Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

22.09.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] - виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області від 12.09.1007 р.) та [PERSON]. 23.09.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 02.10.2014 року. 02.10.2014 року слухання справи відкладено до 16.10.2014 року в зв»язку з неявкою відповідачки. 16.10.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України винесено ухвалу про зупинення провадження у справі та надано сторонам строк на примирення до 16.12.2014 року. 16.12.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відновлення провадження у справі та призначено справу до слухання на 16.12.2014 року. В судовому засіданні, яке відбулося 16.12.2014 року, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, зазначив, що примирення між ним та відповідачкою [PERSON] не відбулося. На запитання суду відповів, що шлюбно - сімейні відносини між ним та відповідачкою [PERSON] припиненні за два дні до даного судового засідання. В судовому засіданні, яке відбулося 16.12.2014 року відповідачка [PERSON] зазначила, що примирення не відбулося, тому вирішення спору щодо розірвання шлюбу покаладає на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача [PERSON], який позов підтримав, вислухавши відповідачку [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Позивач [PERSON] одружився 06 червня 1998 року з відповідачкою по справі, - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 06 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сніжне Донецької області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка м. Сніжне Донецької області, громадянка України, одружилися 06.06.1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 06.06.1998 року зроблено запис за № 107. Прізвище після одруження: Чоловіка - [PERSON]; Дружини - [PERSON]. Від спільного проживання сторони мають одну неповнолітню дитину, - дочку [PERSON], 1998 року народження. Даний факт підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 06 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сніжне Донецької області, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Сніжне Донецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 червня 1998 року зроблено відповідний актовий запис за № 203. В графі «батько» зазначений позивач, - [PERSON]; В графі «мати» зазначена відповідачка, - [PERSON]. На даний час сім»я спільно проживає на одній житловій площі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як встановлено судом в судовому засіданні, спільне життя у сторін в останній період не складається в зв»язку з розбіжностями на спільне сумісне життя, проте, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є можливим, та відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Сторони подружніх стосунків не підтримували до судового засідання, яке відбулося 16.12.2014 року на протязі 2 днів, що, звісно, на думку суду, свідчить про існування між сторонами почуттів, та, відповідно, свідчить про намагання сторін примиритися. На думку суду, шлюб сторін на даний час не носить формальний характер, зглядаючись на обставини, які судом викладені вище, тому суд вважає, що примирення між сторонами можливе при умові прагнення до цього сторін по справі, а тому суд вважає за необхідне на даній стадії проживання сім»ї в позові про розірвання шлюбу відмовити, що в подальшому, звісно, не позбавляє сторони можливість в разі не примирення подати позов про розірвання шлюбу повторно. Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні спору. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд у відповідності до ч. 2 статті 112 Сімейного Кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вже судом зазначено вище, суд прийшов до висновку що подальше існування сім»ї не суперечить інтересам сторін по справі, так як таких обставин в судовому засіданні не встановлено, крім того, суд вважає, що збереження шлюбу, навпаки, буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини, що обов»язково, зглядаючись на норми права, повинно враховуватися в справах про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то такі витрати слід залишити за позивачем [PERSON], так як в задоволенні його позову повністю відмовлено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed