Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

23 квітня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05 березня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязався своєчасно погашати заборгованість за договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Дотепер відповідач свої обовязки належним чином не виконує, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 21 лютого 2018 року в сумі 63455,57 гривень, яка складається з: 2466,12 гривень заборгованість за кредитом; 54402,94 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3088,63 гривень заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина) та 2997,88 гривень (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05 березня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складають між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 05 березня 2014 року. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. Згідно п. 2.1.1.5.7 Договору відповідач зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цих договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором. У встановлені договором строки, відповідач зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 21 лютого 2018 року утворилась заборгованість в сумі 63455,57 гривень, яка складається з: 2466,12 гривень заборгованість за кредитом; 54402,94 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3088,63 гривень заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина) та 2997,88 гривень (процентна складова). В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Разом з цим,\~ у правовій позиції Верховного Суду України в справі № 6-2003цс15 зазначено що, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина), та 2997,88 гривень (процентна складова), є подвійним нарахуванням неустойки, а тому вимоги банку в цій частині не підлягають задоволенню. Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial