overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

22 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 травня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у січні 2016 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у січні 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

22 серпня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони з 2010 року мешкали у цивільному шлюбі, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.12), позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 2010 року мешкали у цивільному шлюбі. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 391830, виданим виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецькій області (а.с.2). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача [PERSON], на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

22 серпня 2016 року позивачка купила у відповідача [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: А - житловий будинок, а - веранда; Б - літня кухня; В - погріб, Г - гараж, Д - сарай, Е - сарай, Є - сарай, Ж - сарай, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа в [ADDRESS] За будинок позивачка заплатила [PERSON], гроші в сумі 35 000 ( тридцять п'ять тисяч ) гривень. Про отримання грошей [PERSON], написав позивачці розписку. Його підпис на розписці було посвідчено в сільській раді. Після отримання від позивачки грошей за будинок він передав позивачці його з господарськими будівлями та присадибною ділянкою в користування. Після цього [PERSON], забрав свої речі з будинку і виїхав проживати за вищезазначеною адресою. При від'їзді сторони обговорювали питання оформлення купівлі - продажі будинку в нотаріальній конторі і відповідач обіцяв підготувати всю необхідну для цього документацію. Після цього позивачка перевезла в будинок свої речі і стала проживати в ньому. За весь час свого проживання вона робить в будинку ремонт, обробляє город та користується садибою. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі - продажу будинку є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією розписки [PERSON], кошти отримав в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 4 ), копією зведеного акту вартості будинку з господарськими будівлями та спорудами ( а.с. 5 ), копією рішення № 37/02 - 01 виданого виконавчим комітетом Скосарівської сільської ради ( а.с. 6 ), копією витягу з по господарської книги ( а.с. 7 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 8 - 9 ). Позивачка володіє придбаним будинком та користується, оскільки мешкає в ньому, сплачує вартість комунальних послуг та утримує будинок в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

22 серпня 2016 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відносини між позивачем та відповідачем регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357 (далі Правила ), ст.714 ЦК України і ст.ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику». Згідно з п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357, енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. При проведенні планових перевірок представниками позивача 06.10.2014 по вул. 20 років Перемоги 6/11 (особовий рахунок 7454011) було виявлено без облікове споживання електричною енергією яке виконано шляхом самовільного підключення прилад обліку відсутній, лічильник знятий споживачами. Такі дії є правопорушенням в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 42, 48 Правил. Тобто, відповідачі повністю споживають електроенергію не сплачуючи жодних коштів, хоча електрична енергія це також товар за який необхідно платити. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

22 серпня 2016р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що із 23 березня 2007р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі і проживала із ним разом до січня 2016р, від якого мають малолітнього сина [PERSON], 29.10.2007р.н. Спільне життя між ними не склалося, не зійшлися характерами, що призвело до взаємного відчуження та фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюбні відносини між ними припинені із січня 2016р. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна, що є їх спільною власністю відсутній. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу.\~ Розглянувши заяви сторін та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Судом встановлено, що з 23 березня 2007р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії І-КИ №069085 (а.с.6). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], 29 жовтня 2007р.н, що підтверджується свідоцтвом про його народження видане Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії І-КИ №143462 (а.с.7). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки у січні 2016р, сімя по суті існує формально і позивачка на примирення не згодна. Ці обставини підтверджені матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Позивачка просила судові витрати не стягувати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

22 серпня 2016 р. позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 05.06.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. З 03 січня 2016 р. сторони фактично припинили шлюбні стосунки та мешкають окремо. Позивач до зали судових засідань не зявилась, надавши заяву в якій висловилась щодо підтримання позовних вимог та розгляду справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 05 червня 2001 р. року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції, актовий запис № 84, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 131350, виданим 05.06.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №189299, виданим 13.11.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції.(а.с.7). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

22 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 лютого 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №29. Від спільного проживання в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, на теперішній час сім'я фактично розпалась, з березня 2017 року не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Він зустрічається з іншою жінкою, яка вагітна від нього, і з якою він має намір укласти шлюб. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. залишити за ним у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

22 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.09.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 575, згідно свідоцтва про укладення шлюбу. У позові він зазначив, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

22 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. У зв'язку з тим, що у свідоцтві про його народження, свідоцтві про народження батька, свідоцтві про одруження батьків, державному акті на ім'я батька, свідоцтві про смерть батька його прізвище записано «[PERSON]», а в паспорті заявника його прізвище «[PERSON]», а не «[PERSON]», заявник позбавлений можливості довести родинний зв'язок з батьком і успадкувати належне йому майно. Просив суд встановити факт того, що [PERSON] є його батьком. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просили розглядати справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року у с.Берестівка Липоводолинського району Сумської області, його батьками є [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с.5). 01 червня 1957 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 6). [INFO] року народився [PERSON], його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). 19 січня 2001 року [PERSON] заповів усе своє майно своєму синові [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 19 січня 2001 року (а.с.9). 22 березня 2002 року на ім'я [PERSON] виготовлено державний акт на право приватної власності на розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 4,95 га (а.с.8). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.10). Із довідки Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 15 серпня 2017 року та копії погосподарської книги вбачається, що [PERSON], [INFO], на час смерті був зареєстрованим та проживав [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON], сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онукою [PERSON] Заповіт від його імені цією сільрадою посвідчувався 19 січня 2001 року, реєстровий №4 (а.с.11, 12). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для оформлення спадкових прав. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення, враховуючи надані сільрадою відомості з погосподарських книг, суд вважає можливим встановити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON].

Outcome: approved