overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

23 лютого 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 27 серпня 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №1373. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 січня 2005 року в Ямпільській селищній раді Білогірського району Хмельницької області, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи по суті подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 29 січня 2005 року в Ямпільській селищній раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. Мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач позов визнала, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 454 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті її сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Ялта Автономної Республіки Крим. Обґрунтовуючи заяву зазначає, що вона не може надати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану медичний документ, необхідний для реєстрації смерті, та отримати свідоцтво про смерть. Встановлення факту смерті матері має для неї юридичне значення - є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Балаклійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, у судове засідання не з`явився, письмових пояснень, клопотань або заяв від заінтересованої особи не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. За змістом ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Вороньков Бориспільського району Київської області, його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.02.1983. [PERSON] помер у м. Ялта Автономної Республіки Крим. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надала копію лікарського свідоцтва про смерть № [NUMBER] Серії [NUMBER] від 15 лютого 2021 року, згідно з якою, [PERSON] , помер [INFO] у м. Ялта Автономної Республіки Крим. У зв`язку з видачею лікарського свідоцтва про смерть яке не створює правових наслідків для реєстрації смерті особи, внаслідок чого заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть свого сина [PERSON] . Тому з метою захисту її законних прав та інтересів суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] у м. Ялта Автономної Республіки Крим, що надасть можливість зареєструвати смерть у встановленому законодавством порядку в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 07.12.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1382. Прізвище просить їй не змінювати. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з червня 2020 року. При цьому сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 18 березня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] також надано суду заяву, за змістом якої він визнає позов та просить розірвати шлюб. Розгляд просить провести за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 07 грудня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1382, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторна) серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №510, [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.8). Як вказує позивач у позові і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони з червня 2020 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання дитини з матір`ю, чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому не вирішується судом. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 29 серпня 1992 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №133. В даному шлюбі народилось двоє дітей: син [PERSON] ( [INFO] ) та син [PERSON] ( [INFO] ). Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 1992 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Виноградівським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №133 (а.с.4). Від даного шлюбу народилось двоє дітей, одна з яких є на даний час неповнолітньою, а саме: син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаються з матір`ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. покласти на позивача, за його бажанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2016 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають малолітню доньку. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2016 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 57 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2018 року (а. с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

23 лютого 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що сторони з 21 квітня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Також позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено з жовтня 2020 року і подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя, через що виникали постійні суперечки на побутовому рівні, що вплинуло на шлюбні стосунки та призвело до відчуження та втрати почуття любові, взаємної згоди, а тому позивач вважає, що шлюб з відповідачем носить лише умовний характер і просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд не надавати сторонам час для примирення, оскільки рішення про розірвання шлюбу нею прийнято остаточно, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався. Натомість, від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, вказує на підтримання позову в повному обсязі. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

23 лютого 2021 року заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження та просить її задовольнити, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру на праві сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так в свідоцтві про право власності на квартиру його по батькові записано « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », як це вказано в його паспорті, що є технічною помилкою, яку виправити на теперішній час можливо тільки шляхом звернення до суду, тому заявник і звернувся до суду з відповідною заявою про встановлення юридичного факту. 02 березня 2021 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 березня 2021 року. У судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи Первомайської міської рада Харківської області надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав: так, паспорт серія [NUMBER] виданий 14 березня 2017 року [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , серія [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1998 року, № [NUMBER] , квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З досліджених документів, достовірно вбачається, що Свідоцтво про право власності на житло видане на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , що підтверджується співпадінням ім`ям, прізвищем, відомостями місце реєстрації в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого 14 березня 2017 року [PERSON] , [INFO] , з яких вбачається, що останній зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . З врахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи заявника, а вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

23 лютого 2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі майна, що є об`єктом права спільної часткової власності. 25 березня 2021 року представник позивача адвокат Мозольська О.М. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення. Заяву обґрунтовує тим, що, ухвалюючи рішення в цій справі, суд не в повній мірі вирішив питання про розподіл судових витрат. Згідно з рахунком №14 від 27 серпня 2020 року вартість судової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена в межах розгляду справи, становить 4 739,76 гривень. Факт оплати вартості послуг експерта підтверджується квитанцією №0.0.1822520691.1 від 02 вересня 2020 року. Разом з тим, розподіл витрат, понесених позивачем на проведення експертизи, судом не здійснено. З огляду на наведене та

Outcome: approved