overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

22.01.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області 17.08.2002 року, актовий запис № 4. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2013 року. Причиною розпаду шлюбу є виникнення неприязних відносин між ними, що призвели до повної психологічної та фізіологічної несумісності. Спору про розділ майна не має. Шлюб розривається вперше. Спору щодо виховання та місця проживання дитини між ними немає. Вважає, що сім'я розпалася та зберегти її неможливо. На примирення вона не згодна, оскільки сумісне життя та перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.14). Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення (а.с.15). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.08.2002 року, зареєстрованому виконкомом Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 4 (а.с.7). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. На примирення сторони не згодні. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

22.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.03.2008 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач через канцелярію суду подала заяви, в якій просила розглянути справу без її особистої участі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01 березня 2008 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

22.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

22.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

22.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина - [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

22.01.2014 р. позивачка звернулась до суду з дійсним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], який народився [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їх шлюб розірвано, вона з відповідачем з 10.03.2013 р. не підтримують подружніх стосунків, відповідач отримує стабільну заробітну плату, тому вона бажає отримувати гарантоване матеріальне утримання на сина. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, дала пояснення аналогічні обставинам, що викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення, просив розглянути справу за його відсутністю, про що подав відповідну заяву. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнав позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Вказані обставини, згідно ст. 61 ЦПК України, суд вважає достовірними, не підлягаючими доказуванню бо вони визнані сторонами. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 ч.1 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідом не є, має гарне здоров'я, інших осіб на своєму утриманні не має, суд вважає, що він повинен відноситись до своїх обов'язків батька відповідально, до того ж він у стані утримувати матеріально свою дитину, а тому підстав до відмови в задоволенні позову немає і позивачка обґрунтовано звернулася з дійсним позовом до суду та довела його. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 84 п.2, 180, 182, 183, 191 ч.1, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

22.01.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 22.04.2010 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, відповідач приходить додому в нетверезому стані, ображає її нецензурними словами, наносить побої і це все призвело до того, що вона втратила почуття поваги і кохання до чоловіка і вважає, що подальше збереження сім'ї стало неможливим і тому просить розірвати шлюб з відповідачем. 06.02.2014 р. згідно ухвали суду сторонам було надано строк на примирення терміном на 3 місяці. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати, оскільки за наданий термін судом для примирення вона з відповідачем не примирилися. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 22.04.2010 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, за наданий судом термін на примирення сторони не примирилися, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

22.01.2015 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить ухвалити розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.11.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №188. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася 05.09.2014 по вині відповідача, який залишив сім'ю і виїхав в інше місце жити. З того часу відповідач ніяких стосунків із сім'єю не підтримує, вихованням дітей та забезпеченням їхнього життя не займається. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дітей у сторін відсутній. У судове засідання позивач не з'явився, надала заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що позов підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 03.11.2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 03.11.2007, актовий запис №188 (а.с.6). Сторони мають спільних дітей, які проживають з позивачем: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.4,5). Сім'я розпалася 05.09.2014 по вині відповідача, який залишив сім'ю і виїхав в інше місце жити. З того часу відповідач ніяких стосунків із сім'єю не підтримує, вихованням дітей та забезпеченням їхнього життя не займається. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дітей у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

22.01.2015 Кредитна спілка «Злагода» звернулась до суду із заявою про видачу дублікату судового наказу № 2-н-99 від 01.08.2008 на [PERSON], [PERSON] у зв'язку з його втратою при пересилці з Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції. Представник КС «Злагода» і боржник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, що відповідно до ч.\~2 ст.\~370 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. Боржник [PERSON], який одночасно є і представником боржника [PERSON], та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви. Послалися на те, що заявник не надав доказів того, що судові накази були втрачені при пересилці; наказ стосується стягнення боргу солідарно з трьох осіб, а в заяві зазначено лише про видачу дубліката судового наказу щодо двох осіб, тобто стягувач фактично просить суд змінити зміст судового наказу; на час подання заяви з 28.10.2010 вже минув строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; сума боргу, що залишився несплаченим, є меншою, ніж у судовому наказі, що може призвести до безпідставного стягнення з боржників коштів у більшій сумі. Боржник [PERSON] вже повернув весь борг, однак представник КС\~«Злагода» при цьому не надав йому підтверджуючий документ і забрав розрахункову книжку, де про це були зроблені записи. Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу дублікату судового наказу, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. 01.08.2008 Уманським міськрайонний судом Черкаської області по справі 2-н/99 винесено судовий наказ про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Злагода» неповернутого кредиту в сумі 26\~633,29 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 23\~490,88 грн., пеню за прострочку платежу в сумі 363,66 грн., а всього 50\~487,83 грн. та судові витрати в сумі 66,00 грн. Згідно з п.3 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час видачі наказу) судовий наказ є безпосереднім документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою. З листа Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ від 25.06.2013 за № 30922 на адресу голови правління КС «Злагода» вбачається, що 13.01.2010 до Центрального відділу ДВС з Уманського міського відділу ДВС для виконання за належністю (за місцем отримання пенсії) надійшов виконавчий лист № 2н-99, виданий 01.08.2008 Уманським міськрайонним судом, про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Злагода» боргу в загальній сумі 50\~553,29 грн. 13.01.2010

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

22.01.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування (а.с.3-6), мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO]. померла її мати [PERSON]. За життя мати заповіту не залишила. Вказує, що є єдиним спадкоємцем першої черги. До спадкового майна належить 1/2 частина [ADDRESS] де вона постійно проживає. У нотаріальній конторі їй відмовили у прийнятті спадщини, оскільки право власності на вказану частину квартири не зареєстроване. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті її матері [PERSON]. В ході розгляду справи було уточнено, що вказана в позові третя особа - Друга Чернігівська державна нотаріальна контора є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача(а.с.20). Сторони, представник третьої особи в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує; судові витрати просить не стягувати. Представник третьої особи в листі від 28.01.2015 р. просить справу розглядати у його відсутність; рішення поклав на розсуд суду. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини неявки відповідача неповажними, вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю позивачки - [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.17-18;19). Відповідно до інформаційної довідки ЧМБТІ станом на 31.12.2012 р. [PERSON] є власником [ADDRESS] в цілому на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 03.03.2000 р. № 30-9990 (а.с.13). [PERSON] 15.09.1995 р. уклав шлюб з [PERSON], актовий запис № 1680 (а.с.14). [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [INFO]. [PERSON], а саме: 1\\2 частини [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16). Згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.01.2015 р. відомості щодо нерухомого майна: [ADDRESS] - відсутні. Згідно матеріалів спадкової справи № 46/2014 позивачка - [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після померлої [INFO]. [PERSON], тому за нею підлягає визнанню право власності на 1/2 частину (спадкодавця [PERSON].) [ADDRESS]. Судові витрати не стягуються, оскільки позивачка в заяві від 04.02.2015 р. просить цього не робити. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved