28 = 337,17 за березень: 1318,76 х 1% х 31 = 408,82 за квітень: 1267,51 х 1% х 30 = 380,25 за травень: 1350,13 х 1% х 31 = 418,54 за червень: 1407,53 х 1% х 30 = 422,26 за липень: 1398,51 х 1% х 31 = 433,54 за серпень: 1310,77 х 1% х 31 = 406,34 за вересень: 1414,29 х 1% х 30 = 424,29 за жовтень: 1402,61х 1% х 31 = 434,81 за листопад: 1398,51 х 1% х 30 = 419,55 за грудень: 1809,74 х 1% х 31 = 561,02 За 2018 рік: за січень: 1448,74 х 1% х 31 = 449,11 за лютий: 1476,00 х 1% х 28 = 413,28 З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення суми пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 рік у розмірі\~9315,55 грн., підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial