Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

22 травня 2018 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2060; відновити їй дошлюбне прізвище - Бук та стягнути із [PERSON] в її користь судовий збір. 05.11.2018 року позивачем була подана уточнююча заява, в якій вона просила при розірванні шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] та сина, [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 22 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. У шлюбі народилася одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В них різні характери, відсутнє взаєморозуміння, в зв'язку з чим проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що на даний момент збереження шлюбних відносин є неможливим та буде суперечити інтересам подружжя та інтересам їхньої малолітньої дитини, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи належним чином була повідомлена вчасно, проте нею скеровано заяву, в якій просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, справу розглядати у її відсутність. Та не заперечує щодо заочного вирігшення справи. Відповідач, [PERSON] в судові засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання виклику до суду. Відзиву на позовну заяву ним не подано. Заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], актовий запис № 2060 (а.с. 5) У шлюбі народилася одна дитина: син - [PERSON], [INFO] (а.с.6) Сімейне життя у сторін не склалося, в них відсутнє взаєморозуміння, різні характери, різні погляди на подружнє життя, тому сім'я розпалася. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Сторони не змогли зберегти сім'ю, а тому суд вважає встановленим, що шлюб суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати. Дитину залишити проживати з матірю. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сорони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи є квитанція про сплату судового збору (а.с.1), суд вважає, що вимога про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню в розмірі 704,80 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved