Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

24.06. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсною відмову [PERSON] від 25.06. 2013 року, згідно якої [PERSON] як спадкоємець до майна померлої 24.02. 2013 року [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна; визнати недійсною заяву [PERSON] від 25.06. 2013 року, згідно якої [PERSON] як спадкоємець до майна померлої 24.02. 2013 року [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна; поновити право [PERSON] на спадкування за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 24.02. 2013 року. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 24.02. 2013 року померла дружина позивача [PERSON], яка за час свого життя склала заповіт на користь позивача. Перебуваючи у важкому емоційному стані після смерті дружини, позивач, вважаючи, що оформляє спадщину після смерті дружини, під впливом помилки, відмовився від спадщини, про що подав до нотаріальної контори оскаржувану заяву. Зрозумівши, що він відмовився від свої майнових прав позивач, через свого представника, звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. На підставі наведеного позивач у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у процесі розгляду справи заявлені позовні вимоги підтримував, проте, як слідує із клопотання позивача від 10.03. 2015 року в останніх судових засідання не зміг бути присутнім у звязку із станом здоровя. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, із підстав викладених у позовній заяві представник позивача просить задоволити позов. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просять відмовити, оскільки вважають, що позивач добровільно відмовився від спадщини [PERSON], при цьому розуміючи значення своїх дій. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримала вважає їх обґрунтованими, оскільки [PERSON] будучи рідним братом померлої [PERSON] перебував із нею у неприязних відносинах. Відповідач за час життя [PERSON] завжди говорив, що йому не потрібне її майно. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оглянувши матеріали спадкової справи № 17/2013 до майна померлої 24.02. 2013 року [PERSON], повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3809361 від 09.06. 2004 року слідує, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок № 4 по вул. Л. Українки в с. Пасіки Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області. Із заповіту [PERSON] від 27.03. 2006 року, посвідчений 27.03. 2006 року [PERSON] приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 263 вбачається, що [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок № 4 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Пасіки Зубрицькі, по вул. Л. Українки, Пустомитівського району, Львівської області, грошовий вклад на рахунку № КВ 3381, що знаходиться у філії № 6319/023 відділення Ощадного банку України у місті Львові та грошовий вклад на рахунку № 42312, що знаходиться у філії № 8003/023 відділення Ощадного банку України у місті Львові, заповіла [PERSON], 06.10. [INFO]. Згідно Довідки № 142, видана 01.04. 2013 року Пасіки Зубрицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті 24.02. 2013 року проживала та була зареєстрована в [INFO] Зубрицькі, вул. Л. Українки, 4, Пустомитівського району Львівської області разом з [PERSON] [INFO] Сторонами у процесі судового розгляду справи визнана та обставина та згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребує, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах. Встановлено, що [PERSON] померла 24.02. 2013 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії І СГ № 314088 від 28.02. 2013 року. Встановлено, що [PERSON] як спадкоємець до майна померлої 24.02. 2013 року [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна про що 25.06. 2013 року подав заяву приватному нотаріусу Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] згідно якої [PERSON] як спадкоємець до майна померлої 24.02. 2013 року [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна. Позовні вимоги заявлені позивачем суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного: за змістом ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Воля особи до вчинення правочину і результат правочину не узгоджуються в разі помилки, якщо вона має істотне значення. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України). З розяснень, які викладені в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6\~листопада 2009 року №\~9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», убачається, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Виходячи зі змісту статей 203, ч. 1 ст. 1275 ЦК України відмова від прийняття спадщини є дійсною та, як зазначено у ч. 5 ст. 1273 ЦК України, безумовною, якщо особа, що відмовляється від права на спадщину має повну уяву про її наслідки. Судом встановлено та із паспорта громадянина України МЕ 304539, виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 12.06. 2003 року, що [PERSON] народився 06.10. 1944 року, від так на теперішній час та станом на 25.06. 2013 року був особою похилого віку. Судом встановлено та із Довідки № 222, видана Пасіки Зубрицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 21.05. 2014 року слідує, що станом на 21.05. 2014 року ( через рік після відмови від спадщини [PERSON]М.) [PERSON] проживає в [INFO] Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області. Сторонами не представлено доказів того, що [PERSON] має інше житло, крім того у якому проживає за адресою: [INFO] Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області. Таким чином, суд вважає, що на виконання вимог ч. 1 ст. 229 ЦК України позивачем та його представником представлено достатньо переконливих доводів про наявність помилки неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин відмови від прийняття спадщини, що вплинуло на його волевиявлення. Тому, суд вважає, що обґрунтованим є факт відсутності волевиявлення [PERSON] під час надання відмови від прийняття спадщини [PERSON] та надаючи таку відмову позивач, помилявся щодо правової природи такої відмови. Право позивача на спадкування за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 24.02. 2013 року, якого позивач був позбавлений внаслідок відмови від прийняття спадщини підлягає поновленню. Документально підтверджені понесені сторонами судові витрати підлягають розполіг згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved