Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

22.11.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 25.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області актовий запис № 68. Малолітню доньку, [PERSON], [INFO], залишити проживати з позивачем. Позов позивач мотивує тим, що 25.07.2014 між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області зроблений відповідний актовий запис № 68 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем. Спільне життя в подружжя не склалося, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди щодо сімейних відносин. Відповідач несерйозно відноситься до сімейного життя, ігноруючи позивача та не цінуючи його турботу про нього та про доньку. В зв'язку з цим в сім'ї відбувалися сварки, постійно лунали докори та приниження на адресу позивача з боку відповідача, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивач на примирення не згодний та бажає розірвати шлюб в найкоротший строк. Також позивач просить суд залишити проживати з ним малолітню доньку подружжя - [PERSON], після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка «[PERSON]». У судове засідання позивач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.11.2018 позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з необхідністю усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у вказаний термін і ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.12.2018 було відкрито провадження в справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.01.2019 було закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.07.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.2014, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №68. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2014, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народилася [INFO], актовий запис №83. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №14576 до складу сім'ї/зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] входять: власник - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON], внучка - [PERSON] (а.с. 20). Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити йому його шлюбне прізвище «[PERSON]». Крім, цього позивач пред'явив вимогу - малолітню доньку, [PERSON], [INFO], залишити проживати з ним. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З аналізу вищенаведених положень законодавства з'ясовується, що обов'язковим учасником такої категорії спорів як визначення місця проживання дитини є орган опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, який суд враховує в прийнятті рішення. Однак, позивачем не було залучено як третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору службу у справах дітей Шполянської міської ради об'єднаної територіальної громади та відповідно не наданий письмовий висновок. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо залишення проживати дитину [PERSON], [INFO], з позивачем. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались Відповідно до ч. 1 п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна вимога про розірвання шлюбу задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений ним судовий збір в розмірі 704, 80 грн. Водночас, оскільки позовна вимога про визначення місця проживання дитини не підлягає до задоволення - судовий збір за сплачену вимогу в розмірі 704,80 суд залишає на рахунку позивача. На підставі ст.ст. 19, 105, 110, 112, 113, ч.2 ст. 114, 115, 141, 160, 161 СК України,

Outcome: partial