Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

24.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з тих підстав, що вона є власником будинку [ADDRESS] , у якому зареєстрований відповідач, який з жовтня 2017 року за місцем реєстрації не мешкає. Просить суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю - будинком [ADDRESS] ; визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним приміщенням. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20.03.2020 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання по суті справи. Від позивача надійшла заява, в якій вона просить справу слухати без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -. РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ: Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 25.11.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської ДНК Уваровою Г.І., запис в реєстрі 1-9353, власником будинка [ADDRESS] є позивач [PERSON] . У відповідності до копії домової книги [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] . Довідка виконавчого комітету Біленківської селищної ради №6173 від 05.12.2019 підтверджує факт реєстрації в будинку [ADDRESS] відповідача [PERSON] . Згідно Акту про не проживання від 05.12.2019 року, складеного депутатом Біленківської селищної ради, в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , за даною адресою не мешкає з 2017 року по теперішній час. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з 2017 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні в будинку [ADDRESS] , відповідач до позивача не звертався. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує будинок та сплачує комунальні послуги, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів, опалення, а також, враховує той факт, що позивач позбавлений можливості оформити субсидію на надання комунальних послуг. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з 2017 року у зазначеному будинку, перешкод у користуванні цим будинком позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на його утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Відтак, враховуючи, що відповідач не є власником або членом сім`ї власника будинку [ADDRESS] , тобто позивача по справі, суд вважає, що обставини, які були підставою для надання [PERSON] права користування будинком [PERSON] на цей час припинені. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір - 840,80 грн.

Outcome: approved