Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернувся з заявою заінтересована особа Оглядівська сільська рада Радехівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначає, що 09 грудня 2003 року в селі Оглядів Радехівського району Львівської області помер батько заявника [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входило також нерухоме майно. На випадок своєї смерті спадкодавець розпорядження у вигляді заповіту не робив. Не було спадкове майно також і об'єктом спадкового договору. За таких обставин сторона заявника приходить до висновку, що спадщина відкрилася внаслідок смерті спадкодавця саме за законом. Спадщину після смерті спадкодавця прийняв лише заявник, як син спадкодавця, шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном. Оскільки заявник постійно фактично проживав у спадковому будинку разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дана обставина також підтверджується відповідною довідкою, виданою заінтересованою особою, як органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Проте, нотаріус відмовляється видати заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом по причині недоведення ним, як спадкоємцем, факту своєчасного і належним чином прийняття спадщини після смерті спадкодавця. В зв'язку з цим, з метою підтвердження наявності свого неоспореного майнового права власності на спадкове майно, а також з метою створення умов здійснення в подальшому усіх правомочностей свого майнового права власності сторона заявника не вбачає іншого дієвого виходу з ситуації, що наразі склалася, інакше як звернутися з даною заявою про встановлення в якості факту, що має юридичне значення, факту прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Довести обставини, на які сторона заявника посилається як на підставу своїх вимог у даній заяві, сторона заявника може в судовому засіданні не лише письмовими доказами, але й за необхідності іншими належними та допустимими засобами доказування. На спадкові правовідносини після смерті [PERSON] поширюються норми Цивільного кодексу Української РСР, оскільки спадщина після його смерті відкрилася до 1 січня 2004 року і була прийнята спадкоємцем до цієї дати. В якості заінтересованої особи стороною заявника зазначено саме орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки інший спадкоємець після смерті [PERSON] - [PERSON] спадщину належним чином та у встановлений законом строк не прийняв. В той же час інші спадкоємці в якості заінтересованих осіб у справах окремого провадження можуть виступати в якості заінтересованих осіб лише у разі, якщо вони прийняли спадщину. Тому просить винести рішення, яким встановити факт, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті 09 грудня 2003 року свого батька [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву у повному обсязі. Просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Оглядівська сільська рада Радехівського району Львівської області у судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, не заперечує у задоволені заяви (а.с.13). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що згідно свідоцтва про смерть, серії І-СГ №324015, виданого 9.12.2003 року виконкомом Оглядівської сільської ради Радехівського району, Львівської області вбачається, що 9.12.2003 року помер [PERSON], запис №31 (а.с.6) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯК №1557189, виданого 7.12.1966 року вбачається, що [PERSON] народився 1.02.1949 року, батьками є [PERSON] та [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис за №6 (а.с.7) Згідно заяви серії НВА 826707 приватному нотаріусу [PERSON] вбачається, що [PERSON] приймає спадщину після смерті свого батька [PERSON] (а.с.9) Відповідно до заяви приватному нотаріусу [PERSON] вбачається, що [PERSON], являється спадкоємцем першої черги, в установлені законом строки не подав заяви на прийняття спадщини. За продовженням цього строку до суду звертатись не буде. Постійно із спадкоємцем не проживав, тому вважає себе таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину. Не заперечує проти прийняття спадщини - [PERSON] (а.с.10) Згідно довідки №1457 від 20.10.2016 року, виданої виконкомом Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області [PERSON] по день день смерті 9.12.2003 року був зареєстрований в [INFO]. Разом із померлим до дня смерті без реєстрації проживав [PERSON] син 1.02.1949 року т довідки №1458 від 20.10.2016 року, виданої виконкомом Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області [PERSON] по день день смерті 9.12.2003 року був зареєстрований в [INFO]. Заповіт від померлого посвідчувався (а.с.11, 12) Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10,212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до вимог статей 548 та 549 УРСР ( який був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Тобто, фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому. Суд безспірно встановив, що позивач прийняв спадщину, після смерті [PERSON], що підтверджено показами свідків, допитаних у судовому засіданні, недовіряти яким у суду немає підстав. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява є законна та обґрунтована, а відтак підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у заявника немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved