Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

21 травня 2020 року Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради. В обґрунтування позову зазначив, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває в Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (далі по тексту - заклад) з 03.01.2018 року по теперішній час. Рідний брат [PERSON] , малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває у закладі з 19.12.2019 року по теперішній час. Діти влаштовані до закладу на підставі рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 15.11.2017 № 365, оскільки їх мати, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» та мала високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що на той час перешкоджало виконанню батьківських обов`язків. Відповідно до рішень виконкому Інгулецької районної у місті ради від 21.03.2018 № 80 та № 81 дітям також надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування на підставі наявності висновку ЛКК закладу охорони здоров`я у відповідності до пп. 9 п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2019 року відкрито провадження у справі за позовом виконкому Інгулецької районної у місті ради в інтересах дітей до Відповідача про їх відібрання від матері та стягнення аліментів. 03.07.2019 року у справі № 213/1111/19 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання. Обґрунтовуючи своє рішення, суд в описовій частині крім інших обставин, зазначив також, що [PERSON] не має постійного місця проживання, її місце проживання зареєстровано в будинку нічного перебування, не дбала про здоров`я дітей, що призвело до наявності у них тяжких захворювань. Суд зазначав, що повернення дітей до матері може призвести до погіршення стану їх здоров`я та мати загрозу для їх життя та розвитку. Абз. 9 п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» встановлено, що якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Таким чином на теперішній час є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки протягом року вона не усунула причини неналежного виховання своїх дітей. [PERSON] має наступний діагноз: Затримка етапів розвитку R62.0. В22.0 (Хвороба, зумовлена ВІЛ, з проявами енцефалопатії) Клінічна стадія IV без імуносупресії. Анемія 1ст. D50.9 (Залізодефіцитна анемія неуточнена). Пупкова грижа К42. F88 (Інші розлади психологічного розвитку). F80.1 (Розлади експресивної мови). Слід зазначити, що [PERSON] , маючи діагноз B20 повинна постійно отримувати препарати високої активної антиретровірусної терапії. Несвоєчасне або не в повному обсязі приймання цих препаратів може завдати невідворотної шкоди здоров`ю дитини та спричинити високий ризик для її життя. [PERSON] має наступний діагноз: Ризик мультирезистентного туберкульозу (10.04.2018) нижньої частки правої легені А16.7 (Первинний туберкульоз органів дихання без посилання на бактеріологічне та гістологічне підтвердження). F88 (Інші розлади психологічного розвитку). F80.1 (Розлади експресивної мови). Астигматизм Н52.2. Дитина тривалий час (з 14.12.2018 по 18.12.2019) перебувала в КП «Криворізький дитячий кістково-туберкульозний санаторій № 1» ДОР» з приводу ризику мультирезистентного туберкульозу (10.04.2018) нижньої частки правої легені. Дитина знаходиться на диспансерному обліку у фтизіатра з 2017 року. Після закінчення курсу лікування, згідно рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради № 81 від 21.03.2018 року дитина переведена до будинку дитини 19.12.2019 року. Станом на 20.05.2020 року діти продовжують знаходитись в закладі. За весь час їх перебування в будинку дитини мати відвідала сина лише один раз, з донькою не спілкувалась жодного разу. Відповідач не працює, не надає дітям жодної підтримки. Мати виявляє вкрай байдуже ставлення до долі своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, що на переконання адміністрації закладу унеможливлює повернення дітей до матері та є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Діти знаходяться у закладі на повному державному утриманні. Вони забезпечені харчуванням, одягом, медикаментами за рахунок бюджету. Вказані обставини свідчать про байдуже ставлення матері до своїх дітей та підтверджують факт нехтування нею вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СКУ), відповідно до якої, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Просять суд, позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження з призначенням справи в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року відкладено підготовче судове засідання в зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року, розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача [PERSON] направив до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала, до судового засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи та ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради до судового засідання не з`явилися, направили заяву про розгляд справи в їх відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.01.2018 року. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.7) [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2018 року. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.21) Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває в Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (далі по тексту - заклад) з 03.01.2018 року. Малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває в Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» з 19.12.2019 року. Діти влаштовані до закладу на підставі рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 15.11.2017 № 365, оскільки їх мати, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» та мала високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що на той час перешкоджало виконанню батьківських обов`язків. Відповідно до рішень виконкому Інгулецької районної у місті ради від 21.03.2018 № 80 та № 81 дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування на підставі наявності висновку ЛКК закладу охорони здоров`я у відповідності до пп. 9 п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». 03.07.2019 року у справі № 213/1111/19 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, ухвалено рішення. Відібрано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Стягнуті з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача, на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2019 року і до повноліття дитини на користь опікуна (піклувальника), прийомних батьків, батьків-вихователів або дитячого навчально-виховного закладу, залежно від форми влаштування дітей. Малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] передано на опікування органу опіки та піклування. Рішення суду набрало законної сили 08 серпня 2019 року. Обґрунтовуючи вище вказане рішення, суд в описовій частині крім інших обставин, зазначив також, що [PERSON] не має постійного місця проживання, її місце проживання зареєстровано в будинку нічного перебування, не дбала про здоров`я дітей, що призвело до наявності у них тяжких захворювань. Суд зазначав, що повернення дітей до матері може призвести до погіршення стану їх здоров`я та мати загрозу для їх життя та розвитку. Абз. 9 п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» встановлено, що якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. [PERSON] , протягом року не усунула причини неналежного виховання своїх дітей. [PERSON] має наступний діагноз: зтримка етапів розвитку R62.0. В22.0 (Хвороба, зумовлена ВІЛ, з проявами енцефалопатії) Клінічна стадія IV без імуносупресії. Анемія 1ст. D50.9 (Залізодефіцитна анемія неуточнена). Пупкова грижа К42. F88 (Інші розлади психологічного розвитку). F80.1 (Розлади експресивної мови). [PERSON] , маючи діагноз B20 повинна постійно отримувати препарати високої активної антиретровірусної терапії. Несвоєчасне або не в повному обсязі приймання цих препаратів може завдати невідворотної шкоди здоров`ю дитини та спричинити високий ризик для її життя. [PERSON] має наступний діагноз: ризик мультирезистентного туберкульозу (10.04.2018) нижньої частки правої легені А16.7 (Первинний туберкульоз органів дихання без посилання на бактеріологічне та гістологічне підтвердження). F88 (Інші розлади психологічного розвитку). F80.1 (Розлади експресивної мови). Астигматизм Н52.2. Дитина тривалий час (з 14.12.2018 по 18.12.2019) перебувала в КП «Криворізький дитячий кістково-туберкульозний санаторій № 1» ДОР» з приводу ризику мультирезистентного туберкульозу (10.04.2018) нижньої частки правої легені. Дитина знаходиться на диспансерному обліку у фтизіатра з 2017 року. Після закінчення курсу лікування, дитина переведена до будинку дитини 19.12.2019 року. Малолітні діти продовжують знаходитись в Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради». За весь час їх перебування в будинку дитини мати відвідала сина лише один раз, з донькою не спілкувалась жодного разу. Відповідач не працює, не надає дітям жодної підтримки, виявляє вкрай байдуже ставлення до долі своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню. Малолітні діти знаходяться у закладі на повному державному утриманні, забезпечені харчуванням, одягом, медикаментами за рахунок бюджету. Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради 15 квітня 2020 року прийнято рішення № 114 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .» Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Так, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків [PERSON] у відношенні до своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим останні влаштовані до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» відсутності з її боку участі у вихованні дітей, ненадання матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки цього вимагають насамперед інтереси дітей. Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved