Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

22 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 31 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 169 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд закінчити розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 169 (л.с. 7) було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач згідно свідоцтв про народження (л.с. 8, 9). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 61 ЦРК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, як вбачається з письмової заяви відповідача він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 жовтня 2015 року і до досягнення дітьми віку повноліття, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved