Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

21 січня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.03.2015 року позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 2 953,67 дол. США та 2 704 738,37 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 18 010,75 дол. США. строком до 03.06.2015 року зі сплатою 7,70 відсотків річних. Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 06.03.2015 року становить:2 953,67 дол. США та 2 704 738,37 грн., з яких: 1 786,82 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 285,00 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту, 7 674,26 грн. - прострочена заборгованість за платою по кредиту, 2 281,22 грн. - поточна заборгованість за платою по кредиту, 857,95 дол. США - поточна заборгованість по кредиту, 23,90 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту, 2 509 672,19 грн. - пеня за кредитом та процентами, 169 796,32 грн. - пеня за платою по кредиту, 12 884,37 грн. - три відсотки річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), 871,37 грн. - три відсотки річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період), 1 558,64 грн. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою по кредиту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. До суду надійшли заперечення відповідача в яких відповідач зазначає, що позивач не надав розрахунку заборгованості за «тілом кредиту». Також позивачем не вірно здійснені розрахунки. Крім того, відповідач зазначає, що позивач нарахував пеню, яка в 33 рази перевищує розмір збитків, а тому вона має бути зменшена. Водночас відповідач просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача, врахувавши заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір №77.1/АК-00965.08.2 за яким Банк надав [PERSON] кредит у сумі 18 010,75 дол. США. строком до 03.06.2015 року (включно) зі сплатою 7,70 відсотків річних. (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 3.1.1 Кредитного договору, Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 10 числа кожного місяця у розмірі 214,41 дол. США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку. Банк виконав свої зобов'язання по вказаному договору на виконання п.2.1 Договору, надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 18 010,75 дол. США, що підтверджується заявою на видачу готівки. Умовами п.1.5.1 Кредитного договору передбачено, що щомісячна плата за обслуговування кредиту (в подальшому «плата за обслуговування кредиту») встановлюється в розмірі 0,2500% від суми виданого кредиту. Умовами договору передбачена можливість Банку достроково стягнути суму кредиту у випадку невиконання Позичальником власних зобов'язань за Договором (п.5.2. Договору). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 06.03.2015 року становить:2 953,67 дол. США та 2 704 738,37 грн., з яких: 1 786,82 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 285,00 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту, 7 674,26 грн. - прострочена заборгованість за платою по кредиту, 2 281,22 грн. - поточна заборгованість за платою по кредиту, 857,95 дол. США - поточна заборгованість по кредиту, 23,90 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту, 2 509 672,19 грн. - пеня за кредитом та процентами, 169 796,32 грн. - пеня за платою по кредиту, 12 884,37 грн. - три відсотки річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), 871,37 грн. - три відсотки річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період), 1 558,64 грн. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою по кредиту. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується розрахунком заборгованості, відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 06.03.2015 року становить:1 786,82 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 285,00 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту, 857,95 дол. США - поточна заборгованість по кредиту, 23,90 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту, а всього 2 953,67 доларів США.. Крім того, відповідач має заборгованість за платою по обслуговуванню кредиту, яка становить: 7 674,26 грн. - прострочена заборгованість за платою по кредиту, 2 281,22 грн. - поточна заборгованість за платою по кредиту, а всього становить 9 955,48 грн. Зазначені суми доведені позивачем та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Також позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 2 509 672,19 грн. - за кредитом та процентами та 12 884,37 грн. - пеня за платою по кредиту, а всього 2 522 556,56 грн. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Умовами пункту 3.6 Кредитного договору визначено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, Позичальник зобов'язується сплачувати Банку за кожен день прострочки пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахована пеня в розмірі 2 522 556,56грн. при загальній заборгованості за кредитом та відсотках, що в гривневому еквіваленті становить 63 764,86 грн. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач частково виконував свої зобов'язання та сплачував заборгованість, але не щомісячно та не в повному обсязі. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Застосовуючи ст. 551 ЦК України та зменшуючи розмір пені суд виходить з того, що пеня значно перевищує суму основного боргу, більш ніж в тридцять дев'ять раз, відповідач частково виконує свої зобов'язання за кредитом, а тому зменшує її розмір до розміру суми основного боргу, тобто до 63 764,86 грн. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в пункті 27 роз'яснює, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Проте суд вважає, що застосування ст.551 ЦК України до правовідносин, які виникли між сторонами є правомірним, оскільки Закон - це нормативно-правовий акт, який приймається в особливому порядку органом законодавчої влади, регулює найбільш важливі суспільні відносини, виражає волю й інтереси більшості населення, має вищу юридичну силу щодо інших нормативно-правових актів, є загальнообов'язковим для всього населення і держави та охороняється державною владою. Що стосується стягнення три проценти річних від суми простроченої кредитної заборгованості та простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до роз?ясень, що містяться у пункті 18 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов?язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача три відсотки річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та відсотків, оскільки відповідач не виконувала своє зобов'язання в частині належного виконання зобов'язань в частині повернення кредитних коштів та відсотків за їх користування. В той же час суд не вбачає законом передбачених підстав для стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за платою по кредиту, оскільки це не грошове зобов'язання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, документів на спростування суми заборгованості суду не надав. Водночас суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки позивачем не пропущено строк на звернення до суду з позовними вимогами, а пеню суд стягнув в межах нарахування за останні 12 місяців. А тому суд приходить до висновку про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, що становить: -прострочена заборгованість за кредитом - 1 786 (одна тисяча сімсот вісімдесят шість) доларів США 82 центи; -прострочена заборгованість по процентам - 285 (двісті вісімдесят п'ять) доларів США 00 центів; -прострочена заборгованість за платою по кредиту - 7 674 (сім тисяч шістсот сімдесят чотири) гривни 26 копійок; -поточна заборгованість за платою по кредиту - 2 281 (дві тисячі двісті вісімдесят одна) гривна 22 копійки; -поточна заборгованість по кредиту - 857 (вісімсот п'ятдесят сім) доларів США 95 центів; -поточна заборгованість за процентами - 23 (двадцять три) долари США 90 центів; -пеню за несвоєчасну сплату кредиту та процентів в сумі 63 764 (шістдесят три тисячі сімсот шістдесят чотири) гривни 86 копійок; -три проценти річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам - 12 884 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривни 37 копійок. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial