Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

23 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою до Територіальної громади в особі Виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер 20.01.2015 року. 20.04.2013 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] б. 19 кв. 4. У звязку з похилим віком та хворобливим станом [PERSON] її син [PERSON] були повязані спільним побутом, вели з матірю спільне господарство, мали загальний бюджет, загальні витрати з березня 2012 року по 20 квітня 2013 року, тобто по момент смерті [PERSON] за місцем її реєстрації. В установлений законом строк [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, так як вважав, що фактично прийняв спадщину. Державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори [PERSON] 27.05.2015 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини померлим [PERSON], після смерті його матері [PERSON] У звязку з наведеним позивачка просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Цилінна б. 19 кв. 4.\~\~ Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Покровської районної у місті [PERSON] ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], зареєстрованому в Жовтневому відділі РАЦСу м. Кривого Рогу 23 червня 1989 року, актовий запис № 618 (а. с. 10). [PERSON] народився 11 жовтня 1957 року та його батьками зазначено [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а. с. 7). 09 грудня 1956 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Овсюк», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЯР №520839, виданого 09.12.1956 Жовтневим районним ЗАГС. (а. с. 6). 20 квітня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 514798, виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області. (а. с.8). 20 січня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 610649, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області. (а. с. 11). У відповідності до акту від 07.11.2016 року, складеного мешканцями будинку № 19 по вулиці Цилінна м. Кривого Рогу, [PERSON] та [PERSON] з березня 2012 року проживали за адресою: [INFO] б. 19 кв. 4. [PERSON] були повязані спільним побутом, мали спільне господарство, спільний бюджет, спільні витрати по день смерті [PERSON], 20 квітня 2013 року (а. с. 9, 102). Згідно довідки КП ЖЕО № 31 від 16.03.2015 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 24.09.2002 року по день смерті 20.01.2015, в лютому 2015 року, знятий з реєстрації у звязку зі смертю. (а. с. 46). Відповідно до інформації наданої КП ЖЕО № 14, [PERSON] на день смерті зареєстрована за адресою: [INFO], знята з реєстрації 16.05.2013 року. На день смерті [PERSON] зареєстрованих осіб за місцем її реєстрації не має. (а. с. 61). 27 травня 2015 року Державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори [PERSON], було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини померлим [PERSON], після смерті його матері [PERSON] (а. с. 12). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а. с.69-75). У відповідності до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Так, позивач просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] з березня 2012 по 20 квітня 2013 рік, тобто встановити факт необхідний для прийняття спадщини померлою особою [PERSON]. Частиною 4. ст. 25 ЦК України передбачено, що в момент смерті цивільна правоздатність фізичної особи припиняється. Отже, аналізуючи вищенаведені норми ЦК України не вбачається зазначеного позивачем способу захисту цивільного права або інтересу, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем\~між померлими особами, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Окрім вказаного Позивач звернулася до суду з позовом до Виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, а відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення\~їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»\~від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 також зазначено, що\~за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є\~територіальні\~громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Окрім цього зазначено, що помилковою є практика тих судів, які в порушення засад диспозитивності цивільного судочинства (ст.\~11\~ЦПК)\~залишають без руху позовні заяви, у яких, на думку суду неправильно визначено відповідача (наприклад, виконком місцевої ради, нотаріальна контора, бюро технічної інвентаризації (БТІ), територіальні органи Міністерства юстиції України), і надають додатковий строк позивачеві для усунення недоліків.\~У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33\~ЦПК).\~Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.\~ Разом з цим, відповідно до Рішення Криворізької міської ради №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів» п.12 визначено, що Криворізька міська рада та її виконком виступають стороною у справі відносно установлення факті, що мають юридичне значення, а отже Виконком Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу є неналежним відповідачем по даній справі. Відповідно до вимог\~ст. 33 ЦПК України, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити саме від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотання позивач повинен обґрунтовувати необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є належним відповідачем. Встановлення неналежності первісного відповідача без зясування особи, яка повинна відповідати за позовом, не дає можливості провести заміну. Подання позивачем такого клопотання означає, що він не лише згоден, а й просить про заміну неналежного відповідача належним З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права притягати належного відповідача як співвідповідача. Якщо суд вважає, що відповідач визначений неправильно і якщо позивач відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача на належного не подає, суд повинен розглядати справу далі і відмовляти у задоволенні позову. Відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача від позивача не надійшло. На підставі викладеного, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Оскільки відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи тільки в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що у межах заявлених позивачем вимог позовна заява задоволенню не підлягає. На підставі ст. ст. 16, 25 ЦК України та

Outcome: dismissed