Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

22 серпня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В огрунтування позову зазначено, що 14 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України», яким змінено назву на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відкриття карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №85. Предметом зазначеного договору згідно п.1.1 визначено, що Банк відкриває клієнту картковий рахунок (далі-Картрахунок) в гривнях для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Націонарльного банку України, правил МПС та Тарифів за послуги Банку. Згідно п.11.1 Договору, договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до дня закриття Картрахунку і завершення всіх розрахунків по Картрахунку відповідно до п.11.4 цього договору. Відповідно до п.7.1 та п.2.8 договору Банк відкрив останньому кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 1400 грн., строком на 24 місяці (на два роки). Відповідно до п.7.2 договору за користування кредитом клієнт зобов'язаний був сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах визначених у договорі. Відповідно до п. 7.6 додовору погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами здійснюється шляхом списання коштів з картрахунку клієнта. У разі недостатності (відсутності) коштів на картрахунку клієнт зобов'язаний внести кошти безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. Відповідно до п.7.3 погашення нарахованих відсотків за користування кредитом здійснюється Банком щомісячно 25 числа шляхом безготівкового списання коштів з карткового рахунку клієнта. Погашення належним чином боржником не проводилося у зв'язку з чим, станом на 20 серпня 2014 року заборгованість становить 2156.04 грн., з яких 1442.82 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 597.48 грн. відсотки за користування кредитом, 30.40 грн. плата за зняття коштів в інших банківських установах, 1.70 грн. плата за отримання міні-виписки залишків коштів; 83 грн.64 коп. плата за перевищення ліміту (овердрафт). 23.04.2014 року на адресу боржника була направлена вимога про погашення боргу, однак добровільно відповідач борг не сплачує. Враховуючи викладене, та посилаючись на те, що позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» володіє статусом державного банку, у статутному фонді якого, відповідно до Розпорядження Президента України від 20.05.1999 року №106/99-р. та постанови КМ України від 21.05.1999 року №876, 100% акцій належить Державі, та здійснює розміщення при кредитуванні коштів, залучених від громадян по вкладах, повернення яких гарантується державною, відповідне неповернення боржником коштів спричинить матеріальні збитки і Банку і державі, просили позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача посилаючись на викладене в позові просила стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позов застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 14 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України», яким змінено назву на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відкриття карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №85. Відповідно до п.7.1 договору Банк за заявою відповідача відкрив кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 1400 грн. Строк дії кредитної лінії встановлено 24 місяці. Відповідно до п.2.8 договору БПК видається строком на 2 роки та повертається в банк після закінчення строку дії. При перевипуску кредитна лінія відновлюється. Відповідно до п.7.2 договору за користування кредитом клієнт зобов'язаний був сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначеному в договорі. Відповідно до п.7.6 договору погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами здійснюється шляхом списання коштів з картрахунку клієнта. У разі недостатності (відсутності) коштів на картрахунку клієнт зобов'язаний внести кошти безготівковим шляхом або готівкою до каси банку. Відповідно до п.7.3 погашення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється банком щомісячно 25 числа шляхом безготівкового списання коштів з карткового рахунку клієнта. 23.04.2014 року банком була направлена вимога позичальника про наявну у нього заборгованість, проте вона відповідачем була залишена без уваги та задоволення. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, з моменту надання кредиту на картковий рахунок відповідача зараховано кошти в сумі 9397.91 грн. На протязі того ж періоду відповідачем знято з використанням пластикової картки в сумі 10840 грн.73 коп. готівкових коштів. Різниця між зарахованими та знятими відповідачем коштами складає заборгованість основного боргу - 1442.82 грн. Крім того, з наданого розрахунку також вбачається, що видача кредиту була здійснена позивачем у вересні 2007 року, останній платіж по погашенню кредиту було здійснено відповідачем у червні 2008 року, за період з липня 2008 року по теперішній час погашення кредиту здійснено не було, у зв'язку з чим, перебіг позовної давності починається з липня 2008 року, тобто з кінцевої дати, коли наступний платіж по погашенню кредиту повинен був бути здійснений відповідачем [PERSON] З позовною заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Первомайського міськрайонного суду лише 22 серпня 2014 року, про що свідчить штамп канцелярії на позовній заяві (вх. суду №14892) (а.с. 1). З наданого розрахунку вбачається, що в листопаді 2001 року відповідач отримав з рахунку 1тис.грн, однак як пояснила в судовому засіданні представник позивача дані кошти були зняті відповідачем в липні 2008 року, а банком програмою проведені лише в листопаді 2011 року. Таким чином, суд зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався в серпня 2008 року, а з позовом до суду звернувся лише 22 серпня 2014 року, отже строк позовної давності за вимогами про стягнення боргу по тілу кредиту у розмірі 1442.82 грн. 30.40 грн. плати за зняття коштів в інших банківських установах, 1.70 грн. плати за отримання міні-виписки залишків коштів; 83 грн.64 коп. плати за перевищення ліміту (овердрафт) - пропущено. Представником позивача не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] боргу по тілу кредиту, а тому позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] боргу по тілу кредиту у розмірі 1442 грн.82 коп., хоча і є обґрунтованими, однак не підлягають задоволенню у зв'язку із пропуском строку звернення до суду. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Щодо вимог про стягнення прострочених процентів за користування кредитом за період з з липня 2008 року по червень 2014 року, судом встановлено, що відповідач сплачував проценти починаючи з вересня 2007 року по червень 2008 року. За період з липня 2008 року по червень 2014 року проценти не сплачувались, у зв'язку з чим, про порушення своїх прав позивач дізнався в серпня 2008 року, тобто з кінцевої дати коли наступний платіж по погашенню процентів повинен був бути здійснений [PERSON], а тому позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають. Згідно до ст. 88 ЦПК України підстави для покладення на відповідачку витрат по сплаті судового збору відсутні.

Outcome: dismissed