overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

23 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 25 жовтня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським віділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1620. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2003 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським віділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1620 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

23 червня 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 183. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, останні роки між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки з 2016 року, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з'явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 року (а.с.3), від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2016 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

23 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в м. Полонне по вул. Карповщинська, 22, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що відповідач являється для неї чоловіком, а тому він зареєстрував своє місце проживання у житловому будинку, який належав для її батька. Після смерті батька у 2006 році вона прийняла спадщину, в тому числі, на зазначений будинок. Однак, [PERSON] у 2000 році залишив її та з того часу не проживає у даному житлі, його місцезнаходження їй та його родичам не відоме, що унеможливлює вирішити спір в добровільному порядку, а відтак він втратив право користування згаданим житлом. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та вказала про підтримання нею своїх позовних вимог. Відповідач, будучи повідомлений про місце, дату та час судового розгляду шляхом публікації на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про його виклик, в судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що для [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 грудня 2006 року нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого реєстрі за № 2419, після смерті батька [PERSON], померлого 30 червня 1991 року, належить будинок № 22, що розташований по вул. Карповщинська (до перейменування Крупської), 22 в м. Полонне, Хмельницької області. З 07 лютого 1990 року [PERSON] зареєстрований в належному позивачу жилому будинку, однак з 2000 року по теперішній день він у вказаному будинку не проживає, про що свідчать дані довідки депутата Полонської міської ради обєднаної територіальної громади від 15 червня 2018 року. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Також, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені нею по оплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

23 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 01 лютого 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського РУЮ у Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №7. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Третя особа до суду не зявилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутність її представника. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 2014 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського РУЮ у Закарпатській області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №7 (а.с.13). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11) та доньку [PERSON], 22.01.2017 р.н (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній.\~ З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони хоч і проживають разом, ооднак спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

23 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 06 вересня 2014 року у виконкомі Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №29. Від даного шлюбу народилась одна дитина: дочка [PERSON] Ганга, [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 06 вересня 2014 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського РУЮ у Закарпатській області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №29 (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

23 червня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що у ході спільного життя, з'ясувалось, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя та шлюб, проявилась різність характерів, стосунки погіршились. Постійно виникли непорозуміння, які призвели до того, що у них припинились фактичні дружні стосунки, вони перестали спільно вести господарство з 01 травня 2015 року. Через вказані обставини він констатує, що сім`я розпалась. На таперішній час майнових спорів з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя не вбачається, а також стягнення аліментів. Учасники справи в судове засідання не з'явились. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. 11.10.2018 року до суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій зазначає, що визнає вимоги про розірвання шлюбу. На примирення не згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 січня 2008 року, про що свідчить актовий запис №2, зроблений Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. [INFO] року у подружжя народилась донька [PERSON], а [INFO] року син [PERSON]. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, майнового спору та спору щодо проживання дітей не існує. Учасники справи надали згоду на розірванні шлюбу, вважають, що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, про що зазначили у письмових заявах. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб обох з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Про вибір прізвища після розірвання шлюбу відповідачка не зазначила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

23 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до\~[PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги\~обґрунтувала тим,\~що 09\~вересня 1989року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили сімейні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо, на примирення позивач не згодний. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони одружилися 09 вересня 1989 року та зареєстрували свій шлюб у Ясногірській селищній раді м.Краматорська Донецької області,\~актовий запис\~№ 59 (а.с.8). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

23 червня 2018 року представник заявника звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. Вимоги заяви мотивував тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], прийнявши попередньо спадщину після смерті свого чоловіка, батька заявника, [PERSON], однак не оформивши своїх спадкових прав. Зазначив, що при зверненні [PERSON] до нотаріальної контори було виявлено розбіжності в написанні його прізвища і по батькові з прізвищем та ім'ям його батька, а також прізвищем матері, а саме: його прізвище значиться як «[PERSON]», а батька «[PERSON]», ім'я батька вказано «[PERSON]», а по батькові заявника «[PERSON]», прізвище матері також «[PERSON]». Через відсутність документів на підтвердження родинних відносин з померлими він позбавлений можливості оформити спадкові права. Просить встановити той факт, що померлий [PERSON], який помер [INFO], є батьком [PERSON], а [PERSON], яка померла [INFO] є його матір'ю. Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. При вирішенні справи судом, покладалась на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.16). Дослідженням в судовому засіданні копій паспорта громадянина України заявника серії [NUMBER] (а.с. 4), свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), розпорядження №55-р від 12.03.1980 року, вищевказаного свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.9) та свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.16) встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO]. Розбіжність в написанні прізвища та по батькові заявника виникла внаслідок помилки, допущеної при його складанні, а також зміни прізвища батьків заявника після його народження. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між заявником та померлими [PERSON] та [PERSON], як між сином та батьками знайшов своє підтвердження в суді. Факт родинних відносин встановлюється судом з метою оформлення заявником спадкових прав.

Outcome: approved