Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

23 червня 2008 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 304 площею 2,0319 га, яка знаходиться на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Крім нього, спадкоємцями пятої черги за законом є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли і на неї не претендують. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності (а.с. 4). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача Галайковецької сільської ради у судове засідання не зявилися. Сільська рада та [PERSON] подали до суду заяви, у яких позов визнали і просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 19, 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 23 червня 2008 року в с. Галайківці Мурованокуриловецького району (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 1233 від 11 грудня 2015 року (а.с. 11), копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 214937 (а.с. 12), витягом з технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам сертефікатів на право на земельну частку (пай) на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 1667/01-11 від 20 жовтня 2015 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0319 га, яка розташована на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданої 19 грудня 2015 року (а.с.21 ) слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 16 грудня 2015 року, яке набрало чинності 29 грудня 2015 року (а.с. 24), довідками виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 1070 від 09 листопада 2015 року та № 1233 від 11 грудня 2015 року (а.с. 10, 11) доводиться, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який має право на спадщину у першій черзі спадкоємців, і прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав зі спадкодавцем. Ця обставина, а також обставина, що спадкова справа щодо померлої 23 червня 2008 року [PERSON] не зареєстрована, стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19 грудня 2015 року (а.с. 20) та постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1015 від 17 грудня 2015 року (а.с. 14). Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 30 жовтня 2015 року (а.с. 9), слідує, що оригінал державного акта на право власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений. Із постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу № 1015 від 17 грудня 2015 року (а.с. 14) вбачається, що [PERSON] відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для вчинення нотаріальної дії. Цією ж постановою позивач довів, що не може іншим чином, окрім як через суд, захистити свої права та інтереси. Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за законом.

Outcome: approved