Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

22 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].На обґрунтування своїх вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем був укладений 08 серпня 2013 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів і бажає їх сплачувати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві та додатково пояснила, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, проте проживають окремо. Кошти на утримання дітей відповідач надає не регулярно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що позивач перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, тому він сумнівається у своєму батьківстві щодо молодшої дочки [PERSON]. Він постійно утримував позивача та дітей і надалі згідний сплачувати аліменти на утримання обидвох дітей. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2013 року. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Суд бере до уваги твердження позивача про батьківство відповідача стосовно [PERSON], пояснення відповідача, згідно з якими він лише ставить під сумнів своє батьківство стосовно [PERSON] й ним не заявлено клопотання про призначення судової генетичної експертизи, його згоду сплачувати аліменти на утримання обидвох дітей. Як пояснила позивач, що не заперечено відповідачем, вона проживає разом з дітьми окремо від відповідача. Кошти на утримання дітей відповідач надає не регулярно. Згідно з копією довідки про доходи № 52 від 26.02.2016 року, виданої КП «Червонограджитлокомунсервіс», [PERSON] працює у КП «Червонограджитлокомунсервіс» на посаді робітника з комплексного прибирання будинків з прилеглими територіями і її загальна сума доходу за період з 01.08.2015 р. по 31.01.2016 р. без урахування аліментів становить 6164,61 грн. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення на ім'я [PERSON] від 31.08.2016 року № 1674, позивач знаходиться на обліку у Червоноградському МУПСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 1485,00 грн. З пояснень відповідача у судовому засіданні з'ясовано, що розмір його пенсії складає близько 3700 грн. Крім того він отримує регресні виплати у сумі 3000 грн. щомісячно. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина: 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ураховуючи ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо утримання дітей, що підтверджується визнанням ним позову повністю, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved