Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

22.09.2014 р. [PERSON] пред'явив до суду позов до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області про зобов'язання відповідача виділити йому в натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 6,55 умовних кадастрових гектар, посилаючись на те, що 24.09.2013 р. рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області за ним визнано право на земельну частку (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району. З питанням про виділення йому земельної ділянки 22.11.2013 р. і 29.07.2014 р. він звертався до П'ятихатської райдержадміністрації, на що 05.08.2014 р. одержав лист про відмову з посиланням на відсутність земель бувшої колективної власності на території Лихівської селищної ради. Через невиконання рішення суду він подавав заяву до прокуратури району, а 26.05.2014 р. одержав лист, яким прокуратура вказала на необхідність звернення до суду. З клопотанням про виділення земельної ділянки з земель резервного фонду 05.03.2014 р. звернувся до управління Держземагенства у П'ятихатському районі, а 12.03.2014 р. йому відмовлено у клопотанні у зв'язку з відсутністю повноважень. Просить зобов'язати Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області виділити йому земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 6,55 умовних кадастрових гектара із земель резервного фонду на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району. Позивач [PERSON] про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, а подав заяву про розгляд справи за його відсутності через стан здоров'я, бо є інвалідом 1-ї групи, позов підтримує. Представник Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області Пивоварчук Н.О. в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що територіальним органам Держземагенства не надані повноваження по розпорядженню землями, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам. Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ці повноваження належать сільським, селищним, міським радам та районним державним адміністраціям. Відповідно до ст. 36 ч. 3 ЦПК України суд повідомив П'ятихатську районну державну адміністрацію про залучення третьою особою, направивши їй заяву [PERSON], роз'яснив її право заявити про свою участь, однак від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, тобто вважається, що вона згоди на участь у справі не дала. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2013 р. П'ятихатським районним судом Дніпропетровської області у справі за позовом [PERSON] до П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, виконкому Лихівської селищної ради П'ятихатського району, ТОВ «Суворовське» про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання вчинення дій ухвалено рішення, яким визнано за [PERSON] право на земельну частку (пай) у розмірі 6,55 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області (а.с. 8). 12.03.2014 р. начальник управління Держземагенства у П'ятихатському районі Марченко В.М. листом повідомив [PERSON] про те, що повноваження щодо розпорядження землями колективної власності на територіальні органи Держземагенства не покладалися і так як вільні землі колишньої колективної власності, які підлягають паюванню на території Лихівської селищної ради відсутні, тому викопіювання необхідно надавати із земель державної власності, які були передані в оренду П'ятихатською районною державною адміністрацією, куди і запропонував звернутися (а.с. 5-6). 29.07.2014 р. на виконання рішення суду [PERSON] звернувся з заявою до П'ятихатської райдержадміністрації про вирішення питання щодо виділення йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), однак листом від 05.08.2014 р. голова П'ятихатської райдержадміністрації його поінформував про те, що судове рішення орган державної влади чи місцевого самоврядування не зобов'язаний виконувати, оскільки рішенням не встановлено з яких саме земель буде відбуватися виділення земельної частки (паю) (а.с. 15). Прокуратурою П'ятихатського району розглянуто звернення [PERSON] щодо порушення земельних прав і листом від 26.05.2014 р. № 41-26-14 заявника повідомлено, що за відсутності вільних земель в межах територіальної громади Лихівської селищної ради він має право на отримання землі за рахунок земель резервного фонду відповідного органу місцевого самоврядування. Прокурорською перевіркою встановлено, що на території Лихівської селищної ради існують землі резервного фонду із числа земель колишнього КСП ім.. Суворова, які перебувають в оренді [PERSON], ТОВ «Степ» і [PERSON]. Зазначені договори оренди укладалися між останніми та П'ятихатською РДА у 2007 та 2009 р.р. і є чинними на цей час. В листі йдеться про те, що згідно з умовами договору оренди, укладеного 28.11.2007 р. між [PERSON] і П'ятихатською РДА (п. 32) дія договору припиняється у разі звернення громадянина - власника сертифікату та для забезпечення земельними частками (паями) громадян, які отримали право на землю за рішенням суду, тому прокурор рекомендує [PERSON] для отримання дозволу на виготовлення землевпорядної документації з метою оформлення у власність земельної ділянки звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування для отримання графічних матеріалів (викопіювання) бажаної землі (а.с. 14). На виконання зазначених рекомендацій [PERSON] 29.07.2014 р. подав до П'ятихатської райдержадміністрації заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, однак заява досі не розглянута (а.с. 16). Відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або, які переселяють в сільську місцевість для постійного проживання. В абзаці 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7 зазначено, що вимоги щодо земельних часток (паїв) можуть задовольнятись за рахунок земель резервного фонду на підставі положень п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право на земельну частку (пай), проте не може реалізувати його через відсутність вільних земель бувшої колективної власності, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виділення йому земельної ділянки із резервного фонду на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню, оскільки на території Лихівської селищної ради існують землі резервного фонду, які перебувають в оренді. Позивач [PERSON] являється інвалідом 1-ї групи, тому відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 122 ЗК України, п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7,

Outcome: approved