Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

23 квітня 2019 року позивач звернулась до суду з вимогами до відповідачів. Просить визнати за нею право власності на 53/100 часток житлового будинку [ADDRESS] ,а саме: приміщення 1-1 площею 5,1 м-2; приміщення 1-2 площею 8 м -2 ; приміщення 1-3 площею 10,4 м -2 ; приміщення 1-6 площею 16,8 м -2 ; приміщення 1-7 площею 6,9 м-2; Ѕ частку сараю та Ѕ частку огорожі. В судове засідання не з`явилась, в заяві, яку направила до суду, просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Відповідно до рішення Малинського районного суду від 19 березня 1992 року за [PERSON] визнано право власності на 53/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . При життя [PERSON] не зареєструвала право власності на спірну частку будинку, а тому позивач не може оформити спадщину на майно померлої. Також, 23 травня 2011 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповідала належну їй частку будинку своєї дочці [PERSON] Представник відповідача Малинської міської ради та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, в заявах, які направили до суду позов визнали повністю, просять розглянути справу без їх участі. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача по справі. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] та копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.10,11). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 19 березня 1992 року визнано за [PERSON] право власності на 53/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , а саме: приміщення 1-1 площею 5,1 м-2; приміщення 1-2 площею 8 м -2 ; приміщення 1-3 площею 10,4 м -2 ; приміщення 1-6 площею 16,8 м-2; приміщення 1-7 площею 6,9 м-2; Ѕ частку сараю та Ѕ частку огорожі. ( а.с. 20). Рішення суду не оскаржено та є чинним. Факт належності 53/100 часток будинку спадкодавцю не оспорюється і підтверджується дослідженими судом доказами. Порядок прийняття спадщини на майно померлої [PERSON] регулюється статтями 1268,1269 ЦК України. Позивач прийняла спадщину, подавши заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування », свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За положеннями п.3 глави 13 Порядку, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видається на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивачем надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21 лютого 2019 року. ( а.с.27). Отже, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спірного будинку, свідчить про втрату [PERSON] умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved