Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

22.07.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до територіальної громади Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові позивач посилалася на те, що після смерті її батька [PERSON], який помер 25.03.2011 року, відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗП №019797, вартістю 33974 грн., вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак дізналась, що за заповітом її батька [PERSON] відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], 12.12.2012 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області за її заявою був накладений арешт на земельну ділянку, 24.04.2013 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області за її позовом [PERSON] був позбавлений права спадкування, заповіт та свідоцтво про право на спадщину за заповітом були визнані недійсними, спадкоємцями першої черги за законом після її батька є вона як донька та син [PERSON], підтвердженням її родинних відносин з померлим є її свідоцтво про народження та свідоцтво про одруження, її брат заяву про прийняття спадщини нотаріусу після батька не подавав, 23.05.2013 року вона звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено через відсутність у неї оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗП №019797, посилаючись на ст.ст. 1223, 1268, 1297 ЦК України прохала визнати недійсною державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, оскільки реєстрація була здійснена на підставі скасованого судом Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, кадастровий номер 2321883500:04:005:0007 в порядку спадкування після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини, стягнути з відповідача на її користь 551,20 грн. на відшкодування видатків по сплаті судового збору, прохала справу розглянути у її відсутність. 22.07.2016 року до суду звернулася третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] з заявою про розгляд справи у його відсутність (а.с.23). 31.10.2016 року до суду звернувся представник відповідача: територіальної громади Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області сільський голова [PERSON] з заявою про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позивач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, суду пояснивши, що після смерті батька його довірительниці [PERSON], який помер 25.03.2011 року, відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗП №019797, вартістю 33974 грн., його довірительниця звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак дізналась, що за заповітом її батька [PERSON] відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], 12.12.2012 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області за її заявою був накладений арешт на земельну ділянку, 24.04.2013 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області за її позовом [PERSON] був позбавлений права спадкування, заповіт та свідоцтво про право на спадщину за заповітом були визнані недійсними, спадкоємцями першої черги за законом після [PERSON] є його довірительниця як донька та син померлого [PERSON], підтвердженням родинних відносин з померлим є свідоцтво про народження його довірительниці та свідоцтво про її одруження, брат його довірительниці заяву про прийняття спадщини нотаріусу після батька не подавав, 23.05.2013 року його довірительниця звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено через відсутність у неї оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗП №019797, посилаючись на ст.ст. 1223, 1268, 1297 ЦК України, прохає визнати недійсною державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, оскільки реєстрація була здійснена на підставі скасованого судом Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнати за його довірительницею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, кадастровий номер 2321883500:04:005:0007 в порядку спадкування після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини, стягнути з відповідача на її користь 551,20 грн. на відшкодування видатків по сплаті судового збору. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяви про розгляд справи у свою відсутність. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON], належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 05.11.1971 року народилася позивач [PERSON], батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії I-ЖС, виданого завідуючим бюро записів актів громадянського стану 25.12.1971 року (а.с.21). 24.07.1998 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після одруження отримала прізвище Панкратова, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ЖС № 034613, виданого завідуючим бюро записів актів громадянського стану 24.07.1998 року (а.с.22). 19.05.2003 року Головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ЗП №019797 про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). 25.03.2011 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-ЖС №200261, виданого керівником органу державної реєстрації актів цивільного стану 25.05.2011 року (а.с.7). 25.05.2011 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після свого батька. 25.05.2011 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] зареєстрована спадкова справа №19/2011 спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.63-83). 26.05.2011 року до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.69). 26.09.2011 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, кадастровий номер 2321883500:04:005:0007, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після спадкодавця [PERSON] (а.с.82). 11.10.2012 року Головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ ЗП №140982 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 24.04.2013 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області визнано недійсним заповіт від 03.06.2004 року, складений на ім'я [PERSON] від імені [PERSON], посвідчений секретарем виконкому Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області і зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій виконкому під номером 3, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2011 року, видане на ім'я [PERSON] та посвідчене приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстраційний номер 1927, спадкова справа 19/2011 (а.с.15-18). 23.05.2013 року постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після її батька [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.24). 09.03.2017 року до суду надійшла інформація з відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області про те, що земельна ділянка за кадастровим номером 2321883500:04:005:0007 числиться за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2011 року №1927 згідно державного акту від 12.10.2012 року серія ЯЛ №140982. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного Кодексу України, а також Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року №1952-VI. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той, з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що до суду звернулася позивач, посилаючись на те, що вона як донька померлого батька відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємицею за законом у першу чергу після свого батька і прийняла спадщину, в тому числі земельну ділянку відповідно до ст.1269 ЦК України, так як в строк, передбачений ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після свого батька, право якої на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, передбачене ч.1 ст.1296 ЦК України, на земельну ділянку не визнається нотаріусом в зв`язку з ненаданням нею правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, кадастровий номер 2321883500:04:005:0007, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, прохала визнати недійсною державну реєстрацію земельної ділянки за [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку після свого батька в порядку спадкування. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з того, що територіальна громада Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області не є належним відповідачем у справі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що позивач як спадкоємиця першої черги за законом після свого батька прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та не відмовилася від прийняття спадщини, а тому відсутні обставини передбачені ч.1 ст.1277 ЦК України для визнання спадщини, до якої належить земельна ділянка, відумерлою. Крім того, судом встановлено, що належним відповідачем у справі є [PERSON], так як останній є власником спірної земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №140982, виданого 11.10.2012 року Головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований у відділі Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області. На те, що належним відповідачем у справі є [PERSON] вказує також та обставина, що позивач прохає визнати недійсною державну реєстрацію земельної ділянки за [PERSON], тоді як останній не долучений до участі у справі в якості відповідача. Крім того, суд, вирішуючи справу, керується ст.11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні не заявив клопотання в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України, про заміну відповідача територіальної громади Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області на належного відповідача: [PERSON] чи долучення його в якості співвідповідача. Крім того, судом встановлено, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,9551 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №140982, виданого 11.10.2012 року Головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON], який не визнаний судом недійсним, та записом про державну реєстрацію його до 01.01.2013 року, який не скасовано в установленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року №1952-VI у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року №1952-VI у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. А тому позов не підлягає задоволенню як такий, що не підтверджений встановленими обставинами та дослідженим судом доказами. Суд під час ухвалення рішення, вирішуючи питання про те як розподілити між сторонами судові витрати відповідно до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, керується ч.1 ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь відповідача, то суд

Outcome: dismissed