overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

23 липня 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 11 жовтня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 11 жовтня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 557. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 16 червня 2018 року він перебуває у шлюбі з відповідачем. Дітей від спільного шлюбу немає. Позивач просить шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, однією сім`єю вони прожили декілька місяців. Відповідач проживає з іншою жінкою, подружніх стосунків не підтримують. Збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. В позасудовому порядку розірвати шлюб відповідач відмовляється. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, проте в прохальній частині позовної заяви просить справу розглянути без її участі, так як проходить службу за контрактом в Збройних силах України і до суду з`явитися не може (а.с. 1). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак 14 вересня 2020 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден (а.с. 15). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2018 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Дітей від спільного шлюбу у сторін немає. Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось, однією сім`єю вони прожили декілька місяців. Відповідач проживає з іншою жінкою, подружніх стосунків не підтримують. В позасудовому порядку розірвати шлюб відповідач відмовляється. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 04 вересня 2010 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] , не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 16). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 17). Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 6, 7). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачкою. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2019 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сімейні стосунки припинені, почуття взаємної поваги та любові втрачено. Оскільки шлюб фактично розпався, позивач просив розірвати його. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та просив віднести судові витрати на його рахунок. Відповідачка, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2019 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №104 (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати суд, за клопотанням позивача, відносить на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 07 жовтня 1995 року він, [PERSON] , зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Черемхівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про що 07 жовтня 1995 року складено відповідний актовий запис за № 6. Від спільного проживання мають повнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім`ю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства. Вони втратили почуття поваги один до одного. 3 2018 року вони разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Їх шлюб існує формально. Подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить його інтересам. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.07.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач при подачі позовної заяви подав письмову заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Су ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 07.10.1995 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Черемхівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 6. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 05.03.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №55. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось внаслідок несумісності характерів, відсутності спільних інтресів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім`ї не можливе, фактично сім`я розпалась, категорично заперечує проти примирення. Позивач просить розірвати шлюб. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовим викликом розміщеним на офіційному сайті судової влади. Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб (а.с.3), копії свідоцтва про шлюб (а.с.4), копії паспорта та ідентифікаційного коду позивача (а.с.5-6), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7, 7 зі звороту), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення в користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що 19 травня 2015 року вона, [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що 19 травня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 715. Від спільного проживання дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім`ю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства. Вони втратили почуття поваги один до одного. В даний час вони разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Їх шлюб існує формально. Подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить її інтересам. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.07.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився.Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 19.05.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 715. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Павликовецькою сільською радою Волочиського району Хмельницької області 27 листопада 2004 року, запис № 4, посилаючись на те, що між ними шлюбні відносини припиненні, вони проживають окремо, збереження їхньої сім`ї неможливе, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, про надання строку для примирення клопотання не подали. Дані обставини підтверджуються даними паспорта позивачки, свідоцтвом про одруження, довідкою про склад сім`ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved