Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

22 вересня 2016року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював на посаді гірничого майстра підземного ВП «Шахта «Бужанська» у ДП «Волиньвугілля». 07 червня 2016 року був звільнений з вищевказаного підприємства на підставі ст.38 КЗпП України. Належні йому на день звільнення з роботи кошти (заробітна плата за квітень, травень, червень) повністю були виплачені лише 25 серпня 2016 року. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 423,92 грн., а за період з 08 червня 2016 року по 24 серпня 2016 року минуло 54 робочих днів, просить суд стягнути з відповідача в свою користь 22891,68 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, 551,20 грн. справленого судового збору та 1300 грн. за надання правової допомоги. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав (а.с.25). Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, з огляду на складну фінансову ситуацію ДП «Волиньвугілля» вважає, що вини відповідача у несвоєчасній виплаті заробітної плати немає, а тому просить у позові відмовити повністю (а.с.26). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки [PERSON] та копії наказу №107/к від 07 червня 2016 року, останній був звільнений з ДП «Волиньвугілля», на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (а.с. 3). Відповідно до довідки ДП «Волиньвугілля» №1033/7.2.1/01-19 від 02 вересня 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становила 423,92 грн. (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу усі кошти належні йому при звільнені лише 25 серпня 2016 року (а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у Нововолинському МЦЗ, та з 12 липня 2016 року отримує допомогу по безробіттю, що підтверджено відповідною довідкою №2443 від 22 вересня 2016 року (а.с.10). Таким чином, суд задоволює позов і стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля»» в користь [PERSON] 22891,68 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 червня 2016 року по 24 серпня 2016 року включно, з розрахунку 423,92 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]М.) х 54 (робочі дні за вищевказаний період). На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 551,20 грн. справленого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1) та 1300 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджено документально (а.с.13-16).

Outcome: approved