Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.01.1994 року у Центральному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис № 97. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 21.01.1994 року у Центральному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів м.Києва вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу позивачка і відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Водночас, зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З 2006 року вона з відповідачем припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 21.01.1994 року у Центральному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис № 97. Позивачка у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, однак через канцелярію суду подала заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суду повідомлено не було. Враховуючи, що позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбу з 21.01.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивачка та відповідач від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з 2006 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дітей та поділ майна подружжя між сторонами відсутній. На підставі викладеного та враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved