Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

23 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], який зареєстрований 11 вересня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 480. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що з 11 вересня 2015 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Аліменти на утримання дитини він сплачує на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року. Як зазначено позивачем у позові, спільне життя з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини припинено у червні 2016 року з тієї причини, що в них немає взаєморозуміння, різні інтереси та різні погляди на життя. Відповідачка забрала дитину та повернулась проживати до своєї матері. Це призвело до того, що він втратив до відповідачки почуття поваги та прихильності. Заходи, які він приймав для збереження сімї, позитивних результатів не дали. Вважає, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачкою вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 11 вересня 2015 року з відповідачкою [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, про день, час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність та зазначила у заяві про те, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Її прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін «Вьюжаніна». Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 вересня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 480, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до відчуження один до одного та втрати почуттів любові та поваги, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог [PERSON], та враховуючи визнання позову відповідачкою у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved