Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2000,00 грн., щомісяця, з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2005 року, який був розірваний рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2014 року. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утримані позивачки. Сторони проживають окремо. Деякий час дитина проживала з батьком, в зв'язку з виїздом її до с. Червона Володимирівка Новоодеського району Миколаївської області для догляду за хворою матірю. З жовтня 2015 року дитина мешкає із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дитини, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обовязків. Він є працездатною людиною, інших утриманців не має, а тому має змогу матеріально допомагати дитині. Дитина часто хворіє, двічі на рік знаходиться на стаціонарному лікуванні в Міській дитячій лікарні № 2 з діагнозом гострий бронхіт середньої важкості, гостре респіраторне захворювання, гострий гамороетмоідіт. Також дитина страждає на кардіоміопатію, пролапс мітрального клапану 1 ст. стоїть на обліку у фтизіатра з діагнозом інфікування МБТ. [PERSON] не працює, позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в звязку з чим, вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. розмірі дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснила, що вони з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області 10 вересня 2014 року. З грудня 2014 року по жовтень 2015 року дитина проживала з батьком відповідачем [PERSON] У листопаді 2015 року вона звернулась до суду із позовом, оскільки вона не працює, відповідач матеріально не допомагає, позивач позбавлена можливості самостійно утримувати дитину. Просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки він офіціально не працює, має мінливий заробіток. Дитина часто хворіє, має хворе серце, потребує лікування, посиленого харчування, а тому просить стягнути з відповідача саме 2000,00 грн. Вона з дитиною проживає в орендованій квартирі, але квартплату та комунальні послуги не сплачує, оскільки доглядає за господарством власника квартири. Крім того, він навіть доплачує їй 500,00 грн. Відповідач неофіційно працює на елеваторі Крицький, крім того має додаткові заробітки. Вважає, що середній дохід відповідача складає 5-6 тисяч гривень на місяць. А тому він спроможний сплачувати аліменти в сумі 2000,00 грн. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не погодився з розміром аліментів, не заперечував проти стягнення в сумі 500-600 грн. на місяць. В судовому засіданні пояснив, що дитина після їх розлучення дев'ять місяців з грудня 2014 року по жовтень 2015 року проживала разом із ним, знаходилась на його повному утриманні, позивачка ніякої матеріальної допомоги не надавала, в свою чергу до суду із позовом про стягнення з неї аліментів він не звертався. Під час проживання разом з ним дитина проходила лікування, яке оплачував особисто він. На сьогоднішні позивачу на утриманні дитини він гроші не надає, оскільки дитина лише місяць як проживає з позивачкою. Поки дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні, матеріально позивачу не допомагав, оскільки не знав що дитина перебуває у лікарні. На день народження дитині подарував 1000 грн. Вказав на те, що офіційно не працює, має мінливий нестабільний заробіток, середній його дохід на місяць складає 3000,00 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 11 листопада 2005 року перебували у шлюбі зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 460 (а.с. 3), який розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2014 року (а.с. 5). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ФП № 016452 (а.с. 4). Відповідно до довідки виконкому Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 1970 від 20.10.2015 року дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Відповідно до ст.ст. 180-182 СК України та Постанови пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З наведеного вбачається, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, які мають забезпечувати дитині належний рівень життя. Відповідно до статті 7 Закону України Про державний бюджет прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 вересня 2015 року становить 1455 гривень. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, повнолітньою, працездатною особою, утриманців не має, будь-яких аліментних платежів не сплачує. Докази, що спростовують зазначене суду не надані. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у 500-600 грн. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню частково на суму 700,00 грн., виходячи з прожиткового мінімуму для дитини цього віку та рівного обовязку батьків щодо утримання дитини. Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.. Твердження позивачки, що розмір аліментів 2000 грн. є обґрунтованим, оскільки дитина постійно потребує додаткових витрат суд розцінює критично. Позивачка посилалась на те, що у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, дитина потребує медикаментозного лікування, посиленого харчування та санаторно-профілактичного лікування, в зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти в сумі 2000,00 грн. Проте, обставини, на які посилається позивачка не можна вважати особливими, в розумінні ст. 185 СК України, та такими, що дають підстави для стягнення додаткових витрат на утримання дитини на майбутнє. До того ж доказів, які б підтверджували необхідність отримання дитиною в майбутньому постійного медикаментозного лікування, матеріали справи не містять та позивачем суду не надані.. Судом роз'яснено позивачу її право звернутися в подальшому до суду із позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в сумі 700,00 грн., підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial