Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

24.02.2021 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Позивач є матір`ю [PERSON] . З 2000 року син перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер. Відповідачка має зареєстроване місце проживання у належному позивачу житловому приміщенні, однак, не дивлячись на свою реєстрацію, з січня 2019 року не проживає у ньому, а фактично проживає за іншою адресою, яка не відома. Реєстрація відповідачки у будинку викликає складнощі у оформленні субсидії, що є для позивача вкрай необхідним, а також вона не може (без складнощів) отримати довідку про склад сім`ї, оскільки для цього необхідний паспорт відповідачки. Відсутність відповідачки з січня 2019 року за місцем своєї реєстрації, а також відсутність її особистих речей в будинку, свідчить про те, що вона обрала нове постійне місце проживання. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. 26.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] у поданій заяві зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи, у разі виникнення обставин, які передбачають можливість ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавала. Оголошення про виклик відповідача розміщено з додержанням вимог, передбачених частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно довідки Зміївської міської ради від 11.02.2021 за № 01-32/646, адресою зареєстрованого місця проживання відповідача значиться: [ADDRESS] (а. с. 41). Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про право власності ( [NUMBER] від 28.02.2012), копії свідоцтва про право на спадщину (ВРО № 810356 від 28.02.2012), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії технічного паспорту на житловий будинок, [PERSON] , [INFO] є власницею житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 13 - 22). Згідно довідки Зміївської міської ради від 23.10.2020 № 5797, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (заявник); [PERSON] , [INFO] (невістка) (а. с. 29). Зазначене підтверджується відповіддю на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання відповідача (а. с. 41). Згідно актів обстеження від 28.12.2019, 12.12.2020 складених депутатами Зміївської міської ради Харківської області, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , яка не проживає за місцем реєстрації більше з січня 2019 року (а. с. 27, 28). Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Способи захисту\~права власності\~передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Отже, реєстрація відповідачки у спірному будинку порушує право [PERSON] як власниці на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відтак є підстави для задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. При поданні позову до суду, позивачкою було заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору з тих підстав, що вона є пенсіонеркою за віком, онука яка проживає разом із нею є інвалідом, предметом позову є захист житлових прав. Суддя вбачає підстави для звільнення позивачки від сплати судового збору оскільки нею надано достатні дані, які в своїй сукупності дають підстави для такого звільнення. Відтак, згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн 00 коп. Згідно

Outcome: approved