Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

22 лютого 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони 28 листопада 1998 року зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1094. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], а також сина - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя, окрім того, відповідач допускає подружню невірність. Шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей та майнового спору на даний час вони не мають. Також просила стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. та за надання юридичної допомоги в сумі 300 грн. В судове засідання позивачка [PERSON], не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов та слухати справу за її відсутності, питання про стягнення судових витрат з відповідача просила не розглядати, у зв'язку з його вирішенням мирним шляхом, надавши розписку про отримання від нього відшкодування цих витрат. Відповідач [PERSON], до судового засідання не з'явився від нього до адреси суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав повністю не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, 28 листопада 1998 року, актовий запис № 1094. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON], народилася [INFO], актовий запис № 222, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON], народився [INFO], актовий запис № 1414, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], при цьому суд враховує позицію відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved