Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

22 лютого 2018 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області в якій позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом [PERSON] право власності на 2/3 частини будинковолодіння. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті [PERSON], яка померла 25.03.2013 року відкрилась спадщина на 2/3 частини будинковолодіння, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився однак від його представника надійшла заява в якій він просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю і просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності, з позовними вимогами згідна та просить їх задовільнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Заліщицької РДА в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, заперечень не має, позов підтримує. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. 01.11.1993 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №470583 від 03.11.1993 року, яке видане Дунівською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті 25.03.2013 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БВ №203325 від 25.03.2013 року). Після смерті матері позивача [PERSON], відкрилась спадщина на 2/3 частини будинковолодіння №10 по вул.Гудилівська в с.Щитівці, Заліщицького району Тернопільської області, оскільки 1/3 частина належала їй, 1/3 належала її чоловіку, батькові позивача [PERSON], а 1/3 сестрі позивачу [PERSON]. Спадщину мати позивача після смерті свого чоловіка прийняла (довідка видана виконавчим комітетом Дунівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області №993 від 23.11.2017 року), але не встигла у встановленому законом порядку ормити. За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 01.08.2007 року секретарем Дунівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яким на випадок своєї смерті розпорядилася всім своїм майном яке їй належало або могло б належати на день смерті, заповівши таке [PERSON]. Згідно постанови приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області від 15.01.2018 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті 25.03.2013 року [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавиці. Відповідно до довідки Дунівської сільської ради від 23.11.2017 року №994, виписки із по господарської книги №2 с.Щитівці за 1986-1990 роки Дунівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, в колгоспному дворі в с.Щитівці по вул.Гудилівська, 10 Заліщицького району Тернопільської області станом на 01.07.1990 року членами двору були: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина та [PERSON] - дочка. Згідно довідки Заліщицької центральної комунальної поліклініки від 29.06.2017 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1987 року з приводу психідного захворювання. Відповідно до технічного паспорта на будинковолодіння по вул. Гудилівська, №10 с.Щитівці, Заліщицького району, Тернопільської області складається із: житлового будинку А, сараю Б, воріт з хвірткою 1, огорожі 2, колодязя 3. вартістю - 133783. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із 2/3 частини будинковолодіння, яке розташоване по вул.Гудилівська, №10 с.Щитівці, Заліщицького райну Тернопільської області та складається із: 2/3 житлового будинку А, 2/3 сараю Б, 2/3 воріт з хвірткою 1, 2/3 огорожі 2, 2/3 колодязя 3, вартістю 89188 грн. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України РСР 1963 року. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.ст.120,123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24.06.1993 року №4 Про практику розгляду судами України справ про спадкування, та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 2/3 частини будинковолодіння, право на спадкування яких за заповітом від 01.08.2007 року належить позивачу у справі. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved