Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

22 жовтня 2018 року (згідно штампу) позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі - 13986,47 гривень, із яких: 1101,59 грн. - заборгованість за кредитом; 2058,66 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 9684,01 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 642,21 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. У судове засідання від позивача надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного рішення. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, а саме: не заперечує проти стягнення з неї заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, а заперечує проти стягнення з неї заборгованості по комісії за користування кредитом, неустойки (пені та штрафів), а також надала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в частині позовних вимог, оскільки по даному спору минув строк позовної давності. Як встановлено судом, відповідно до кредитного договору б/н від 21.03.2011 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем. [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за пере виплати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобов'язання перед позичальником і оскільки, відповідач в добровільному порядку борг не повертає, то позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02.10.2018 року складає - 13986,47 гривень, із яких: 1101,59 грн. - заборгованість за кредитом; 2058,66 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 9684,01 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 642,21 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України згідно яких, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави 71, а саме: положення про позику, та ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає що при встановленні договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згядно із ч.3 ст. 551 цього Кодексу, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованості за кредитним договором, на попередження про невиконання умов договору не реагує. Дослідивши матеріали справи та вислухавши відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіло кредиту), заборгованості по процентам за користування кредиту, оскільки відповідач отримав банківський кредит, а в подальшому не виконує умов договору і в добровільному порядку не сплачує заборгованості по кредиту та відсоткам, а в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та штрафів слід відмовити, оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, понесених позивачем. Також відповідач надав заяву про застосування строків позовної давності до неустойки (пені та штрафів), оскільки вже сплили строки стягнення, а відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) і відповідно ст. 267 ч.3 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Також згідно з положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вказане та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов?язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином з відповідача слід стягнути 1101,59 грн. - заборгованість за кредитом та 2058,66 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом. Згідно поданої позовної заяви витрати по сплаті судового збору складають 1762,00 грн., а так як позов підлягає частковому задоволенню, тому судові витрати слід розділити пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позовні вимоги задоволено на 22,60%, це (1101,59+2058,66)=3160,25х100:13986,47 а тому з відповідача слід стягнути 398,21 грн. (1762:100х22,60=398,21), а решту слід залишити за позивачем. 3 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість на користь АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: partial