overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, мотивуючи вимоги тим, що він є непрацездатним (інвалідом з дитинства) і його батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. У судове засідання позивач не з'явився за станом свого здоров'я, надіслав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини свого заробітку. Третя особа в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.08.1985 року вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO]. Позивач досяг повноліття, проте, належить до категорії непрацездатних осіб, а саме є інвалідом з дитинства 1-ї групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] та довідкою серії МСЕ-ЧНВ № 213536. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 1757,10 грн., у 2011 році перебував на стаціонарному лікуванні у протитуберкульозному диспансері. Позивач та його мати також мають самостійні доходи у вигляді пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб зареєстровано 15 квітня 2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької обл., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 247. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 15 квітня 2000 року, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії [NUMBER], але шлюбні відносини між ними припинено. Стосунки відновлювати не збираються, фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Із пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, вбачається, що між позивачем та відповідачем втрачено почуття довіри та взаємопорозуміння, тобто сім`я існує тільки формально. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

23 квітня 2014 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 31 липня 2007 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Наразі сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, через що почуття любові і поваги одне до одного між ними втрачено. Між ними досягнуто згоди, що після розірвання шлюбу син буде проживати разом з ним. Таким чином, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарства не ведеться, спору щодо поділу майна та місця проживання дитини немає. На підставі вищевикладеного позивач просить шлюб розрівати. Позивач в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач, будучи повідомленою про дату, місце та час слухання справи, до судового засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд розглядає справу за її відсутності та на підставі ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 14 червня 2013 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 31 липня 2007 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №644. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] [INFO], актовий запис №646. Судом встановлено, що фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені, майновий спір між сторонами відсутній. За таких встановлених судом обставин, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам дитини, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері [PERSON]. відкрилася спадщина на її майно - житловий будинок, однак отримати в Локачинській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на нього не може через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця. Спадщину прийняв. Інших спадкоємців немає. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на будинок [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснив, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Не може оформити спадщину на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Інші особи на майно не претендують. Представник відповідача Озютичівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач прийняв спадщину, що підтверджується спадковою справою № 22/2013 від 4 листопада 2013 року. Спірне майно належало спадкодавцю, що підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 за 2013 рік Озютичівської сільської ради Локачинського району (спадкова справа) та довідкою Озютичівської сільської ради Локачинського району (а.с. 8). Позивач прийняв спадщину, інші особи на спадщину не претендують. Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за законом і за ним необхідно визнати право власності на будинок з господарськими спорудами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2011 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на сина [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, він не працює, але отримує пенсію, як колишній працівник МВС, інших утриманців відповідач не має. Позивач в судовому засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2011 року, від якого в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Син [PERSON], мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на отримання аліментів від батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що відповідач фізично здоровий, отримує пенсію, тому суд вважає можливим задовольнити позов повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Окрім того, з відповідача в порядку ч.3 ст.88 ЦПК України також слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 01 жовтня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 149. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява про уточнення позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені таки факти та відповідні ним правовідносини. 01 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 149, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 5). Сторони мають сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданими 11.10.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №748. (а.с. 4). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, та подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. В позовній заяві вказує, що 18 квітня 2003 року сторони уклали між собою шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на сімейне життя. Зважаючи на це позивач по справі просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позов повністю підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, на розірвання шлюбу був згоден. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебувала в шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2003 року у відділі реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, про що було видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 18.04.2003 року, актовий запис № 11 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 03.07.2003 року (а.с.6) та [PERSON], який народився [INFO], про що видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.09.2007 року (а.с.7). З відповідачем спільне життя не склалося через відсутність взаємної поваги один до одного, небажання вести спільне господарство, а також через зловживання відповідачем як зазначає позивачка спиртними напоями. Відповідач по справі постійно принижує позивача на очах у дітей, чим спричинює душевні страждання як позивачу, так і дітям. Крім того, відповідач нехтує будь-якою допомогою на виховання та утримання дітей. Спільні діти сторін - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем по справі і після розірвання шлюбу залишаться із нею за взаємною згодою сторін. Спору щодо виховання та спілкування батька з дітьми - немає. Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 23 червня 2014 року клопотання відповідача про надання подружжю строку для примирення було задоволено, проте сторони за вказаний період часу - три місяці не примирилися між собою. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Між сторонами по справі існує спір про розподіл майна, що є спільною власністю сторін, який позивач має намір вирішити найближчим часом в судовому порядку. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам та інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

23 квітня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 чистини від його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починається з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення В обґрунтування свої позовних вимог вказує на те, що 30.08.1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований Іванківським відділом РАГС Київської області. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Іванківського районного суду від 30.10.2013 року їх шлюб було розірвано, а дитина залишилася на вихованні матері. Так як, відповідач ухиляється від виконання свої обов'язків, які передбачені ст.180 СК України позивач вимушена звертатися з позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилася; подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечив. Так, в судовому засіданні встановлено, що 30.08.1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований Іванківським відділом РАГС Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження №161026. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 30.10.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Згідно довідки №328 від 15.04.2014 року, яка видана Ладижицькою сільською радою [PERSON], проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З врахуванням встановлених обставин та норми закону, яка підлягає до застосування до правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що на утримання сина відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в узгодженому розмірі - 1/3 частина його заробітку (доходу) щомісяця. Також до стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, визначений згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким ставка судового збору встановлюється у розмірі: для позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що відповідає сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

23 квітня 2014 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що діти проживають разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Сторони до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 27 листопада 2010 року по 07 квітня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4, 5) Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5,7). Сторони разом не проживають, діти проживають разом з матір'ю, відповідач добровільно допомогу на їх утримання не надає (а.с.8). Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на них не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

23 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 19 лютого 1998 року Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу народилася двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, тому подальше спільне життя стало суперечити її інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 19 лютого 1998 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшла, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 лютого 1998 року, про що Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 01 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. - (а.с. - 4). Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння, внаслідок чого між ними часто виникають сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Внаслідок цього сторони проживають окремо з березня 2013 року. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з березня 2013 року проживають окремо, діти сторін проживають біля позивачки. -(а.с.7-8). Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Сторони вказали на відсутність спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні сторони не виявили бажання зберегти шлюб, розривають шлюб вперше, узгодили між собою, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачкою, а відповідач буде сплачувати аліменти на утримання дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved