Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2016 року терміном три місяці. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 квітня 2016 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі і на земельну ділянку площею 5,030 га, кадастровий номер 1223255600:01:026:0176, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] склала заповіт, який 19 лютого 2015 року було посвідчено секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON], відповідно до змісту якого спадкодавець на випадок смерті заповіла [PERSON], [INFO], земельну ділянку (пай) в розмірі 5,030 га, розташовану на території Губиниської селищної ради, належну їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 126175, виданого 15 жовтня 2001 року Губиниською селищною Радою народних депутатів. Від представника відповідача позивачу стало відомо, що єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] являється її онук [PERSON]. Однак під час оформлення його спадкових прав стало відомо про наявність заповіту складеного спадкодавцем на імя позивача. 03 листопада 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], якою відкрито спадкову справу після смерті [PERSON], з заявою про видачу на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак постановою нотаріуса від 03 листопада 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском шестимісячного строку звернення для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися з позовом до суду для поновлення пропущеного строку. Вважає, що пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2016 року з поважних причин, оскільки [PERSON] та позивач не мають родинного звязку, про наявність заповіту складеного нею на його імя позивачу стало відомо лише після спливу строку, визначеного законодавцем для прийняття спадщини від родичів спадкодавця. Відразу після повідомлення про наявність заповіту позивач звернувся до нотаріальної контори. До судового засідання позивач не з`явився, представник позивача надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи у відповідності до поданої суду заяви просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Губиниської селищної Ради народних депутатів № 87 від 26 червня 2001 року передано у власність земельну ділянку площею 5,030 га, кадастровий номер 1223255600:01:026:0176, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області 04 січня 2013 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON] секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 01, у відповідності до якого заповіла житловий будинок з господарськими будівлями до нього та земельну ділянку до нього, а також земельну ділянку площею 5,030 га, розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] В наступному, 19 лютого 2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON] секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 92, у відповідності до якого заповіла земельну ділянку площею 5,030 га, розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] 14 квітня 2016 року [PERSON] померла. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за однією адресою із онуком [PERSON] /а.с.13/. 28 жовтня 2016 року представником [PERSON] подано до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом із повідомленням про фактичне прийняття спадщини [PERSON] 01 листопада 2016 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Центральна, 4 в смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області. 03 листопада 2016 року позивачем подано до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер 1223255600:01:026:0176. Постановою нотаріуса від 03 листопада 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском шестимісячного строку звернення для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися з позовом до суду для поновлення пропущеного строку. Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини відсутність доказів повідомлення позивача про відкриття спадщини, смерть спадкодавця та наявність заповіту, що об`єктивно унеможливлювало звернення позивача до нотаріуса протягом встановленого строку для прийняття спадщини. Окрім того містять матеріали справи і докази перебування позивача з 04 жовтня 2016 року по 25 жовтня 2016 року на амбулаторному лікуванні /а.с.68/. Вказана підстава на думку суду перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин і є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved