Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

22.12.2018 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, та просить визнати таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою № 190 в буд. № 81 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі, свого сина [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2004 р., належить квартира [ADDRESS]. Після набуття права власності на вказану квартиру, вона зареєструвала у вказану квартиру свого сина - [PERSON]. Однак починаючи з 2015 р. відповідач у вказаній квартирі не проживає та не сплачує за комунальні послуги. Відповідач відгук на позов не надав. Перевіривши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про шлюб; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; договору купівлі-продажу квартири; технічного паспорту; довідки від 12.12.2018 р. відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті [PERSON] ради; акт від 13.12.2018 р. про не проживання; квитанції АТ КБ «Приват Банк» про сплату за комунальні послуги (а.с. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12-16), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно договору купівлі-продажу від 09.09.2004 р., є власником квартири [ADDRESS].\~Відповідач є\~сином позивача,\~який у\~спірній квартирі\~ \~не проживає\~з 2015\~р.. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною йому власністю та підстав для визнання відповідача, члена його сімї, таким, що втратив право користування житлом, так як він понад рік відсутній в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, у виді судового збору в розмірі 704,80 грн. сплаченого ним при предявлені позову. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved