Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

23 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 09 вересня 2006 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року сторони припинили та шлюбно-сімейні відносити та спільне проживання з причини постійних сварок, які виникали на ґрунті відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Позивачка вважає збереження сім'ї неможливим, спору щодо спільного майна не має. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В зв'язку з наведеним позивачка просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 09 вересня 2006 року, актовий запис № 910 (а.с. 3). Від спільного життя мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка мешкає з позивачкою у справі (а.с. 8-10). Шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинені з листопада 2014 року з причини постійних сварок на ґрунті взаємного непорозуміння та різних поглядів на сімейне життя, поновлювати сімейне життя сторони не бажають. Спор щодо спільного майна відсутній. Відповідач працездатний, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, суд вважає, що подальше збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому позовні вимоги [PERSON] підлягаю задоволенню, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі 1/4 частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працездатний. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved