Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

24.02.20174 позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 15.03.2015 померла [PERSON], яка ще за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (нині [PERSON]) В.А.. На день її смерті заповіт не скасовано і не змінено. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 28-д по вул. Мічуріна у м. Радомишль Житомирської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса, проте оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивач не може, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на спірний будинок за спадкодавцем і вирішення зазначеного питання підлягає в судовому порядку. Сторони в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,\~ встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилась 10.12.1982 у м. Радомишль Житомирської області (а.с.5,20). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.6). [PERSON] померла 15.03.2015 у віці 76 років у м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 16.03.2015 серії І-ТП № 256426 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 28 по вул. Мічуріна у м. Радомишль Житомирської області (а.с.9,10,11). У судовому засіданні досліджувались матеріали архівної справи № 2/620/516/12 за позовом [PERSON] до виконкому Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], у яких знаходиться Витяг з Рішення виконкому Радомишльської міської ради Житомирської області від 08.02.2011 № 60, згідно якого надано дозвіл на оформлення права власності на два житлових будинки по вул. Мічуріна, 28 взамін договору купівлі-продажу від 06.03.1970 реєстр № 322 [PERSON] (архівна справа а.с.10). [PERSON] помер 16.05.2011 у віці 74 років у м. Радомишль Житомирської області (а.с.11), не встигши оформити право власності на новозбудований житловий будинок. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] (архівна справа а.с.12,38). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.04.2015, у якому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 28 по вул. Мічуріна у м. Радомишль Житомирської області зазначений під літ. «А-1», зазначене домоволодіння складається з житлового будинку 1989 року побудови, двох хлівів, літньої кухні, вбиральні, криниці, воріт (а.с.12-15). З акту обстеження нерухомого майна вбачається, що при інвентаризації нерухомого майна, що розташоване у м. Радомишль Житомирської області по вул. Мічуріна, 28 та належить [PERSON], згідно Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 31.07.2012 у справі № 620/516/12, зясувалось, що на земельній ділянці розташовані два житлові будинки під номером 28. Житловий будинок, що був побудований у 1989 році деревяний обкладений цеглою загальною площею 87,8 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м., має фізичний знос 50 %. Другий житловий будинок був побудований до 1941 року, деревяний, загальною площею 40.6 кв.м., житловою площею 18,6 кв.м., має значний фізичний знос більше 80 %, непридатний для житла. Елементи будинку знаходяться у зруйнованому стані, дах та перекриття обвалились, будівля характеризується як аварійна, що не підлягає ремонту, тому інвентаризація та обмір цього будинку не проводились і до складу технічного паспорту аварійний будинок не внесений (а.с.19). Відповідно до матеріалів спадкової справи щодо майна померлої 15.03.2015 [PERSON], спадщину після смерті останньої прийняли [PERSON] та [PERSON], шляхом подачі заяв (спадкова справа а.с.1). Згідно наданих приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] позивачу розяснень, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спірне спадкове майно, позивачу рекомендовано звернутися до Радомишльського районного суду для вирішення питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорюване домоволодіння, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved