Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

21 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Грушківської сільської ради Благовіщенського району про визнання права власності на самочинно побудоване майно. В обґрунтування позову зазначила, що у 23.12.2016 року отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га. кадастровий № 3525581300:51:000:0205, яка розташована за адресою: вул.Центральна,72, с.Грушка Благовіщенського району, Кіровоградської області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, погосподарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці позивачка самочинно збудувала будинок з надвірними будівлями. Однак у Грушківській сільській раді та територіальному відділі ДАБІ у Кіровоградській області їй повідомили про відсутність правових підстав для прийняття будинку в експлуатацію. У 2018 році позивачка звернулась до експерта для проведення технічного обстеження будинку і отримала звіт про відповідність будинку вимогам надійності і безпечності експлуатації і можливість його експлуатації. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Грушківська сільська рада направила до суду лист з клопотанням про розгляд справи без представника ради та повідомила, що рада заперечень проти позову не має. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до змісту ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачем вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 76719716 встановлено, що на підставі рішення Грушківської сільської ради № 107 від 06.12.2016 року позивачка у 23.12.2016 року у власність земельну ділянку розміром 0,25 га. кадастровий № 3525581300:51:000:0205, розташовану за адресою\~вул.Центральна,72,\~с.Грушка\~Благовіщенського району,\~Кіровоградської області,\~з цільовим\~призначенням \~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~по господарських\~будівель і\~споруд (а.с. 12, зворот). Згідно звіту від 02.04.2018р. про проведення технічного обстеження жилий будинок літ. «А,А1», розташований за адресою: вул.Центральна,72, с.Грушка Благовіщенського району, Кіровоградської області готовий до експлуатації, встановлена його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації (а.с. 14-25). Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: В\~ст. 328 ЦК України\~зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому, відповідно до ч. 2\~ст. 376 ЦК\~особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За змістом\~ст. 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, жилий будинок по вул.Центральна,72,\~с.Грушка\~Благовіщенського району,\~Кіровоградської області збудований без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та належно затвердженого проекту, є обєктом самочинного будівництва. На підставі ч. 3\~ст. 376 ЦК України\~суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України(про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч. 2\~ст. 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2\~ст. 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5\~ст. 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобовязані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Оскільки самочинно збудований обєкт житловий будинок позивачки, повністю готовий до надійної та безпечної експлуатації, будівництво здійснено з дотриманням державних, будівельних, протипожежних, санітарних норм, в межах ділянки позивачки, судом не встановлено порушення таким будівництвом прав та інтересів інших осіб, а тому позов про визнання права власності на самочинно побудоване майно підлягає задоволенню. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених судом обставин справи судом встановлено законні підстави для задоволення позову. Тому суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved