Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Мотивуючи заяву, [PERSON] зазначив, що він народився 01.02.1962 року в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. Свою трудову діяльність він розпочав 13.07.1979 року на [PERSON] машинобудівному заводі Вінницької області, що підтверджується записом в трудовій книжці від 13.07.1979 року. В даний час він оформляється на пенсію за віком на пільгових умовах як особа, яка досягла 55 років та має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС. При подачі документів на призначення пенсії було встановлено, що у належній йому трудовій книжці не зазначено дати його народження, як передбачено чинним законодавством. В звязку з ліквідацією [PERSON] машинобудівного заводу Вінницької області, змін до трудової книжки внести неможливо. Просить встановити факт належності йому [PERSON] трудової книжки серії БТ-І №5160826, що видана 13.07.1979 року [PERSON] машинобудівним заводом Вінницької області. Встановлення факту має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на ті самі обставини. Суду пояснив, що при виписці йому трудової книжки не зазначено дату його народження. На даний час підприємство, де йому видавали трудову книжку, ліквідовано, у звязку із чим він не може внести виправлення у трудову книжку, що позбавляє права на отримання пенсії. Представник заінтересованої особи Шаргородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області в судове засідання не зявився. Від начальника Управління [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Управління, щодо задоволення заяви і встановлення юридичного факту заперечень не має (а.с.20). Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що при виписці та видачі 13.07.1979 року [PERSON], [INFO], трудової книжки у [PERSON] машинобудівному заводі, що знаходився в м. Бар Вінницької області, не зазначено дату народження заявника (а.с.6-7). Вказаний факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, свідок [PERSON] суду показав, що є однолітком заявника [PERSON], народився і проживає з ним у одному селі Джурині, а також навчався у 1977-1979 роках у одному училищі [PERSON] МПТУ №8, де він та заявник здобули професію токаря. Після закінчення навчання він та заявник пішли працювати токарями у [PERSON] машинобудівний завод, але він продовжив навчання у вищому навчальному закладі і залишився працювати на заводі, а [PERSON] був призваний на службу в армію. При прийнятті на роботу у [PERSON] машинобудівний завод їм було виписано трудові книжки. Йому достовірно відомо, що заявник народився 01.02.1962 року. Свідок [PERSON] суду показав, що є однолітком [PERSON], навчався із заявником у одній школі в с. Джурин Шаргородського району, а потім у [PERSON] МПТУ №8, тому йому достовірно відомо, що заявник народився 01.02.1962 року. Після закінчення навчання у [PERSON] МПТУ №8, [PERSON] був направлений на роботу на [PERSON] машинобудівний завод, де працював токарем. Звідти заявник був призваний на службу в армію. Вказаний факт також підтверджується паспортом заявника (а.с.4), з якого вбачається, що заявник [PERSON] народився 01 лютого 1962 року; трудовою книжкою заявника серії БТ-І №5160826, виданою на імя [PERSON] 13.07.1979 року, у якій містяться записи про його навчання в [PERSON] МПТУ №8 та роботу на [PERSON] машинобудівному заводі (а.с.6-7); архівною довідкою від 07.02.2017 року №01-13-60, виданою Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради [PERSON] про прийняття відповідно до наказу голови Шаргородської «Райсільгоспхімії» з 20.07.1988 року токарем 4 розряду на Джуринську дільницю та звільнення з 28.09.1989 року за ст.38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) (а.с.8); довідкою СТОВ «МРІЯ», виданою [PERSON] про його трудовий стаж у вказаному підприємстві (а.с.9); копією довідки №354, виданої 09.02.2017 року виконкомом Джуринської сільської ради про те, що с. Джурин відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с.10); довідкою від 31.01.2017 року №128, виданою СТОВ «МРІЯ» с. Джурин [PERSON], з якої вбачається, що колгосп «Радянська Україна» с. Джурин, записи про роботу заявника у якому містяться в трудовій книжці від 13.07.1979 року серії БТ-І №5160826, було реформовано в КСГП, а пізніше у СТОВ «МРІЯ» (а.с.11); посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії В-І №619988, виданого на імя заявника [PERSON] (а.с.12); довідкою, виданою 17.01.2017 року виконкомом Джуринської сільської ради [PERSON], [INFO], про те, що він має статус потерпілого 4-ї категорії від аварії на ЧАЕС та проживав у с. Джурин з 20.05.1988 року по 11.10.1989 року, а також проживає з 17.05.1990 року по теперішній час, згідно з даними погосподарських книг за 1988-2016 роки (а.с.13); свідоцтвом про народження заявника, з якого вбачається, що [PERSON] народився 01.02.1962 року (а.с.14) та атестатом №3452, виданим 12.07.1979 року Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті на імя [PERSON], з якого вбачається, що останній закінчив міське професійно-технічне училище №8 у м. Бар Вінницької області та йому присвоєно кваліфікацію токаря четвертого розряду (а.с.15). При цьому, запис про період навчання заявника у міському професійно-технічному училищі №8 у м. Бар Вінницької області, що зазначений у Атестаті №3452 про освіту на імя [PERSON], і запис №1 у трудовій книжці заявника співпадають. Також, період роботи [PERSON] у Шаргородській «Райсільгоспхімії», що зазначений у вказаній вище архівній довідці від 07.02.2017 року №01-13-60, виданій Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради, і записи під №№12, 15 у трудовій книжці заявника співпадають. Крім того, період роботи [PERSON] у колгоспі «Радянська Україна», правонаступником якого є КСГП «МРІЯ» та СТОВ «МРІЯ», що зазначений в довідці СТОВ «МРІЯ» від 31.01.2017 року, і записи під №№18, 19 у трудовій книжці заявника співпадають. З повідомлення Шаргородського обєднаного УПФУ Вінницької області від 21.02.2017 року №10-Т вбачається, що у прийнятті документів у заявника для призначення пенсії відмовлено, оскільки виявлено відсутність дати народження у трудовій книжці заявника серії БТ-І №5160826 від 13.07.1979 року, внаслідок чого врахувати документ для призначення пенсії немає підстав, у звязку із чим рекомендовано звернутися до суду (а.с.5). Внести виправлення у трудову книжку, видану [PERSON] машинобудівним заводом м. Бар Вінницької області неможливо, оскільки останній ліквідовано та створено ПАТ «[PERSON] машинобудівний завод», щодо якого відсутні дані про правонаступництво (а.с.22-23). Отже, заява [PERSON] про встановлення факту належності йому трудової книжки від 13.07.1979 року є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані допустимі докази належності йому трудової книжки, виданої 13.07.1979 року [PERSON] машинобудівним заводом, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Outcome: approved