Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

23 серпня 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 11.03.2014 року між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 500 /пятисот/ грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, чим порушила взяті на себе зобовязання. Станом на 28.05.2017 року заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 14651 грн. 22 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 230грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 10147 грн. 35 коп.; заборгованість за пенею та комісією 3100 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 673 грн. 87 коп. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідачки (а.с.81). Відповідачка в судові засідання неодноразово не з'явилася. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 30.08.2017 року (а.с.10), [PERSON], [INFO], була зареєстрована в [INFO] та 02.04.2014 року знята з обліку: Житомирська область Андрушівський район с. Бровки, 2 вул. Перемоги, 26. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України надсилалися відповідачці за останньою адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак повістка повернулася до суду з поміткою: «вибула з села» (а.с.37). Відповідно до п. 9 ч. 1 перехідних положень нового ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, згідно якого справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Тому, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет- https://court.gov.ua/sud2504/pres-centr/visas_to_court/261220173, про виклик відповідачки до суду в судове засідання, призначене на 17 квітня 2018 року на 13:00 годину (а.с. 41), однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з'явилася, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі, до суду не надіслала. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден, про що постановлено ухвалу суду. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник повинен, на вимогу банку, виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно до п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 11.03.2014 року (а.с.49), якою відповідачка підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.50-73) складає між нею та банком договір, відповідно до якого відповідачці були надані кошти в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у вищезазначеному розмірі. Однак, відповідачка [PERSON] не повертає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, до цього часу заборгованість по кредиту в сумі 14651 грн. 22 коп., станом на 28.05.2017 року останньою не погашена, що має відображення у розрахунку заборгованості (а.с.48). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, враховуючи відсутність заперечень відповідачки, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором без номеру від 11.03.2014 року в сумі 14651 грн. 22 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 230грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 10147 грн. 35 коп.; заборгованість за пенею та комісією 3100 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 673 грн. 87 коп. - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі. Також, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем відповідно до платіжного доручення № PROM7B9D05 від 07.11.2017 року (а.с.15) в сумі 1600 грн. 00 коп. судового збору, згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved