Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

24.02.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Стайки Кагарлицького району Київської області, аліменти на її, [PERSON], користь на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 13 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до її повноліття. Автоматизованою системою документообігу для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 28.02.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до слухання на 13.03.2014 року. 13.03.2014 року слухання справи було відкладено на 26.03.2014 року в зв»язку з неявкою відповідача.. В судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2014 року позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 26.03.2014 року відповідач [PERSON] не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач [PERSON] просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то суд при цьому керувався наступними нормами процесуального права. Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений судом належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься вматеріалах справи. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти винесення заочного рішення. Згідно ст.. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, вста новленими цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст 227 ЦПК України повідомлення про заочне рішення відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення. Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 03 серпня 2002 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 03 серпня 2002 року виконкомом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець села Стайки Кагарлицького району Київської області та [PERSON], [INFO], уродженка с. Стайки Кагарлицького району Київської області, одружилися 03 серпня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 03 серпня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 7. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]. дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 28 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в м. Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28 листопада 2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 2370. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. В зв»язку з тим, що спільне подружнє життя у сторін не склалося воно було на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області розірвано. Факт розірвання шлюбу підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], яке видане 05 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що шлюб між чоловіком [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за № 50 від 05 червня 2007 року. Після реєстрації розірвання шлюбу бувшій дружині присвоєно прізвище [PERSON]. В подальшому, позивачка одружилася з [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 09 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Обухів Київської області та [PERSON], [INFO], уродженка с. Стайки Кагарлицького району Київської області, зареєстрували шлюб 09 листопада 2007 року, про що в Книзі Реєстрації шлюбів 09 листопада 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 460. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]. дружини - [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач [PERSON] на даний час участі у вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON], не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в зв»язку з чим позивачці [PERSON] приходиться самотужки утримувати дитину. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо: - стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій них обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: - наявність споріднення. В даному випадку споріднення доведено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 28 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в м. Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28 листопада 2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 2370. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. - недосягнення дитиною, - [PERSON] повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - [PERSON] зобов»язаний утримувати свою дитину, - дочку [PERSON] шляхом сплати аліментів до досягнення дитиною, - [PERSON] 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення його дочкою повноліття, - до [INFO] року. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів. До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації. Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, судом було враховано наступні обставини, які зазначені в ст. 182 СК України: - дитина, - [PERSON], [INFO], тому потребує значних коштів на утримання, мати дитини отримує щомісячно в середньому 2500 грн., що підтверджується довідкою, виданою МКП «Редакція газети» Дніпровський Проспект», що, на думку суду є досить незначною сумою станом на момент розгляду справи для утримання дитини, знову ж таки, заважаючи на вік дитини. - Відповідач [PERSON] фізично здоровий, працездатного віку, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений. Отже, враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивачка [PERSON] просить стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в фіксованій частці від всих видів заробітку (доходів) відповідача в розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 24.02.2014 року. Судові витрати. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивачка [PERSON] є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як особа, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] не входить до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору. Позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Враховуючи вищевикладені обставини справи, що стосується судового збору, суд,

Outcome: approved