Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

23.05.2015 року позивач поштою подав до суду позов до відповідача про розірвання шлюб, мотивуючи вимогу тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету сімї вони не ведуть, про встановлення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини 02.07.2015 року відповідач подала до суду зустрічний позов про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини із всіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, оскільки відповідач належної матеріальної допомоги на утримання сина їй не надає, який ухвалою суду обєднаний в одне провадження з первісним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, зустрічний позов визнав частково, вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього повинен становити 1/6 частину від його доходів. Відповідач первісний позов визнав, зустрічний позов підтримав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов необхідно задовольнити частково. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 09.02.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з відповідачем, а позивач мешкає окремо від них в іншому адміністративному районі (а.с.9 - 11). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей. Оскільки сторони з січня 2015 року спільного господарства та бюджету не ведуть і мешкають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають і відмовляються від надання судом їм строку для примирення, а ступінь відчуженості, нерозуміння один одного подружжя є значним їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і ці обставини є підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.ст.141, 159 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. У випадку, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно рішення Виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, позивачу встановлено спосіб та періодичність спілкування з малолітнім сином. Суд приходить до висновку, що позивач (виходячи з його віку, стану здоровя, працевлаштованості, відсутності інших утриманців) зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно. Також суд встановлює наступні способи та періодичність спілкування позивача з сином: у парні роки щомісячно, з 10 години другої суботи до 12 години наступного дня (неділі), за відсутності матері дитини; у непарні роки щомісячно, з 10 до 15 години першої неділі, за відсутності матері дитини; у день народження сина (02 серпня) з 14 години до 18 години, за відсутності матері дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Судові витрати по справі необхідно покласти на позивача.

Outcome: partial