Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

22 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 1 березня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 93. Зазначає, що з відповідачем мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди, неналежної поведінки відповідача в шлюбі. З травня 2019 року проживають окремо. Примиритися з відповідачем не бажає. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що у своїй письмовій заяві відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає можливим ухвалити рішення по суті справи в підготовчому судовому засіданні. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 01 березня 2003 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська складено актовий запис № 93 від 01.03.2003 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що в травні 2019 року сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що в позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved