Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

23.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в якій просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,1310 га, розташовану по вул.Шкільна, 23 в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, яка залишилася після смерті чоловіка [PERSON], померлого 18 березня 2014 року. Оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку вона не має можливості, оскільки за життя чоловік, після дарування у 2005 році частки земельної ділянки площею 0.038 га, він своє право власності не зареєстрував та новий державний акт, в якому б зазначалася площа земельної ділянки, що залишилася в нього у власності після укладання договору дарування, не одержав. За таких обставин, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на присадибну земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду за оформленням своїх спадкових прав. На інше спадкове майно нею вже одержані свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач не зявилася, направивши до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не зявився, направши до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Розглянувши позов, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Судом установлено, що [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА №359567, виданого 21.06.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації дер-жавних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552400688, належала земельна ділянка загальною площею 0.1693 га, розташована по вул.Шкільна, 23 в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області. 01 серпня 2005 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], у державному акті проставлена відмітка про посвідчення договору дарування частки земельної ділянки площею 0,038 га, зареєстрованого в реєстрі за №1492 /а.с18/. Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України, в редакції, що діяла на час правочину, та Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999р. №43, з наступними змінами, що діяла на час укладання цивільно-правової угоди, після відчуження частки земельної ділянки [PERSON] повинен був здійснити заміну державного акта з відміткою про відчуження частки земельної ділянки на новий державний акт, в якому зазначалась б площа земельної ділянки, що залишилася в нього у власності. Однак за життя [PERSON] заміну державного акта не зробив. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 18.03.2014 року у віці 88 років /а.с.13/. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт перебування позивача зі спадкодавцем у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], одружилися - 2 - 28.03.1968 року та після одруження дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON] /а.с.14/. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застере-женням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Довідкою виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області підт-вердьжується, що нині покійний [PERSON] до дня своєї смерті - 18.03.2014 року, був зареєстрований та мешкав за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вул.Шкільна, №23. Разом з ним на день смерті проживали та зареєстровані: [PERSON], 1937р.н., - дружина; [PERSON], 1962р.н., - син /а.с.36/. З копії матеріалів спадкової справи №189/2014 до майна померлого 18.03.2014р. [PERSON], яка заведена Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області 03.06.2014, убачається , що спадкоємці за законом першої черги дружина і син спадкодавця, подалі нотаріусу заяви: [PERSON] про прийняття спадщини, а [PERSON] про відмову від спадщини. В грудні 2014 року спадкоємиця [PERSON], як єдина спадкоємиця [PERSON], одержала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нерухомого майна, належного спадкодавцю на підставі правовстановлюючих документів. Постановою від 07.10.2015 року державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме: в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0.131 га, розташовану по вул.Шкільна, 23 в с.Фонтанка Комін-тернівського району Одеської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування жит-лового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у звязку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності та не одержав державний акт на частку земельної ділянки, що залишилася у його власності після посвідчення договору дарування земельної ділянки від 01.08.2005 року /а.с.34-57/. Згідно розяснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивач в позасудовому порядку оформити свої права на спадкову земельну ділянку не має можливості, вона обгрунтовано звернулася до суду з даним позовом, який підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1225,1261,1268 ЦК України, ст..ст.125,126 ЗК України і

Outcome: approved