Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

22 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власне належним майном - квартирою [ADDRESS] , та визнання відповідача такими, що втратив право користування даною квартирою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є одноособовим власником квартири квартирою [ADDRESS] . У спірній квартирі окрім неї зареєстрований відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком. З 2014 року за місцем реєстрації [PERSON] не мешкає, проте реєстрація відповідача в квартирі позивача тягне за собою додаткові матеріальні витрати на оплату комунальних послуг, що позбавляє її права оформити субсидію та позбавляє позивача повною мірою здійснювати права як власника житла. Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року, розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою сторін. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, в наданій суду письмовій заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Симоненко О. В. у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві приватної власності належать квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 28 травня 1998 року, та зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». (а.с.8) [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16 лютого 2008 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року, шлюб розірвано. Рішення суду набрало законної сили 04.12.2014 року. (а. с. 7) Згідно довідки виданої ОСББ «Процвітання - 3» від 20.08.2019 року за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . (а. с. 9) Згідно акту, складеного мешканцями [ADDRESS] , посвідченого керуючої справами ОСББ «Процвітання - 3», за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] , [PERSON] , не проживає з 2014 року (а. с.10). Статтею 41 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більше 1 року, якщо інше не встановлене законом, або домовленістю між ним та власником житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що позивачем доведено про не проживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік без поважних причини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved