Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

22 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком її сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] матеріально сина не забезпечує, останній перебуває на її утриманні. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку на утримання неповнолітнього сина, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Заслухавши сторони, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі з 09 червня 2012 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). З довідки виконкому Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області від 18 грудня 2015 року вбачається, що малолітній [PERSON], 2012 року народження, проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] матеріально сина не забезпечує, доказів про те, що він за станом здоров'я або з інших причин не може утримувати сина, суду не представив. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь позивача, а тому позовні вимоги останньої суд задовольняє у повному обсязі і стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved