overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

23.03.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Вказувала на те, 29.04.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Берездівською сільською радою, актовий запис № 10. Від шлюбу подружжя має: двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний утримувати дітей, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та проти задоволення такого не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.4) та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.5) Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частино. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] є працездатним та фізично здоровим, працює офіційно, стягнень із заробітної плати відповідача не проводиться, отже він являється спроможним сплачувати аліменти, які вимагає позивачка. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1ст.182 та ст.183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на неповнолітніх дітей слід визначити у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1статті 367 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

23.03.2017 представник позивача адвокат [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 серпня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №438. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №438. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Представник позивача зазначає, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та подружніх стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просить суд розглядати справу у її відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 15 серпня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №438, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ №235578 від 15 серпня 2014 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

23.03.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є студентом 2 курсу денного відділення механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій, дата закінчення навчання 28.02.2019 р., в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів батька щомісячно, з дня звернення до суду і до 28.02.2019 року - дня закінчення навчання. В судовому засіданні позовні вимоги змінила в частині розміру аліментів з 1/3 частки на 1/5 частку, в решті вимоги залишила без змін. Відповідач змінений позов визнав повністю. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який є студентом 2 курсу денного відділення механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій, дата закінчення навчання 28.02.2019 р. Відповідач працює у Шевченківському відділенні регіональної філії Одеська залізниця ПАТ «Українська залізниця» (м.Одеса вул. Пантелеймонівська-19) і має щомісячний дохід у виді заробітної плати. Спірні правовідносини регулюються: - ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, за якими якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу ; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки, встановлені судом обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку надавати утримання повнолітньому синові, який продовжує навчання в механіко-технологічному технікумі Одеської національної академії харчових технологій і потребує матеріальної допомоги, то кошти для забезпечення засобами необхідними для гідного рівня життя і навчання, необхідно з [PERSON] стягувати в розмірі 1/5 частки від його доходів щомісячно, з часу звернення з позовом і до закінчення навчання 28.02.2019 р., при цьому враховується можливість надання утримання другим з батьків в такому самому розмірі, що забезпечить виконання договору про навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

23.03.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.3, з довідки Квартального комітету № 54 від 23.03.2017 р. вбачається, що дитина проживає разом з позивачем а.с.6, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

23.03.2017 р. до суду подано позов, в якому позивач вказав, що в день смерті його батька [PERSON], [INFO] в с.Кунка Гайсинського району, відкрилася спадщина, зокрема, на належні покійному земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0012 га та 1,6263 га, розташовані на території Кунківської сільської ради, єдиним спадкоємцем за законом першої черги є позивач - син покійного [PERSON], однак через скрутне матеріальне становище та перебування на роботі в інших районах Вінницької області ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без нього, вимоги задовільнити повністю (а.с. 15). Представник відповідача Кунківської сільської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.14). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0012 га та 1,6263 га, розташовані на території Кунківської сільської ради, належать [PERSON], померлому [INFO], на час відкриття спадщини померлого [INFO] [PERSON] його син [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги належного на праві власності померлому спадкодавцеві земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0012 га та 1,6263 га, розташованих на території Кунківської сільської ради, однак позивач перебував у скрутному матеріальному становищі та на роботі в інших районах Вінницької області, тому ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; - п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, за яким в судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки, померлому [INFO] [PERSON], належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0012 га та 1,6263 га, розташовані на території Кунківської сільської ради, спадкоємцем першої черги є син [PERSON], [INFO], який пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті його спадкодавця [INFO] [PERSON], [PERSON] через те, що перебував у скрутному матеріальному становищі та на роботі в інших районах Вінницької області, що суд визнає поважною причиною, то задля захисту спадкових інтересів [PERSON] рішенням суду визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

23.03.2017 р. заявники звернулись до суду з зазначеною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим , що 25.10..2016 р помер їх брат [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку , розташовану на території Агафіївської сільської ради Любашівського району. Однак через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть і в свідоцтвах про народження заявників , а саме у свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище зазначено [PERSON] , а у свідоцтвах про народження заявників їх прізвище вказані [PERSON] , нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину і рекомендував звернутись до суду з вказаною заявою. Посилаючись на викладене , заявники просили суд встановити факт родинних відносин між ними та спадкодавцем. Заявники в судове засідання не з»явились , надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та вказавши , що заяву підтримують . Представник заінтересованої особи Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області , в судове засідання не з»явився , надіславши до суду лист про розгляд справи у його відсутність , у якому зазначив , що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Судом встановлено , що 25.10..2016 р помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку , розташовану на території Агафіївської сільської ради Любашівського району. ( а.с. 7 ) Як видно із свідоцтва про народження спадкодавця , останній народився 04.04.1960 р. його прізвище і прізвище його батьків значиться [PERSON] ( а.с.- 9 ) У свідоцтвах про народження заявників , які народились після [PERSON] , їх прізвища та прізвища їх батьків зазначено [PERSON].( а.с.- 10 ) Зі свідоцтва про укладення шлюбу видно , що дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] - [PERSON]. ( а.с.- 8 ). Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 12.10.2016 р. встановлений факт родинних відносин між заявницею [PERSON] і її померлою матір»ю ( а.с.- 13 ) З довідки Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області за № 158 від 20.03.2017 р. ( а.с.- 11 ) , вбачається , що [PERSON] дійсно являвся братом заявників. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву в тому , що спадкодавець був рідним братом заявників , а розбіжність у написанні його прізвища та прізвищ заявників є наслідком граматичної помилки. З листа нотаріуса видно , що встановлення факту родинних відносин тягне для заявників юридичні наслідки - оформлення права на спадщину , що відкрилась після смерті [PERSON] ( а.с.- 12 ) На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

23.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 03.11.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили з жовтня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи двічі належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, про що свідчать розписки про вручення їй судових повісток, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з жовтня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

23.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 08.07.2016 року виконавчим комітетом Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, спільних дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Разом з тим, відповідач відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову, в яких посилається на те, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, тому сторони мають можливість зареєструвати розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08.07.2016 р. виконавчим комітетом Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 135486 від 08.07.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечить інтересам позивача, примирення є неможливим, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Заперечення відповідача щодо необхідності розірвання шлюбу у позасудовому порядку суд не бере до уваги, оскільки з позовної заяви вбачається, відсутність згоди сторін щодо такого розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

23.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначила, що її мати [PERSON] померла 19.06.2013 року. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через пригнічений стан після смерті матері та скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на її поховання. Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що позов підтримує. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 19.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть(а.с.-6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок, які належали її на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с. 8,9). Позивачка є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб ( а.с.- 4, 5 ). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори від 12.04.2017 р. № 410/01-16 спадкоємці після смерті [PERSON], померлої 19.06.2013 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через пригнічений стан після смерті матері та скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на її поховання. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачкою терміну для прийняття спадщини та визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved