Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

22 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2016 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Одночасно зазначила, що виник спір з приводу того з ким буде проживати неповнолітня дитина, а тому просила визначити місце проживання сина [PERSON] за місцем проживання матері. В судове засідання позивач, представник позивача подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з» явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради подав заяву про розгляд справи без участі представника, просив позов задовольнити. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 246 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.03.2016 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного Кодексу України\~мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав\~\~\~\~\~\~ і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 12.03.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 13.08.2002 року [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] (Мазепи) в м. Чернігові (а.с.6,7). Відповідач зареєстрований в [INFO] та проживає окремо від позивача. Дитина залишилася проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Судом враховано, що мати дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини від 09.10.2017 року за № 210 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матірю [PERSON]. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.07.2016 року звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.08.2016 року звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матірю підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині\~\~належні умови для виховання та розвитку.

Outcome: approved