Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

21 січня 2016 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 35 по вулиці Мєндєлєєва, будинок 20 в місті Рубіжне. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач з 11.03.2010 року є власником зазначеної квартири, з 29.08.1995 року в квартирі була зареєстрована мати позивача та з 29.12.1994 року в квартирі були зареєстровані сестра та брат позивача, які з липня 2006 року в квартирі не проживають,добровільно не знялися з реєстраційного обліку, реєстрація відповідачів в квартирі позивача порушує його права як власника квартири, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 29.02.2016 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує (а.с. 36). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлени належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутності суду не надали, заперечень на позов не надали. Виклики відповідачам в судове засідання було здійснено через оголошення, яке опубліковано в газеті «Урядовий курєр» № 30 (5650) від 16.02.2016 року (а.с. 34). Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS]належить [PERSON] на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.03.2010 року по цивільній справі № 2-254/10. Рішення набрало законної сили 22.03.2010 року (а.с. 3). Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» Рубіжанської міської ради від 11.01.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 29.08.1995 року як власник квартири, [PERSON] з 29.12.1994 року як сестра власника квартири, [PERSON] з 29.12.1994 року як брат власника квартири, [PERSON] з 29.08.1995 року як мати власника квартири (а.с. 6). Згідно акту обслідування житлового приміщення від 14 січня 2016 року квартири № 35, розташованої за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Мєндєлєєва, будинок № 20, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вказаній квартирі не проживають з липня 2007 року по теперішній час (а.с. 7). Згідно положень ст. 150 ЖК України, які кореспондують з положеннями ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що будучи зареєстрованим у квартирі, відповідачі в ній не проживають, плату за користування квартирою не сплачують, доказів утримання квартири відповідачами та оплати за користування квартирою відповідачами, матеріали справи не містять. Відповідачі не надали суду жодних доказів з приводу збереження за ними права користування квартирою та доказів, які підтверджують поважність причин їх відсутності понад 1 рік в цій квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень, по 183,73 гривні з кожного.

Outcome: approved