Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

23.10.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 27.10.2007 року, від якого вони мають дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, спільне проживання припинено, донька мешкає з нею, примирення неможливе, збереження шлюбу неможливе, так як суперечить їхнім інтересам, майнового спору не мають, не мають спору щодо виховання дитини, прохала розірвати шлюб. 30.10.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 21.11.2019 року. 21.11.2019 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність, прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 21.11.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 09.12.2019 року. 02.12.2019 року до суду звернувся відповідач з заявою про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, відповідач не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 27.10.2007 року у Виконкомі Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області актовим записом №3 був зареєстрований шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. Спільне проживання сторін припинено, донька мешкає з позивачем. Спір щодо майна подружжя та виховання доньки відсутній. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають дитину: доньку, шлюбні відносини не склалися з вини сторін, які перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення шлюбних відносин і спільного проживання, вважає примирення неможливим, так як збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими судом обставинами, які перевірені наданими суду доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу відповідно до ст.113 СК України має право іменуватися цим прізвищем, то суд зазначає про залишення позивачу після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ».

Outcome: approved