Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду (судом така позовна заява прийнята у відповідності до ч.2 ст. 110 ЦПК України, оскільки позивач з поважних причин не може звернутися з даним позовом до місцевого загального суду м. Києва, так як проходить навчальний процес в Національній академії ДПС України ім. Б. Хмельницького) із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 28.04.2012 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає, проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили з березня 2014 року. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. З урахуванням\~ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлялася через оголошення у пресі, а саме друкований засіб масової інформації газету «Урядовий курєр». Проте, в судове засідання відповідач не з'явилася. Відповідно до ч. 4 ст.\~169\~та ч.1 ст.\~224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, у відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 28.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія I-АС № 032359, актовий запис № 180. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору між сторонами немає. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved