Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

23.09.2020 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на життя, постійні непорозуміння, окрім цього відповідач чинить відносно неї фізичне насильство. Внаслідок зазначеного сторони не підтримують подружніх відносин. За цей час позивач зрозуміла, що їх шлюб існує формально, на примирення не згідна а тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « [PERSON] ». 11.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.01.2020 року з метою вжиття заходів щодо збереження шлюбу подружжя, сторонам надано термін на примирення строком два місяці до 30.04.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник - [PERSON] , подав заяву про розгляд справи у їх відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити, Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 25.07.2011 року зареєстрували шлюб у Щирецькій селищній раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 19.09.2019 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №1053 від 19.09.2019 року. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, були безрезультатними, оскільки примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 768,40 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved