Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

22.09.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що спірний житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] належав [PERSON], який помер [INFO]. Вказує, що [PERSON] за свого життя склав заповіт, яким усе майно заповів її (позивачки) матері - [PERSON], яка відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вважається спадкоємцем, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном (доглядала за будинком, робила ремонти, обробляла земельну ділянку). Крім того, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS]. Зазначає, що [INFO] року мати померла. За свого життя заповіту вона не складала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є вона (позивачка) та її рідні сестри (треті особи по справі) - [PERSON] та [PERSON]. Їх батько - [PERSON] помер. Стверджує, що у встановленому законом порядку вони звернулися до приватного нотаріуса Яксманицького Р.С. із заявами про. прийняття спадщини після смерті матері за законом. Спору щодо розподілу спадщини між ними немає, а саме: вона (позивачка) претендує на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], а сестри [PERSON] та [PERSON] - на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS]. Однак, в позасудовому порядку оформити право власності на спірний житловий будинок не має можливості, оскільки мати за життя не оформила право власності на такий, у зв'язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких не заперечують проти позову та просять суд розглянути справу без їх участі. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С. у судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №102/2016, заведеної після смерті [PERSON], а також заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] належав [PERSON], який помер [INFO]. Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи, за свого життя [PERSON] склав заповіт від 03.01.1997року, яким усе своє майно заповів [PERSON], яка відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вважається спадкоємцем, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном (доглядала за будинком, робила у ньому ремонти, обробляла земельну ділянку тощо). Проте право власності на дане майно належним чином не оформлено, правовстановлюючі документи на таке відсутні. Судом також встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. Із матеріалів спадкової справи №102/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., вбачається, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є діти померлої: дочки [PERSON] та [PERSON] (треті особи у справі), які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживали разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від спадщини, а також дочка [PERSON] (позивачка у справі), яка прийняла спадщину, подавши відповідно до вимог ст.ст.1269, 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину ([PERSON] та [PERSON]) до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину чи претендують на таку, немає. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копією заповіту [PERSON] від 03.01.1997року; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копією паспорта громадянина України позивачки [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією заяви про прийняття спадщини [PERSON]; копіями заяв [PERSON] та [PERSON] про надання згоди [PERSON] на прийняття спадщини; довідкою КП «Мостиське РБТІ» №2252 від 19.07.2016року; листами приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. Вих. №723/02-14 та Вих. №724/02-14 від 05.07.2016року; довідками, виданими виконавчим комітетом Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області №915 від 01.07.2016року, №№996, 997 від 06.07.2016року; копією спадкової справи №102/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. після смерті [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини про те, що спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті була власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], а позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину після її смерті, беручи до уваги те, що інші спадкоємці за законом - [PERSON] та [PERSON] на дане спадкове майно не претендують, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі та визнання за позивачкою права власності на спірний житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved