Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

22 вересня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], а якому він просить визнати дійсним, нотаріально не посвідчений, договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки від 01 серпня 2015 року та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] та на земельну ділянку за цією ж адресою. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір купівлі-продажу домоволодіння, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором купівлі-продажу домоволодіння (а.с. 8). Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, присадибна земельна ділянка належали відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.11, 16). На підтвердження укладення договору купівлі-продажу, відповідач 01 серпня 2015 року передав, а позивач прийняв в своє володіння житловий будинок, загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 18,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, згідно характеристики технічного паспорту на житловий будинок, що розташовані по [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення якої є для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельних ділянок за договором купівлі-продажу від 01 серпня 2015 року. (а.с. 9). Відповідач отримав визначену договором суму коштів за продаж житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки в розмір 66 000 грн. 04.08.2014р., що підтверджується розпискою (а.с. 10). Згідно домовленості, зазначеній в Договорі купівлі-продажу домоволодіння від 01 серпня 2015 року, нотаріальна реєстрація договору купівлі-продажу передбачалася до 31 серпня 2015 року. Нотаріально договір купівлі-продажу не укладався сторонами саме через ухилення відповідача по справі від нотаріального посвідчення правочину. Ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу порушують права позивача, у зв'язку із тим, що він не може здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельної ділянки, які набув на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 01 серпня 2015 року та не може вільно розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Згідно з ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатив кошти за житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельну ділянку, а відповідач передав позивачу житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельну ділянку відповідно до акту приймання-передачі. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також майно було правомірно придбано позивачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, не посвідченого нотаріально, дійсним, визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельну ділянку - обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved