Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

23 листопада 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] у них народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , яка вже досягла повноліття, та син [PERSON] , [INFO] . Хоча шлюб і не розірвано, але спільне життя не склалося, вони з чоловіком мешкають окремо та не пов`язані спільним побутом. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] періодично надає матеріальну допомогу на утримання сина, але такі виплати є незначними та не мають системного характеру. Батько дитини має гарний стан здоров`я, працездатний, отримує пенсію, має транспортний засіб, не має інших дітей та утриманців, стягнення за виконавчими провадженнями з нього не проводяться. Вона сама працює, але має незначний дохід, якого недостатньо для забезпечення повноцінного та необхідного рівня життя сина. Син навчається у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, що потребує додаткових матеріальних витрат. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви до повноліття дитини. Провадження у справі відкрито 15 грудня 2020 року та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11 січня 2021 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю, надала аналогічні позову пояснення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позов у повному обсязі, вказав, що він на даний час не працює, інших утриманців не має, його сімейний стан не змінився, має задовільний стан здоров`я. Додав, що в його власності перебуває частка квартири, земельна ділянка, автомобіль, він є учасником бойових дій та користується відповідними пільгами. До подання позову надавав допомогу сину в добровільному порядку, однак, після закінчення військової служби за контрактом, отримує лише пенсію, зважаючи на що був змушений зменшити розмір допомоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від укладеного 13 серпня 1994 року шлюбу у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , яка вже досягла повноліття, та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5, 9). Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано. З довідки Варвинської селищної ради № 2178 від 06 листопада 2020 року вбачається, що позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] та їхній син [PERSON] зареєстровані за однією адресою, але відповідач [PERSON] за цією адресою не проживає (а.с. 11). Довідкою № 173 від 28 серпня 2020 року підтверджується, що ліцеїст 10 класу [PERSON] навчається в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, який є загальноосвітнім навчальним закладом ІІІ ступеня (а.с. 10). Позивачка [PERSON] працює медичною сестрою у КНП «Варвинська ЦРЛ» та отримує заробітну плату (а.с. 12), але її доходів не вистачає для забезпечення гармонійного життя та розвитку неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON] не працює. Отримує пенсію за вислугу років, місячний розмір якої становить 3 042,20 грн (а.с. 31). Має статус учасника бойових дій. В добровільному порядку надавав допомогу на утримання сина у 2020 році, так, зокрема, 07.11.2020 року здійснив переказ на імя [PERSON] на суму 750 грн, 07.12.2020 року - 750 грн, 06.01.2021 року - 750 грн. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позову, то суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з платника у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (23 листопада 2020 року) і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави. Разом з тим, зважаючи на факт наявності у відповідача статусу учасника бойових дій, суд приходить до висновку про необхідність віднесення судових витрат за рахунок держави.

Outcome: approved