Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

23 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Маріуполі про зобовязання вчинити певні дії, які було уточнено, а саме зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Маріуполі Донецької області перерахувати з 17.09.2015 року та надалі виплачувати [PERSON], [INFO] страхові виплати у відповідності до встановленого відсотка втрати працездатності із розрахунку мінімальної заробітної плати. Зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Маріуполі Донецької області проводити щорічний перерахунок страхових виплат у відповідності до законодавства. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Працюючи слюсарем Іллічівської автобази, 22 серпня 1968 року отримав травму на виробництві, у звязку з чим йому, згідно висновку МСЕК було встановлено 50% втрати професійної працездатності. 11 березня 2002 року рішенням Жовтневого районного суду по справі №2-10 за його позовом про відшкодування шкоди, стягнуто з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» 324 грн. 30 коп. та зобовязано останнього з 01 березня 2002 року виплачувати щомісячно 7 грн. 92 коп. довічно. 09 березня 2004 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя було встановлено факт нещасного випадку на виробництві, після чого відповідачем виплачуються страхові виплати у розмірі 68,84 грн. Не погоджуючись з встановленими страховими виплатами звернувся до відповідача з вимогою порахувати та призначити виплати в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» але отримав відмову із посиланням на рішення Жовтневого районного суду яким з роботодавця було стягнуто 7,79 грн. довічно. Із думкою відповідача, що не він не має права на отримання страхових виплат у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», оскільки мається рішення суду, не погоджується та вважає його безпідставним адже рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя стосується роботодавця, а ні Фонду, вважає, що відповідач повинен виходити із мінімальної заробітної плати, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи (з урахуванням уточнень) у його відсутність. Відповідно до заяви відповідача від 13.10.2015 року до суду , відділення Фонду у м.маріуполі не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно записів трудової книжки [PERSON], останній з 26.04.1965 року працював слюсарем автотранспортником на Азовській автобазі Жданівського автотранспорту, та 23.02.1970 року був звільнений за ст. 46 КЗпП. Під час виконання трудових обов'язків 22.08.1968 року отримав трудове каліцтво, як зазначено у виписці з акту посвідчення від 19.08.1993 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.03.2004 року №2-1187/2004 встановлено факт нещасного випадку, повязаного з виробництвом, який стався з [PERSON] у 1968 році на робочому місці, у звязку з виконанням службових обовязків в Азовській автобазі, яке набрало законної сили 09.07.2004 року. Висновком МСЕК від 19.08.1993 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності на 50% у зв'язку з травмами, які мали місце 22.08.1968 року, без строку переопосвідчення. 11 березня 2002 року рішенням Жовтневого районного суду по справі №2-10 за її позовом про відшкодуванням шкоду, стягнуто з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.. Ілліча» 324 грн. 30 коп. та зобовязано останнього з 01 березня 2002 року виплачувати щомісячно 7 грн. 92 коп. довічно. В подальшому, на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань» страхові виплати щодо відшкодування шкоди потерпілим на виробництві та професійних захворювань» страхові виплати щодо відшкодування шкоди потерпілим на виробництві було покладено на Фонд та його робочі органи. Відповідно Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 05.07.2004 №4079, продовжено раніше призначеної страхової виплати [PERSON] по ушкодженню здоровя внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 22 серпня 1968 року за час роботи на ВАТ «Маріупольській металургійний комбінат ім. Ілліча», щомісячну грошову суму, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 7,92 грн. Платежі проводити з 01 березня 2002 року безстроково. Згідно Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30 січня 2015 року №0548/3624/3624/9 про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2014 р., [PERSON] призначено перераховану щомісячну грошову суму (вид виплати 410, КЕКВ 2730.03) в розмірі 68,84 грн., виплати провадити з 01 березня 2014 р. безстроково. Вважати такою, що втратила чинність постанова №0548/3624/3624/8 від 29 березня 2013 р. Провести донарахування щомісячних виплат за 2014 рік. Згідно зі ч.1, ч.9, ч.12 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. Щомісячна страхова виплата не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. У разі якщо потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у звязку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоровя. Визначені раніше сума щомісячної страхової виплати та пенсія по інвалідності зменшенню не підлягають. Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у звязку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Якщо на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоровя не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день виплати. Відсутність документів про заробіток підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву. Згідно зі ч.2 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Виходячи з наведенихвимог законодавства, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved