Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

23 жовтня 2020 року позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість, яка виникла станом на 20 вересня 2020 року за кредитним договором про надання банківських послуг без номеру від 26 вересня 2014 року в розмірі 14130,90 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 26 вересня 2014 року між акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з оформленням пластикової кредитної картки з кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 5000,00 грн. Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, комісії та відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі. Позивач у судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати справу за відсутності представника, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання 02 грудня 2020 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини. 26 вересня 2014 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк», за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився з даним договором до його укладання і погодився з його умовами. Згідно пункту 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, які почали діяти з 01 березня 2019 року, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд». Відповідно до змісту Умов та правил надання банківських послуг сторони узгодили, умови повернення банку кредиту, процентів за користування кредитом, неустойку та інші зобов`язання за договором. З наданого банком розрахунку заборгованості відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, перераховувала платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, у зв`язку з чим станом на 20 вересня 2020 року за ним утворилася заборгованість на загальну суму 14130,90 грн, яка складається з наступного: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 9484,71 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 676,73 грн, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України - 3969,46 грн. Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач здійснювала погашення кредитного боргу та отримувала грошові кошти з карткового рахунку на протязі всього періоду заборгованості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини першої статті 1049, частини першої статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До того ж, частини другої статті 1050 цього ж передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини другої статті 1067 ЦК України). Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої, другої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved