Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулась до релігійної організації Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилалась на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. На час її смерті залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS]. 1 вересня 2010 року її мати зробила заповіт на цю квартиру релігійній організації Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Сніжнянського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №3284. Виконуючи волю спадкодавця, позивачка передала всі документи на спадкову квартиру релігійній організації. Через шість місяців після відкриття спадщини релігійна організація Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви повернула їй всі документи на квартиру і повідомила про своє небажання отримувати спадщину за заповітом. На її звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, їй було відмовлено через пропуск строку на прийняття спадщини. Позивачка просила надати їй додатковий строк на прийняття спадщини після смерті матері - три місяці після набрання рішенням законної сили. Під час розгляду справи у суді першої інстанції від релігійної організації Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви надійшла письмова заява про те, що релігійна організація не буде оформлювати своє право на спадщину за заповітом на квартиру і не заперечувала проти надання позивачці додаткового строку на прийняття спадщини, оскільки вказаний строк був нею пропущений з поважних причин через знаходження правоустановчих документів на квартиру у релігійній організації (а.с. 24-29). Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 7 лютого 2014 року було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до релігійної організації Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви про надання додаткового строку для прийняття спадщини. З таким рішенням не погодилась позивачка і принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, оскільки судом першої інстанції був порушений матеріальний і процесуальний закони, а саме: - суд першої інстанції неправильно не прийняв до уваги, як поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини те, що право на спадкування у позивачки виникло лише після того, як відповідач релігійна організація Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви не реалізувала своє право на оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивачки [PERSON], померлої [INFO]. Сторони у судове засідання апеляційної інстанції не з*явились. Повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми направлені їм, які реєстровані у журналі телефонограм апеляційного суду. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нового рішення з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не було надано доказів поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини. Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається. [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, що підтверджується відповідними документами, виданими органом реєстрації актів цивільного стану. На час смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS]. 1 вересня 2010 року на вказану квартиру спадкодавцем був зроблений заповіт на релігійну організацію Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви. Згідно із Листом від 6 лютого 2014 року релігійна організація Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви повідомила суд першої інстанції про своє неприйняття спадщини, у встановлений законом строк. Крім того, в цьому листі відповідач підтвердив ту обставину, що правоустановчі документи на квартиру знаходились у них і не заперечував проти надання позивачці додаткового строку на прийняття спадщини. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із частиною 1 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно із Листом Сніжнянської державної нотаріальної контори від 4 лютого 2014 року і витягу із Реєстру спадкових справ - спадкова справа на майно після смерті [PERSON], померлої [INFO] не заводилась. Вказана обставина підтверджує факт неприйняття відповідачем спадщини за заповітом. Оскільки релігійна організація Свято-Дмитрієвської Парафії Донецької єпархії Української Православної церкви (спадкоємець за заповітом) у шестимісячний строк після смерті спадкодавця не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], то право на спадкування у відповідності до статті 1261 ЦК України виникає у спадкоємця першої черги - дочки спадкодавця (позивачки по справі). Шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 11 грудня 2013 року. Із вказаним позовом позивачка звернулась до суду 23 січня 2014 року, тобто через 1 місяць і 12 днів після спливу шестимісячного строку . Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачка зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у прийнятті заяви через пропуск строку на прийняття спадщини. Позивачка [PERSON], [INFO] (58 років) через похилий вік та через юридичну необізнаність вважала, що для звернення до суду для надання додаткового строку на прийняття спадщини достатньо надати документи щодо неотримання спадщини спадкоємцем за заповітом. У відповідності до частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції позивачкою була надана Постанова про відмову у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON], винесена Сніжнянською державною нотаріальною конторою. Посилаючись на статті 1270 і 1272 ЦК України, позивачка просить визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними і надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про надання додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] апеляційний суду виходить із того, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері, інших спадкоємців за законом немає. При цьому апеляційним судом також враховується, що позивачка є людиною похилого віку, її право на спадщину залежало від права на неприйняття спадщини за заповітом релігійною організацією (відповідачем по справі), яка у своєму Листі до суду просила надати позивачці додатковий строк на прийняття спадщини, вважаючи, що цей строк позивачкою був пропущений через дії відповідача по справі. Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, рішення суду першої інстанції, як ухвалене із порушенням норм процесуального права, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову про надання позивачці додаткового строку на прийняття спадщини три місяці з дня набрання рішенням законної сили, оскільки вказаний строк нею був пропущений із поважних причин.

Outcome: partial