Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

24.05.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений 24.03.2007 року, а також стягнути аліменти на її користь на утримання спільних дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги дин до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з кінця 2017 року. Вони з відповідачем мають трьох спільних малолітніх дітей, які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом рекомендованим листом з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань до суду від останнього не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що наявне в матеріалах справи, встановлено, що 24.03.2007 рокуміж [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб в Октябрському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 656. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Сторони мають трьох спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] (згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 303); сина [PERSON] , [INFO] (згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 434); дочку [PERSON] , [INFO] , (згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 932). Діти проживають разом із матір`ю (позивачем у справі). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, майновий спір відсутній станом на момент розгляду справи, наявність шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами може бути розірваний. Разом із тим, як встановлено вище, сторони від шлюбу мають спільних дітей, які проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Згідно з ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Обставин, що мають істотне значення при визначенні аліментів судом не встановлено. На підставі вищезазначеного, відповідач, як батько дитини, в рівній мірі з матір`ю дитини, зобов`язаний утримувати дитину, приймати участь в утриманні за для забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. При зверненні до суду, позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Однак, позивач не була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, у зв`язку із чим останньою було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved