Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

23 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу із відповідачем у них є двоє спільних дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають із нею. На даний час за рішенням суду від 27.12.2012р. з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 200, 00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому, вказує, що вона не працює, а тому не отримує жодних доходів, на обліку як безробітна або фізична особа-підприємець не перебуває. Вважає, що сума аліментів, яка стягується з відповідача, є недостатньою для утримання дітей, так як за останні пять років підвищилась вартість продуктів харчування та плата за комунальні послуги. Крім цього, зазначає, що у доньки існують проблеми із здоровям, що призводить до збільшення витрат. Стверджує, що [PERSON] працює за кордоном, добровільно допомоги не надає, хоч має таку можливість, а тому вона змушена звернутися з даним позовом та просить збільшити розмір аліментів на двох дітей до 1200,00 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 30.07.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала в суд заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує та просить задоволити (а.с. 37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання відповідно до ч.ч. 7, 11 ст. 128, ст. 129 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 30). Однак, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у звязку з тим, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с. 28-29). Жодних заяв чи клопотань суду останній не подав, відзив на позов не надав. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 626 від 16.08.2018р., виданою Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області (а.с. 38), у звязку з чим в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення, беручи до уваги публікацію оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи вищенаведене, суд постановив проводити розгляд справи при відсутності [PERSON] за наявними матеріалами справи. У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження серії 1-МИ № 015974, виданим 02.12.2005р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, та серії 1-МИ № 078558, виданим 14.08.2008р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, Свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 092402, виданим 13.09.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 7-9). Діти сторін навчаються у закладах освіти м. Новодністровськ, зокрема, [PERSON] навчається у сьомому класі Новодністровської [PERSON] ступенів, а [PERSON] - у четвертому класі Новодністровської ЗОШ І ступеня, що підтверджується довідками, виданою в.о. директора Новодністровської [PERSON] ступенів [PERSON] та № 49 від 18.07.2018р., виданою директором Новодністровської загальноосвітньої школи І ступеня [PERSON] (а.с. 12). Окрім того, донька сторін має діагноз вроджена аномалія сечовивідних шляхів, дисплазія правої нирки, що підтверджується заключенням ЛКК № 512 від 17.07.2018р. (а.с. 13), а тому потребує періодичного лікування. На даний час на підставі виконавчого листа Сокирянського районного суду Чернівецької області № 2-660/12, виданого 24.01.2013р., за рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.12.2012р. по справі № 2-660/12 з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13.11.2012р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-15). Вказані обставини також підтверджуються довідкою Кельменецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області № 262/2 від 18.07.2018р. (а.с. 16). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] на обліку як безробітна у Новодністровській міській філії Чернівецького обласного центру зайнятості не перебуває, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям не отримує, як фізична особа-підприємець в базі даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не значиться, що підтверджується довідками № 313/2413.01-18 від 17.07.2018р., № 785 від 16.07.2018р. та витягом з Єдиного державного реєстру № 23761483 від 17.07.2018р. (а.с. 10-11). Інформації про наявність інших доходів у позивача [PERSON] суду надано не було. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, але постійного офіційного доходу немає, як субєкт підприємницької діяльності на обліку в Кельменецькому відділенні Сокирянської ОДПІ не перебуває, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2018р. по 31.03.2018р. та листом заступника начальника-начальника Кельменецького відділення Сокирянської ОДПІ [PERSON] № 515/9/24-05 від 09.08.2018р. (а.с. 33-35). Позивачем [PERSON] доказів про наявність у відповідача доходів та їх розмір суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладених у постанові від 05.02.2014р. по справі № 143цс13 при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, при визначенні розміру аліментів суд зобов'язаний у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018р. становить 1944 гривні. У ч. 2 ст. 184 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що на даний час збільшились її витрати на утримання дітей в порівнянні із 2012р. та підвищились вартість продуктів харчування і плата за комунальні послуги, а відповідач достатньої матеріальної допомоги, необхідної для забезпечення нормального існування дітей, не надає, а тому вважає, що має місце зміна матеріального становища одержувача аліментів як підстава для зміни розміру аліментів. При цьому, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи значне збільшення законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дітей, відсутність у сторін постійного стабільного доходу, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їхніх дітей в розмірі 1000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, доводи позивача [PERSON] щодо наявності у неї додаткових витрат на дітей, повязаних із їхнім навчанням у школі та лікуванням старшої доньки, не враховуються судом при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, оскільки розмір та порядок відшкодування додаткових витрат на дитину врегульовано ст. 185 СК України. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 563, 84 грн., в іншій частині судовий збір покласти на рахунок держави. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved