Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

24.03.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві зареєструвати за [PERSON] право власності на вказане майно та внести до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме зміни в частині опису об'єкту вказаного нерухомого майна. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом йому на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, яка не зареєстрована в установленому законом порядку. Згідно рішення відповідача позивачу було відмовлено у державній реєстрації 1/4 частини житлового будинку за вказаною адресою, у зв'язку з наявними розбіжностями про технічні характеристики будинку та його адреси в технічному паспорті та правовстановлюючому документі. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 29.07.2015 вказану позовну заяву в частині вимог про зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві зареєструвати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4кв.м., з надвірними будівлями та спорудами та внести до розділу Державно реєстру речових прав на нерухоме зміни в частині опису об'єкту вказаного нерухомого майна залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у ньому обставини та доводи, просили позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, відповідач та її представник зазначили, що позивач в обґрунтування своїх вимог не посилається на порушення його прав відповідачем, будь-яких вимог позивач до відповідача не заявляє, позовні вимоги стосуються виключно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві. При цьому, відповідач зазначила, що вона не оспорює та не заперечує право власності позивача на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами. Третя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи свого уповноваженого представника в судове засідання не направила та не повідомила про причини неявки представника, заяви про розгляд справи за відсутності представника суду не надходило. Направила суду письмові заперечення, згідно яких зазначено, що відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 позивачем не було надано відповідачу документів, що підтверджують введення допоміжних (нежитлових приміщень) в експлуатацію, зазначених у технічному паспорті. За вказаних обставин, вважає неможливим проведення державної реєстрації право власності на вказане майно, яке збудоване самовільно та не введено в експлуатацію. Таким чином третя особа просила відмовити у задоволенні позову. На підставі ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності представника третьої особи Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та її представника, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.11.1991 державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Забігайло Л.П. позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] житловою площею 54 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 957 кв.м., позначеному на плані під літерою «А», має надвірні будівлі та споруди. Право власності на вказане майно зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власносіті на об'єкти нерухомого майна за реєстровим номером 10207. (а.с.28) Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.08.2005 державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В. позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] житловою площею 54 кв.м., зазначеним на плані під літерою «А», а також сараї під літерами «Б», «Д», «Ж», вбиральні під літерами «В», «Є», погріб під літ «Г», спорудження №1-3, право власності на яке зареєстроване у встановленому законом порядку. (а.с.29,30) Згідно договору купівлі-продажу від 02.11.2000, відповідачу [PERSON] належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] зазначеним на плані під літерою «А» житловою пложею 62,4 кв.м. (а.с.166) 31.01.2014 позивач звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві з заявою про проведення державної реєстрації 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами. Разом із тим, рішенням Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві від 05.02.2014 позивачу було відмовлено у державній реєстрації право власності на вказане майно, посилаючись на розбіжність відомостей про технічні характеристики об'єкта нерухомого майна та його адреси у технічному паспорті та у правовстановлюючому документі. (а.с.36) Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги, позивач посилається на те, що Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві не визнає його право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, у зв'язку з чим просить на підставі ст. 392 ЦК України визнати за позивачем право власності на вказане майно. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 392 ЦК України, посиланням на яку позивач обґрунтовує свої вимоги, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, норма наведеної статті ЦК України передбачає речево-правовий спосіб захисту абсолютного цивільного права - права власності, який підлягає застосуванню у разі, коли має місце реальне оспорювання такого права відповідачем, внаслідок чого власник майна не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб. Разом з тим, протягом розгляду справи не встановлено та не доведено порушення оспорюваних прав позивача щодо належної йому на праві власності 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами відповідачем. Інших даних та доказів, які б свідчили, що відповідач оспорює або не визнає право власності позивача на 1/4 частину вказаного будинку суду не надано. Іншого судом не встановлено. Таким чином відсутні підстави стверджувати про порушення оспорюваних прав та інтересів позивача відповідачем. Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. По суті викладених у позові обставин, слід зазначити, що позивач фактично оспорює рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, яким відмовлено позивачу у державній реєстрації право власності на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, тобто спір виник між позивачем та Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві з приводу оскарження рішення суб'єктом владних повноважень, що належить розгляду в порядку адміністративного судочинства. Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з положень чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, суд надходить до висновку про те, що позивач не довів порушення своїх оспорюваних прав та інтересів і судом не встановлено протиправність дій відповідача, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав згідно ст.392 ЦК України для визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами. Відтак позов не підлягає задоволенню, у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, відсутні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed