Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

22.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] померла його сестра - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складалася з 5/9 частин житлового будинку [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS], яка належала їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.1983 року, посвідченого нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори за реєстровим № 875 та зареєстрованого в Первомайському МБТІ 19.04.1983 р, за номером 699 та свідоцтва про право власності від 02.03.1983 року, посвідченого нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-953 та зареєстрованого в Первомайському МБТІ 19.04.1983 р, за номером 699. Після смерті сестри позивачка подала заяву про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено та листом № 1693/02-14 від 15.05.2015 року було роз'яснено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/9 частин житлового будинку, оскільки в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нього. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв'язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз'яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. З підстав, зазначених вище, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту її прав є звернення до суду для визнання права власності на 5/9 частин житлового будинку [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її сестри - [PERSON], померлої [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій представник вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглядати справу у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до положень ст. 1258, 1262 ЦК України, є єдиним спадкоємицем за законом після смерті її сестри [PERSON], яка померла [INFO], так як згідно запитів зроблених до нотаріальних контор, крім позивачки інші спадкоємці до держнотконтори не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалась. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: 5/9 частин житлового будинку [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS]. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки у неї відсутній оригінал правовставлюючого документу. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved