Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

22.11.2021 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в обґрунтування якої зазначила, що вона проживає в квартирі з сином [PERSON] та онукою [PERSON] . Квартира належить їй на праві особистої власності. Тривалий час [PERSON] створює їй умови, неможливі для проживання. Систематично чинить домашнє насильство, влаштовує крики та бійки, ображає її, морально принижує, погрожує розправою, наносить побої б`є по рукам, обличчю, штовхає, душить. Погрожував вбити та задушити. [PERSON] працевлаштований в ТОВ «ЗЗКС», має дохід, проте зловживає алкогольними напоями, в стані сп`яніння поводить себе агресивно. Вона неодноразово зверталась до відділення поліції з приводу дій сина. Працівниками поліції виносились термінові заборонні приписи стосовно [PERSON] . Також він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Незважаючи на вжиті заходи, [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство. 18.11.2021 року суддя відкрив окреме провадження у справі та призначив справу до розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Лічман І.І. доводи заяви підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань або заяв про відкладення справи від нього не надходило. Суд вирішив розглядати справу за його відсутності. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Судом встановлено, що [PERSON] є сином заявника [PERSON] . Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] проживають разом в квартирі [ADDRESS] . Квартира належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Також в квартирі проживає [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] . Заявник [PERSON] неодноразово протягом останнього року зверталась до відділення поліції №5 із заявами стосовно вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства. За заявами [PERSON] тричі були винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] 24.04.2021, 30.10.2021 та 20.11.2021 року. Крім того, [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за дії, пов`язані із вчиненням домашнього насильства у відношенні матері [PERSON] та доньки [PERSON] . Проаналізувавши встановлені по справі обставини, суд погоджується із доводами заявника та її представника про наявність підстав для видачі обмежувального припису. Суду було надано достатніх доказів того, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство стосовно своєї матері. Суд вважає високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб. Ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту з метою превентивного уникнення можливості настання тяжких наслідків до кривдника необхідно видати обмежувальний припис, Раніше вжиті заходи у вигляді виданих термінових заборонних приписів, притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, не дали очікуваних результатів, тому суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис на 6 місяців. При цьому суд враховує той факт, що видача обмежувального припису фактично обмежить [PERSON] у праві користуванні квартирою, в якій він зареєстрований та проживає. Разом з тим, [PERSON] повнолітній, працевлаштований, має постійний дохід, тому має можливість проживати окремо від своєї матері. Суд визначає декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, передбачених статтею 26 Закону України № 2229-VIII. В силу ч.3\~ст.350-5 ЦПК України\~судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved