Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

24.03.2016р. [PERSON]. звернулася до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради про поділ спадкового майна та визнання права власності на ? частки житлового будинку, пояснюючи свої вимоги наступним: 01.04.2012р. у м. Словянську помер її син та чоловік [PERSON] [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку № 11 по провулку Верхньому у м. Словянську та житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є: вона [PERSON] мати померлого, [PERSON] дружина померлого, [PERSON] дочка померлого та [PERSON] син померлого. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] Вона та [PERSON] прийняли спадщину та досягли між собою угоди про поділ спадщини: їй відходить будинок № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську, а [PERSON] отримує у власність будинок № 11 по провулку Верхньому у м. Словянську. Вони звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Першої Державної [PERSON] нотаріальної контори від 16.08.2015р. їм у видачі свідоцтва про право власності було відмовлено у звязку із відсутністю реєстрації в Державному реєстрі реєстрації прав на нерухоме майно права власності спадкодавця на 2/5 часток будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську, оскільки за життя [PERSON] не оформив свої спадкові права після смерті свого батька [PERSON], який помер 25.03.2001р. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 02.12.2013р. за нею визнано право власності на ? частину житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську, в іншій частині право власності на спадкове майно нею не оформлено. Вона та [PERSON] прийшли до угоди про те, що ? частки житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську та ? частка житлового будинку № 11 по провулку Верхньому у м. Словянську є рівноцінні, тому вона вважає, що має право ставити питання про визнання за нею права власності на ? частки жилого будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську в порядку поділу спадкового майна з наступного: - відповідно до рішення народного суду м. Словянська від 07.02.1973р. [PERSON] на праві власності належить 2/5 частки житлового будинку по провулку Демократичному в м. Словянську; - [PERSON] не зареєстрував право власності на частку житлового будинку в КП «БТІ м. Словянська» у звязку із своєю юридичною безграмотністю; - право власності до набуття чинності 01.01.2004р. Цивільним Кодексом України в новій редакції не залежало від державної реєстрації; - на даний час іншого порядку оформлення права власності на зазначену частку житлового будинку, що належала [PERSON] не існує; - [PERSON] є спадкоємцем першої черги в силу ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.), спадок він прийняв, так, як мешкав у спадковому будинку на час смерті спадкодавця; - вини є спадкодавцями за законом після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадок вони прийняли; - у відповідності до ст. 1278 ЦК України вона має право поставити питання про поділ спадкового майна та виділ своєї частки. Просила суд визнати за нею [PERSON] право власності на ? житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську. В подальшому позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, просила суд визнати за нею [PERSON] право власності на ? житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] . в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти визнання за [PERSON] права власності на ? частки житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду не зявився, але від голови Билбасівської селищної ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача та про винесення рішення судом на власний розсуд. Розглядаючи справу суд виходив з наступного: Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Державний нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори 16.08.2015р. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську в порядку спадкування після смерті [PERSON], у звязку з тим, що відсутній правовстановлювальний документ на житловий будинок на імя померлого (а.с.7-9). Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 01.04.2012 року, так, як факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] а саме те, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 19). Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 01.04.2012 року, так, як факт родинних відносин між [PERSON]. та [PERSON] а саме те, що [PERSON] є удовою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу та свідоцтвом про смерть (а.с. 11, 17 зв). У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Законність володіння, користування й розпорядження житловим будинком № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську Донецької області ніким і ніколи не заперечувалось. З довідки КП «БТІ м. Словянська» від 08.04.2016р. № 824-4/0.45/01 слідує, що станом на 01.01.2013р. право власності на 3/5 житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську в КП «БТІ м. Словянська» зареєстроване за [PERSON] на підставі договору дарування від 07.12.1989р., 2/5 частки цього будинку не зареєстроване, але право власності на цю частку визнане за [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Словянська від 07.02.1973р.(а.с. 39). [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON], заяви про відмову від спадщини оформлені нотаріально (а.с. 12, 13). Рішенням Словянського міськрайонного суду 02.12.2013р. за [PERSON] визнано право власності на ? частину житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську (а.с. 24-25). [PERSON] та [PERSON] зверталися до Першої державної словянської нотаріальної контори 20.08.2015р. із заявою про поділ спадщини спадкодавця [PERSON] між ними (а.с.28,29). У відповідності зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983р. № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він надав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями усього майна померлого [PERSON]. [PERSON] фактично прийняла у спадщину житловий будинок № 3 по пров. Демократичному в м. Словянську Донецької області. Державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську Донецької області у звязку з тим, що реєстрація права власності за померлим [PERSON] не проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Право власності на ? частку житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську рішенням суду визнане за [PERSON] Іншого шляху, ніж визнання права власності на 3/4 частки житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську Донецької області в судовому порядку, у позивача [PERSON] немає, так, як визнання права власності за померлим спадкодавцем неможливо. Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у частині визнання права власності на 3/4 частки житлового будинку № 3 по пров. Демократичному в м. Словянську Донецької області за позивачем [PERSON], так, як визнання відповідачем позову і його задоволення судом не суперечить діючому законодавству та не порушує прав інших осіб. Разом з тим, суд, виходячи з того, що навіть після уточнення позовних вимог позивач не заявила безпосередньо до суду вимог про поділ спадкового майна між спадкоємцями, в тому числі і про визнання за нею 3/4 частки житлового будинку № 3 по провулку Демократичному в м. Словянську Донецької області саме в порядку поділу спадкового майна, а тільки декларувала в описовій частині позову своє бажання звернутися до суду із позовом про поділ спадкового майна, вимоги про визнання за іншим (іншими) спадкоємцями права на інше спадкове майно не заявлялися, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для здійснення поділу спадкового майна [PERSON] між його спадкоємцями.

Outcome: partial