Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~23 лютого 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з указаним позовом і прохає визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 20 липня 2017 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що на момент смерті з батьком не проживав, оскільки останній розлучився з матірю, коли [PERSON] було майже пять років, та створив нову сімю, а саме одружився на [PERSON] (далі відповідач). Як відомо позивачу зі слів померлого, на останнього була зареєстрована нерухомість в смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, автомобіль та зброя, оскільки він був мисливцем майже все життя. Після смерті батька позивач спілкувався з відповідачем стосовно майна, яке залишилося після померлого, однак [PERSON] повідомила, що він нічого не отримає, бо не має на це права. Протягом встановленого законодавством шестимісячного строку позивач не встиг звернутися з заявою про прийняття спадщини за законом по двом причинам, а саме через хворобу, що підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого №50068, та через несприятливі погодні умови, оскільки мешкає в іншій області. Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з причини пропуску терміну вступу у спадщину. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав та пояснив, що 20 липня 2017 року помер його батько [PERSON]. На момент смерті він з батьком не проживав, оскільки останній розлучився з його матірю та створив нову сімю, а саме одружився з [PERSON] Позивач зі слів померлого знав, що на останнього була зареєстрована нерухомість в смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, автомобіль та зброя, оскільки він був мисливцем майже все життя. Після смерті батька позивач спілкувався з відповідачем стосовно майна, яке залишилося після померлого, однак [PERSON] повідомила, що він нічого не отримає, бо не має на це права. Протягом встановленого законодавством шестимісячного строку позивач не встиг звернутися з заявою про прийняття спадщини за законом через хворобу та через несприятливі погодні умови. Так, [PERSON] 15.01.2018 року викликав швидку з ознаками захворювання на ОРВВ, а 19.01.2018 року та 22.01.2018 року був на прийомі у лікаря, де було поставлено діагноз «Гострий бронхіт». Також [PERSON] пояснив, що проживає в [INFO] та хоч і був хворим, проте не міг подати заяву про прийняття спадщини за законом через несприятливі погодні умови та відсутністю автосполучення з смт. Більмак Більмацького району Запорізької області. Позивач звертався до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з причини пропуску терміну вступу у спадщину. За таких обставин [PERSON] вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, підтримав вступне слово позивача та надав пояснення відповідно до заявленого позову. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Більмацького району Запорізької області (далі [PERSON] селищна рада) у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позов визнав, заперечень проти позову немає. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала. В судовому засіданні пояснила, що позивач мав можливість в становлений закон час звернутися до нотаріальної контори так як знав про смерть батька та був присутнім на його похованні, та на інших поминальних церемоніях які відбувались за місцям мешкання померлого, а саме в смт. Більмак. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, так як позивач разом з померлим не проживав, не матеріальної ні фізичної допомого не надавав, не спілкувався, не телефонував, здоровям батька не цікавився та про нього не піклувався. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], підтримав позицію свого довірителя. В судовому засіданні зазначив про відсутність поважних причин щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає відсутні підстави для задоволення позову. Представник третьої особи Приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] (далі приватний нотаріус) у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить справу розглянути на розсуд суду. Суд, зясувавши позиції сторін та інших учасників у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм оцінку, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 20 липня 2017 року помер [PERSON], який був батьком позивача [PERSON] та чоловіком відповідача [PERSON], що підтверджується відповідно свідоцтвом про смерть (а.с. 7), свідоцтвом про народження (а.с. 6) та копією паспорта [PERSON] (а.с. 30). Після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, автомобілю, мисливської зброї . За життя спадкодавець заповіт не залишив. У встановлений законом строк позивач до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом не звертався. Відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є непрацездатна дружина померлого відповідач [PERSON], [INFO], та сини померлого позивач [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] 09 лютого 2018 року звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу у Запорізькій області [PERSON] з приводу прийняття спадщини, на що постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті померлого 20 липня 2017 року [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~надавши суду\~докази відповідно\~до вимог\~ст.\~ст.\~76,\~81,\~83 ЦПК України. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як випливає з матеріалів справи, позивач [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки не звернувся протягом установленого законом строку до нотаріальної контори, що підтверджено листом приватного нотаріуса від 09 лютого 2018 року та копіями матеріалів спадкової справи (а.с. 8,9,10). Неподання заяви про прийняття спадщини [PERSON], позивач пояснив тим, що 15 січня 2018 року викликав швидку з ознаками захворювання на ОРВВ, а також 19 січня 2018 року та 22 січня 2018 року був на прийомі у лікаря, де йому поставлено діагноз «Гострий бронхіт», що підтверджується довідкою Темрюцької амбулаторії ЗП/СМ №4 від 12.02.2018 року №27 (а.с. 11). Також [PERSON] пояснив, що проживає в [INFO] та хоч і був хворим, проте не міг подати заяву про прийняття спадщини за законом через несприятливі погодні умови та відсутністю автосполучення з смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, що підтверджується зведеними даними погодних умов по Донецькій області за період з 10.01.2018 по 20.01.2018 року, наданими Донецьким регіональним центром з гідрометеорології 19.02.2018 року за вих. №100/01-215 (а.с. 32-54). Із позову випливає, що позивач своєчасно спадщину не прийняв через хворобу, несприятливі погодні умови та відсутністю автосполучення. За такою сукупністю причин неприйняття спадщини, суд приходить до висновку, що позивач свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Відповідно до п. 3.3 глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. З викладеного виходить, що позивач в праві подати заяву про прийняття спадщини, засвідчивши справжність підпису у будь-якій нотаріальній конторі або навіть не засвідчувати свій підпис, і надіслати її поштою на адресу нотаріуса. Проте жодних дій, направлених на прийняття спадщини після смерті батька він не вчинив. Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, на які посилається [PERSON] у своїй заяві не можуть вважатись поважними, оскільки не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також висновок суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного суду України, викладеними в постанові від 26.09.2012року у справі №6-85цс12, в якій зокрема зазначено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. На переконання суду, хвороба, несприятливі погодні умови та відсутність автосполучення не є поважними причинами для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки в такому разі позивач повинен був звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті батька 20 липня 2017 року мав змогу приїхати до смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, однак питання прийняття спадщини протягом цього строку ним не вирішувалось, що підтверджено сторонами.\~\~ Зважаючи на те, що позивач [PERSON] не мав реальних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини протягом встановленого ст.1272\~ЦК України\~шестимісячного строку, свідомо не скористався таким своїм правом та не вчинив жодної дії щодо прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки [PERSON] в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати повязані з розглядом справи, покладається у разі відмови в позові - на позивача. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ст.137 ЦПК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Виходячи із змісту наведеної норми Закону, акту здачі приймання адвокатських послуг та розмірів мінімальної заробітної плати у відповідні періоди, компенсації підлягають витрати відповідача на оплату роботи адвоката

Outcome: approved