Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

23.07.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] 27.08.2019 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 20.09.2019 року. 20.09.2019 року суддя Петрюк Т.М. знаходилась у відрядженні. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 23.09.2019 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року (справа № 173/344/15-ц) з [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 1200 грн. на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . 30.04.2015 року рішенням Верхньодніпровського районного суду шлюб між ними було розірвано. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року з в відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 24.02.2015 року. Прожитковий мінімум для дитини від 0 до 6 років становить 1699 грн., для дитини від 6 до 18 років становить 2118 грн., тобто 1200 грн. щомісяця, які повинен був сплачувати відповідач на утримання дітей, не можуть навіть в мінімальній частці задовольнити їх потреби. Всі витрати щодо утримання дітей вона несе самостійно. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1997 року по 2015 рік, що підтверджується копією рішення суду про розірвання любу. В період шлюбу в сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких відповідач записаний батьком дитини. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1200 грн. Позивачка просить змінити спосіб і розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, оскільки стягуваних аліментів недостатньо для гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України - Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що позивач бажає отримувати аліменти з відповідача в частці від прибутку відповідача, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, тому суд вважає, що існують підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей. Так як спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем. При визначенні розміру аліментів судом враховується: матеріальний стан сторін. Доказів про отримувані прибутки та інші обставин, які враховуються при визнані розміру аліментів, відповідач суду не надав. Враховуючи всі надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і вважає за можливе змінити спосіб і розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 1200 грн., до 1/3 частини всіх видів його заробітку ( доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі з урахування обов`язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини даного віку. Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 768.40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 182, 183, 192 СК України.

Outcome: approved