Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

22 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за законом, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Броняус, яка померла 29 листопада 2007 року в с. Саї Липоводолинського району Сумської області. Мотивує свої вимоги тим, що 29 листопада 2007 року померла ї мати. На день смерті матері відкрилася спадщина, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району. В передбачений законодавством шестимісячний строк вона не могла подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері з тієї причини, що на момент смерті матері крім неї спадкоємцями за законом першої черги були її сестри : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та брат - [PERSON] Їх батько [PERSON] помер раніше матері, а саме в 2003 році. Ніхто із них на момент смерті матері не проживав із нею. В звязку з різними життєвими негараздами а саме зі смертю батька потім матері, в подальшому тяжкою хворобою чоловіка, який багато років потребував стороннього догляду, а в подальшому і його смерть призвели до того, що вона не оформляла спадщину. По цій причині вважає, що пропуск шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері стався з поважної причини. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] сільської ради Липоводолинського району надійшла заява про відсутність заперечень проти позову та прохання справу розглянути без участі представника ради. Треті особи до суду не зявились, повідомили про відсутність заперечень проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просили розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. [PERSON], являється матірю позивача [PERSON] (а.с. 9). 22 лютого 1980 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 10). За життя [PERSON] отримала державний акт Р2 № 636586 від 15 серпня 2002 року на право приватної власності на землю площею 3,386 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області та державний акт Р3 № 703100 від 15 серпня 2002 року на право приватної власності на землю площею 0,191 га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 32-33). 13 листопада 2003 року в с. Саї Липоводолинського району Сумської області помер батько позивача [PERSON] (а.с. 8). 29 листопада 2007 року в с. Саї Липоводолинського району Сумської області померла мати позивача [PERSON] Броняус (а.с. 6). Інші спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх заявах, які посвідчені секретарем Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області [PERSON] 8 лютого 2016 року, вказали, що заяви про прийняття спадщини в установлений законом термін вони не подавали, за продовженням строку для подання заяви до суду звертатися не будуть, від спадщини відмовляються (а.с. 39-43). Згідно довідки № 02-14/124 від 2 березня 2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Липоводолинського району Сумської області, та копії наданої книги по господарського обліку №204 на день смерті [PERSON] проживала разом з [PERSON], який є сторонньою особою. З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 163/01-16 від 26 лютого 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відмова від прийняття спадщини має бути подана також протягом 6-місячного строку з часу відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці першої черги проти задоволення позову не заперечують, а крім того вони не позбавлені можливості звернутись до суду із аналогічним позовом, позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини із поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved