Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

23 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.01.2000 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, реєстр №3. Під час шлюбу у сторін народився син- Гайнуллін [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач позбавлена батьківських прав відносно дитини на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2006 року. Батьківські права позивача, щодо дитини поновлені рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2014 року. Під час спільного проживання відповідач учиняла сварки, оскільки сторони різні по характеру люди, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та дитини. У звязку з цим позивач з травня 2013 року припинив з відповідачем шлюбні стосунки, перестав вести спільне господарство і стали сторони проживати окремо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 січня 2000 року сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14 січня 2000 року, серія 1-КИ № 086081, актовий запис № 3, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 145711, актовий запис 437 (а.с. 5). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що дублює ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved