Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

22 червня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 25 % з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту розірвання шлюбу - 25 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 80. Під час шлюбу в них народився син: [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2016 року між сторонами шлюб розірваний, дитина проживає разом з позивачкою, коштів на утримання сина відповідач не надає. Позивачка вважає, що у відповідача є реальна можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 25 % від його доходу щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином особисто, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON] та [PERSON] 25 червня 2005 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 80. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 3). Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а. с. 5). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як вбачається із змісту позовної заяви між батьками виник спір щодо утримання дитини. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки № 299 від 24.06.2016 року [PERSON] працює у ВП «Атомремонтсервіс» НАЕК «Енергоатом» на посаді інженера б/к ЦТА. Загальна сума доходу за період з грудня 2015 року по травень 2016 року складає 60822,87 гривень (а. с. 18). Як вбачається з довідки № 229 від 23.06.2016 року [PERSON] працює в управлінні освіти і науки Славутицької міської ради (школа № 1) на посаді вчителя російської та української мов. Загальна сума доходу за період з грудня 2015 року по травень 2016 року складає 25390,13 гривень (а. с. 8). Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своїх дітей, нормальний стан здоров'я відповідача та дитини, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача та вважає правильним визначити аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Як зазначено у ч.2 ст.192 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Враховуючи, що позивачкою не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, то підстав для стягнення аліментів з відповідача з 25 травня 2016 року у суда немає. З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача аліменти підлягають від дня пред'явлення позову, тобто з 22 червня 2016 року. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України та п. п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial