Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], посилаючись на наступні обставини. Сторони по справі є батьками малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб між ними було розірвано рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 лютого 2011 року. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що з моменту розлучення відповідач декілька разів навідував доньку, а на протязі останнього року взагалі не бачив її, не спілкувався та не брав ніякої участі у її вихованні. Крім того, відповідно до виконавчого листа №2-1005 від 20 грудня 2010 року, виданого Татарбунарським районним судом Одеської області, відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. На підтвердження вищевказаного, позивачка посилається на довідки, видані відділом ДВС Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, згідно яких відповідач не сплачує аліменти починаючи з січня 2011 року і по теперішній час, у зв'язку з чим загальна сума його заборгованості за аліментами складає 19 942 грн. 00 коп. На думку позивачки, [PERSON] свідомо ухиляється від виконання юридичного обов'язку з виховання своєї дитини, оскільки має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Відповідач зовсім не цікавиться дитиною, не спілкується з нею, не проявляє щодо неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. Також, позивачка посилається на висновок №2 від 15 серпня 2014 року Татарбунарської райдержадміністрації, що виступає у справі як орган опіки та піклування. З вищевказаного висновку випливає, що відповідач участі у вихованні дочки не приймає, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, а тому орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки, [PERSON], [INFO]. У зв'язку з вищенаведеним та тим, що позивачка піклується за долю доньки і діє в її інтересах, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки, адвокат [PERSON], у судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про слухання справи без його участі (а.с.29), позовні вимоги підтримав повністю. У випадку повторної неявки відповідача просив ухвалити по справі заочне рішення. Представник органу опіки і піклування в судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи без її участі (а.с.28), позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Належне його повідомлення міститься на аркушах справи 23, 27. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши документи і матеріали справи, з'ясувавши обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як випливає з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2010 року (а.с.6), батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії рішення Татарбунарського районного суду від 07 лютого 2011 року (а.с.7), шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] замінено на «[PERSON]». Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2012 року (а.с.5), виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]». Як випливає з довідки №1576 від 01.08.2014 року (а.с.9), виданої Саратською селищною радою, [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, [PERSON], в смт.Сарата Одеської області. Згідно довідок №9063/03-42/5 від 04.08.2014 року та №03-42/5813/5 від 12.06.2015 року (а.с.13-14), станом на 01.06.2014 року заборгованість за аліментами [PERSON] складає 19 942 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок дві) грн. 00 коп. Відповідно до висновку №01-30/2365 від 15.08.2014 року (а.с.8), виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області, встановлено, що [PERSON] протягом останніх трьох років зовсім не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям та взагалі не відвідує її. За місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевикладене, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки, [PERSON], [INFO]. При винесенні рішення суд виходив з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Судом було встановлено що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не відвідує доньку, не цікавиться нею та не сплачує аліменти на її утримання, дитина проживає з позивачкою, що підтверджено матеріалами справи. Крім того, комісія з питань захисту прав дитини Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області прийшла до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача доцільно. Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Водночас, необхідно зазначити, що відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід задовольнити.

Outcome: approved