Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

24.04.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій остання, з урахуванням уточнень від 22.05.2019 року, просить суд визнати за нею, право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] її брата [PERSON] , який фактично прийняв, однак не встиг оформити спадщину після померлої в смт. Кочеток Чугуївського району Харківської області , їх спільної матері - [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її матері [PERSON] належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , про що свідчить запис у по господарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Після смерті матері спадщину прийняв її син, брат позивачки [PERSON] , який був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою, однак не встиг оформити своїх спадкових прав, так як помер. Позивач по справі до нотаріальної контори після смерті матері не зверталася, та спадщину після неї не приймала, однак після смерті брата вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і вже навіть отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак отримала відмову нотаріуса в оформленні спадкових прав на будинок, через відсутність правовстановлюючих документів та відсутність реєстрації права власності на вказаний будинок. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши через канцелярію суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від уповноваженого за посадою представника відповідача - Золочівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, рішення по справі покладають на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Житловий будинок «А-1» 1948 року будівництва, житловою площею 19,5 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] складається з приміщень: житлових кімнат площею 7,3 та 12,2 квадратних метри та кухні площею 10,4 квадтратних метри; господарських будівель та споруд веранди а, літ. кухні Б, сараю В, поргібу Г, вбиральні Д та огорожі №1-3, що вбачається із наданої суду належним чином завіреної копії технічного паспорта (інвентаризаційна справа №429). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] , за параметрами запиту права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відомості станом на 18.04.2019 року відсутні. Згідно інформації КП «АІБ Золочівської селищної ради» від 18.01.2019 року за №20 вбачається, що 12.12.2017 року проведено первинну інвентаризацію житлового будинку «А-1» (1955 року будівництва) житловою площею 19,5 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м, по [ADDRESS] . Згідно інформації Писарівської сільської ради за №02-19/592 від 10.11.2017 року (погосподарська книга №5, особовий рахунок № [NUMBER] ) вищевказаний будинок числиться за [PERSON] , померлою [INFO] . В інвентаризаційній справі дані про наявність обмежень, обтяжень, арешту та судового спору на вищевказний житловий будинок відсутні. Станом на 31.12.2012 року по КП «АІБ Золочівської селищної ради» право власності не зареєстровано. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла житловим будинком [ADDRESS] гай, на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі. [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] , та надалі іменувалася як [PERSON] , 21.05.1997 року шлюб було розірвано, 18.05.2004 року позивачка вдруге вийшла заміж за [PERSON] , після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про народженнят серія [NUMBER] виданим Писарівською сільською радою Золочівського району Харківської області 07.05.1970 року; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.07.2010 року №00004211744; свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим Кочетоцькою селищною радою Чугуївського району Харківської області 18.05.2004 року. [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Смородинською сільською радою Борисівського району Бєлгородської області. [INFO] , у віці 81 рік померла [PERSON] , про що Писарівською сільською радою Золочівського району Харківської області 14.10.2013 року складено відповідний актовий запис №44, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно довідки Писарівського старостинського округу №120 від 13.02.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на день своєї смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті був зареєстрований [PERSON] [INFO] - син. З повідомлення Золочівської ДНК Харківської області від 16.05.2019 року №1057/02-14 вбачається, що спадкова справа після [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася, заповіти, спадкові договори тощо останньої не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що також вбачається з довідок із Спадкового реєстру №56148519 від 14.05.2019 року, №56148521 від 14.05.2019 року. Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] , вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, із заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався, а тому спадщина належить останньому. [INFO] , в с. Писарівка Золочівського району Харківської області, у віці 51 рік помер [PERSON] про що Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області 27.10.2017 року складено відповідний актовий запис №18, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки Писарівського старостинського округу №113 від 23.08.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на день своєї смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи №425/2017, заведеної після смерті [PERSON] , наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк 05.12.2017 року звернулася рідна сестра спадкодавця - позивач по справі [PERSON] Її заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №994, та заведено спадкову справу №425/2017. 30.08.2018 року Четвертою Харківською ДНК за реєстровим №3-349 [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 4,8857 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] . Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї ніхто не звертався, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №56148531 та №56148535. 03.04.2019 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козєєвою С.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно. Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, в тому числі, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , що належав матері спадкодавця [PERSON] . Спадкоємцем другої черги є сестра спадкодавця [PERSON] , яка в шестимісячний строк звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті брата, так як в шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на будинок [ADDRESS] після смерті брата [PERSON] , який належав [PERSON] , спадщину після якої прийняв її син [PERSON] , однак не встиг оформити спадкові права, так як помер. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved