Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

22.01.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді приватизованої земельної ділянки, кадастровий номер 1424281500:04:000:0221 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0.2500 Га., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно належало спадкодавцю на підставі державного акту від 07.03.2006 року ДН № 170638, оригінал якого був втрачений. Він прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса у встановлений законом строк, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. В зв`язку з цим він змушений звертатись до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку. Позивач та його представник - адвокат Бондаренко Д.В. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягали на задоволені позову. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № ІІ В -1408366152020 від 04.12.2020 року вбачається, що на підставі державного акту ДН № 170638 [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 1424281500:04:000:0221 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0.2500 Га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 02.06.2020 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] Спадкоємцем майна померлого першої черги за законом став - [PERSON] , оскільки є сином померлого, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 30.07.1974 року Згідно спадкової справи №79/2020 від 23.05.2020 року, заведеної приватним нотаріусом слов`янського районного нотаріального округу Зубковою А.О., вбачається, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса. Інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви нотаріусу. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.01.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що факт належності спірного майна спадкодавцю у суду не викликає сумніву, а позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позов.

Outcome: approved