Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

21 травня 2014 р. Банк звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача, які у подальшому зменшили. У обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що 08 квітня 2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого останньому надано грошові кошти в сумі 3 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з виплатою 180,0 % річних на суму залишку боргу за кредитом. Зазначили, що [PERSON] свої зобов'язанні по Договору не виконує, внаслідок чого станом на 05 травня 2014 р. утворилася заборгованість в сумі 21 452,69 грн. З посиланням на ці обставини, статті 526, 527, 530, 1054 ЦК України просили стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. У судовому засіданні представник Банку цивільний позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги Банку визнав частково. Визнає борг за тілом кредиту, але просить у задоволенні вимог відмовити у зв'язку з пропуском строків позовної давності, з посиланням на ч. 4 ст. 267 ЦК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 08 квітня 2008 р. [PERSON] подав до Банку заяву, яка разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами про надання банківських послуг, а також тарифами банку складає договір про надання кредиту (CASH-кредит). За цим договором Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3 000 грн, під 24 % річних і сплатою щомісячної комісії в розмірі 3,5 %, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2007-354 від 08 жовтня 2007 року «Про введення продукту «CASH-кредит» затверджені умови оформлення споживчого кредиту по технології «CASH-кредит», яким у разі несвоєчасного виконання договірних зобов'язань передбачена процентна ставка 180 % річних. Затверджені наказом тарифи та умови є складовою кредитного договору згідно домовленості сторін. При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі, що підтверджується його підписом на заяві про видачу кредиту та не заперечував проти них. Цю обставину відповідач у судовому засіданні не оспорював, вказав, що підписував заяву. З розрахунку заборгованості і виписки по особовому рахунку, наданих Банком, видно, що відповідач зобов'язання за кредитним договором майже не виконував, окрім погашення боргу 5 травня 2008 р. в сумі - 420 грн. Внаслідок цього, станом на 05 травня 2014 р. утворилася заборгованість в сумі - 21 452,69 грн, що складається з: - заборгованості за кредитом - 1 959,48 грн; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 11 933,56 грн; - заборгованості по комісії - 6 300 грн; - штрафу (процентна складова) - 1 009,65 грн; - штрафу (фіксована сума) - 250 грн. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованість за кредитним договором. Застосування строку позовної давності до вказаних Банком вимог, як того просив відповідач задоволенню не підлягає, оскільки пунктом 5.12. Умов і правил надання банківських послуг фізичним особам відповідач погодився зі строком позовної давності за цими вимогами в 5 років. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved