Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

22.12.2014 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «КБ «Надра», в якому просить визнати виконавчий напис №1371, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинений зазначений виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка була передана в іпотеку за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В.І. 11.08.2006 за № 2015, в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 11.08.2006 № 62/П/99/2006-840. Позивачка посилається на те, що виконавчий напис нотаріуса №1371 вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та вимог розділу ІІ глави 16 наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Зокрема, зазначає, що згідно оскаржуваного виконавчого напису строк за який провадиться стягнення вказано з 11.08.2006 по 25.01.2013, що перевищує встановлений законодавством трирічний строк. Крім того, на час його вчинення в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала справа за її позовом до ПАТ «КБ «Надра» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними. Зазначені обставини на її думку свідчать про порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки спростовують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. Також посилається на те, що іпотекодержателем не надіслано іпотекодацю письмової вимоги про усунення порушень за тридцять календарних днів, як визначено у п. 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 19.05.2015 в судовому засіданні представник позивачки позов підтримав,, просив його задовольнити. В судове засідання 21.07.2015 позивачка та її представник не з'явилиася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 21.07.2015 представником позивачки подано до суду заяву, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» в судовому засіданні 19.05.2015 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. В судове засідання 21.07.2015 не з'явився. 21.07.2015 подав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявними письмовими матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.08.2006 між ВАТ комерційний банк «Надра», який змінив назву на ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №62/П/99/2006-840, відповідно до якого відповідач надав позивачці грошові кошти в сумі 200000,00 доларів США зі сплатою 9,5% річних строком до 11.08.2036. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між сторонами 11.08.2006 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В.І., зареєстрований в реєстрі за № 2015. Відповідно до указаного договору позивачка передала в іпотеку позивачу квартиру [ADDRESS]. 18.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис № 1371 про звернення стягнення на зазначену вище квартиру, на підставі договору іпотеки, яким забезпечується виконання грошового зобов'язання за кредитним договором від 11.08.2006 № 62/П/99/2006-840. Згідно вищезазначеного виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, пропонується задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором від 11.08.2006 № 62/П/99/2006-840 у загальному розмірі 3 225 504, 30 гривень. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 /в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису/, передбачено вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса від 18.10.2013 № 1371, строк за який провадиться стягнення по кредитному договору - з 11.08.2006 по 25.01.2013. Згідно з умовами кредитного договору (пункти 3.3.1-3.3.3) погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником шляхом внесення щомісячно до 10 числа поточного місяця на користь банку одноразового платежу у розмірі 2 343,29 долари США. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України (ЦК), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами, право відповідача вважається порушеним з моменту недотримання позивачкою строку погашення кожного окремого платежа. Судом встановлено, що позивачка припинила погашення кредиту з 13.08.2010, погашення відсотків - з 30.08.2011, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що по частині вимог за період з 11.08.2006 по 25.01.2013 пред'явлених ПАТ «КБ «Надра» до позивачки, з дня виникнення у відповідача права вимоги минуло більше трьох років. Зазначена обставина спростовує доводи відповідача про те, що за рахунок коштів виручених від реалізації іпотечного майна, стягнення на яке звернуте відповідно до виконавчого напису від 18.10.2013 №1371, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., буде погашена заборгованість за кредитним договором, розмір якої є безспірним. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на час вчинення спірного виконавчого напису, між позивачкою та відповідачем існував спір про визнання недійсними кредитного договору від 11.08.2006 № 62/П/99/2006-840 та договору іпотеки від 11.08.2006, який перебував на розгляді у Печерському районному суді м. Києва. Оспорювання договорів, які є підставою виникнення у відповідача права вимоги до позивача, а також права звернути стягнення на іпотечне майно, на думку суду, є самостійною обставиною, яка спростовує безспірність заборгованості позивачки перед відповідачем. Також відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно з підпунктом 2.3 глави 16 розліду ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В ході судового розгляду справи, представник позивача заперечував факт отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень. В той же час, відповідачем дану обставину не було спростовано. З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що виконавчий напис від 18.10.2013 №1371, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. з порушенням вимог визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпункту 2.3 глави 16 розліду ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, а також вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вжає за необхідне стягнути з відпловідача на користь позивачки витрати, понесені нею на оплату судового збору в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved