Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

23 червня 2014 [PERSON] звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилався на те, що він є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO]. 25 жовтня 2013 року близько 18-00 годин водій [PERSON], керуючи належним йому автомобілем «Ford Kuga» номерний знак [NUMBER], рухався по вул.. Сучкова м. Новомосковськ Дніпропетровської області в напрямку міста Дніпропетровськ, несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номер [NUMBER], що стояв попереду, в результаті чого останній покотився вперед та здійснив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON], [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітньому пішоходу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломом потиличної кістки зліва, забиттям головного мозку 2-го ступеню (геморагічні забої лобних долей), судбуральної гематоми правої скроневої долі малого об'єму, субарахноїдального крововиливу, забиття - розтягнення зв'язково-м'язового апарату шийного відділу хребта, синця на шиї, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечних для життя, які виникли внаслідок тупої травми, можливо, при автомобільній травмі, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 136Е від 28 лютого 2014 року. Позивач зазначив, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року [PERSON] був визнаний винним за зазначеними вище обставинами у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та відносно нього призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік; на підставі ст.. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. В зв'язку з отриманими травмами, неповнолітня [PERSON] [INFO] перебувала на стаціонарному лікування в нейрохірургічному відділенні Дніпропетровської обласної дитячої клінічної лікарні, та по 28 грудня 2013 року знаходилася на амбулаторному лікуванні. Позивач зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній [PERSON] [INFO] була завдана моральна шкода, яка полягає в тривалих фізичних стражданнях, фізичному болю, в зв'язку з ушкодженням її здоров'я, внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, дитина постійно страждає від головного болю, не може перебувати на сонці, в неї погіршився сон. Внаслідок отриманих травм неповнолітня [PERSON] не може жити повноцінним життям: займатися спортом, поїхати до літнього дитячого табору, крім того, вона повністю втратила нюх, в зв'язку з чим. почуває себе неповноцінною людиною, внаслідок ДТП вимушена постійно проходити амбулаторне лікування, потребує санаторного лікування, моральну шкоду оцінює в 50 000 грн. В зв'язку з наведеним. позивач [PERSON], посилаючись на вимоги ст.ст. 16, 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] на відшкодування завданої моральної шкоди - 50 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, посилався на підставі звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував своєї провини в наслідках дорожньо-транспортної пригоди, зазначив, що він оплатив позивачу 10 000 грн. на лікування його неповнолітньої дочки, вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути визначений судом в сумі 10 000 грн. Представник відповідача в судовому засідання позов визнав частково, посилався на обставини, зазначені відповідачем [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідач [PERSON] є власником автомобіля «Ford Kuga» номерний знак [NUMBER]. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року [PERSON] був визнаний винним скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та відносно нього призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік; на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком суду встановлено, що 25 жовтня 2013 року близько 18-00 годин водій [PERSON], керуючи належним йому автомобілем «Ford Kuga» номерний знак [NUMBER], рухався по вул.. Сучкова м. Новомосковськ Дніпропетровської області в напрямку міста Дніпропетровськ зі швидкістю приблизно 40 кмгод. Попереду в попутному напрямку рухався автомобіль Mitsubishi Outlander» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В цей час, водій [PERSON], при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти клубу ім. Кірова по вул. Сучкова № 116 м. Новомосковськ, зупинився перед пішохідним переходом щоб пропустити пішоходів. В цей момент водій [PERSON] несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля «Ford Kuga» номерний знак [NUMBER], внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номер [NUMBER], що стояв попереду, в результаті чого останній покотився вперед та здійснив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON], [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітньому пішоходу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломом потиличної кістки зліва, забиттям головного мозку 2-го ступеню (геморагічні забої лобних долей), судбуральної гематоми правої скроневої долі малого об'єму, субарахноїдального крововиливу, забиття - розтягнення зв'язково-м'язового апарату шийного відділу хребта, синця на шиї, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечних для життя, які виникли внаслідок тупої травми, можливо, при автомобільній травмі, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 136Е від 28 лютого 2014 року. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. При цьому, технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді для водія [PERSON] обумовлювало дотримання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходилося в причинному зв'язку з настанням події ДТП, та в нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. Судом встановлено, що в зв'язку з отриманими внаслідок ДТП травмами, неповнолітня [PERSON] [INFO] перебувала на стаціонарному лікування в нейрохірургічному відділенні Дніпропетровської обласної дитячої клінічної лікарні з 25 жовтня 2013 року по 14 грудня 2013 року, та по 28 грудня 2013 року знаходилася на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою з історії хвороби. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її. Оскільки [PERSON] є власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Ford Kuga» номерний знак [NUMBER], під час дорожньо-транспортної пригоди керував зазначеним транспортним засобом, вироком суду визнаний винним у наслідках зазначеної дорожньої пригоди, суд приходить до переконання, що саме відповідач [PERSON] повинен відшкодувати завдану моральну шкоду. Згідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати…у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я. Суд приходить до переконання, що в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою неповнолітній [PERSON] [INFO] була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я. У відповідності до ч.2 ст. 14 СК України, якщо дитина не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на звернення до суду в інтересах неповнолітньої дочки Частиною 3. ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як зазначалося вище, позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. При визначенні розміру завданої потерпілій моральної шкоди суд бере до уваги, що неповнолітній [PERSON] [INFO] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, в зв'язку з чим. вона була вимушена тривалий час проходити лікування. Суд також враховує те, що злочин, у вчиненні якого був визнаний винним [PERSON], відноситься до злочинів, вчинених з необережності, він повністю визнав свою провину при розгляді кримінальної справи, у скоєному щиро розкаявся, виплатив батькам потерпілій неповнолітній 10 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди (що не заперечувалося позивачем), а тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем завищені, в зв'язку з чим, підлягають частковому задоволенню, на суму 40 000 грн. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: partial