Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

24.06.2021 року ТзОВ «Готельно-курортний комплекс «Карпати» в особі генерального директора ТзОВ ГКК Грицака Л.Я. звернулось в суд з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з них солідарно 49936,40 грн шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 20.11.2020 орієнтовно о 08 год.00 хв на 23 кілометрі траси Турка-Пісочна Т14-02 сталась дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок якої була пошкоджена рекламна конструкція (розтяжка), що належить на праві власності позивача. Пошкодження рекламної конструкції сталось внаслідок порушення [PERSON] правил експлуатації вантажного автомобіля MAN 35/364 державний номерний знак [NUMBER] , який використовувався ПАФ «Дністер». Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 17.02.2020 у справі №447/3393/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] є найманим працівником ПАФ «Дністер». Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 129453,60 грн. Враховуючи, що цивільна відповідальність водія транспортного засобу MAN35.364 державний номерний знак [NUMBER] , який використовувався ПАФ «Дністер» була застрахована у ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», страхове відшкодування збитків заподіяних майну позивача склало 79518,00 грн, франшиза 2600,00 грн. Таким чином різниця між вартістю ремонтно-відновлювальних робіт та розміром страхового відшкодування становить 49936,40 грн, з яких 2600,00 грн розмір франшизи. З урахуванням вищевказаного, позивач вважаючи, що має право вимагати від відповідачів солідарного відшкодування збитків, змушений звернутись за захистом своїх прав в суд, так як на письмову вимогу ПАФ «Дністер» не відреагував. Ухвалою від 25.06.2021 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 15.07.2021 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачі не скористалися процесуальним правом щодо направлення відзиву на позовну заяву. Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 17.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП та ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до вказаної постанови суду [PERSON] 20.11.2020, на автодорозі Східниця-Пісочна 22 км+200м, керуючи автомобілем марки МАН 35.364 д.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на перешкоду, а саме рекламний банер. Внаслідок падіння металевої конструкції банера було пошкоджено дорожнє покриття автодороги «Східниця-Пісочна», чим порушив вимоги п.23Б ПДР України. Крім цього, відповідно до вказаної постанови суду [PERSON] 20.11.2020, на автодорозі Східниця-Пісочна 22 км+200м, керуючи автомобілем марки МАН 35.364 д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну перед початком руху, не переконався, що кузов транспортного засобу повністю насів на раму транспортного засобу та здійснив наїзд на перешкоду (рекламний банер), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3Б ПДР України. Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт та монтажу металевої рекламної конструкції на автомобільній дорозі Т-14-02 Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочна за березень 2021 року, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю [PERSON] , завдано механічних пошкоджень, загальна вартість робіт становить 129453,60 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування становив 79518,00 грн. що підтверджується листом ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» №2366 від 05.03.2021. Таким чином, різниця між вартістю ремонтно-відновлювальних робіт металевої рекламної конструкції та розміром страхового відшкодування становить 49936,00 грн. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, передбачено, що страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Згідно п.1.7 вказаного Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Постановою суду від 17.12.2020, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності встановлено, що такий працює водієм на ПАФ «Дністер». Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , згідно листа ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» від 05.03.2021 №2366, адресованого ПП «Гірничовидобувна компанія «СДК», застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-128218554. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до страхового полісу ЕР-128218554 страховиком є ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», страхувальником Приватне підприємство «Гірничовидобувна компанія «СДК», забезпеченим транспортним засобом MAN 35.364, номерний знак [NUMBER] року випуску, шасі [NUMBER] . Відповідно до договору оренди майна (техніки) №6 від 01.08.2019 ПП «Гірничовидобувною компанією «СДК» передано в оренду ФОП [PERSON] спеціалізований вантажний самоскид MAN 35.364, реєстраційний номер [NUMBER] , колір коричневий, 2004 року випуску, шасі [NUMBER] . Отже, матеріалами справи підтверджується, що страхувальником є ПП «Гірничовидобувна компанія «СДК», а орендарем транспортного засобу, яким заподіяно майнову шкоду [PERSON] є ФОП [PERSON] , разом з тим, в позовній заяві позивач просить стягнути збитки солідарно з [PERSON] та Приватної агрофірми «Дністер». Відповідно до\~ч.1\~ст.1187\~ЦК України\~Джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Згідно ч.2 вказаної статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З вказаної норми статті випливає, що саме власник (володілець) джерела підвищеної небезпеки є відповідальним за шкоду, заподіяну таким джерелом. Вказане підтверджується і висновком Верховного Суду, зробленим у постанові від 05.12.2018 у справі №426/16825/16-ц, відповідно до якого особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки роботодавець. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.\~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей\~78, 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності та ту обставину, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог, приходить до висновку, що суб`єктом відповідальності за шкоду заподіяну позивачу ТзОВ «Готельно-курортний комплекс «Карпати» є законний власник (володілець) транспортного засобу MAN 35.364, реєстраційний номер [NUMBER] , 2004 року випуску, шасі [NUMBER] , а не водій [PERSON] . Одночасно, позивачем не доведено, що власником (володільцем) вказаного транспортного засобу є ПАФ «Дністер», так як згідно поданих позивачем документів страхувальником є ПП «Гірничовидобувна компанія «СДК», а орендарем транспортного засобу, яким заподіяно майнову шкоду [PERSON] - ФОП [PERSON] . З огляду на вказане, суд прийшов до переконання, що позов подано не до тієї особи, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено то відповідно понесені позивачем судові витрати, відповідно до вимог п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~слід віднести на рахунок позивача. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку,

Outcome: dismissed