Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

23.11.2017 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просив суд: розірвати договір №22-321/01-02 від 01.02.2007 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга», укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-інвест»; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-інвест» повернути [PERSON] грошові кошти, передані ним до Фонду фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга», в розмірі 248 775,65 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-інвест» на користь [PERSON] судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.02.2007 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Домбуд» було укладено Договір №22-321/01-02 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга» з метою отримання у власність об'єкту інвестування - квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 65,10 кв.м. При цьому, оскільки відповідно до ухвали Господарського суду від 13.11.2007 року замінено сторони в даному договорі з ТОВ «ФК «Домбуд» на ТОВ «ФК «Град Інвест», 04.06.2008 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Град-Інвест» було укладено договір про внесення змін і доповнень до вищенаведеного договору №22-321/01-02. Разом з тим, позивач вказує, що незважаючи на повне виконання ним своїх зобов'язань за договором щодо сплати всієї суми внеску в розмірі 248 775,65 грн., а також те, що відповідно до п.1.6 договору запланованою датою введення об'єкту будівництва є 4 кв. 2008 року, передача об'єкта будівництва - 1 кв.2009 року, станом на дату звернення до суду з цим позовом об'єкт будівництва так і не був збудований. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, зокрема щодо введення будинку в експлуатацію та передачі у власність визначене в договорі приміщення, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 27.11.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Ухвалою від 27.03.2018 року розгляд даної справи було вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при причини неявки в судове засідання суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 01.02.2007 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Домбуд» було укладено Договір №22-321/01-02 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» «Трипільська брама ІІ черга» з метою отримання у власність об'єкту інвестування - квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 65,10 кв.м. 04.06.2008 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Град-Інвест» було укладено договір про внесення змін і доповнень до вищенаведеного договору №22-321/01-02, оскільки відповідно до ухвали Господарського суду від 13.11.2007 року замінено сторони в договорі з ТОВ «ФК «Домбуд» на ТОВ «ФК «Град Інвест». Як передбачено умовами Договору, повна сума грошових коштів, які позивач зобов'язується передати відповідачу становить 248 775,65 грн. При цьому, як передбачено п. 1.6 Договору запланована дата введення об'єкту будівництва - 4 кв. 2008 року, передача об'єкта будівництва під заселення - 1 кв. 2009 року. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі шляхом сплати на ім'я ТОВ «ФК «Домбуд» всієї суми внеску в розмірі 248 775,65 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії відповідних квитанцій. В той же час, відповідач, в порушення умов договору свої зобов'язання не виконав та на час розгляду даної справи не ввів будинок в експлуатацію та не передав позивачу у власність визначене в договорі приміщення. В свою чергу, відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім того, відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням. Виходячи з вищенаведених положень законодавства, а також враховуючи те, що позивач після виконання умов договору розраховував отримати у власність визначене в договорі приміщення у чітко визначені строки, суд вважає, що невиконання відповідачем вказаних зобов'язань перед позивачем є істотним порушенням умов договору. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, як на підставу для задоволення своїх вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позовні вимоги щодо розірвання договору та стягнення коштів відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на чинному законодавстві та умовах договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Водночас, в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2487,77 грн., виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved