Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

23 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] 26 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №98. Свої вимоги обґрунтував тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Зазначив, що між ними постійно виникають суперечки, оскільки кожний має свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. За таких обставин, з червня 2013 року подружні стосунки між ними припинені, і з вказаного часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При цьому, зауважив що має намір створити іншу сім`ю. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення, також просить після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 26 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №98 (а.с. 5). При цьому, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]». Позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], батьками якого являються відповідно свідоцтва про народження останнього (а.с.4). Однак, із червня 2013 року подружніх стосунків сторони не підтримують, проживають окремо, ведуть окреме господарство. Дане спровоковано тим, що через різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин і втрату почуття поваги, любові один до одного, між ними постійно виникали суперечки. При цьому, позивач має намір створити нову сім`ю . За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке ухвалюється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітню дитину, що досягла чотирирічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, бажає у подальшому іменуватись прізвищем «[PERSON]».

Outcome: approved