Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

23.07.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS], в якій також зареєстровані її колишній чоловік [PERSON] та дві дочки - [PERSON] і [PERSON] Вказує, що [PERSON] вже 19 років не проживає у вказані квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в квартирі не має, квартирою він не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, проте відповідач не сплачує зазначені платежі, у зв'язку з чим вона та інші мешканці квартири сплачують їх самі. Нещодавно вона дізналася, що відповідач отримує кредити у різних фінансових установах, що вважає може в подальшому негативно вплинути на права мешканців квартири. Зазначає, що перешкод у користуванні квартирою ні вона, ні інші зареєстровані особи відповідачу не чинили. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми Житлового кодексу УРСР, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.15-16). Причини його неявки суду не відомі. Тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що відповідач вже 19 років не проживає у спірному житлі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.14), клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Свідок [PERSON], сусідка позивача, у судовому засіданні вказала, що відповідач з кінця 90-х років не проживає у спірному житлі і ніхто не чинить йому жодних перешкод у цьому. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON], разом з нею зареєстровані: мати [PERSON], батько [PERSON] та сестра [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. На підставі ч.1 ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] більше шести місяців без поважних причин, підтверджується актом від 09.07.2014 (а.с.6), з якого вбачається, що відповідач [PERSON] з 1998 року зареєстрований, але не проживає у спірному житлі. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, [PERSON] зареєстрований, але без поважних причин більше шести місяців не проживає за місцем реєстрації: в квартирі [ADDRESS], тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved