Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

22 вересня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.09.2011 року з відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит з поступовим збільшенням кредитного ліміту до 18000,00 грн., у вигляді його встановлення на картковий рахунок. В свою чергу позичальник зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам та іншим зобов`язанням, які передбачені умовами угоди. Оскільки [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з неї на користь банку заборгованість за тілом кредиту в сумі 13776,37 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 753,55 грн., а також судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив до суду не надходив. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 12.09.2011 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач, з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим нею була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. На підставі даної заяви, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту в розмірі 300,00 грн. з подальшим його збільшенням до 18000,00 грн. Своїм підписом позичальник підтвердила, що вказана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість зміни банком кредитного ліміту в односторонньому порядку як в сторону збільшення так і в сторону зменшення без погодження з клієнтом. Підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов`язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач порушила умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого, станом на 28.07.2020 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14529,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 13776,39 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками - 753,55 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2102 гривні 00 коп.

Outcome: approved