Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

23.09.2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на їх користь матеріальної шкоди в розмірі 16 649,00 грн, моральної шкоду в розмірі 10 000,00 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн, витрати на експертизу в розмірі 1 700,00 грн та судовий збір в розмірі 1 536,80 грн, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності. Відповідач проживає поверхом вище у квартирі № 27 того ж будинку. 01.06.2019 року з вини відповідача [PERSON] відбулося затоплення квартири позивачів та в результаті чого було пошкоджено: коридор літ. «1» (залита стеля, набряк лінолеум, дверне полотно у ванну кімнату розбухло); кухня літ. «5» (залиті стіни та стеля, набрякло штукатурне покриття, набряк лінолеум); кімната (2) літ. «4» (залиті стіни та стеля, набрякло штукатурне покриття, набряк лінолеум); кімната (1) літ. «2» (пошкоджений лінолеум на підлозі), балкон (пошкоджені облицюванні сталі, набряк лінолеум). Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №37-19 від 14.06.2019 року, вартість відновлювального ремонту становить 16 649,00 грн. Відповідач на неодноразові звернення позивачів добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає. Крім того, позивачі в позові зазначили, що відповідач [PERSON] своїми неправомірними діями завдав моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Згідно ухвали суду від 30.09.2019 року за вищезазначеним позовом відкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 30.10.2019 року о 10 годині 00 хвилин. Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні неодноразово відкладався. Згідно ухвали суду від 18.11.2019 року по справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди завданої внаслідок залиття квартири залучено належним відповідачем [PERSON] , а КП «Житлово-комунальне підприємство Новогалещинська селищна рада» в якості співвідповідача. Уточнену позовну заяву представника позивача прийнято до розгляду. Підготовче судове засідання відкладено на 08 год 00 хв 15.01.2020 року. 10.12.2019 року співвідповідач КП «Житлово-комунальне підприємство Новогалещинська селищна рада» до суду подав відзив на позов позивачів, згідно якого вбачається, що позов позивачів є безпідставним, оскільки мешканці будинку, зокрема позивачі та відповідач самостійно відповідно до їхніх заяв здійснюють утримання, обслуговування та поточний ремонт будинку та прибудинкової території, а тому комунальне підприємство з часу утворення не надає зазначені послуги зокрема щодо обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових мереж з водопостачання та водовідведення. Ухвалою суду від 15.01.2020 року дана справа призначена до судового розгляду по суті на 23.01.2020 року о 08 годині 00 хвилин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення або перенесення розгляду справи до суду не направив. Представник позивачів [PERSON] та позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та прохали задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечували та прохали відмовити, оскільки вважають, що КП «Житлово-комунальне підприємство Новогалещинська селищна рада» повинно нести відповідальність за спричинену позивачам шкоду. Крім цього, відповідач надала пояснення, що дійсно в її квартирі з водопровідної труби тобто із центральної труби, яка проходить з першого поверху і аж до останнього, відбувся витік води. Вважає, що витік води відбувся, у зв`язку з тим, що позивачі під час ремонту квартири, порушили цілісність центральної труби, а тому з подачею співвідповідачем великого тиску у водопровідну трубу, з`єднання труб між поверхами зокрема в її квартирі не витримало тиску. Представники співвідповідача Чернушенко В. Ю. та директор комунального підприємства Крепко Н. І. проти задоволення позову заперечували, оскільки попереднє комунальне підприємство КП «Галещина», яке ліквідоване та в подальшому новостворене підприємство КП «Житлово-комунальне підприємство Новогалещинська селищна рада» позивачам та відповідачу послуги щодо утримання, обслуговування, поточний ремонт будинку, внутрішньо будинкових мереж та прибудинкової території не надає. Крім цього, вважають позов є безпідставним, оскільки позивачами не надано до суду належних та допустимих доказів причини пориву центральної труби, яка знаходиться в квартирі відповідача [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, які підтвердили, що приймали участь у складанні акта огляду залиття квартири позивача та вивчивши письмові докази, вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право власності від 19.10.1993 року ( а.с.16), ксерокопією технічного паспорта ( а.с.17). Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . Згідно акта залиття квартири та фотодоказів фіксації залиття квартири вбачається, що свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] оглянувши квартиру квартири [ADDRESS] виявили пошкодження приміщень квартири, а саме: коридор літ. «1» (залита стеля, набряк лінолеум, дверне полотно у ванну кімнату розбухло); кухня літ. «5» (залиті стіни та стеля, набрякло штукатурне покриття, набряк лінолеум); кімната (2) літ. «4» (залиті стіни та стеля, набрякло штукатурне покриття, набряк лінолеум); кімната (1) літ. «2» (пошкоджений лінолеум на підлозі), балкон (пошкоджені облицюванні сталі, набряк лінолеум). Залиття квартири № 24 відбувся в результаті пориву труби в квартирі №27 зазначеного будинку (а.с.98-10, 106) Відповідно до висновку експерта № 37-19 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження квартири [ADDRESS] , вбачається, що вартість відновлюваного ремонту приміщень квартири в зв`язку її залиттям становить 16 649 грн (а. с. 19-39). Згідно зі ст. 10 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватись правил користування жилими приміщеннями. Згідно зі ст.ст. 177, 179 Житлового кодексу України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Ст.ст. 322, 323 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження (псування) несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що внутрішньо будинкові системи багатоквартирного будинку це механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення. Відповідно до п. п. 4, 5 Порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньо будинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Судом встановлено, що з часу утворення новостворене підприємство КП «Житлово-комунальне підприємство Новогалещинська селищна рада» позивачам та відповідачу послуги щодо утримання, обслуговування, поточний ремонт будинку, внутрішньо будинкових мереж та прибудинкової території не надає, що також не заперечували сторони по справі. Також, в судовому засіданні сторони надали пояснення, що з 2014 року позивачі та відповідач взагалі не сплачують комунальні послуги за обслуговування та поточний ремонт будинку та прибудинкової території, зокрема і щодо обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових мереж з водопостачання та водовідведення. Ч.1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідач [PERSON] належних та допустимих доказів, які б спростовували її вину у заподіянні шкоди позивачам не надала. Враховуючи наведене, суд вважає, що залиття квартири позивачів сталося саме внаслідок неналежного контролю відповідача як власника квартири №27 вищезазначеного житлового будинку, за станом збереженості центральної водопровідної труби в її квартирі. Отже, з врахуванням вищевикладеного суд вважає, що уточнюючий позов позивачів про стягнення з відповідача та співвідповідача в солідарному порядку матеріальної майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 16 649,00 грн підлягає частковому задоволенню лише в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь кожного позивача грошових коштів у розмірі 8 324,50 грн. Позивачами заявлена вимога про стягнення з відповідача та співвідповідача в солідарному порядку моральної (немайнової) шкоди завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 10 000 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У судовому засіданні встановлено, що позивачі внаслідок залиття їхньої квартири, яке відбулося з вини відповідача [PERSON] зазнали душевних страждань з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушенням звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. За таких обставин, суд вважає, що діями відповідача [PERSON] позивачам заподіяна моральна шкода. Судом не встановлено, що співвідповідач своїми діями чи бездіяльність спричинив моральну шкоду позивачам. Відповідач [PERSON] належних та допустимих доказів, які б спростовували її вину у заподіянні моральної шкоди позивачам не надала. Отже, з врахуванням вищевикладеного суд вважає, що уточнюючий позов позивачів про стягнення з відповідача та співвідповідача в солідарному порядку моральної немайнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 10 000,00 грн підлягає частковому задоволенню лише в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь кожного позивача. При цьому, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину фізичних душевних страждань кожного позивача, ступень вини відповідача, характер вчиненого, та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь кожного позивача моральну шкоду у сумі 1 500,00 грн., оскільки зазначена сума буде достатньою для сатисфакції. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат у загальному розмірі 10 236,80 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь кожного позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог документальні підтверджуючи судові витрати в розмірі 5 118,40 грн (а.с. 156-158). На підставі наведеного,

Outcome: approved