Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

22.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.03.2008 року. Сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини із [PERSON] фактично припинені із грудня 2013 року, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Крім того, неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Оскільки, шлюб між сторонами фактично припинено, примирення та збереження сім'ї неможливе, а також, враховуючи, що [PERSON] у зв'язку з несплатою аліментів ставить у скрутне матеріальне становище позивача, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1000 грн. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, змінила позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина, зменшивши їх розмір до 400 грн., позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти розірвання шлюбу із [PERSON] та стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 400 грн. щомісячно. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторонами зареєстровано шлюб 28.03.2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], виданим Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 90 /а.с. 6/. Подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 758 /а.с. 7/. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 20.01.2014 року неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні /а.с. 8/. Спір про місце проживання дитини відсутній. Спільне господарство подружжям не ведеться, спір про майно, у разі виникнення, буде вирішено в іншому провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обов'язки по утриманню сина, але має можливість надавати такі кошти, оскільки стан його здоров'я задовільний, він отримує дохід, інших осіб на утриманні не має, крім цього, неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 400 грн. з послідуючою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а також на користь позивача [PERSON] у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved