Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

22.10.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за попередній період у розмірі 255000\~грн. та стягнути щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, аліменти у розмірі 3000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , є сином сторін, проте з часу народження дитини відповідач жодної допомоги дитині не надає, переважний час працює за межами міста, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що стало підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, а заборгованість за аліментами утворилась у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення цього рішення є 04.02.2020 року. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.02.2019 року. 10.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 10.11.2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис №2567, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.11.2018 року. Шлюб на момент подання позову не є розірваним. Як зазначила позивач, що не заперечується і відповідачем, [PERSON] не приймає участі в утриманні дитини так як працює за межами міста Одеси. Відповідач в письмових поясненнях підтверджує факт проживання за межами міста у зв`язку з працею, а заборгованість утворилася через несвоєчасне отримання ним коштів від роботодавців. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] постійно проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки, виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Кам`яна квітка». Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. У відповідності до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 цього Кодексу. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3\~000 грн. щомісячно, тож, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в цій частині в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 3\~000 грн. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 22.10.2019 року. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів за минулий час, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 СК України\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Так, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 255000 грн. за попередній період, який складає 7 років 1 місяць. Позовні вимоги позивача в цій частині визнані відповідачем. Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе частково задовольнити вимогу в цій частині та обмежитись стягненням аліментів не більш як за 3 роки, тобто з 22.10.2016 по день подання позову\~(по 22.10.2019 року) в розмірі 108\~000 грн. ( 36 місяців х 3\~000 грн. = 108\~000 грн.). Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial