Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

23.09.2019 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , проте, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] у строк, визначений в ухвалі про відкриття провадження, відзив на позовну заяву не надав. У судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Процесуальні дії у справі. 21.10.2019 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач (а.с.8-9). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно зі ст. 84 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частини віх видів заробітку (доходів) платника аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також, судом встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною віком до трьох років, відповідач фізично здоровий і може сплачувати аліменти на утримання дружини. За таких обставин суд дійшов висновку, що вищевикладене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд, враховуючи майновий стан відповідача, те, що він є працездатною особою, має на утриманні малолітню дитину, дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів з дня набрання рішенням законної сили та до 21.06.2022р. включно. Враховуючи наведене, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial