Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

22 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення нею навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що відповідач є батьком дитини. За судовим наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. На сьогодні дитина досягла повноліття, навчається на денному відділенні третього курсу Миколаївського базового медичного коледжу І-ІІ рівня акредитації, на фельдшерському відділенні. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по червень 2021 року. На період навчання дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з цим позовом, який просить задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, 31 січня 2020 року до суду направив заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. З розміром аліментів згоден. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження від 21 січня 2020 року, серії [NUMBER] , відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) Згідно з довідкою Миколаївського базового медичного коледжу І-ІІ рівня акредитації від 05 грудня 2019 року № 856 [PERSON] навчається на ІІІ курсі «фельдшерського» відділення, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2017 року по червень 2021 року (а.с. 8). З огляду на матеріали цивільної справи, а саме копії паспорту позивача та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 05 травня 2017 року № 4826-441163-2017 [PERSON] та дитина - [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 7). Мати і батько, відповідно до частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина 2 статті 182 СК України). Враховуючи, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач визнає позов та не заперечує щодо його задоволення, є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, доказів, які б спростовували ці обставини, відповідачем суду не надано, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Розмір аліментів, вказаний позивачем - 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача є розумним та достатнім. Відповідно до пункту 1частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесенні рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved