Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

24.06.2020р. позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25.08.2011р. між між банком і відповідачем було укладено договір № б/н про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, в якій він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтвердив підписом у заяві. На підставі чого, відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Він же, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за довогором виконував не належним чином, внаслідок чого, станом на 01.04.2020р., утворилася заборгованість по кредиту в сумі 187 333 грн. 08 коп., яка складається з наступного: 4 330 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредита; 180 403 грн. 08 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 2 600 грн. 00 коп. заборгованість за пенею. У зв`язку з тим, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то таким чином, заборгованість до стягнення становить 133 812 грн. 84 коп., з яких: 4 330 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 129 482 грн. 84 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.08.2011р. по 31.10.2019р., просив стягнути ці суми з відповідача на свою користь. Представник позивача Гребенюк О.С., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з`явився, звернувшись з письмовим клопотанням (вх. № 2812 від 24.06.2020 року) про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач\~ [PERSON] ,\~двічі будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому та фактичному місцю проживання відповідача рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 5630100317399 на 21.09.2020р. (повернута\~на адресу\~суду з\~довідкою поштового\~відділення «про\~відсутність адресата»), №\~5630100326967,\~№ 5630100326959\~на 09.10.2020р.\~(вручені\~адресату), а також\~через опублікування\~оголошення про\~виклик на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України)на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву не надав. Згідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. \~Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 25.08.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник виявив бажання оформити платіжну кредитну карту. В анкеті зазначено, що договір між позичальником та банком складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, та тарифів (анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанкі б/н від 25.08.2011р., Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку б/н від 25.08.2011р.). У цій\~же\~анкеті\~відсутні відомості\~щодо\~виду кредитної картки, ліміту кредиту, процентної ставки, пені, комісії, умов та правил їх сплати (анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку б/н від 25.08.2011р.). Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять\~підпису\~позичальника (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 25.08.2011р., станом на 01.04.2020р.). З довідки,\~наданої\~АТ\~КБ «ПриватБанк»\~слідує,\~що\~між\~банком та\~ [PERSON] \~був підписаний\~кредитний\~договір\~№ б/н,\~за\~яким\~було надано\~наступні\~кредитні\~картки -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 06.05.2011 року та термін дії 01/15; № [NUMBER] , дата відкриття\~04.12.2013\~року\~та термін\~дії\~08/17 (довідка АТ КБ «ПриватБанк»). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, у нього станом на 01.04.2020р., утворилася заборгованість в розмірі 133 812\~грн.\~84\~коп.,\~з\~яких:\~4\~330\~грн.\~00\~коп.\~-\~заборгованість\~за\~наданим кредитом;\~129\~482\~грн.\~84\~коп.\~\~заборгованість\~по процентам\~за\~користування\~кредитом за\~період з\~25.08.2011р.\~по\~31.10.2019р. (розрахунок заборгованості станом на 01.04.2020р.). Згідно виписки по картці № [NUMBER] , відповідач [PERSON] \~в межах\~строку\~дії\~картки,\~з\~04.12.2013\~року\~по 31.08.2017\~року користування кредитною карткою, здійснював зняття готівки та частково погашав заборгованість, останні зняття\~готівки\~здійснив\~02.02.2015\~року\~в\~сумі 318\~грн.\~та 02.03.2015\~року \~530\~грн.,\~а\~останні\~погашення \~22.06.2017р.\~в\~сумах 195\~грн.\~та 1\~793\~грн.,\~05.07.2017р.\~ 500\~грн.,\~після\~чого\~відбувалося автоматичне\~списання\~процентів,\~погашення\~заборгованості\~та погашення\~простроченої\~заборгованості (виписка за договором № б/н станом на 15.04.2020р.). Відповідно до ч.1, ч. 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною другою\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633, 634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як зазначалось вище, у анкеті-заяві позичальника від 25.08.2011 року розмір кредиту та процентна ставка, вид та розмір неустойки, взагалі не зазначені. Також анкета-заява,\~яка підписана\~відповідачем про\~ознайомлення його\~з Умовами\~та Правилами\~надання банківських\~послуг,\~Тарифами банку,\~не містить\~ істотних умов\~договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інші умови кредитування). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути зокрема проценти в сумі 129 482 грн. 84 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.08.2011р. по 31.10.2019р. Позивач,\~обґрунтовуючи\~право\~вимоги,\~крім\~самого\~розрахунку кредитної\~заборгованості\~за\~договором,\~посилався\~на\~Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї з сторін (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1\~ст. 634 ЦК України\~за змістом\~якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (грудень 2011р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з ч. 4\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа №342/180/17). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору з відповідачем в порядку, передбаченому законом, погодження всіх істотних умов договору та обґрунтованості розрахунку заборгованості. Оскільки відсутні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору (у формі сплати процентів), а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, банк має можливість вимагати лише фактично отриману та не повернуту суму кредиту, що відповідає вимогам частини 2\~статті 530 ЦК. Такий висновок ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та відповідає загальним засадам та принципам цивільного судочинства - верховенства права, свободі договору, справедливості, добросовісності та розумності, а також необхідності особливого захисту споживача у кредитних відносинах. Отже, вимоги КБ «ПриватБанк» про стягнення 129 482 грн. 84 коп. процентів задоволенню не підлягають. З огляду на вищевикладене, позов слід задовольнити частково. На підставі вимог\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 67 грн. 89 коп. При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial