Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

23.06.2015 року позивач [PERSON] - [PERSON] звернулася до Василівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця та стягнути з відповідача з відповідача [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, до досягнення донькою [PERSON], 07.12.2014 року, трьохрічного віку, тобто до 07.12.2017 року. В судове засідання позивачка не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, з матеріалів судового доручення, виконаного Кам»янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області вбачається, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, проти заявлених [PERSON] позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 123, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.3). Дитина мешкає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Запорізької області від 21.05.2015 року № 267 (а.с.7) та дані обставини відповідачем не оспорюються. Позивач [PERSON] - [PERSON] перебуває на обліку в Дніпрорудненському районному управлінні соціального захисту населення, що підтверджується відповідною довідкою № 128 від 25.03.2015 року, з якої вбачається, що у вересні 2014 року позивачкою отримано щомісячна одноразова допомога при народженні дитини в розмірі 2233,32 грн., у січні 2015 року 1122,60 грн., у лютому 2015 року - 860,00 грн., що за період з 01.09.2014 року по 01.03.2015 року складає 4215,92 грн. (а.с.6). Згідно матеріалів судового доручення, виконаного Кам»янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області, відповідач [PERSON] не працює. Згідно з ч.2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тож, право на утримання дружина має незалежно від того, чи проживає вона разом з чоловіком і чи погоджується він на добровільне надання матеріальної допомоги. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки вони визнані відповідачем у повному обсязі, та відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Тому з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, а також матеріального становища позивачки, яка має на утриманні малолітню доньку, на теперішній час не працює, постійного та регулярного заробітку не має та у неї відсутнє самостійне джерело існування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], яка не досягла трирічного віку. Разом з тим відповідач на теперішній час не працює, постійного та стабільного заробітку не має, що вбачається, з його пояснень, наданих в судовому засіданні Кам»янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області, проте є фізично здоровою та працездатною особою, утриманців (неповнолітніх та непрацездатних осіб) не має, аліментів на користь інших осіб не сплачує, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на обліку у центрі зайнятості не знаходиться, проте офіційно не працює, а позивач [PERSON] самостійно матеріально утримувати малолітню дитину та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування вона не в змозі, тому з урахуванням всіх обставин по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліментів у визначеній позивачкою частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, виходячи з прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дати предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання позивачки до досягнення малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 07.12.2017 року. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за подання позову майнового характеру, розмір якого становить, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» за ставками, які діють на час ухвалення судового рішення, в сумі 487,20 грн., оскільки позивачка Савел»єва-Рижкова Ю.С. за даною категорією справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved