Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.08.2007 р. по 15.12.2014 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Весь час після припинення шлюбних відносин відповідач життям сина не цікавиться і не виявляє бажання спілкуватись з дитиною. Позивач самостійно виховує та забезпечує належні умови проживання для сина. Аліменти, присуджені відповідачу рішенням суду, останній не виплачує, має заборгованість по аліментам. У зв'язку з викладеним просить позов задовольнити. В судове засідання, призначене на 04.09.2017 р., позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність; підтримала позовні вимоги у повному обсязі; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання, призначене на 04.09.2017 р., не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність; проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [PERSON] народився [INFO] р., батьком його є [PERSON], матір'ю - [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.05.2009 р. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.12.2014 р., яке набрало законної сили 26.12.2014 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 14.01.2015 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2015 р. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], [INFO], від 30.05.2017 р., складеного у складі класного керівника Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 [PERSON], члена батьківського комітету [PERSON], члена батьківського комітету [PERSON] у присутності матері [PERSON], під час обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], встановлено, що сім'я складається з 3 осіб: мати [PERSON] - домогосподарка, батько [PERSON], військовослужбовець, діти [PERSON], [INFO] - учень 2-Б класу ЗОШ № 16; санітарний стан помешкання - задовільний; є наявність робочого місця для дитини; наявність у дитини окремої кімнати; дохід сім'ї - близько 9 000,00 грн.; взаємини у сім'ї побудовані на взаємоповазі, любові, дружбі; взаємини з сусідами доброзичливі; сім'я сприяє всебічному розвитку дитини, виховує працелюбність, відповідальність, повагу до старших та однолітків; в сім'ї дитина допомагає по господарству - миє посуд, прибирає в кімнаті, доглядає за квітами. Висновки комісії: дитина забезпечена одягом, шкільним приладдям, має окрему кімнату, робоче місце; житлово-побутові умови проживання задовільні. Згідно з довідкою Первомайського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області № 15268/10 від 31.05.2017 р., відповідно до виконавчого листа № 2/484/1419 від 03.06.2016 р., виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області [PERSON] зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі ? частки з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], яка за період з 12.04.2016 р. по 31.05.2017 р. аліментів не отримувала. Як вбачається з довідки ТОВ «Комунтехбудсервіс» № 588 від 20.06.2017 р., [PERSON] проживає [ADDRESS] та до складу її сім'ї входять: чоловік [PERSON] та син [PERSON]. Згідно з характеристикою, наданою директором та класним керівником Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 від 20.06.2017 р., учень 2-Б класу [PERSON] навчається у даній школі з 01.09.2015 р.; за час навчання зарекомендував себе як старанний, здібний, активний, комунікабельний учень; має високі здібності у засвоєнні навчального матеріалу; пам'ять добре розвинена; увага стійка; до уроків готується систематично; проявляє високий інтерес до навчання; має схильність до вивчення точних наук; мовлення розвинуте добре; мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас значний; вміє мислити, робити правильні висновки; переважають такі риси характеру: акуратність, ввічливість, справедливість, цілеспрямованість, чуйність; користується авторитетом серед однокласників; до доручень ставиться відповідально. Мати й вітчим [PERSON] цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання в сім'ї; регулярно відвідують школу. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, є доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з показами свідків [PERSON] та [PERSON] відповідач не цікавиться життям сина [PERSON], не надає допомогу на його утримання, не виявляє бажання спілкуватися із сином. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері та батька. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У разі ухилення останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Чинним сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що своїми діями відповідач проявляє такі з вищенаведених факторів: відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; відсутність забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; відсутність спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; відсутність сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; відсутність виявлення інтересу до її внутрішнього світу. Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO], буде відповідати інтересам дитини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина вирішено та 03.06.2016 р. видано виконавчий лист № 2/484/1419, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved