Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

22 вересня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що будинковолодіння № 22 по вул. Львівська в м. Коломия належало на праві приватної власності [PERSON]. Однак в 1995 році у звязку з аварійним станом старий житловий будинок був реконструйований. 05 листопада 2015 року її чоловік, [PERSON], помер, про що 06 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис за № 555. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд що знаходиться в м. Коломия, вул. Львівська, 22, Івано-Франківської області. А 1/2 частина даного будинковолодіння належить їй, [PERSON], як частка в майні подружжя. Спадкоємцем за законом на спадщину є вона, дружина померлого, [PERSON], оскільки діти померлого, [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. Крім них, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] вона, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Оскільки старий будинок знесено, а на новий відсутні правовстановлюючі документи, тому згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно. [PERSON], будучи власником житлового будинку № 22 по вул. Львівська в м. Коломия, разом зі нею здійснили перебудову житлового будинку. Згідно договору оренди землі від 30 серпня 2012 року [PERSON] була передана в оренду земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Садибний житловий будинок (літ. А) загальною площею - 129,00 кв.м., житловою площею - 78,50 кв.м., допоміжною площею - 50,5 кв.м. по вул. Львівській, 22 в м. Коломия, Івано-Франківської області споруджений господарським способом рекомендується для визнання на нього права власності. В серпні 2016 року вона, як спадкоємець, звернулася в управління ДАБІ в Івано-Франківській області із заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку. Згідно листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 22 серпня 2016 року зазначено що, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішення суду він приймається в експлуатацію згідно з визначеним законом порядку за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації. Оскільки встановлено, що житловий будинок по вул. Львівська, 22 в м. Коломия відповідає всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 129,0 кв.м., житловою - 78,5 кв.м., господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Коломия, вул. Львівська, 22, Івано-Франківської області. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі теж подали до суду заяву, згідно яких позов визнають та просять справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи подав до суду письмове пояснення, мотивуючи його тим, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження обєкта, а тому проти позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння № 22 по вул. Львівська в м. Коломия належало на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 грудня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № Д-2221. Однак в 1995 році у звязку з аварійним станом старий житловий будинок був реконструйований. 05 листопада 2015 року [PERSON], помер, про що 06 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис за № 555. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд що знаходиться в м. Коломия, вул. Львівська, 22, Івано-Франківської області. А 1/2 частина даного будинковолодіння належить [PERSON], як частка в майні подружжя. Спадкоємцем за законом на спадщину дружина померлого, [PERSON], оскільки діти померлого, [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. Крім них, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивака, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Оскільки старий будинок знесено, а на новий відсутні правовстановлюючі документи, тому згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно. [PERSON], будучи власником житлового будинку № 22 по вул. Львівська в м. Коломия, та [PERSON] здійснили перебудову житлового будинку. В ст. 22 Закону України Про основи містобудування зазначено, що забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом. Зазначена вимога закону дотримана, так як згідно договору оренди землі від 30 серпня 2012 року [PERSON] передана в оренду земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм і правил. Згідно заключення виготовленого СПД [PERSON] про проведення обстеження та визначення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, спорудженого господарським способом житлового будинку по вул. Львівській, 22 в м. Коломия, Івано-Франківської області: технічний стан, несучих будівельних конструкцій житлового будинку (літ. А) задовільний, без наявних ушкоджень, тріщин і відшарувань, відповідає вимогам надійності та безпечної їх експлуатації; будівельно-монтажні роботи виконані з дотриманням вимог державних стандартів, будівельних норм і правил; садибний житловий будинок (літ. А) розміщений на земельній ділянці з дотриманням регламентованих відстаней по пожежній та санітарній безпеці; садибний житловий будинок (літ. А) забезпечений інженерними мережами та комунікаціями, необхідними для життєдіяльності і придатний для експлуатації його за призначенням; обємно-планувальне рішення садибного житлового будинку відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005. Тобто садибний житловий будинок (літ. А) загальною площею - 129,00 кв.м., житловою площею - 78,50 кв.м., допоміжною площею - 50,5 кв.м. по вул. Львівській, 22 в м. Коломия, Івано-Франківської області споруджений господарським способом рекомендується для визнання на нього права власності В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в управління ДАБІ в Івано-Франківській області із заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку. Згідно листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 22 серпня 2016 року зазначено що, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішення суду він приймається в експлуатацію згідно з визначеним законом порядку за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Статтею 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Так як позивачка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, спірний житловий будинок відповідає всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відповідачі та представник третьої особи не заперечують проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Коломия, вул. Львівська, 22, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.6/, копіями свідоцтв про народження /а.с.7/, копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.8/, копіями свідоцтв про шлюб /а.с.9-10/, копією свідоцтва про право на спадщину /а.с.11/, копією технічного паспорта /а.с.12-15/, копією договору оренди землі /а.с.16-17/, копією рішення Коломийської міської ради /а.с.18/, копією довідки КП Житлоінфоцентр /а.с.19/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.20/, копією листа управління ДАБК в Івано-Франківській області /а.с.21-22/, копією заключення /а.с.23-26/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.27/. На підставі ст.,ст. 16, 321, 328, 376, 383, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved