Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

23.09.2013 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.11.2013 року справу передано за підсудністю до Тельманівського районного суду Донецької області. У позовній заяві позивачка посилається на те, що 16.06.2013 р. уклала з ФОП [PERSON] договір № 84 на встановлення двох вхідних дверей та трьох металопластиковиз вікон на загальну суму 9627 грн. Оскільки такої суми не було, разом з чоловіком оформили кредит з ПАТ «Акцент-Банк». Згідно договору № 84 від 16.06.2013 р. постачальник мав встановити вікна та двері в продовж 25 днів. Однак до теперішнього часу постачальник зобов'язання за договором не виконав. Тому позивачка просить суд розірвати договір № 84 від 16.06.2013 року укладеного між нею та відповідачем, стягнути з відповідача неустойку у розмірі 483 грн. 35 коп., стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, стягнути з відповідача на користь третьої особи ПАО «Акцент-Банк» 14 791 грн. 14 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на заявлених позовних вимогах наполягала, підтвердила обставини викладені у позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивачки - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву не надав, також ним не надано заяви про розгляд справи у його відсутність. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності не надано. Про причини неявки суд не повідомила. У зв'язку з зазначеним суд ухвалює заочне судове рішення на підставі наявних у справі доказів враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає на підставі наступного. Згідно копії договору BF 84 від 16.06.2013 року, позивач та відповідач уклали його про виготовлення та установку ПВХ конструкцій. Згідно п. 2.1 договору вартість виробів складає 9627 грн., згідно п. 3.1. договору Замовник (позивачка) зобов'язаний оплатити вартість виробів, згідно п.3.2. договору Виконавець (відповідач) зобов'язаний передати у власність Замовника вироби протягом 25 (двадцяти п'яти) робочих днів з моменту укладення договору та виконання пункту 3.1. договору. Договір не підписано з боку Виконавця ФОП [PERSON] Згідно копії заяви позичальника № AN9MRX108150322 від 16.06.2013 року [PERSON] взяла кредит в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у розмірі 5518,57 грн. на оплату товару (металопластикові конструкції у кількості 3 штук) ФОП [PERSON] Згідно копії заяви позичальника № AN9MRX108150321 від 16.06.2013 року [PERSON] взяв кредит в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у розмірі 6066 грн. на оплату товару (металопластикові конструкції у кількості 2 штук) ФОП [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачкою не доведено тих обставин на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а саме позивачкою не надано доказів укладення договору BF 84 від 16.06.2013 року, не надано доказів сплати 9627 грн. відповідачу ФОП [PERSON] за «Вироби» відповідно до договору BF 84 від 16.06.2013 року. На підставі викладеного суд, вважає, що позовні вимоги позивачки є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed