Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

23 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів, вказуючи, що з лютого 2007 року по червень 2009 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], разом з яким вони вели спільне господарство. З червня 2009 року сторони припинили проживати однією сім'єю та [INFO] у них народився спільний син [PERSON], народження якого зареєстровано виконкомом Кам'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Спільну заяву про походження від нього сина [PERSON] підписати не погодився. В зв'язку з зазначеним позивачка просить визнати [PERSON] батьком [PERSON], внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №34 від 11.08.2009 року, вказавши його батьком [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 000,00 грн., але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також представник позивачки просив стягнути на користь позивачки судові витрати пов'язані із проведенням судової експертизи у сумі 3 610,50 грн. 18.04.2014 року [PERSON] змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, оскільки в процесі розгляду справи стало відомо про те, що [PERSON] працює на постійній основі в ПАТ «Одескабель» на посаді вантажника, щомісячно отримує заробітну плату та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на місяць. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги та обставини позову підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та обставини позову визнав в повному обсязі. Просив розстрочити на рік витрати на оплату судової експертизи в розмірі 3610, 50 грн., в рівних частках, оскільки він проводить щомісячні виплати по кредитному договору з АТ «Банк Ренесанс Капітал». Представник третьої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області просила позов задовольнити, внести зміни до актового запису та стягнути аліменти. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, в судовому засіданні 27.03.2014 року позовні вимоги в частині визнання батьківства підтримала та просила їх задовольнити, позовні вимоги в частині стягнення аліментів залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників третіх осіб, показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 4 ст. 128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього кодексу. Статтею 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з лютого 2007 року по червень 2009 року проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, що з огляду на вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. [INFO] року [PERSON] народила сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.08.2009 року, актовий запис № 34 (а.с.4). В зв'язку з тим, що на момент народження дитини [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідно до ст. 135 СК України, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень було здійснено за її прізвищем, ім'я та по-батькові батька дитини було записано зі слів заявниці. Так, в графі «батько» свідоцтва про народження дитини прізвище батька було записано як «[PERSON]», ім'я та по-батькові «[PERSON]». Згідно висновку експертів Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи №3 від 22.11.2013 року [PERSON], [INFO], може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,99 %, таким чином батьківство практично доведене (а.с. 58-64). За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] в частині визнання [PERSON] батьком дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів, суд приходить до наступного висновку. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частини 1,2 ст. 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно довідки Кам'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №2225 від 20.08.2013 року [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Як вбачається з довідок № 33, 97 від 02.04.2014 року ПАТ «Одескабель» [PERSON] працює на посаді вантажника з 09.04.2012 року з заробітною платою від 1600 грн., до 2962 грн., на місяць. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Таким чином, виходячи з положень ст. 180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини та враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 23.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки стягнення аліментів в такому розмірі відповідає діючому законодавству. Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів того, що відповідач має постійний прибуток суду не надано. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Оскільки експертне дослідження було проведено за рахунок позивачки, суд стягує ці витрати з відповідача на користь позивачки. Однак, враховуючи фінансове становище [PERSON], суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення витрат на проведення експертизи у сумі 3 610,50 грн., відповідно до ст. 217 ЦПК України строком на три місяці зі сплатою витрат в розмірі 12 03,50 грн. - травень 2014 року, 12 03,50 грн. - червень 2014 року, 12 03,50 грн. - липень 2014 року.

Outcome: approved