Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

22.07.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 16.12.2011 року, між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки фактично було припинено з лютого 2017 року, з відповідачем проживають окремо, донько проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечувала, що дитина буде проживати з позивачем. 18.12.2018 року заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 357 від 28.11.2018 року, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] . Весь цей час відповідач життям доньки не цікавилась, деколи телефонувала, але не виявляла бажання спілкуватися та приймати участь у її житті та вихованні, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, а саме: відвідуванням дитячого садку, а сьогодні шкільного закладу, до шкільного закладу у перший клас донька пішла без супроводу матері, танцювального гуртку, одягом, здоровим харчуванням, оздоровленням та інше, донька не отримувала від матері жодного подарунку на день народження, жодної іграшки, ніякої матеріальної допомоги на утримання та виховання їх неповнолітньої доньки не надає, таким чином не виконує батьківські обов`язки. Згідно з виконавчим листом № 191/2253/18 виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, призначено стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на користь батька [PERSON] , але відповідач не виконує рішення суду та ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується розрахунком по аліментам від 18.07.2019 року № 11993 виданого Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, станом на 01.02.2020 року заборгованість складає 44732,29 грн. З лютого 2017 року позивач з донькою проживає у будинку, що належить батькові позивача, дитині забезпеченні гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина знаходиться на обліку в Синельниківській центральній районній лікарні за адресою: [ADDRESS] , їй вчасно проведені профілактичні щеплення, проводилися регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює батько [PERSON] , мати участі в цій сфері життя дитини не приймала. Тому, посилаючись на ч.ч. 2, 5 ст. 150, ч. 4 ст.ст. 155, 164, 165 СК України, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності, відзиву на позов не надала, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 3-тя особа в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву в якій просить розглядати справу без їх участі. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідач у справі [PERSON] є матір`ю - [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.8). Згідно рішення Синельниківської міської ради виконавчого комітету від 28.11.2018 року про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] - визначити за місцем проживання батька [PERSON] . Відповідно характеристики від 08.04.2019 року, виданою загальноосвітньою школою І- ІІІ ступенів № 1 директором школи [PERSON] та класним керівником [PERSON] , вказано, що [PERSON] навчається в 1-А класі, дівчинка проживає разом з татом, забезпечена усім необхідним для навчання в школі. Батько [PERSON] - інтелігентний, спокійний, впевнений в собі чоловік, він активно займається вихованням дитини, стежить за успішністю, активно цікавиться життям доньки в школі, допомагає їй з заняттями. Матері жодного разу в школі не було. Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] від 22.01.2020 року, дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав на даний час є недоцільним. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , її життям та здоров`ям не цікавиться, вихованням та утриманням не займається. Викладене вище безумовно свідчить про те, що відповідач не проявляє батьківської турботи до доньки, тобто фактично самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, що має наслідком позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved