Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

22.09.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсними угоди від 11.11.2014 про дострокове розірвання договору суборенди земельної ділянки від 01.04.2011, зареєстрованого за № [NUMBER] та акту приймання передачі земельної ділянки площею 0,4775 га під розміщення бази відпочинку «[INFO]» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області від 11.11.2014, скасувати запис в державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно № 7940731 про припинення реєстрації договору суборенди від 01.04.2011, зареєстрованого за № [NUMBER], поновлення запису про державну реєстрацію договору суборенди земельної ділянки від 01.04.2011, зареєстрованого за № [NUMBER], стягнення 50000 гривень матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 01.04.2011 між сторонами було укладено договір суборенди земельної ділянки площею 0,4775 га під розміщення бази відпочинку «[INFO]» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, який був зареєстрований у відповідному реєстрі за № [NUMBER], строком дії до 17.02.2020. На підставі вказаного договору суборенди він розмістив на зазначеній земельній ділянці тимчасові металеві конструкції, техніку. У травні 2015 він дізнався про існування спірної угоди від 11.11.2014 про дострокове розірвання договору суборенди земельної ділянки від 01.04.2011, зареєстрованого за № [NUMBER] та акту приймання передачі земельної ділянки площею 0,4775 га під розміщення бази відпочинку «[INFO]» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області від 11.11.2014, які він не укладав та не підписував та які були передані до реєстраційної служби, на підставі чого державним реєстратором [PERSON] було вчинено запис № 7940731 про припинення реєстрації договору суборенди від 01.04.2011. Він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинений злочин, процесі розслідування якого була проведена почеркознавча експертиза, яка підтвердила, що підпис в оспорюваній угоді та акті виконана не ним, а іншою особою. Посилаючись на ст. ст. 611, 614, 792 ЦК України, Закон України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно» просив задовольнити позов. 01.11.2016 представником позивача [PERSON] були уточнені позовні вимоги, а саме не заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди, а решта заявлених вимог - підтверджена (а. с. 64-66). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові (з урахуванням уточнень). Представники відповідачки [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували, надали до суду письмові заперечення, які зводяться до наступного. 23.11.2016 відповідачка уклала із Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,4775 га під розміщення бази відпочинку «[INFO]» в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка була зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого станом на 28.11.2016 у реєстрі відсутні відомості про реєстрацію іншого (окрім права власності, яке зареєстроване за Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області) речового права відсутні. Таким чином, у зв'язку із припиненням права (договору) оренди вказаної ділянки у відповідачки, відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» у позивача припинилося право (договір) суборенди даної земельної ділянки і за таких обставин, з урахуванням ст. 16 ЦК України, ст.ст. 1,3, 4 ЦПК України відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для відмови у позові, незалежно від встановлених судом обставин. Третя особа до суду свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи (а. с. 152). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали цивільної справи № 654/3306/16-ц Голопристанського районного суду Херсонської області, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 01.04.2011 було укладено договір суборенди земельної ділянки, зареєстрований за № [NUMBER] (а. с. 20) (далі по тесту - Договір), згідно якого відповідачка як орендар земельної ділянки площею 0,4775 га під розміщення бази відпочинку «[INFO]» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, передала вказану ділянку позивачу в суборенду на строк до 17.02.2020 року (п. 5 Договору). У відповідності до п. 6 Договору у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Аналогічна норма міститься у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про оренду землі». 23.11.2016 відповідачка уклала із Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,4775 га під розміщення бази відпочинку «[INFO]» в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка була зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого станом на 28.11.2016 у реєстрі відсутні відомості про реєстрацію іншого речового права, окрім права власності, яке зареєстроване за Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області (а. с. 162-166). Таким чином, у зв'язку із припиненням договору оренди вказаної ділянки, відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» договір суборенди даної земельної ділянки від 01.04.2011 є припиненим з моменту припинення договору оренди земельної ділянки, а тому, з урахуванням ст. 16 ЦК України, ст.ст. 1,3, ЦПК України відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для відмови у позові, незалежно від встановлених судом обставин. При цьому суд також враховує норму ч. 1 ст. 216 ЦК України щодо застосування наслідків недійсності правочину, а саме повернення сторін недійсного правочину у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину, що на момент ухвалення рішення у даній справі є неможливим, через відсутність у позивача права суборенди спірної земельної ділянки. Більше того, заявлена позивачем вимога про визнання недійсним акту приймання передачі земельної ділянки площею 0,4775 га під розміщення бази відпочинку «[INFO]» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області від 11.11.2014 не відповідає способам захисту порушеного права, передбаченим ст. 16 ЦК України, оскільки такий документ не є правочином та не є нормативним актом, не тягне жодних юридичних наслідків, а є підтвердженням певних фактів. Заявлені позивачем вимоги: про скасування запису в державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно № 7940731 про припинення реєстрації договору суборенди від 01.04.2011, зареєстрованого за № [NUMBER]; поновлення запису про державну реєстрацію договору суборенди земельної ділянки від 01.04.2011, зареєстрованого за № [NUMBER] є неконкретизованими, оскільки не зрозуміло хто повинен вчиняти такі дії, не відповідають способам захисту порушеного права, передбаченим ст. 16 ЦК України та не відносяться до компетенції суду в контексті застосування п. 9 ч.1 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3, ч.1 ст. 9, ст. 11, ст. 26, ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У зв'язку з відмовою у позові, на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) з відповідачки не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed