Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

23 квітня 2018 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до Куцурубської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Т.Г. Шевченка Куцурубської сільської ради об'єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області (далі - Куцурубська ЗОШ). Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 11 грудня 2017 року [PERSON] на підставі строкового трудового договору працював на посаді кочегара (оператора) Куцурубської ЗОШ. 15 березня 2018 року позивача було звільнено з займаної посадиу зв'язку із закінченням строку трудового договору відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки він продовжував працювати після закінчення строку дії договору, а саме після 09 березня 2018 року, тому вважає договір продовженим на невизначений строк. Просив визнати незаконним наказ відповідача про звільнення № 48-к від 15 березня 2018 року, поновити позивача на роботі на посаді кочегара (оператора) Куцурубської ЗОШ, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 березня 2018 року до моменту постановлення рішенняіз розрахунку за один робочий день 199 грн 96 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн та в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 3540 грн 80 коп. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, зазначених у позовній заяві. Також в судовому засіданні позивач уточнив, що просить поновити його на роботі з 15 березня по 15 квітня 2018 року до кінця опалювального сезону, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток з 15 березня 2018 року по 25 червня 2018 року, тобто по день видачі трудової книжки, а також зменшив суму судових витрат, що він їх просив стягнути з відповідача до 2800 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що звільнення [PERSON] було проведено у повній відповідності до вимог чинного трудового законодавства. При цьому пояснила, що згідно з наказом № 95 відділу освіти, спорту, культури та медицини Куцурубської сільської ради об'єднаної територіальної громади від 13 жовтня 2017 року та наказу №128 від 16 жовтня 2017 року Куцурубської ЗОШ було розпочато опалювальний період з 23 жовтня 2017 року. Позивач за власним бажанням написав заяву про прийняття на роботу з 11 грудня 2017 року по 09 березня 2018 року. Оскільки з 09 по 15 березня 2018 року денна температура коливалася від 0 до +3°C, нею як керівником було прийнято рішення про продовження терміну перебування на посаді позивача до 15 березня 2018 року, після чого його було звільнено, також позивачу 12 березня 2018 року були перераховані всі належні до виплати кошти, що підтверджується відомістю для зарахування на карти. Посилання позивача щодо обставин невидачі трудової книжки також не відповідають дійсності, оскільки позивача було повідомлено про необхідність отримання трудової книжки, однак він це проігнорував та не з'явилявся для отримання трудової книжки. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Позивач [PERSON] був прийнятий на роботу до Куцурубської ЗОШна посаду машиніста (кочегара) котельної з 11 грудня 2017 року по 09 березня 2018 року, що підтверджується копією його заяви про прийняття на роботу, копією наказу про призначення на посаду та копією трудової книжки (а. с. 47, 49, 69). Факт власноручного написання заяви про призначення на вказану посаду саме по 09 березня 2018 року підтвердив сам позивач в судовому засіданні. 09 березня 2018 року директором Куцурубської ЗОШ Пікуль Т.В. видано наказ за № 43-к про продовження терміну перебування на посаді [PERSON] до 15 березня 2018 року (а. с. 45). При цьому суд вважає, що позивачеві достеменно було відомо про існування вказаного наказу і не можуть бути взяті до уваги його посилання на протилежне, оскільки він виходив на роботу після закінчення дії строкового договору, а саме після 09 і до 15 березня 2018 року, а відтак був обізнаний про продовження терміну перебування на посаді. 15 березня 2018 року директором Куцурубської ЗОШПікуль\~Т.В. видано наказ за № 48-к про звільнення [PERSON] з посади кочегара (оператора) котельні у зв'язку із закінченням строку трудового договору (п. 2 ст. 36 КЗпП) та виплату компенсацію за невикористану відпустку в кількості 6 днів (а.с. 16). Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Проаналізувавши доводи позивача та його представника щодо існування підстав вважати, що трудовий договір, укладений між сторонами, є таким, що продовжений на невизначений строк, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено встановлення опалювального сезону з 15 жовтня по 15 квітня кожного року, про що наголошував позивач, а таким чином між сторонами був укладений саме строковий трудовий договір на опалюваний період, який визначається рішенням відділу освіти, спорту, культури та медицини Куцурубської сільської ради об'єднаної територіальної громадив залежності від конкретних метеоумов (а. с. 70-71, 75). Отже, позивачем не надано суду жодного доказу щодо незаконності оскаржуваного ним наказу та обставин його звільнення, а тому його позов в цій частині є необгрунтованим та задоволенню не підлягає. Натомість в судовому засіданні знайшли свої підтвердження посилання позивача та його представника на порушення відповідачем передбаченої законодавством процедури видачі трудової книжки під час звільнення. Так, якщо працівник в день звільнення був відсутній на роботі, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника (п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року). Разом із тим, належних та допустимих доказів, які б свідчили про одержання вчасно позивачем поштового повідомлення із вказівкою отримання трудової книжки матеріали справи не містять і таких доказів відповідачем суду не надано. І лише в ході судового розгляду, 22 червня 2018 року відповідачем було направлено таку претензію-повідомлення і 25 червня 2018 року позивач трудову книжку отримав. Однак, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд не вправі розглянути цю вимогу, оскільки вимога про виплату компенсації саме за порушення строку видачі трудової книжки позивачем не заявлялась. При цьому, оскільки вимоги про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі не підлягають задоволенню, також суд відмовляє у задоволенні усіх інших вимог [PERSON], оскільки ці вимоги є похідними, за відсутністю у позивача правових підстав звернення до суду з таким позовом. Крім того, підлягає компенсації за рахунок держави судовий збір, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed