Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернувся з позовом до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 11 288,04 грн. Свої вимоги він мотивує тим, що 28 листопада 2014 року наказом ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка №212 о/с був звільнений з посади помічника ректора по роботі з ветеранами та громадськими організаціями Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка за п. 2 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. У липні 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області Головне управління державної казначейської служби у Луганській області, розташоване в м. Луганську, тимчасово призупинило свою роботу, а в подальшому було передислоковано до м. Сватове Луганської області. У зв'язку з цим заробітну плату за роботу за сумісництвом за липень 2014 року в сумі 485 грн. та серпень 2014 року в сумі 485 грн., та заробітну плату за основним місцем роботи за липень 2014 року в сумі 7 605 грн., вересень 2014 року в сумі 1 733,33 грн., жовтень 2014 року в сумі 979,71 грн., на момент звільнення та до даного часу позивачу не виплачено. Згідно з Наказом МВС України від 6 жовтня 2014 року № 1025 «Про тимчасову передислокацію ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка» Луганський державний університет внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка було тимчасово передислоковано на базу Сумської філії Харківського Національного університету внутрішніх справ. У грудні 2014 року позивач звернувся до керівництва ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка із вимогою виплатити належну йому заробітну плату за липень, серпень, вересень та жовтень 2014 року. Однак йому було роз'яснено, що Головне управління державної казначейської служби у Сумській області відповідно до пункту 4 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремих підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого Постановою КМ України від 7 листопада 2014 року № 595, не приймає платіжні документи ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка щодо виплати заробітної плати працівникам, які не були переведені разом з університетом до нового місця дислокації та не виконують свої обов'язки. Позивач вважає, що його право порушено та підлягає захисту на підставі ч. 2 ст. 233 КЗпП України. В судове засідання позивач не з'явився, зазначивши в позові про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка [PERSON] в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі та надав суду письмову заяву про визнання позову відповідачем (а.с.21) Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Пунктом 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що позивач працював на посаді помічника ректора по роботі з ветеранами та громадськими організаціями Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка. Наказом ректора ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка від 28 листопада 2014 року № 212/о/с звільнений з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України з 28 листопада 2014 року за власним бажанням. Дана обставина підтверджується копіює трудової книжки, доданої до матеріалів справи (а.с.5-8). Як вбачається з довідки № 1550, виданої 21 липня 2015 року Луганським державним університетом внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка, позивачу не виплачено заробітну плату за роботу за сумісництвом за липень 2014 року в сумі 485 грн., за серпень 2014 року в сумі 485 грн., та заробітну плату за основним місцем роботи за липень 2014 року в сумі 7 605 грн., вересень 2014 року в сумі 1 733,33 грн., жовтень 2014 року в сумі 979,71 грн. (а.с.20). Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст. 115,116 КЗпП України. Таким чином, суд встановив, що порушені права позивача, передбачені ст. ст. 115, 116 КЗпП України, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов було задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved