Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

24.02.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просили визнати незаконними рішення будинкових зборів мешканців будинків Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖБК-1» (далі - ОСББ) про обрання старших будинків - голів будинкових комітетів та рішення загальних зборів мешканців про обрання голови правління ОСББ від 05.05.2009 року. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ні Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон), ні статутом ОСББ не передбачено створення будинкових комітетів в будинках ОСББ та обрання старших будинків - голів будинкових комітетів і жодних рішень Новоград-Волинської міської ради, отримання дозволу якої передбачено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», на їх створення не приймалось. Голова правління ОСББ 05.05.2009 року був обраний не його членами, як того вимагає чинне законодавство, а мешканцями будинків. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, посилався на те, що всі рішення ОСББ були прийняті відповідно до вимог чинного законодавства та статуту ОСББ. Просив застосувати строки позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 15, 16), Цивільно-процесуальному кодексі України (ст. 3). Захист цивільних прав - це передбачені Законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось самими сторонами, 21.03.2009 року шляхом реорганізації житлово-будівельного кооперативу № 1 було створено ОСББ, державна реєстрація якого відбулась 14.07.2009 року. Позивачі є власниками квартир по [ADDRESS] та, в силу ст. 9 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) і пункту 10.1 Статуту ОСББ, є членами ОСББ. Рішенням загальних зборів мешканців ОСББ від 05.05.2009 року було затверджено склад правління та обраний його голова. Статутом ОСББ визначено, що органами управління, крім інших, є збори уповноважених представників від будинків, які обираються на загальних будинкових зборах, що не є порушенням норм Закону і не суперечить йому. Зі змісту протоколу від 05.05.2009 року вбачається, що на загальних зборах були присутні уповноважені представники від будинків, обрані на побудинкових зборах, що узгоджується з положеннями пп. 4.1, 4.4, 4.5 Статуту ОСББ. Твердження позивачів про неповідомлення їх про проведення зборів та у зв'язку з цим неможливістю брати у них участі і бути обраними не заслуговують на увагу, оскільки недотримання вказаних вимог щодо прав цих двох позивачів по справі, як власників двох квартир з загальної кількості квартир, що увійшли в ОСББ з декількох будинків, не стверджує, що таке порушення істотно вплинуло на здійснення позивачами своїх прав та на прийняття зборами рішення. Будь-яких порушень прав позивачів відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення встановлено не було. Також суд не знаходить підстав для визнання незаконним рішення побудинкових зборів мешканців будинків ОСББ про обрання старших будинків - голів будинкових комітетів, оскільки воно не було предметом дослідження в судовому засіданні у зв'язку з неконкретизацією оскаржуваного позивачами рішення, зокрема коли і ким воно було прийнято. Разом з тим, неможливо визнати і обґрунтованими доводи позивачів про незаконність цього ж рішення з підстав відсутності дозволу Новоград-Волинської міської ради на створення будинкових комітетів в будинках ОСББ, оскільки статями 9 Закону України «Про органи самоорганізації населення» та 14 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на порушення яких посилаються позивачі, передбачено надання такого дозволу на створення органу самоорганізації населення (що є однією з форм участі членів територіальної громади міста у вирішенні окремих питань місцевого значення), а не окремого об'єднання співвласників багатоквартирних будинків. Крім того, позовні вимоги позивачів не узгоджуються з визначеними ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази та встановлені судом обставини в їх сукупності, суд визнає вимоги позивачів такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed