Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

22.04.2021 року Автогаражний кооператив № 8 Шевченківського району в особі голови правління Гречуха Ігоря Ярославовича звернувся до суду з позовом , в якому остаточно уточнивши 30.07.2021р. свої вимоги, просить стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті членських внесків в розмірі 5 310 грн. за період з 01.05.2017 по 03.08.2021, інфляційні втрати у розмірі 1028 ,60 грн., 3 % річних в сумі 397,96 грн., всього 6 736 грн. 56 коп. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є членом гаражного Автокооперативу №8 Шевченківського району і власником гаражного боксу номер № [NUMBER] . Відповідач добровільно вступив в кооператив і був ознайомлений зі Статутом та його подальшими змінами, зобов`язався його виконувати, зокрема своєчасно вносити вступні, членські та цільові внески у строки та на умовах, встановлених Статутом та Правлінням кооперативу. Між тим, востаннє відповідач вносив членські внески за квітень 2017 року та використану електроенергію, згідно показників лічильника у його гаражному боксі. Після цього жодної оплати не здійснював. Згідно розрахункової карти з книги по оплаті внесків, заборгованість відповідача по сплаті членських внесків станом на 03.08.2021р. по гаражу № [NUMBER] становить: з 01/05/2017 до 31/12/2017 - 800,00 грн.; з 01/01/2018 до 31/12/2018 -1200,00 грн.; з 01/01/2019 до 31/12/2019 -1200,00 грн.; з 01/01/2020 до 31/12/2020 - 1200,00 грн.; з 01/01/2021 до 03/08/2021- 910,00 грн., загальною сумою 5310,00 грн., яку просить стягнути в судовому порядку. Відповідачу в телефонному режимі неодноразово було повідомлено про наявність боргу. Крім того на його адресу було скеровано рекомендовані листи з проханням погасити заборгованість, однак останній жодним чином не реагував. Таким чином, засіданням загальних зборів Автогаражного кооперативу № 8 від 20.12.2020р. прийнято рішення про подання позовної заяви до Шевченківського районного суду м. Львова щодо примусового стягнення заборгованості. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача нараховані на заборгованість інфляційні витрати в сумі 1028,60 грн. та 3% річних від прострочення платежу - 397,96 грн. Ухвалою суду від 17.05.2021р. відкрито провадження у справі. Розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Копія вказаної ухвали , як і примірний позовної заяви та додатків до неї, отримані відповідачем 10.06.2021, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення . 17.06.2021р. відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. В задоволенні позову просив відмовити. Свою позицію мотивує тим, що він є інвалідом І групи, тому вважає, що має пільги по оплаті членських внесків в кооперативі. Також , на його думку, Статут кооперативу є нечинним, а його голову Гречуху І.Я. обрано з порушенням порядку, останній перевищує свої повноваження, а заборгованість в заявленій сумі є безпідставною. Представник позивача Сокальський Д.А. в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно , подавши заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з його лікуванням. Однак, жодних підтверджуючих на це документів до заяви не долучив. У попереднє судове засідання, яке було призначене на 12.07.2021 р. відповідач також не з`явився, подавши заяву про оголошення перерви для надання йому можливості звернутись до Львівського регіонального центру з надання вторинної правової допомоги з метою отримання правничої допомоги. Така можливість судом відповідачу була надана. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини , кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд розцінює повторну неявку відповідача в судове засідання, як обрану ним форму захисту своїх прав, з метою затягування строків судового розгляду. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом автогаражного кооперативу № 8 Шевченківського району , який діє відповідно до Статуту, та є власником гаражного боксу № [NUMBER] , що розташований в цьому кооперативі по вул. П.Орлика, 5 в м. Львові , згідно свідоцтва про право власності від 01.10.1999р. (а.с.4). Відповідно до п.п. 6.3.1, 6.3.2 Статуту автокооперативу, члени кооперативу зобов`язані: дотримуватися та виконувати вимоги Статуту та внутрішніх нормативних документів Кооперативу, рішень Загальних зборів, Правління Кооперативу, Голови кооперативу та органів контролю Кооперативу. Своєчасно вносити вступні, членські та цільові внески у отроки та на умовах, встановлених цим Статутом та Правлінням кооперативу. При вступі до гаражного Автокооперативу №8 Шевченківського району, відповідач був ознайомлений із Статутом позивача, а в подальшому і з його змінами та доповненнями, новою редакцією Статуту кооперативу і зобов`язався його виконувати. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно довідки позивача в матеріалах справи від 28.07.2021р., витягів з протоколу № 37, 40, виписки з розрахункової картки, відповідач сплачував членські внески до квітня 2017 року, в сумі, які були затвердженні загальними зборами членів кооперативу. З того часу останній перестав здійснювати оплати, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість по сплаті членських внесків, яка станом на 03.08.2021р. по гаражу № [NUMBER] становить: з 01/05/2017 до 31/12/2017 - 800,00 грн.; з 01/01/2018 до 31/12/2018 -1200,00 грн.; з 01/01/2019 до 31/12/2019 -1200,00 грн.; з 01/01/2020 до 31/12/2020 - 1200,00 грн.; з 01/01/2021 до 03/08/2021- 910,00 грн., загальною сумою 5310,00 грн. Крім того, неодноразові усні та письмові звернення до відповідача про погашення боргу залишились без уваги, що відображено в матеріалах справи (а.с. 29, 32, 35). Відповідно до посвідчення та довідки МСЕК відповідач з 05.08.2010 року є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законом України для ветеранів війни -інвалідів війни. Відповідно до п. 24 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги у вигляді звільнення від орендної плати за нежилі приміщення, що орендуються інвалідами війни під гаражі для спеціальних засобів пересування (автомобілів, мотоколясок, велоколясок тощо) та безплатне надання для цих засобів гаражів-стоянок незалежно від їх форми власності. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, відповідач не орендує у позивача нежиле приміщення під гараж та останній не надає відповідачу гараж-стоянку для автомобіля відповідача, який би був для останнього спеціальним засобом пересування. Натомість останній є власником гаражу, згідно вищевказаного свідоцтва про право власності, у якому зберігає автомобіль . Даний факт встановлений рішенням Львівського апеляційного суду від 03.12.2012р. у справі 1328/3109/12 , яке набрало законної сили. А в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він звільнений від сплати членських внесків у зв`язку з наявністю у нього пільг. Також суд критично ставиться до його зауважень з приводу нечинності Статуту та неправомірних дій голови АГК № 8, оскільки такі не підтверджені жодними доказами. А згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути в користь АГК № 8 суму боргу в розмірі 5 310 грн. за період з 01.05.2017р. по 03.08.2021р. Окрім того, статтею 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до письмово розрахунку, наданого позивачем, інфляційна витрати на заборгованість за вищевказаний період становлять 1028 ,60 грн., а 3 % річних - 397,96 грн., що також підлягають стягненню з відповідача. Задовільняючи позов, суд , згідно ст. 141 ЦПК України, вирішує питання розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2. ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як встановлено рішенням судової колегії Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 03.12.2012 р., [PERSON] відповідно до посвідчення та довідки МСЕК є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законом України для ветеранів війни - інвалідів війни. Наведене не оспорювалось в ході судового розгляду і представником позивача. Відтак, в силу дії ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору, тому такий з останнього не стягується. Крім того, на думку суду до задоволенні не підлягають і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді на суму 708 грн. . Так, позивач просить стягнути з відповідача поштові, транспорті витрати, витрати на копіювання документів та зазначає у витратах, пов`язаних із розглядом даної справи заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 280 грн. При цьому не конкретизовано хто і перед ким заборгував за послуги з енергопостачання і з яких підстав така відноситься до судових витрат. З копії товарного чеку від 22.03.2021 р. ( а.с. 39) не можна зробити висновку про те, яка саме послуга надавалась , що позивачем здійснено оплату у розмірі 117 грн. та вказаний чек має будь-яке відношення до даної справи. Позовна заява поступила до суду 22.04.2021 р., а з копій квитанцій про відправлення кореспонденції, які долучені позивачем ( а.с. 27, 33) вбачається факт скерування відповідачу невідомої за змістом кореспонденції у період січень-березень 2021 р. Оскільки в розпорядження суду позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з підготовкою документів та супроводженням справи в суді , клопотання в цій частині не підлягає до задоволення.

Outcome: partial