Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

22.02.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за результатами розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, постановлено рішення яким вирішено «Шлюб, укладений 10.08.2013 року та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатської області, за актовим записом №324 між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 05 жовтня 2015 року. Малолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з матірю [PERSON] Визнати за [PERSON] дошлюбне її дівоче прізвище [PERSON]. Стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь держави. До суду надійшла заява позивачки [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду, яка мотивована тим, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема судом під час постановлення рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 487,20 грн. Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду такої заяви. Враховуючи неявку в судове засідання сторін по справі, суд розглянув питання щодо ухвалення додаткового рішення у відповідності до вимог ст. 220 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Частиною 1ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Так, при винесені рішення не було вирішено питання про судові витрати, а саме стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 487,20 грн., що підтверджується квитанцією № 5191\\з27 від 05.10.2015 року, З урахування викладеного суд приходить до висновку, що оскільки позивачем дійсно сплачувався судовий збір у розмірі 487,20 грн. і судом питання щодо розподілу саме цих витрат не було вирішено, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та стягнути з відповідача на користь позивача витрати із сплати судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved