Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

24.05.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «ММТП» та Мінінфраструктури України, відповідно до якого просив визнати незаконним звільнення та поновити на посаді капітана порту у ДП «ММТП». Під час розгляду справи попереднім складом суду І інстанції, подав заяву про збільшення позовних вимоги, відповідно до якої додатково просив стягнути з ДП «ММТП» середній заробіток за вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював на посаді капітану порту у ДП «ММТП» з 30.05.2005 р., за час роботи йому неодноразово висловлювали подяки, його нагороджували грамотами та почесними знаками. З 08.04.2013 р. він знаходився на стаціонарному лікуванні, по завершенню якого вийшов на роботу. Приступити до виконання службових обовязків не зміг, оскільки в перший робочий день - 20.05.2013 р., отримав копію наказу про своє звільнення, яке вважає незаконним. Зазначив, що рішення про звільнення було прийнято у період його лікування, без згоди профспілки, без проведення відповідної службової перевірки та за відсутності грубого порушення трудової дисципліни з його боку. З огляду на викладене, просив скасувати накази про звільнення, видані відповідачами, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. За наслідками розгляду справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.07.2013 року та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.09.2013 року позовні вимоги [PERSON] були задоволенні. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.12.2013 року, вказані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовані, справу повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставами для скасування рішень послугувало неналежна оцінка наказу про звільнення позивача та неврахування судами додаткових підстав для звільнення, які полягають у послабленні контролю капітана порту за роботою інспекторів інспекції державного портового нагляду ДП «ММТП», що потягли настання тяжких наслідків у вигляді аварійної морської події з т/х «Волго-Балт 199», в наслідок якої загинув один член екіпажу, 7 членів екіпажу зникли безвісті, а судно затонуло. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.11-1 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу суду, справу розподілено до розгляду судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Соловйову О.Л. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 22.05.2014 року за клопотанням представника позивача [PERSON] до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено ДП «АМП України». В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала раніш заявлені та уточненні позовні вимоги, в обґрунтування правової позиції навела, що вина [PERSON] у порушенні трудової дисципліни, не встановлена та відсутній причинно-наслідковий зв'язок між його діями і обставинами, що склалися з суднами «Aspen» та «Волго-Балт 199». Викладені у доповідній записці Голови Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті [PERSON] причини недоліків в роботі капітана порту [PERSON] такі, як послаблення контролю за роботою підлеглих працівників є необєктивними, оскільки жоден з них не притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Представник відповідача ДП «ММТП» [PERSON] позовні вимоги не визнала, в обґрунтування заперечень навела, що роботодавцем - Мінінфраструктури України при звільненні позивача були дотриманні вимоги ст.40 п.3 КЗпП України, оскільки згідно до наказів про звільнення, враховуючи знаходження [PERSON] на лікарняному, вирішено звільнити останнього з посади капітана порту ДП «ММТП» у першій робочий день, який слідує за останнім днем періоду тимчасової непрацездатності. На виконання наказу Мінінфраструктури про звільнення [PERSON] , з урахування знаходження останнього на лікарняному начальником порту виданий кадровий наказ про звільнення від 20.05.2013 р. [PERSON] був ознайомлений з усіма наказами, проте від підпису в них відмовився, йому видали трудову книжку та провели повний розрахунок. Правове обґрунтування звільнення вимогами ст. 7 КЗпП України та п.4.1. Положення про капітана морського торгівельного порту України, вважає належною правовою підставою для розірвання трудового договору з капітаном порту, який припустив грубе порушення трудових обовязків, як керівник служби порту, що є однією з причин серйозної морської аварійної події аварія судна Волго-Балт 199. Представник Міністерства інфраструктури України [PERSON] позов не визнала та пояснила, що звільнення [PERSON] відбулося після його виходу з «лікарняного», у звязку з чим до наказу міністра про звільнення були внесені відповідні зміни. Оскільки капітан порту має особливий статус, який регламентований КТМ України та Положенням про капітана морського торгівельного порту, то підставою звільнення стало грубе порушення своїх трудових обовязків. Факти порушень припущенні [PERSON] викладені у доповідній записці Голови Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 05.03.2013 р., згідно до якої катастрофа з судном «Волго-Балт 199», що сталася 04.12.2012 р., та неякісна перевірка судна «Aspen» стала можливою в наслідок неналежного контролю з боку [PERSON] за порядком оформлення приходів/відходів суден та їх перевірок з метою забезпечення безпеки судноплавства. Зауважила, при звільнення [PERSON] дотриманні строки накладення дисциплінарного стягнення, передбаченні ст.148 КЗпП України. В даному випадку, згідно з трудовим законодавством згода профспілкового органу на звільнення [PERSON] з посади не вимагається. Оскільки підстави звільнення у відповідних наказах зазначені та відповідають закону, порядок та процедура звільнення дотримані, то підстави для поновлення [PERSON] на посаді капітану порту відсутні. Представник ДП «АМП України» [PERSON] зауважила наказом Мінінфраструктури України №163 від 19.03.2013 року «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства «Адміністрація морських портів України» створено нове самостійне підприємство, до штату працівників якого, позивач ніколи не входив, а тому будь-які правові взаємовідносини між сторонами відсутні. З огляду на викладене, захист трудових прав [PERSON] шляхом поновлення на посаді в ДП «АМП України» є безпідставним та таким, що суперечить засадам трудового законодавства України. Зясувавши правову позицію та наведене сторонами обґрунтування, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що [PERSON] працював на посаді капітана порту у ДП «ММТП» з 30.05.2005 р., що підтверджується відомостями з трудової книжки останнього (а.с. 8-10) Наказом Мінінфраструктури України № 49-0 від 05.04.2013 року [PERSON] звільнено з роботи 10.04.2013 року на підставі ст.ст. 7, 147-149 КЗпП України, абз.2 п.1.9, 4.1 Положення про капітана морського торгівельного порту України, доповідної записки Голови Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті [PERSON] від 05.03.2013 року, пояснень [PERSON] від 18.03.2013 року (а.с.29-30) У звязку з тим, що [PERSON] з 08.04.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні, наказом Мінінфраструктури України №51-0 від 12.04.2013 року було внесено зміни до наказу №49-0 від 05.04.2013 року та звільнено [PERSON] в перший робочий день, який слідує за останнім днем періоду його тимчасової непрацездатності, що не перевищує встановленого законодавством терміну. (а.с.32-33) Наказом ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» №1485/к від 20.05.2013 року [PERSON] звільнено з посади капітана порту з 20.05.2013 року (а.с.16) Правовими підстави звільнення [PERSON] згідно вищенаведеного наказу визначено, вимоги ст.7, 147-149 КЗпП України, абз.2 п.1.9. п.4.1. Положення про капітана Морського торговельного порту України, наказу Мінінфраструктури України № 49-0 від 05.04.2013 року «Про звільнення [PERSON]М.» та наказу Мінінфраструктури України № 51-0 від 12.04.2013 року «Про внесення змін до наказу Міністерства інфраструктури України від 05.04.2013 року №49-0». Аналізуючи правові підстави звільнення позивача з роботи, суд враховує, що відповідно до ст.86 Кодексу торгівельного мореплавства України, державний нагляд за мореплавством в порту здійснює капітан морського торгівельного порту, який підпорядкований центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері транспорту. Капітан морського торгівельного порту діє відповідно до Положення про капітана морського торгівельного порту, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту. Згідно з п.1.2 та 1.4 Положення «Про капітана морського торговельного порту України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України №573 від 18.10.2000 року, капітан морського торговельного порту України посадова особа, яка здійснює державний нагляд за мореплавством у морському торговельному порту України та призначається на посаду й звільняється з неї Мінінфраструктури України за пропозицією Укрморрічінспекції. Відповідно до п.4.1. Положення капітан порту несе відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку за несвоєчасне або неякісне виконання завдань, які передбачені цим Положенням, наказів та розпоряджень Укрморрічінспекції та Мінінфраструктури України. Допущені позивачем порушення викладенні у доповідній записці Голови Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 05.03.2013 року. Зі змісту якої настає, що під час перевірки судна «Aspen» 14.02.2013 року капітаном інспекції державного портового нагляду державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» [PERSON] допущено порушення порядку перевірки судна, що призвело до помилкових висновків щодо перевантаження судна та , як наслідок, до неправомірного затримання судна. Під час оформлення 30.11.2012 року відходу судна «Волго-Балт 199» капітаном інспекції державного портового нагляду державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» [PERSON] не було належним чином перевірено відповідність завантаження та розміщення вантажу згідно вимог суднових документів; не було здійснено перевірку попередньої прокладки, рейсового плану та марш туру переходу судна, в тому числі з урахуванням постійних обмежень, встановлених відповідно до класифікаційних документів судна; не звертуно уваги натой факт, що відповідно до розрахунку, надано за підписом капітана судна статичний згинаючий момент по фактичному розміщенню вантажу на шпангоут №110 становив 68 394, 62 кНм та відповідно був більший за гранично допустимий момент спротиву від дій статичних сил під час знаходження судна у морі, який становить 39 000 кНм, що стало однією із ймовірних причин загибелі судна «Волг-Балт 199» та членів екіпажу. Відповідно до п.8.3. Звіту від 20.01.2013 року щодо вивчення обставин аварійної морської події (катастрофи) з т/х «Волго-Балт199», що сталась 4 грудня 2012 року в Чорному морі, однією з причин аварії стало те, що капітаном інспекції державного портового нагляду ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» [PERSON] не здійснено належного аналізу документів, які надані капітаном т/х «Волго-Балт199» при оформленні відходу, чим порушенні вимоги Положення про інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 574 від 18.10.2000 року, в частині п.п.2.1,3.1, а також міжнародних договорів України щодо торгівельного судноплавства. Як убачається із зазначеного звіту, аварійна морська подія із т/х «Волго-Балт199» кваліфікується як дуже серйозна аварія, внаслідок якої загинув один член екіпажу, 7 членів екіпажу зникли безвісті, а судно затонуло. Так, розділом 2 Положення про капітана морського торгівельного порту України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України №573 від 18.10.2000 року ( який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), визначені обовязки капітана порту. Серед яких, відповідно до п.2.8 Положення покладено контроль за дотриманням вимог законодавства і міжнародних договорів України щодо безпечного морського перевезення пасажирів, вантажів. Здійснення перегляду документів, що містять інформацію про вантаж, з метою його безпечного морського перевезення суднами, які завантажуються в порту. Порядок притягнення до відповідальності, регламентовано абз.2 п.1.9 Положення відповідно до якого, передбачено, що накладення дисциплінарних стягнень на капітана порту може здійснюватись тільки Міністром транспорту України за пропозицією Укрморрічінспекцією. Наведені вимоги Положення, з урахуванням специфіки роботи капітана порту, запроваджують додаткові правові підстави для припинення трудового договору. Наведене, узгоджується з вимогами ст.7 КЗпП України, якими регламентовано додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов, що встановлюються законодавством. Вимогами ч.1 ст.147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2)звільнення. При цьому ч.2,3 ст. 149 КЗпП України, визначено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Аналізуючи правові підстави звільнення позивача, суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам ст.7 КЗпП України та п 4.1. Положення про капітана морського торгівельного порту України визначенні Міністерством інфраструктури України у наказах №49-0 від 05.04.2013 року та №51-0 від 12.04.2013 року додаткові підстави для звільнення [PERSON], у вигляді грубого порушення ним своїх трудових обовязків, враховуючи наслідки послаблення контролю капітана порту за роботою інспекторів інспекції державного портового нагляду ДМ «Маріупольський морський торгівельний порт». Доводи позивача щодо недотримання порядку та процедури звільнення суд вважає безпідставними, виходячи з наступного Вимогами ч.3 ст. 40 КЗПП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також в період його тимчасової непрацездатності. В судовому засіданні сторонами беззаперечно визнано факт того, що звільнення позивача відбулось у перший робочий день після проходження стаціонарного лікування. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачами дотриманні вимогами ч.3 ст.40 КЗпП України при звільненні позивача у перший робочих день після відпустки за листком непрацездатності. Вирішуючи доводи позову щодо недотримання порядку звільнення без попереднього погодження з первинною профспілковою організацією, членом якої є працівник, суд виходить, з вимог п.1.4 Положення, згідно до якого передбачено, що капітан порту призначається на посаду та звільняється з неї Мінінфраструктури України аз пропозицією Укрморрічінспекції. З огляду на викладене, попереднє узгодження з профспілковою організацією звільнення [PERSON] з посади, не вимагається, а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачами була дотримана процедура звільнення. Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, відбулось з дотриманням строків, визначених ст.148 КЗпП України, яка передбачає можливість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Оскільки, вчинення дисциплінарного проступку [PERSON] встановлено, відповідно до доповідній записці Голови Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 05.03.2013 року, а тому винесення наказу Мінінфраструктури України №49-о від 05.04.2013 року «Про звільнення [PERSON]М.», відповідає вищенаведеним вимогам Закону, щодо строків накладення дисциплінарних стягнень. Позовні вимоги [PERSON] в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимог про визнання незаконним звільнення, які не доведені за наслідками судового розгляду справи.

Outcome: dismissed