Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

22 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 травня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,24 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради. За життя [PERSON] заповіту не складала. [PERSON] своєчасно звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку видати відмовилась у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на землю, а саме: оригінал державного акту на землю. Надати нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не має можливості, оскільки оригінал державного акту втрачений. Інших спадкоємцв, окрім неї, після смерті [PERSON] не має. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, остання направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Верхосульсько сільської ради Білопільского району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільского району Сумської області у судове засідання не з'явився, державний нотаріус [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матірю [PERSON], дівоче прізвище якої було Палига, була нині покійна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвами про укладення шлюбу, про розірвання шлюбу (а.с. 5, 6, 36-37). 20 травня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, зокрема, на земельну ділянку площею 4,24 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №016208 від 29 березня 2002 року (а.с. 9). Із довідки виконкому Верхосульської сільської ради Білопільського району від 06 листопада 2015 року №627 вбачається, що [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Верхосульської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її рідна донька [PERSON] (а.с. 8). Позивач [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.18-20), але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку вона не змогла, оскільки зясувалось, що оригінал державного акту на землю втрачений. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,24 га, що розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved