Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

22.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - голова комісії з організації вирішення майнових питань та виділення майна в натурі КСП «Зоря» [PERSON] , [PERSON] , про усунення перешкод у праві власності та користуванні нерухомим майном, в яком у зазначив наступне: Рішенням Бердянського міськрайсуду від 18.06.2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у праві власності та користуванні нерухомого майна. Відповідачем в особі представника Дон В.О. до закінчення судових дебатів було заявлено про понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Згідно з ч.2,8 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дон В.О. в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Венецький С.В. в судовому засіданні проти задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу заперечував, посилаючись на те, що заявник документально не підтвердив витрати на правову допомогу, так як квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 31.03.2020 року на суму 2000 грн., та № 7 від 18.06.2020 року на суму 3000 грн., які видані особисто адвокатом Дон В.О. не відповідають типовій формі квитанцій, затверджених Постановою правління Національного банку України від 28.12.2017 р. № 148, а тому не є належним доказом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається, в тому числі з розміру гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема письмовими доказами. Згідно ч.ч. 2, 4 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Вирішуючи вимоги відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на його користь послуг на правничу допомогу у сумі 5000 грн. за його заявою, суд виходить з наступного. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 06 червня 2018 року адвокат Дон В.О. надає [PERSON] усіма законними методами та способами правову допомогу у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а [PERSON] зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором. У судовому засіданні 27 травня 2020 року представник відповідача адвокат Дон В.О. заявив про стягнення з позивача на користь відповідача вартості послуг на правничу допомогу у сумі 5000 грн., при цьому зазначив, що докази про понесені витрати на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 22 червня 2020 року в поряду, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України, [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з [PERSON] послуг на правничу допомогу у сумі 5000 грн. разом з доказами на підтвердження понесених витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивачем надано Додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 16 березня 2020 року, укладену між адвокатом Дон В.О. та [PERSON] щодо вартості послуг (гонорару) адвоката за договором про надання правничої допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордера №4 від 31 березня 2020 року про сплату [PERSON] адвокату Дон В.О . 2000 грн. за договором від 06 червня 2018 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №7 від 18 червня 2020 року про сплату [PERSON] адвокату Дон В.О. 3000 грн. за договором від 06 червня 2018 року, а також Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 18 червня 2020 року підписаний адвокатом Дон В.О. та [PERSON] . Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 18 червня 2020 року адвокат Дон В.О. надав, а [PERSON] прийняв юридичні послуги (правову допомогу) у формі: 1. Правовий аналіз позовної заяви та обставин справи, підбір судової практики по справі №310/9577/19, підготовка та направлення відзиву по справі, вартість послуги - 2000 грн. 2. Участь в судовому засіданні 27.05.2020 року в Бердянському міскрайсуді по справі №310/9577/19, вартість послуги 1500 грн. 3.Участь у судовому засіданні 18 червня 2020 року по справі 310/9577/19, вартість послуги - 1500 грн. Виходячи з наведеного, витрати на правничу допомогу, понесені [PERSON] складають разом 5000 грн. Як вбачається з акту виконаних робіт (наданих послуг) від 18 червня 2020 року сторони підтверджують, що відповідно до основного Договору про надання правової допомоги від 06 червня 2018 року, роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо наданої правової допомоги у сторін немає. Оплата обумовленої у Додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги від 16.03.2020 року та акті виконаних робіт (наданих послуг) від 18.06.20 року грошової суми у розмірі 5000 грн. підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №4 від 31.03.20 року та № 7 від 18.06.20 року. У розумінні ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розмір витрат на правову допомогу визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (зі змінами від 06 грудня 2016 р.), відповідно до ст.1 розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч.4 ст.137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а позивачем сплачена сума гонорару, суд, приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у розмірі 5000 грн. Суд вважає квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 31.03.20 року та № 7 від 18.06.20 року допустимими доказами, які підтверджені [PERSON] та Дон В.О .

Outcome: approved