Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] пред»явила в суд позов до [PERSON], третіх осіб - Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] за межі України; надати дозвіл [PERSON], [INFO] без згоди [PERSON], батька малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] виготовити дитячі проїзні документи для тимчасового виїзду за межі України. В обґрунтування своїх вимог зазначили те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20 березня 2007 року по 28 травня 2010 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Шевченівського районного суду м.Львова від 16 квітня 2010 року та 28 травня 2010 року зареєстровано в органах РАЦС. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та перебувають повністю на її утриманні, відповідач у їх вихованні участь не приймає, надає матеріальну допомогу періодично. Вона, позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров»я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Після розірвання шлюбу з відповідачем, вона зустріла іншого чоловіка, з яким 12 лютого 2011 року зареєструвала шлюб. Згодом, [INFO] у них народився син [PERSON]. Вони з чоловіком роблять усі умови, що сприяють доброму вихованню трьох дітей. Влітку, під час відпусток, її сім»ю та родину запрошують за кордон родичі її теперішнього чоловіка. Так, у минулому році таку нагоду використав її молодший син. У цьому році така можливість є і у їхніх спільних з відповідачем дітей. Однак, для виготовлення проїзних документів дітей необхідний дозвіл батька. Такого дозволу вона отримати добровільно від відповідача не може, оскільки на її неодноразові прохання він відмовляється відвідати нотаріуса для оформлення довіреності. А тому, у неї залишається обмаль часу для виготовлення документів. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити. У ході судового розгляду позивач уточила позовні вимоги, згідно яких надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] та супроводу матері [PERSON] за межі України в період з червня по вересень 2014 року в країни Євросоюзу (Польща, Греція, Італія); супровід дітей уповноважити бабусями: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; надати їй, позивачці дозвіл без згоди [PERSON], батька малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] виготовити дитячі проїзні документи для тимчасового виїзду за межі України. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, подав заяву, з якої вбачається, що позов він визнає, просить розглядати справу у його відсутності. Представники Шевченківського районного відділу у м. Львові ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області та органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не зв'явились з невідомих суду причин. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], їх батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с.8,9). Діти проживають з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірваний, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 28 травня 2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. (а.с.6) Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлено законом. Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції «Про права людини», кожен має право вільно залишити будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням. Статтями 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 регламентує, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. У відповідності до ч. 4 п. 4 Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.12.2004 р. № 1603 за наявності заперечень батьків або законних представників неповнолітніх дітей, які залишаються в Україні, паспорт/проїзний документ оформляється на підставі рішення суду. З матеріалів справи та з пояснень представника позивачки вбачається, що позивачка ставить питання про дачу дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, оскільки останній відмовляє їй у наданні своєї згоди. Також позивач у позовній заяві зазначила, що наміру залишитися на постійне місце проживання за кордоном, чи залишити дітей не має. На думку суду, звернення [PERSON] до суду з даним позовом спрямоване на захист прав та інтересів дітей, відповідає бажанням дітей відпочити, відвідувати та побачити інші країни світу. Оцінюючи зібрані по справі, докази в їх сукупності, виходячи з інтересів дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, дозволити тимчасові виїзди дітей за кордон, оформлення в органах та установах України, розташованих на території України консульських та посольських установах іноземних держав проїзних та будь - яких інших документів для тимчасових виїздів дітей без згоди батька [PERSON]

Outcome: approved