Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

23.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 14.11.2012 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, так як його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме у зв'язку з тим, що на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція та відділи адресно-довідкової роботи та більшість територіальних підрозділів ДМС в цих областях не працюють, тобто перевірити місце проживання осіб на зазначених територіях неможливо, що підтверджується відповіддю ДМС України №24483 від 13.11.2014р. на лист Краматорського міського суду Донецької області від 14.10.2014р., про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 1053, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.13). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, враховуючи її майновий стан, вона звільнена від сплати судового збору, з огляду на що на користь держави з відповідача підлягають стягненню 551,20 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved