Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

23 червня 2021 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] \~.В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що 13.07.2005 року згідно договору купівлі-продажу квартири, право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідач з 2015 року виїхав із зазначеної квартири, однак відповідач з реєстраційного обліку не знявся. [PERSON] не проживає у зазначений квартирі понад одного року, оплату за користування житлом та оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює, особистих речей в зазначеній квартирі не має, з реєстраційного обліку до теперішнього часу не знявся і самостійно зніматись з реєстраційного обліку бажання не виявляє. Просить ухвали рішення яким, визнати [PERSON] таким,що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4\~ст. 178 ЦПК України\~позивачу. До судового засідання позивач\~\~ [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. До початку судового засідання на адресу суду позивач надав заяву, у якій зазначив, що просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~\~ [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 2 частини 7\~статті 128 ЦПК України\~шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3\~статті 223 ЦПК України\~провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири, розташованої за адресою:\~\~ [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.07.2005 року, право власності посвідчено в Комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ (нині м. Бахмут), що підтверджується витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с.4-6). З акту від 11.06.2021 року, вбачається, що за адресою:\~\~ [ADDRESS] , зареєстрований, але не проживає [PERSON] , з 2015 року по теперішній час (а.с.7). Відповідно до довідки ОСББ «Польова 43» № 875 від 11.06.2021 року за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] власник житла; [PERSON] -син; [PERSON] - син; [PERSON] - онук (а.с.8). Згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради за вх. № 4272 від 25.06. 2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13.03.2013 \~року (а.с. 17). Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~ Відповідно\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. \~ \~ \~ \~Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. \~ \~ \~ \~Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право на користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у судовому засіданні факт порушення права власності позивача відповідачами повністю доведений, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Судові витрати залишити за позивачем [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved