Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

22.07.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що будучи з відповідачем у шлюбі зареєстрованому [INFO] , народила доньку [PERSON] , [INFO] . В даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем не склались, а тому з дитиною проживає в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області. Оскільки відповідач перестав їй надавати будь-яку матеріальну допомогу, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, до досягнення дитиною трьох років. Сторони в судове засідання не з`явились, просять розглянути справу без їх участі. Позивач телефоном повідомила, що підтримує позовні вимоги, відповідач надав 16.11.2021 року письмову заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позиції сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюбу, подружжя [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.12.2020 року (а.с. 6). Мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, до досягнення донькою трирічного віку. 09.09.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив частково задовольнити позовну заяву, стягнувши на утримання дружини аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку, однак враховуючи позицію відповідача, викладену в заяві від 16.11.2021 року, судом не приймається до уваги відзив від 09.09.2021 року. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2, ч.6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому потребує матеріальної допомоги від батька дитини, на своє утримання. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач визнав позовні вимоги, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. На підставі ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.1) ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Частиною 2 ст. 133 ЦПКУкраїни визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, і звільнення від сплати, встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved