Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

23 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 19 червня 2019 року в мережі Інтернет на сайті товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Туристична компанія «Соната-Тревел» вона зареєструвала персональний електронний кабінет, через який оформила заявку № 5853 на придбання туристичних послуг, що в розумінні п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» є договором укладеним на відстані. 20 червня 2019 року на її персональний електронний кабінет від ТОВ «Туристична компанія «Соната-Тревел» надійшло підтвердження бронювання з рахунком на оплату туру «Рекламний тур в Перу» вартістю 3575 доларів США, відповідно до якого виліт до м. Ліма Перу повинен був відбутись авіаперевізником Air France рейс AF 3375/480 «Kiev-Lima» 15 лютого 2019 року з міжнародного аеропорту «Бориспіль» м. Київ. Тривалість туру до 29 лютого 2020 року. Цього ж дня позивач сплатила на рахунок Приватного підприємства (далі ПП) «Соната», банківські реквізити якого були вказані в рахунку на оплату, 50 % вартості туру, що відповідало 49210 грн. 23 грудня 2019 року сплачено ще 10 000 грн вартості туру. Проте перевіряючи стан заявки через персональний електронний кабінет, позивач виявила, що сплачені нею суми не зараховані до витрат за договором, а також була відсутня інформація щодо бронювання та викупу авіаквитків та оплати готельних послуг. Внаслідок чого вона була змушена звертатися до ТОВ «Туристична компанія «Соната - Тревел», однак жодної відповіді щодо підтвердження туру ані на устні, ані на письмові звернення не отримала. Посилаючись на те, що з вини відповідачів не були надані туристичні послуги за договором, а також на вимоги ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просила: розірвати договір від 20 червня 2019 року № 5853 укладений між нею та ТОВ «Туристична компанія «Соната - Тревел» про надання туристичних послуг; стягнути солідарно з відповідачів 54833 грн 48 коп, а також відшкодувати витрати зі сплати судового збору. 30 жовтня 2020 року [PERSON] збільшила розмір майнових позовних вимог, просила стягнути солідарно з відповідачів завдану їй майнову шкоду на загальну суму 60 210 грн 60 коп. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ПП «Соната» не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності. В поданому відзиві просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що за укладеним договором про надання туристичних послуг оплата туру позивачем в повному обсязі мала відбутися до 21 червня 2019 року. Ані в підтвердженні бронювання, ані в рахунку на оплату на ім`я турагента не вказано про наявність розстрочок або відстрочок по оплаті туру. Однак позивачем оплата туру у визначений строк в повному обсязі не здійснена. Крім того, саме ТОВ «ТК «Соната-Тревел» є належним відповідачем у справі, оскільки ПП «Соната» є його туристичним агентом, а тому діє лише в якості його представника, а всі права та обов`язки набуває лише ТОВ «ТК «Соната-Тревел», що унеможливлює заявлення до нього претензій щодо повернення сплачених на користь ТОВ «ТК «Соната-Тревел» коштів. ПП «Соната» є належним відповідачем лише у випадку заявлення вимог про повернення помилково перерахованих коштів, проте таких вимог позивачем не заявлено. Представник відповідача ТОВ «ТК «Соната-Тревел» до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. 25 січня 2021 року за заявою відповідача ПП «Соната» заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 19 червня 2019 року в мережі Інтернет на сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Соната-Тревел» [PERSON] зареєструвала персональний електронний кабінет, через який оформила заявку № 5853 на придбання туристичних послуг. 20 червня 2019 року на персональний електронний кабінет позивача надійшло підтвердження бронювання з рахунком на оплату туру «Рекламний тур в Перу» вартістю 3575 доларів США, відповідно якого виліт до м. Ліма Перу повинен був відбутись авіаперевізником Air France рейс AF 3375/480 «Kiev-Lima» 15 лютого 2019 року з міжнародного аеропорту «Бориспіль» м. Київ. Тривалість туру до 29 лютого 2020 року. Цього ж дня позивач сплатила на рахунок Приватного підприємства «Соната», банківські реквізити якого були вказані в рахунку на оплату, 50 % вартості туру, що відповідало 43 832 грн. 23 грудня 2019 року сплачено за договором ще 10 000 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч.3 ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Відповідно до п.1 ч.6 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Заброньований тур не відбувся. До початку туру позивач направила відповідачу письмову вимогу про розірвання договору. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині розірвання договору від 20 червня 2019 року № 5853 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому належним відповідачем у справі є саме ТОВ «Туристична компанія «Соната-Тревел», з яким позивачем було укладено договір про надання послуг, з якого підлягають стягненню на користь позивача 59210 грн частково сплаченої позивачем вартості туру. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з подальшими змінами) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону «Про захист прав споживача» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до Закону. З врахуванням вищезазначеного підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Однак вимоги про стягнення неустойки [PERSON] не заявляла. Вимоги в частині відшкодування витрат на придбання залізничних квитків задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що понесення нею таких витрат пов`язане з виконанням умов договору про надання туристичних послуг. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 0,37%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 899,00 грн. (2 427,10 грн.*0,37/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial