Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

22 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири, відповідно до якого відповідач [PERSON] продав, а вона купила вказану квартиру. Після купівлі квартири відповідач зобовязувався знятися з реєстрації в придбаній нею квартирі, однак до сих пір він залишився зареєстрованим в належній їй квартирі, у вказаному помешканні не проживає, його фактичне місцезнаходження їй не відоме. Факт його реєстрації у квартирі тягне за собою нарахування комунальних послуг, які вони не сплачують. Тому позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з примусовим зняттям його з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с. 23). Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив (а.с. 18-20 повідомлення). Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській областіта Довгинцівського районного відділу у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про слухання справи у відсутність представника, проти вимог заперечень немає (а.с. 16-17, 21-22). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 01 жовтня 2010 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру № 63 в будинку № 71, що розташований на проспекті Гагаріна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 6-7,5 копії дублікату договору, витягу). Згідно довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 45» від 22.06.2015 р., у квартирі [ADDRESS] зареєстрований крім позивачки та її сина [PERSON] також відповідач [PERSON] (а.с.12 довідка), який згідно акту про непроживання від 11.06.2015 р., посвідченого ТзОВ «Комбінат благоустрою», в зазначеному помешканні з 2012 року по теперішній час не проживає (а.с. 11 акт). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач не проживає в квартирі, позивач є власником житла, для якого відповідач стороння особа, його реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. В частині примусового зняття з реєстраційного обліку відповідача за вищевказаною адресою суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV\~з послідуючими змінами та доповненнями, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: partial