Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

23.10.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до Єлизаветівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] помер його дядько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай) площею 4,00 гектарів в землях КСП «Оріль» на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району, яка належала його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Про те, що його батько [PERSON] та дядько [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку (пай), позивачеві стало відомо лише 17.08.2019. При зверненні [PERSON] до Другої Кам`янської державної нотаріальної контори, йому 14.09.2019 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, підтвердити факт родинних відносин, що позивач є племінником [PERSON] в досудовому порядку неможливо. З огляду на викладене позивач просить суд визначити додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого [INFO] [PERSON] та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є племінником [PERSON] . Ухвалою судді від 29.10.2019 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 18.12.2019 та 04.02.2020 позивачем надано уточнену позовну заяву про визначення додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. 04.02.2020 ухвалою суду у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С. 19.03.2020 ухвалою суду підготовче провадження було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилався на обставини та докази, що зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Єлизаветівської сільської ради в судове засідання не з`явився та надіслали до суду заяву про розгляд справи без участі представника ради за наявними в справі доказами. Від третьої особи державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без представника контори. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню із наступних підстав. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 06.12.2001 виданого виконкомом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, батьками позивача [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] (серії [NUMBER] від 10.06.1988 виданого Єлизаветівською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області), батьками останнього зазначені [PERSON] та [PERSON] . З листа від 15.10.2019 за №Б-175-2019 з Державного архіву Дніпропетровської області слідує, що в частково збережених книгах реєстрації актів цивільного стану с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області за 1939 рік актового запису про народження [PERSON] немає. Книги реєстрації актів цивільного стану с. Єлизаветівка за 1940 рік на зберігання до держархіву області не надходили. Таким чином, документальні підтвердження наявності родинних стосунків [PERSON] та батька позивача [PERSON] як рідних братів відсутні. Разом з тим, в судовому засіданні були допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що позивач є племінником померлого [PERSON] , оскільки останній є рідним братом батька позивача. Згідно свідоцтва про смерть від 02.03.2011 виданого Дніпровським відділом ДРАЦС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] у рівних частинах з батьком позивача [PERSON] мав право на земельну ділянку (пай), посвідчену сертифікатом серії ДП № 0075161 площею 4,00 гектарів в землях КСП «Оріль» на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району, яка належала померлій [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 10 липня 2002 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори Мітлицькою Л.Г. Згідно листа завідувача Петриківської державної нотаріальної контори Могильної Л.Г. від 28.12.2019 за № 1812/01-16, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Особи із заявами про відмову від прийняття спадщини, про прийняття спадщини, яким видано свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] не зверталися. Згідно листа завідувача Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С. від 12.02.2020 за № 249/01-16, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена 14.09.2019 на підставі заяви про видачу спадщини за законом від імені [PERSON] . Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися, свідоцтв про право на спадщину не видавалося, інші спадкоємці, які звернулися для оформлення спадщини відсутні. Постановою державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С. від 14.09.2019 позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, наданими в п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки у відповідності до ст.. 1265 ЦК України надає йому право на одержання в державному органі, що вчиняє нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємця за законом п`ятої черги. Таким чином суд приходить до висновку, що хоча документальні підтвердження наявності родинних стосунків [PERSON] та батька позивача [PERSON] , як рідних братів відсутні, у зв`язку з їх незбереженням в державному архіві, сукупність інших допустимих доказів досліджених в судовому засіданні, зокрема пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] дають підстави стверджувати про наявність таких родинних стосунків, у зв`язку з чим суд вважає, що вимога позивача щодо встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Щодо заявленої позовної вимоги про надання додаткового строку на прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. На думку суду, той факт, що позивач не був обізнаним про наявність спадкового майна після смерті дядька [PERSON] , а дізнався про таке майно лише після звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого батька, свідчить про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим суд вважає, що вимога позивача надання йому додаткового строку у три місяці для прийняття спадщинипідлягає задоволенню. Судовий збір при подачі позовної заяви позивачем сплачений в повному обсязі, вимог про стягнення їх з відповідача не заявлено, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем. На основі викладеного,

Outcome: approved