Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

23 вересня 2013 року публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» (далі ПАТ «УСК») звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат, мотивуючи вимоги тим, що відповідачка порушила виконання взятих на себе зобов'язань перед публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк», з яким уклала кредитний договір, внаслідок чого утворилась заборгованість. Страхова компанія на підставі договору страхування виплатила страхове відшкодування у розмірі 3461,41 грн., яке відповідачем у добровільному порядку не відшкодоване. Із позовної заяви убачається, що 25 лютого 2011 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10/3209, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 3908,91 грн. терміном з 25 лютого 2011 року по 25 лютого 2013 року зі сплатою 33 % на рік на суму фактичної заборгованості за кредитом. У забезпечення даного кредитного договору 25 лютого 2011 року між ПАТ «УСК» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № 004710. Договором передбачено солідарну відповідальність страхової компанії та боржника [PERSON] перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором. [PERSON] , яка отримала суму кредиту в повному обсязі, не виконала належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором утворилась заборгованість у сумі 4061,41 грн. 28 березня 2013 року ПАТ «УСК» виплатило банку заборгованість за кредитним договором № 10/3209 у сумі 4061,41 грн. В період з 12 березня 2013 року по 10 червня 2013 року відповідачкою було сплачено ПАТ «УСК» заборгованість у сумі 600 грн. Таким чином заборгованість [PERSON] складає 3461,41 грн., а також 45,40 грн. - 3 % річних за користування коштами з простроченої суми за період з 28 березня 2013 року по 28 липня 2013 року. Виходячи з наведеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 3461,41 грн., 3 % річних за користування коштами з простроченої суми у сумі 45,40 грн. та понесені судові витрати у сумі 229,40 грн. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON], якої не виявлено за місцем реєстрації і проживання, шляхом вручення судової повістки виконавчому органу місцевого самоврядування, повторно за викликом суду не з'явилася, не використавши наданого законом права на участь у судовому засіданні, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК України та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 25 лютого 2011 року юридична особа -публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» (Кредитор) і громадянка України [PERSON] (Позичальник) уклали договір кредиту № 10/3209, за яким Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредит в розмірі 3908,91 грн., на строк кредитування 24 місяці з 25 лютого 2011 року по 25 лютого 2013 року включно, зі сплатою за користування кредитними коштами 33 % річних на суму фактичної заборгованості по кредиту, а Позичальник зі своєї сторони зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму кредиту, сплатити відсотки за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. У забезпечення виконання зобов'язань за дійсним договором 25 лютого 2011 року було укладено договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № 004710, за умовами якого ПАТ «УСК» та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання зобов'язань, які випливають з кредитного договору № 10/3209 від 25 лютого 2011 року. Судом встановлено, що кредитний договір та договір добровільного страхування від нещасних випадків укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Український Бізнес Банк», ПАТ «УСК» та особисто [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON], яка отримала суму кредиту в повному обсязі, умови кредитного договору № 10/3209 від 25 лютого 2011 року не виконала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 4061,41 грн. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань страховиком здійснено виплату страхового відшкодування на користь банку. Згідно довідки ПАТ «Український Бізнес Банк» від 09 липня 2013 року, 28 березня 2013 року у зв'язку з настанням страхового випадку ПАТ «УКС» здійснила страхову виплату за [PERSON] по кредитному договору № 10/3209 від 25 лютого 2011 року у сумі 4061,41 грн. З матеріалів справи вбачається, що в період з 12 березня 2013 року по 10 червня 2013 року [PERSON] здійснила ПАТ «УСК» оплату виплаченого страхового відшкодування у сумі 600 грн. У зв'язку з чим заборгованість [PERSON] перед ПАТ «УСК» становить 3461,41 грн. Згідно частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно довідки ПАТ «УСК» розрахунок заборгованості суми 3 % річних за користування коштами з простроченої суми за період з 28 березня 2013 року по 28 липня 2013 року [PERSON] перед страховою компанією становить 45,40 грн. Суд визнає правильним представлений ПАТ «УСК» розрахунок періоду і суми заборгованості [PERSON] Згідно з п. 2.1. Договору, страховим випадком є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь - яких подій( З відповідальністю за усі ризики). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 р. № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки . У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідачка при підписанні правочинів визнала зазначені умови кредитного договору та договору добровільного страхування від нещасних випадків та не зверталась в установленому законом порядку до суду щодо визнання їх недійсними. Оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає, що позивач відшкодував ПАТ «Український Бізнес Банк» шкоду, завдану діями [PERSON], тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування та судових витрат підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Позивачем документально підтверджені відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 229,40 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved