Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

21 травня 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона перебуває в шлюбних відносинах з відповідачем з 18 січня 2013 року. Даний шлюб був зареєстрований під час відбування [PERSON] покарання терміном 7 років 6 місяців в Дніпропетровській виправній колонії № 89. Після укладання шлюбу з відповідачем вона виконувала свої обов'язки дружини, в рамках обставин відбування покарання відповідачем. Не зважаючи на її турботу по відношенню до відповідача на протязі їх шлюбу останній так і не виявив своєї турботи по відношенню до неї, як до своєї дружини. Просить розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явивсь, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, позивачка надала до суду письмову заяву, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов, у силу ст. ст. 104-107 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 18 січня 2013 року, про що свідчить Свідоцтво про шлюбу Серії [NUMBER], видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 07 (а.с. 4). Сторони від спільного шлюбу дітей не мають. Стаття 112 Сімейного кодексу України, передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами не підтримуються, відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Фактично взаємини сторін як подружжя відсутні, тому суд вважає за можливе їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved