Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

23.09.2020 року заявник [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності їй - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , реєстрація: [ADDRESS] ) Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯО №304663, виданого 28.12.2012 року на підставі розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 23.08.2012 року, площею 2,00 га., для ведення особистого сільського господарства, на [PERSON] . Мотивуючи заяву тим, що вона - в дівоцтві [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 14.12.2007 року з [PERSON] , який зареєстровано Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 776. Після реєстрації шлюбу заявниці було присвоєно прізвище [PERSON] , тобто трапилася зміна прізвища на шлюбне. 28.12.2012 року заявнику, на підставі розпорядження Миколаївської районної держаної адміністрації від 23.08.2012 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,00 га. для ведення особистого сільського господарства, яка розташована на території Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та 28.12.2012 року видано правовстановлюючий документ, щодо цього майна, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯО №304663. Державний акт на земельну ділянку виданий на її імя Драй Оксани Михайлівни , під час звернення до нотаріуса були виявлені вищевказані розбіжності, що перешкоджає заявнику розпоряджатися своєю власністю. Позивач звернулася до суду на підставі того, що іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим. Сторони в судове засідання не зявилися. Заявник надала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області надав заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої\~особи Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявник - в дівоцтві [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 14.12.2007 року з [PERSON] , який зареєстровано Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 776. Після реєстрації шлюбу заявниці було присвоєно прізвище [PERSON] , тобто трапилася зміна прізвища на шлюбне. 28.12.2012 року заявнику, на підставі розпорядження Миколаївської районної держаної адміністрації від 23.08.2012 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,00 га. для ведення особистого сільського господарства, яка розташована на території Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та 28.12.2012 року видано правовстановлюючий документ, щодо цього майна, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯО № 304663. Державний акт на земельну ділянку виданий на її імя Драй Оксани Михайлівни , під час звернення до нотаріуса були виявлені вищевказані розбіжності, що перешкоджає заявнику розпоряджатися своєю власністю. Позивач звернулася до суду на підставі того, що іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим. \~ \~ \~ \~Факт належності заявнику державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЕО №304663, підтверджується довідкою за № 882 від 17.09.2020 року, виданої Михайлівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~Зміна прізвища заявника з дошлюбного [PERSON] на шлюбне [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 14.12.2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно. При цьому, з 01 січня 2013 року, державні акти не видаються. Тож, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документа заявнику, є користування земельною ділянкою. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст.15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України. У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293, Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право на користування земельною ділянкою, належить заявнику а також, що у вказаному правовстановлюючому документі зазначено дошлюбне прізвище заявника, що не може бути усунуте іншим шляхом, ніж у судовому порядку та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування земельною ділянкою, тому вважає за доцільне задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved