Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

24.03.2021 позивачка звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.05.2016, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути за відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їхній з відповідачем шлюб був помилкою, вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. У зв`язку з цим припинили підтримувати подружні стосунки. Спільних дітей сторони не мають. Майнового спору між ними немає. Вважає, що подальше подружнє життя з відповідачем суперечитиме її інтересам. Досягти згоди щодо припинення шлюбу за спільною заявою подружжя в порядку ст.ст.105,106 СК України їм не вдалося, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду. Ухвалою суду від 01.04.2021 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У судове засідання позивачка не з`явилась, надавши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України є повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи (а.с.26). Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2016 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Ленінським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується актовим записом № 70 згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.05.2016 (а.с. 4). Подружні стосунки сторони фактично припинили. Спільних дітей сторони не мають. Спору щодо поділу майна на момент розгляду даної справи між сторонами немає. Відповідач відмовляється розірвати шлюб добровільно за спільною заявою подружжя до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не бажає продовжувати подружні стосунки. Має чітку та однозначну позицію з цього питання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду будь-яких заперечень з цього приводу, суд вважає, що відмова в розірванні шлюбу може бути розцінена, як примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка не змінювала своє прізвище « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу, у неї відсутнє право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, передбачене ст. 113 СК України. З огляду на зазначене позовні вимоги у частині визначення прізвища позивачки після розірвання шлюбу не підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією №СВ04720385/1 від 19.03.2021 (а.с. 1). Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, сума судового збору, сплаченого позивачкою у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved