Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

23.09.2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано у користування кредитні кошти. Позивач вказує, що відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю просить суд їх задоволити. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11.07.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-06006-110710, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленої кредитної лінії в сумі 30000,00 грн., із встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 3000,00 грн., на строк кредитування 364 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,0001 % річних з 01.05.2010 року по 30.06.2010 року та 14,90 % річних з 01.07.2010 року. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 002-06006-110710 від 11.07.2010 року, станом на 23.06.2014 року складає 14364,40 грн., з яких: 9030,40 грн. тіло кредиту; 1584,07 грн. прострочене тіло кредиту; 3749,93 грн. заборгованість по комісіям. У ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору № 002-06006-110710 від 11.07.2010 року банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленої кредитної лінії в сумі 30000,00 грн., із встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 3000,00 грн., на строк кредитування 364 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,0001 % річних з 01.05.2010 року по 30.06.2010 року та 14,90 % річних з 01.07.2010 року, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені в заяві та на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене та те, що у ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту не виконує, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved