overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 19 листопада 2011 року у виконкомі Стильської сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 14. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, з вересня 2014 року мешкають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.19-20), тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2011 року у виконкомі Стильської сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 265812 (а.с.8). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, з вересня 2014 року мешкають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння, до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 24 грудня 2010 року шлюбу, в якому вони не мають дітей, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з квітня 2012 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втратити почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач позов визнала. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 02 жовтня 2013 року шлюбу, в якому вони не мають неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з 2014 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втрати почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сім'ї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проживання у фактичних шлюбних відносинах у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, чим ставить в скрутне матеріальне становище позивача, та, оскільки він офіційно не працює, однак має нерегулярний та нестабільний дохід, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьком якої являється [PERSON] (а.с.4). Відповідно до Лозівської сільської ради № 466 від 20 травня 2016 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідки Шевченківської сільської ради Літинського району № 217 від 14 червня 2016 року [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] офіційно не працює. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, в тому числі те, що відповідач офіційно не працює, однак має мінливий нерегулярний дохід,являється батьком дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 181, 182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 11 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 29, зареєструвала шлюб з [PERSON]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 29 (а.с. 3). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної в м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від 2009 року по червень 2010 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Батько дитини (відповідач) від народження дитини з нею не проживає, не цікавиться нею, матеріально не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини (а.с.а.с. 2 - 4). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи у суді також не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах від 2009 року по червень 2010 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Державна реєстрація народження була проведена на підставі статті 126 Сімейного кодексу України (далі - СК) (а.с.а.с. 7, 11). 18 травня 2015 року позивач уклала шлюб з громадянином Турецької Республіки [PERSON], прийнявши прізвище чоловіка і згодом змінивши прізвище дитини (а.с.а.с. 5, 9, 10). 15 червня 2016 року відповідач склав нотаріально посвідчену заяву про відсутність заперечень проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 15). Відповідно до висновку третьої особи від 15.07.2016 року № 16/217 відповідач із сином не мешкає, не допомагає позивачеві у вихованні дитини, матеріально не підтримує, не цікавиться її розвитком і станом здоров'я, а позбавлення батьківських прав є доцільним. На разі дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем, має добрі соціальні і побутові умови, а відповідач з ними не проживає, не цікавиться дитиною, матеріально їй не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.а.с. 8, 12 - 14). Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Виходячи із засад розумності й справедливості при вирішенні судових спорів, закріплених у цивільному законодавстві України, ураховуючи встановлені судом обставини та виключно інтереси дитини, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити. Таке вирішення цивільної справи не позбавляє відповідача в майбутньому просити суд поновити його у батьківських правах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 30 липня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 57. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 164786 виданого 30 липня 2011 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечував. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

23 червня 2016 року позивачі звернулись з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою 7 в будинку 28 по вул.Промисловій в м.Павлограді та зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою, посилаючись на те, що вони є власниками названої квартири, відповідач колишня дружина позивача [PERSON], зареєстрована в квартирі, але з 28 січня 2015 року фактично в ній не проживає. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. За згодою позивачів суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 січня 1997 року відділом по обліку та розподілу житлової площі Павлоградського міськвиконкому (а.с.14) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS]. У квартирі за даною адресою зареєстрована [PERSON], але фактично не мешкає з 28 січня 2015 року, що підтверджується актом, складеним за участю сусідів керуючим ОСББ «Промислова 28» та довідкою з місця проживання (а.с.12-13). Шлюб співвласника квартири [PERSON] з [PERSON] розірваний рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 28 січня 2015 року (а.с.8). З тексту рішення видно, що сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2014 року. Місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] визначено разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.11). У рішенні опікунської ради при Павлоградському міськвиконкомі про визначення місця проживання дітей зазначено, що мати [PERSON] разом з дітьми не проживає. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач колишній член сім'ї співвласника квартири [PERSON] не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. Зважаючи на відсутність у відповідача майнових прав на квартиру [ADDRESS] суд дійшов висновку про наявність у позивачів права, передбаченого ст. ст. 383, 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування квартирою 7 в будинку 28 по вул.Промисловій у м.Павлограді. Судові витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду у розмірі 551 грн 20 коп підтверджуються квитанцією (а.с.1, 2) і підлягають стягненню з відповідача як передбачено ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

23 червня 2016 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області 07 листопада 2003 року, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Коваленко), актовий запис №465. Крім того, позивачем в позовній заяві про розірвання шлюбу заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача сплаченої суми судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Проте, при ухваленні даного судового рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов»язковою. Позивач у судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви просила суд розглянути справу без її участі. Щодо винесення додаткового рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., а цивільний позов про розірвання шлюбу з [PERSON] задоволено в повному обсязі, тому є можливість ухвалення додаткового рішення в даній справі про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. у цивільному провадженні №2/742/783/16 (єдиний унікальний №742/1776/16-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

23 червня 2017 року [PERSON].(далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на заочний розгляд справи погодилась. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися діти - син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с.8), [NUMBER] (а.с.9), серії [NUMBER] (а.с.10) та серії [NUMBER] (а.с.11). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved