Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

23 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 квітня 2006 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку (пай), площею 3,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Річківської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 010260, виданого на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року. За життя [PERSON] заповіла своє майно, в тому числі земельну ділянку, позивачці. Однак, вона не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що оригінал Державного акту на право власності на землю втрачений. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 3,14 га, з них : 3,00 га ріллі та 0,14 га кормових угідь в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 25 квітня 2006 року. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] не зявились, надавши до суду письмову заяву про те, що заявлений позов підтримують, просять розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Представники третіх осіб Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не зявились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зокрема, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 квітня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 031751 (а. с. 7). Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 010260, виданого Річківською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 850, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 3,14 га, з них: 3,00 га ріллі та 0,14 га кормових угідь в межах згідно плану (а. с. 6). Згідно заповітів, посвідчених секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 12 серпня 1998 року, зареєстрованих в реєстрі за №№ 576, 577, [PERSON] своє майно, а саме: земельний пай в розмірі 2,97 умовних кадастрових гектарів, який належав їй на підставі сертифікату серії СМ № 0161506 та грошовий вклад, який знаходиться в ощадній касі № 3231/01 в с. Річки, особовий вклад № 5136 заповіла [PERSON] позивачці по справі (а. с. 8-9). З довідок, виданих виконавчим комітетом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 21 лютого 2008 року вбачається, що [PERSON], яка померла 25 квітня 2006 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року у приватну власність передано земельну ділянку, розміром 3,14 га, в тому числі: 3,00 га ріллі та 0,14 га кормових угідь, що посвідчено Державним актом серії ІV-СМ № 010260, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 850. Крім того встановлено, що [PERSON] проживала в с. Річки. Заповіти від імені померлої виконкомом Річківської сільської ради посвідчені 09 вересня 1988 року за 3 34 та 12 серпня 1998 за № № 576, 577, не змінювались та не відмінялись (а. с. 10, 11). Зі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що станом на 19 серпня 2016 року оціночна вартість обєкта оцінки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради, складає 74 350 грн. (а. с. 12-22). З інформаційного листа, виданого Білопільською районною державною нотаріальною конторою від 30 вересня 2016 року вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла 25 квітня 2006 року, не заводилась (а. с. 32). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 25 квітня 2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved