Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

23.11.2017 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 26.05.1979 року вона зареєструвала з відповідачем по справі в Палаці одруження «Дзержинський», актовий запис № 1315. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, кардинально різних поглядів на життя. З восени 2015 року подружні відносини між сторонами були припинені остаточно, позивач вважає, що примирення є не можливим . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року провадження по вищевказаній справі відкрито. Ухвалою суду від 08.02.2018 року сторонам по справі надано строк для примирення в один місяць. Ухвалою суду від 19.03.2018 року провадження у справі відновлено. Відповідно до ухвали суду від 19.03.2018 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач та його представник в судове засідання не з»явились , про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку , про причини своєї неявки суду не повідомили . Відповідачем до суду подано відзив на позов, в якому він заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що шлюб можливо зберегти та причини для розірвання шлюбу відсутні, а зазначені позивачем обставини, щодо причин розірвання шлюбу не відповідають дійсності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що з 26.05.1979 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований в Палаці одруження «Дзержинський», актовий запис № 1315.( а.с.5) Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в своєму відзиві зазначив про відсутність об»єктивних причин щодо розірвання шлюбу, проти розірвання шлюбу заперечував. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи, що судом надавався сторонам строк для примирення та примирення не було досягнуто, суд приходить до висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідно до ст.24 СК України, примушування до шлюбу не допускається. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved