Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

23.03.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який потім уточнила, зазначивши, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1993 року, договору довічного утримання від 05.06.2009 року, договору дарування 1/3 частини квартири від 05.06.2009 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є попереднім власником квартири, але у зв'язку з тим, що місцейого проживання невідоме, будь-який зв'язок з ним відсутній, зняти її з реєстраційного обліку неможливо. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання відповідача таким, який втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], із подальшим зняттям його з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав повноваження представнику (а.с.23 -копія довіреності). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву (а.с.32 - заява), позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі, засідання провести без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлен у встановленому законом порядку ( а.с. 31 - оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я») . Третя особа Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1993 року (а.с. 8- копія свідоцтва про право власності на житло), договору довічного утримання від 05.06.2009 року (а.с.10,11- договір довічного утримання), договору дарування 1/3 частки квартири від 05.06.2009 року (а.с.14,15- копія договору дарування 1/3 частки квартири). Згідно довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби (а.с. 22- довідка) та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту про фактичне проживання особи у житловому приміщенні (а.с.30 -акт) відповідач не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Місцезнаходження відповідачки невідоме. У відповідності зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживає у вказаному домоволодінні, не користується ним, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved