Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

23.07.2015 року Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1968-к від 07.12.2007 року в сумі 80 000,00 грн (вісімдесят тисяч) гривень, та за понесені позивачем додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 685 (шістсот вісімдесят п'ять) гривень 99 копійок, мотивуючи його тим, що 07.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1968-к, згідно з умовами якого останній отримав кредит у сумі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) гривень., під 15,5 % річних, строком з 07.12.2007 року по 06.12.2017 року. 01.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 1968-к від 07.12.2007 року відповідно до якої відсоткова ставка за кредитним договором була збільшена до 19,5% річних. Крім того для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1968-к від 07.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 07.12.2007 року. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, однак зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.06.2015 року, має заборгованість в сумі 68 559 (шістсот вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) гривень 64 копійки, що і спонукало позивача на звернення до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до наступного висновку, виходячи із наступного. 07.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 1968-к (далі договір), згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 80 000, 00 гривень на строк до 06.07.2017 року, зі сплатою 15,5 відсотків річних за користування кредитними коштами. 01.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 1968-к від 07.12.2007 року відповідно до якої відсоткова ставка за кредитним договором була збільшена до 19,5% річних. Відповідно до укладеного договору відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі і терміни передбаченими договором. У якості забезпечення вимог позивача, що випливають із кредитного договору 07.12.2007 року було укладено договір іпотеки. В зв'язку з тим, що відповідач не виконуює взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 559 (шістсот вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) гривень 64 копійки. Позивач неодноразово повідомляв відповідача щодо виконання своїх зобов'язань за договором у зв'язку з порушенням термінів повернення кредиту та процентів за використання кредитних коштів. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором кредиту, не виконані. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідача складає: строковий основний борг - 21 304,00 грн; прострочений основний борг - 16 315, 17 грн; прострочені проценти за користування кредитом - 14 081, 13 грн; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 6 051,76 грн; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 4 828,32 грн; сума інфляційних витрат за прострочення суми по кредиту - 3 278,97 грн; сума інфляційних витрат за прострочення відсотків по кредиту - 2 074,74 грн; 3% річних від прострочення заборгованості 665,55 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved