Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

23 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогами стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. З квітня 2016 року по вересень 2018 року сторони перебували у незареєстрованому шлюбі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач та відповідач з квітня 2016 року по вересень 2018 року перебували у незареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилась дитина- син [PERSON] . З вересня 2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] повністю припинили всі шлюбно - сімейні відносини. З того часу сторони проживають окремо. Відповідач приймати участь у вихованні та повноцінному розвитку дитини не бажає, не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог частково на суму 2 тисячі гривень. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 20 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Як убачається з матеріалів справи, сторони з квітня 2016 року по вересень 2018 року перебували у незареєстрованому шлюбі. [INFO] народилась дитина - син [PERSON] , батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с. 8). Згідно положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості (договору) між батьками про сплату аліментів. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, малолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав частково так, як за усною домовленістю сторін позивач та відповідач погодили суму аліментів в розмірі 2 тисячі гривень, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Виходячи з положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положенням ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , суд виходить з того, що так як позивач та відповідач досягли усної домовленості з приводу розміру аліментів в сумі 2 тисячі гривень, а також, позивач в своїй заяві вказала, що наполягає на задоволені позовних вимог частково, суд приходить до висновку, що [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, а тому суд присуджує стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 23 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 23 квітня 2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial