Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

24.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області, як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що їй відповідно до свідоцтва про право власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Крім неї у належному їй будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та їх діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі від дня реєстрації - 27 березня 2014 року в зазначеному будинку не проживають, будинком не користуються. В добровільному порядку відповідачі знятись з реєстрації не бажають. Небажання відповідачів знятися з реєстраційного обліку порушує право позивачки на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Позивачка просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй житловим будинком. В суді позивачка позов підтримала та пояснила, що відповідачі є її знайомими. В будинку вона їх зареєструвала 27 березня 2014 року, за їх проханням, але вони ніколи в її будинку не проживали, будинком не користувалися. Їй відомо, що декілька років назад відповідачі покинули територію України і на теперішній час мешкають в Німеччині. Вони не заперечують, щоб їх зняли з реєстрації, але самостійно приїхати і знятись з реєстраціїї не можуть. Просила позов задовольнити, судові витрати покласти на неї, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, заяв та клопотань від них не надходило. Представник третьої особи - Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, як орган опіки та піклування, [PERSON] в суді вважала, що позов можливо задовольнити частково, в частині визнання повнолітніх відповідачів втратившими право користування належним позивачеві будинком. Відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача, третю особу, свідків, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтвом про право власності (а.с.16-17). Судом встановлено, що в житловому будинку [ADDRESS] з 27.03.2014 року зареєстровані [PERSON] , 1971 р.н., [PERSON] , 1985 р.н., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., але фактично за вказаною адресою ніколи не проживали. [PERSON] , [INFO]., зареєстрована з 11.11.2014 року у вказаному будинку, а [PERSON] , [INFO]., зареєстрована з 04.03.2017 року у вказаному будинку, але фактично за даною адресою ніколи не проживала, що підтверджується довідкою Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області ( а.с.15). Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що вони є сусідами [PERSON] , яка сама проживає в будинку [ADDRESS] . Відповідачі ніколи у даному будинку не проживали і вони їх ніколи не бачили . Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не є власниками домоволодіння [ADDRESS] , ніколи в ньому не проживали та не несли витрат з утримання будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Враховуючи, що відповідачі без поважних причин не проживають за місцем реєстрації більше одного року, не є власниками будинку [ADDRESS] , то вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим будинком. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved