Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

22 квітня 2015 року орган опіки та піклування Фрунзівської РДА Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа прокурор Фрунзівського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві посилається на те, що [PERSON] - батько малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме зовсім не приділяє уваги вихованню сина, веде аморальний спосіб життя, не працює, постійно змінює місце свого проживання, не забезпечує його матеріально. Вихованням та утриманням дитини займається його бабуся [PERSON] З відповідачем неодноразово проводилися бесіди про невиконання ним обов'язків щодо виховання дитини, але ці заходи не дали позитивного результату. Захищаючи інтереси малолітнього [PERSON], орган опіки та піклування Фрунзівської РДА Одеської області просить суд ухвалити рішення, яким: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина, стягнути з нього аліменти, передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування до будинків - інтернатів або встановлення над ним опіки. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що відповідач з дитиною не бачиться, не цікавиться її долею та матеріально не допомагає. Прокурор не заперечував проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, направлені йому судові повістки про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернуті суду з поміткою кур'єрської пошти про те, що останній за вказаною в позовній заяві адресою не проживає. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судоваповістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Фрунзівського РС ГУ ДМС України в Одеській області № 48/695 від 12 травня 2015 року, [PERSON],[INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, а тому за згодою учасників судового розгляду ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зовсім не приділяє уваги вихованню сина, веде аморальний спосіб життя, не працює, постійно змінює місце свого проживання, не забезпечує його матеріально. Вихованням та утриманням дитини займається його бабуся [PERSON] Зазначені факти підтверджуються наступним. З рішення № 98 від 15 квітня 2015 року комісії з питань захисту дитини Фрунзівської РДА Одеської області вбачається що, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO], так як відповідач відмовляється від виконання своїх законних обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню дитини (а.с.5). Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Фрунзівської РДА Одеської області від 15 квітня 2015 року № 97/2015 про доцільність позбавлення батьківських прав, громадянин [PERSON] батько малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, постійно змінює місце проживання, не надає кошти на лікування дитини, не створює необхідних умов для життя сина (а.с. 33). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], засвідчила, що вона являється бабусею малолітнього [PERSON] На даний час дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач долею сина не цікавиться, матеріально його не забезпечує. Просила суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина. Згідно копії вироку Фрунзівського районного суду Одеської області від 08 серпня 2014 року, матері дитини - [PERSON] було призначене покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі з відбуванням в кримінально - виконавчій установі (а.с.15). Працівниками органу опіки та піклування неодноразово проводилися бесіди з відповідачем щодо невиконання ним батьківських обов'язків у відношенні його малолітнього сина, але всі заходи не дали позитивного результату. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Як вбачається з попереджень служби у справах дітей від 18.02.2015 року та 25.03.2015 року, відповідач не забезпечує необхідних умов для життя, навчання свого малолітнього сина [PERSON] (а.с. 6, 20). Згідно довідки - характеристики від 07 жовтня 2014 року на [PERSON], наданої Фрунзівською селищною радою Фрунзівського району Одеської області, відповідач за час проживання на території селищної ради зарекомендував себе з негативної сторони, а саме веде аморальний спосіб життя, не працює, постійно змінює місце проживання. Не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріально сина не підтримує, вихованням дитини не займається (а.с. 10). Ст.165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON], а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позовних вимог в цій частині. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, аліменти в розмірі у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2015 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved