Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

23 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 29 липня 2006 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 573. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з вересня 2014 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, однак проживають на одній житловій площі. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 29 липня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 573. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 541. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У звязку із визнанням відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті, на підставі ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 352,40 грн., та крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути до доходу держави 50 відсотків судового збору у розмірі 352,40 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved