Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

22.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дівчинки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона в грудні 2014 року, на підставі відповідного розпорядження Новобузької РДА від 15.123.2014 року № 454-р, прийняла в свою сімю на спільне проживання та виховання неповнолітню дівчинку [PERSON], батьки якої, відповідачі у справі, були позбавлені батьківських прав. Однак відповідачі, не забезпечують матеріально в будь-який спосіб свою дочку, увесь тягар її утримання позивачка несе самостійно. Тому, посилаючись на відмову відповідачів добровільно надавати матеріальну (грошову) допомогу на утримання своєї дочки, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь аліментів на утримання цієї дівчинки, що проживає разом з нею, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справі в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не направляли. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Зазначені положення передбачені також статтею 180 СК України. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження (копії) серії 1-ФП № 221052 від 22.12.2014 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками дочки [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.11.2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно вказаної своєї дочки та з них присуджено до стягнення на користь закладу, в якому перебуватиме дитина, аліменти на її утримання до досягнення повноліття. Згідно розпорядження Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.12.2014 року за № 446-р, зазначеній дівчинці надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, а відповідно до розпорядження вказаної райдержадміністрації від 15.12.2014 року за № 454-р, створено прийомну сімю [PERSON] куди влаштовано для спільного проживання та виховання [PERSON]. Відтак, з 18.12.2014 року, як видно з акту про вибуття дитини у прийомну сімю, вищезазначена неповнолітня дитина проживає у родині позивачки та знаходяться на її утриманні. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. Згідно ч. 3. ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно обставин встановлених за рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.11.2012 року, відповідачкою [PERSON], з якою раніше проживала її дочка [PERSON], не було створено для останньої неналежних санітарних умов для проживання та виховання. Мати часто била свою дочку, такі умови створювали загрози для здоровя та належного виховання дитини, що стало приводом для позбавлення батьківських прав відносно вказаної дитини матері та батька, який в свою чергу проживав окремо та в жодний спосіб не цікавився життям своєї дочки. З травня 2012 року по грудень 2014 року дівчинка [PERSON] була влаштована до пришкільного інтернату Ганнівської ЗОШ І-ІІ ступенів, де її батьки жодного разу не відвідували. При цьому, останні добровільно не виконували свого обов'язку щодо її утримання жодним способом. Не виконують обов'язок щодо утримання своєї дитини відповідачі і зараз, коли їхньою дочкою вже опікується позивачка [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідачів врахуванням положень, викладених у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України кожному з відповідачів слід присудити стягнення в дохід держави судовий збір у розмірі по 243 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: approved