Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

22.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми кредитної заборгованості посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] у 2010 році було укладено договір за умовами якого позичальнику відкрито картковий рахунок та надана платіжна картка. 27.07.2015 року між сторонами укладено додатковий договір, яким внесено зміни до основного договору, а саме відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом у сумі 19800 грн. із розрахунку 24 % річних. Позивач виконав умови договору. Відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та має заборгованість. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так,\~матеріалами справи\~встановлено,\~що 15 жовтня 2010 року між позивачем [PERSON] акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем\~\~[PERSON] був укладений договір № 1118729, відповідного до умов якого позичальнику відкрито картковий рахунок № 26250511018729 в гривнях та видана платіжна картка для здійснення операцій по безготівковій оплаті товарів/послуг. 27.07.2015 року між сторонами укладено Додатковий договір № 2/2015 до договору № 1118729, згідно п. 1.1.4 Додаткового договору, відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом у сумі 19800 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії платіжної картки з платою за користування кредитом в розмірі 24 % річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 40 % річних. Згідно п. 4.4 Додаткового договору, позичальник зобовязався щомісячно отримувати виписку по картрахунку, сплачувати проценти за користування кредитом на підставі виписки, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним погашати отриманий кредит в повному обсязі. В разі порушення умов терміну погашення кредиту Клієнт сплачує в касу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожний день прострочення. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за Договором, позивачем направлена на його адресу лист-вимога за вих. № 100.19-07/863/16 від 01.06.2017 року з вимогою погасити існуючу заборгованість, однак була залишена без задоволення, заборгованість не погашена. Відповідно до п. 4.6 Додаткового договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за Рахунком та Кредитом, її не погашення у строки, визначені Правилами Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Згідно п. 4.9 Додаткового договору, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позичальник перестала здійснювати внесення коштів за користування кредитом, чим припинила виконувати належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитом і як зазначив позивач станом на 22.06.2018 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 32130,71 грн., яка складається з: основна заборгованість (прострочена) 19509,48 грн., проценти за користування кредитом 4618,11 грн., пеня за прострочену заборгованість 5297,44 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 1892,42 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 212,20 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту 532,37 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 68,69 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved