Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

23 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Монделіс Україна» про зобовязання вчинити дії, стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди, у якій зазначив, що з 10 вересня 2012 року він працював на постійній основі молодшим оператором пакувальних автоматів на бісквітній секції ПрАТ «Монделіс Україна». У грудні 2013 року з ініціативи керівництва пройшов співбесіду, після чого згідно наказу № 53 від 2 грудня 2013 року проходив стажування згідно затвердженої програми навчання на освоєння фаху - координатор виробничих ліній. 27 грудня 2013 року кваліфікаційна комісія ПрАТ «Монделіс Україна» встановила, що він освоїв фах координатора виробничих ліній та може працювати за даним фахом, про що було складено відповідний протокол. Разом із тим, фах координатора виробничих ліній йому не було присвоєно. Після здачі іспиту він почав виконувати обовязки координатора виробничих ліній на секції пакування кави з відривом від постійного виду діяльності протягом 14 місяців, після чого 18 лютого 2015 року безпідставно та без відповідної на те згоди, його було переведено на колишнє місце роботи, де він був вимушений поновлювати фах молодшого оператора пакувальних автоматів через тривалий відрив від основної діяльності. У зв'язку з цим, позивач просив суд: 1) притягнути до дисциплінарної та адміністративної відповідальності,передбаченої чинним законодавством посадових осіб за порушення норм законодавства України (Відповідно до статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення); 2) примусити ПрАТ «Монделіс Україна» присвоїти йому кваліфікаційний фах координатора виробничих ліній; 3) стягнути різницю між окладами координатора виробничих ліній та молодшого оператора автоматів на його користь за період порушення його прав - з 27 грудня 2013р. по день звернення до суду з позовом; 4) стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. за спричинення моральних страждань та приниження гідності. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 24 червня 2015 року [PERSON] було відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом, в частині вимоги про притягнення до дисциплінарної та адміністративної відповідальності посадових осіб ПрАТ «Монделіс Україна» за порушення норм законодавства України. В іншій частині позовних вимог заявлених [PERSON] провадження у справі було відкрито. Таким чином, підлягали розгляду позовні вимоги позивача про: 1) зобовязання ПрАТ «Монделіс Україна» присвоїти йому кваліфікаційний фах координатора виробничих ліній; 2) стягнення на його користь різниці між окладами координатора виробничих ліній та молодшого оператора автоматів за період порушення його прав - з 27 грудня 2013 року по день звернення до суду з позовом; 3) стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 10000 грн. за спричинення моральних страждань та приниження гідності. Позивач в судове засідання зявився, заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання зявився, проти заявлених вимог заперечував. В обґрунтування заперечень посилався на те, що: 1) позивач не проходив на підприємстві виробничого навчання та не здобував кваліфікації, а маючи постійний вид діяльності (молодший оператор пакувальних автоматів) здобув суміжну професію - координатор виробничих ліній, про що до особової картки позивача відділом людських ресурсів на підставі наказу № 418-п від 27.12.2013 було внесено відповідний запис; 2) у період з 2 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року, коли позивача, за його згодою, було тимчасово переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві та залучено до роботи за суміжним фахом - координатор виробничих ліній, йому сплачувалась заробітна плата за відповідним встановленим тарифом як координатору виробничих ліній, а тому вимога про стягнення на його користь додаткових сум заробітної плати є необґрунтованою; 3) позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що позивача [PERSON] починаючи з 10 вересня 2012 року було тимчасово прийнято на посаду молодшого оператора пакувальних автоматів у ПАТ «Крафт Фудз України» (27 січня 2014 року назву змінено на ПрАТ «Монделіс Україна»), а з 10 вересня 2013 року переведено на посаду молодшого оператора пакувальних автоматів на постійній основі. У подальшому, з 1 червня 2015 року [PERSON] було переведено на посаду оператора пакувальних автоматів у ПрАТ «Монделіс Україна». Вказані обставини зокрема підтверджуються записами у трудовій книжці серії АА № 673771 виданої позивачу 04 травня 2012 року. (а.с.248-249). Розглядаючи заявлені позивачем вимоги суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилаючись на положення ст. 206 КЗпПУ та п.2.14 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» стверджував, що у період з 2 грудня 2013 по 26 грудня 2013 року він проходив стажування у ПрАТ «Монделіс Україна» згідно затвердженої програми навчання на освоєння фаху - координатор виробничих ліній та за результатами успішного стажування йому в порушення вимог закону не було присвоєно відповідний фах, не забезпечено роботою та не внесено відповідних відомостей до трудової книжки. Проте, вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2013 року позивач звернувся до директора ПАТ «Крафт Фудз України» з письмовою заявою з проханням навчити його суміжному фаху - координатор виробничих ліній секції пакування кави. Після відповідного погодження та проходження навчання, позивачу, як працівнику, що займає посаду молодшого оператора пакувальних автоматів, згідно наказу по ПАТ «Крафт Фудз України» від 27 грудня 2013 року № 418-п було присвоєно відповідний суміжний фах координатора виробничих ліній та внесено відповідний запис до особової картки. (а.с.28-32, 247) З огляду на це, суд приходить до висновку, що позивач помилково ототожнює поняття суміжної професії з підвищенням кваліфікації, хоча ці поняття не є тотожними. При проходженні курсів підвищення кваліфікації працівник здобуває нові знання по своїй спеціальності і в підсумку може виконувати більш складну роботу. Таке підвищення кваліфікації дійсно врегульоване положеннями ст. 206 КЗпП України, згідно з якими робітникові, який успішно закінчив виробниче навчання, присвоюється кваліфікація відповідно до тарифно-кваліфікаційного довідника і надається робота відповідно до набутої ним кваліфікації та присвоєного розряду. Натомість суміжна професія - це професія, для якої характерна технологічна чи організаційна спільність з основною професією, а також здійснення функцій суміжних професій на робочих місцях основних професій. Придбання суміжної професії полягає в проходженні певних курсів, зазвичай короткострокових, які дають можливість розширити свої трудові навички і виконувати роботу на іншій посаді. Отримання суміжних професій робить працівника більш цінним для організації, так як в разі необхідності він може замінити іншого співробітника. З огляду на зазначене суд, дійшов висновку, що позивач маючи постійний вид діяльності (молодший оператор пакувальних автоматів) не підвищував кваліфікацію, а здобув суміжну професію - координатор виробничих ліній, у звязку із чим його вимога про зобовязання відповідача присвоїти кваліфікаційний фах координатора виробничих ліній є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає. Також, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача різниці між окладами координатора виробничих ліній та молодшого оператора автоматів за період порушення його прав - з 27 грудня 2013 року по день звернення до суду з позовом, з огляд у на наступне. Відповідно до ч. 1,2 ст. КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Як вбачається з копій особистих заяв та наказів по підприємству позивач, [PERSON], був тимчасово переведений з посади молодшого оператора автоматів та працював у ПАТ «Крафт Фудз України» (27 січня 2014 року назву змінено на ПрАТ «Монделіс Україна») за суміжним фахом - координатором виробничих ліній лише протягом періоду з 02.01.2014 по 28.02.2015 року.(а.с.36-221) Відповідно, протягом вищевказаного періоду позивачу [PERSON] при виконанні обов'язків координатора виробничих ліній, відповідно до затверджених ПрАТ «Монделіс Україна» в грудні 2013 та квітні 2014 років тарифів для тимчасових переміщень, сплачувалась заробітна плата за встановленим тарифом як координатору виробничих ліній. Зазначені обставини зокрема підтверджуються табелями обліку використання робочого часу за 2014 рік та розрахунковими листами за січень-лютий 2015 року. (а.с. 50-52, 61-62, 72-73, 90-93, 110, 121-122, 144-145, 157-159, 183-184, 196-198, 206-213, 222-223) За таких обставин, суд не вбачає підстав для нарахування позивачу додаткових сум заробітної плати як різниці між окладами координатора виробничих ліній та молодшого оператора автоматів. Також, згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин, оскільки в ході судового розгляду справи судом не було встановлено випадків порушення відповідачем трудових прав позивача, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог останнього про стягнення на свою користь моральної шкоди. Враховуючи зазначене,

Outcome: dismissed