Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

23.06.2021 року [PERSON] звернулася до Ананьївського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Розпорядженням Ананьївського районного суду Одеської області від 03.08.2021 року у зв`язку з неможливістю утворення складу суду справу передано до Балтського районного суду Одеської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 року справа надійшла в провадження судді Ільніцької О.М. Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 02.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду учасників справи. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 жовтня 2010 року між нею та відповідачем у Виконкомі Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя між нею та відповідачем не склалось через погіршення взаємовідносин, різних поглядів на сімейне життя, тому фактично їх сім'я не існує, можливість її відновлення втрачена. На даний час відповідач не надає кошти на утримання дитини. Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати їх шлюб та стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення сином повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що через тимчасовий розлад в сімейних стосунках позивачка на початку липня 2021 року разом з малолітньою дитиною покинула його та переїхала до іншої області. З того часу подружні стосунки не відновлювалися та допомоги на утримання дитини він не надавав, так як очікує, що позивачка змінить своє рішення та повернеться до нього, після чого він і надаватиме кошти на утримання дитини. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , вбачається, що 09 жовтня 2010 року в Виконкомі Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2011 року. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Ананьївської міської ради, № 519 від 22.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , і перебуває на її утриманні. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що за період після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання дитини, яка проживає з позивачем та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не підтримують сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім`ї неможливе, та за умовами\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття, що не виконується відповідачем, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею і документально підтверджених судових витрат в розмірі 908,00 грн. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 908,00 грн. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, в сумі 2000,00 грн., згідно наданих до позовної заяви підтверджуючих документів, які відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в сумі 2000,00 грн., розмір яких підтверджено наданими доказами. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved