Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

22 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до казенного підприємства Шосткинський казенний завод «Зірка» (далі КП ШКЗ «Зірка») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обгрунтування позову зазначила, що з 26 травня 2005 року по 31 липня 2018 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Звільнилася за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення відповідач не провів з нею остаточний розрахунок, що становить 21565 грн. 55 коп., у зв`язку з чим 19.11.2018р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області був виданий судовий наказ, який наразі перебуває на примусовому виконання та сума боргу відповідачем досі не сплачена. Посилаючись на норми ст. 117 КЗпП України, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзиву не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 15 липня 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач в період з 26.05.2005р. по 31.07.2018р. перебували у трудових відносинах. 31 липня 2018 року позивача звільнено з посади контролера 4 розряду дільниці виробництва порохів по цеху №1 - відділу технічного контролю КП ШКЗ «Зірка», за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП. В порушення приписів ст. 116 КЗпП України відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок, внаслідок чого 19.11.2018р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області був виданий судовий наказ про стягнення з КП ШКЗ «Зірка» на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 21565 грн. 55 коп. (а.с. 14) Як зазначає позивач вказана заборгованість досі не сплачена відповідачем. Останній таких доводів позивача жодним чином не спростував, відзиву не надав. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» N 13 від 24.12.1999 р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з довідкою №170-ВГБ від 20.11.2018р., виданою КП ШКЗ «Зірка», середньоденна заробітна плата позивача становить 140 грн. 64 коп. Таким чином, позивачу підлягає виплаті середній заробіток за період з 01 серпня 2018 року до 15 липня 2019 року (день постановлення рішення), що є добутком середньоденної заробітної плати (140 грн. 64 коп.) на кількість робочих днів у цей період (237 днів), та складає 33331 грн. 68 коп. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню, та, як наслідок, з відповідача слід стягнути на користь позивача вищевказану суму. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 768 грн 40 коп. судового збору, від сплати якого позивача було судом звільнено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved