Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

21 січня 2015 р. райдержадміністрація звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO]. Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вказали, що мати дитини з січня місяця 2013 р. ухиляється від виконання своїх обов'язків, проживаючи окремо від дитини. З вказаного часу не приймає участі у її вихованні та не утримує матеріально. Дитиною піклується її бабуся [PERSON], в якої вона постійно проживає. З посиланням на ці обставини просили позбавити відповідача батьківських прав і стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, оскільки це надасть дитині статусу державної підтримки. Третя особа - [PERSON] також просила вимоги задовольнити посилаючись на те, що відповідач, яка є її племінницею, взагалі не цікавиться життям дитини. Прокурор також підтримав позовні вимоги виходячи з інтересів дитини. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, висновок прокурора, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована та проживала у сім'ї тітки - [PERSON], тобто третьої особи, по [ADDRESS] [INFO]. відповідач [PERSON] народила дитину, а саме доньку -[PERSON]. Батько дитини записаний відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Судом з'ясовано, що у січні місяці 2013 р. відповідач [PERSON] безпідставно залишила дитину з тіткою і виїхала в м. Нова Одеса Миколаївської області, де до цього часу проживає з іншим чоловіком без реєстрації шлюбу. З вказаного часу [PERSON] жодного разу не відвідувала дитину як за місцем проживання, так і в дитячому закладі с. Артемівка, який вона відвідує. Не цікавиться її життям та здоров'ям. Викладене підтверджується як поясненнями третьої особи, так і дослідженими у судовому засіданні поясненнями [PERSON], а також рішеннями виконавчого комітету Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, якими [PERSON] двічі, 13.08.2014 р. і 17.09.2014 р. попереджалася за неналежне виконання батьківських обов'язків, а 15 жовтня 2014 р. вирішено клопотати перед райдержадміністрацією про позбавлення її батьківських прав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, а саме, не забезпечує її виховання, харчування, медичний догляд, що негативно може вплинути на фізичний розвиток дитини як складову виховання, тривалий час. Більше ніж півроку взагалі не спілкується з донькою. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності є в причинному зв'язку з винною поведінкою відповідача [PERSON] і розцінюється судом як ухилення від виховання дитини і свідомого нехтування нею своїми обов'язками, а тому суд вбачає правові підстави щодо позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її доньки. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, не надає допомоги на її утримання. Райдержадміністрація вимагає допомоги на утримання дитини від відповідача за рішенням суду у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку. Суд на підставі статей 181-183 СК України приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, але в значно меншому розмірі, тобто ? частки. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 21 січня 2015 року і на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь Держави судовий збір.

Outcome: partial