Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТДВ «СК «АКСОР», третя особа ПАТ «АСТРА БАНК» про захист прав споживачів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 28.03.2013 року між нею та ТДВ «СК «АКСОР» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0508.002751 від 28.03.2013 року. Відповідно до зазначеного вище договору його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «MG 550» д.н.з. [NUMBER], що належить страхувальнику в тому числі, придбаний ним в кредит і є забезпеченням виконання зобов»язань за кредитним договором. 31.01.2014 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MG 550» д.н.з. [NUMBER]. 31.01.2014 року подала до ТДВ «СК «АКСОР» заяву про виплату страхового відшкодування та всі необхідні документи, що підтверджено довідкою ТДВ «СК «АКСОР». 13.02.2014 року ТДВ «СК «АКСОР» було складено страховий акт № 33 та визнано зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 11 983, 30 грн. Однак ТДВ «СК «АКСОР» не виконало свого зобов»язання щодо виплати страхового відшкодування у строк до 28.03.2014 року, тому у зв»язку з простроченням виконання грошового зобов»язання, просила у примусовому порядку стягнути страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції на користь ПАТ «Астра Банк», оскільки останнє є вигодонабувачем відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0508.002751 від 28.03.2013 року. Позивач та його представник у судовому засіданні відсутні. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов з зазначених у позовній заяві підстав підтримує у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні відсутній. Направив на адресу суду заперечення на позовну заяву, зазначивши, що відносини, які виникають з майнового страхування не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього закону не застосовуються до відносин майнового страхування. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлені належним чином. Явку свого представника у судове засідання не забезпечило, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено що, 28.03.2013 року між [PERSON] та ТзДВ «СК «Аксор» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0508.002751 (а.с. 6-9). На виконання умов зазначеного вище договору було застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «MG 550» д.н.з. [NUMBER] на строк з 05.04.2013 року по 04.04.2014 року. Вигодонабувачем за договором є ПАТ «Астра Банк». 31.01.2014 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MG 550» д.н.з. [NUMBER]. Зазначений транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. За даними страхового акту № 33 від 13.02.2014 року ТзДВ «СК «Аксор» дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 31.01.2014 року визнано страховим випадком і на виконання умов договору добровільного страхування транспортного засобу № 0508.002751 від 28.03.2013 року прийнято рішення про виплату вигодонабувачу ПАТ «Астра Банк» страхового відшкодування у розмірів 11 983, 30 грн. (а.с. 12). За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). За змістом п. 3. ч. 1 2 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов»язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Пунктами 27.6., 27.7. укладеного сторонами у справі 28.03.2013 року договору добровільного страхування транспортного засобу № 0508.002751 встановлено, що страховик приймає рішення про виплату (складає страховий акт) або відмову у виплаті страхового відшкодування впродовж 10 (десяти) робочих днів від дня одержання страховиком всіх необхідних документів, що підтверджують факт настання, причини, обставини та наслідки страхового випадку; виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі заяви страхувальника (вигодонабувача) на страхову виплату та страхового акта із визначенням розміру страхового відшкодування в строк до 30 (тридцяти) робочих днів після прийняття рішення (складання страхового акта) про виплату страхового відшкодування. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що ТзДВ «СК «Аксор» не виконало свої зобов»язання щодо виплати страхового відшкодування у строк визначений договором. За даними страхового акту № 33 від 13.02.2014 року, належною до сплати сумою є 11 983, 30 грн., яка відповідно до умов зазначеного вище договору підлягала до виплати у строк до 28.03.2014 року. Відповідно до рекомендацій, що містяться у п. 21 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу страхувальника зобов»язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до офіційних даних державної служби статистики України, індекс інфляції в квітні 2014 року склав 3, 3 %, тому підлягає до стягнення сума у розмірі 12 378, 74 грн., що розрахована наступним чином: 11 983, 30 грн. х 1. 033. А відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо виплати суми страхового відшкодування ТДВ «СК «АКСОР» на виконання вимог договору № 0508.002751 добровільного страхування наземного транспортного засобу від 28.03.2013 року у розмірі 11 983, 30 грн. та 395, 44 грн. втрат від інфляції. Судові витрати по сплаті судового збору, від яких був звільнений позивач при зверненні в суд з позовом, стягнути з відповідача на користь держави відповідно до правил ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved