Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

22.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2010 року по справі № 2-2753/2010 змінено розмір стягуваних аліментів та стягнуто із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час донька прийняла рішення проживати разом з батьком. Позивач повністю її утримує, забезпечує її одягом, взуттям продуктами харчування. Тому позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON], та стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали частково, прохаючи стягувати з відповідача аліменти на користь дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали, відповідачка погодилась сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, які стягувати на користь дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог позивача. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши думку сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. При визнанні позову відповідачем ухвалення судового рішення проводиться в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони не оспорюють, що перебували в шлюбі, від якого мають спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини матірю записаний відповідач. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2010 року по справі № 2-2753/2010 змінено розмір стягуваних аліментів та стягнуто із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка офіційно ніде не працює, від іншого шлюбу має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], фізично здорова та здатна сплачувати аліменти. На даний час донька [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області (а.с. 13). На даний час позивач повністю утримує свою доньку, забезпечує її всім необхідним для проживання та навчання, купує їй продукти харчування, одяг, взуття, ліки. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч. ч. 1, 2, 3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому в силу ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 2 ст.\~141\~СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови №3Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час неповнолітня дитина [PERSON] перестала проживати з матірю, а стала проживати з батьком [PERSON], тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком, та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, які стягувати на користь неповнолітньої дитини, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved