Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

22.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з 11.06.2015 року та до досягнення дітьми повноліття. На даний час суми аліментів не вистачає на повноцінне утримання дітей, розмір аліментів є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Тому, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу [PERSON], щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2017 року - дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 26.10.2018 року суддею Хоменко В.С. відкрито провадження у справі з проведенням розгляду у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзив на позов на подав. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказане вбачається з рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року, котрим з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з 11.06.2015 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18-21). Вказане судове рішення набрало законної сили в установленому порядку, отже, обставини, встановлені останнім, в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, оскільки розмір аліментів, встановлений рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року, є меншим 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що в умовах сьогодення є недостатніми для належного їх утримання. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01.01.2018 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 1 492,00 грн., для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі - 1 860,00 грн. За таких обставин, враховуючи, що встановлений розмір аліментів, котрий стягується на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, приймаючи до уваги вимоги позивача, вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу [PERSON], щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення повноліття дітьми. На думку суду збільшення розміру аліментів дозволить ефективно забезпечити належний рівень життя дітей до моменту досягнення ними повноліття. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей не має. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Крім того, суд враховує і те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення. Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, у повному обсязі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 СК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved