Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

22.06.2021 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, зазначаючи, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом. До складу спадщини увійшли: земельна ділянка площею 4,00 га, та земельна ділянка площею 2,100 га. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, але отримав відмову в оформленні частини спадкового майна у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та на ст. ст. 15, 16, 392, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 19, 28, 30, 175, 177, 184 ЦПК України просить суд визнати за ним [PERSON] , право власності у порядку спадкування за заповітом, після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , на: - земельну ділянку площею 4,00 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Городище-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області, право приватної власності на землю стверджено державним актом серії КВ № 050619, виданим 24.05.2004 року на ім`я [PERSON] ; -земельну ділянку площею 2,100 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 32200489700:05:014:0034. Ухвалою суду від 23.06.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 23.07.2021 року. 23.07.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 09.08.2021 року за клопотанням представника позивача. 09.08.2021 року у підготовче судове засідання представник позивача подав клопотання та просив суд замінити неналежного відповідача в даному провадженні. Суд замінив неналежного відповідача: Володарську селищну раду ЄДРПОУ 04359732, на належного - [PERSON] та призначив підготовче судове засідання на 20.09.2021 року на 15:30 годину. 20.09.2021 року судом закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.11.2021 року на 10:00 годину. 16.11.2021 року та в подальшому 30.11.2021 року за клопотанням представника відповідача, та представника позивача судовий розгляд справи було відкладено. 20.12.2021 року в судове засідання позивач та її представник не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача просить суд розгляд справи провести за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити, про що надав суду письмові пояснення ( а.с. 120-121). Відповідач та її представник на розгляд справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою представник відповідача просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності. До суду надійшли письмові пояснення представника позивача, якою він просить суд у задоволенні позову відмовити у зв`язку з недоведеністю ( а.с. 103-107, 109-114). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача, представника позивача, представника відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали спадкової справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.12). За свого життя 19.12.2013 року [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі, все те, що буде належати і на що він матиме право на день його смерті заповідав позивачу - [PERSON] , [INFO] ( а.с.14, 21, 54). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. До складу спадкового майна окрім іншого майна, увійшли: земельна ділянка площею 4,00 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Городище-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КВ № 050619, виданим 24.05.2004 року на ім`я [PERSON] ; земельна ділянка площею 2,100 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 32200489700:05:014:0034.22.06.2021 року. Належність земельної ділянки площею 4,00 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Городище-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області право власності на яку посвідчено державним актом на землю серії КВ № 050619, виданим 24.05.2004 року на ім`я [PERSON] саме спадкодавцю стверджена, довідкою виданою старостою села Городище- Пустоварівське №51/04 від 11.05.2021 року, яка вказує, що [PERSON] до дня своєї смерті проживала разом з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зазначений факт вказує, що [PERSON] в силу статті 1268 ЦК України прийняв зазначене спадкове майно, оскільки постійно проживав разом з дружиною до дня її смерті. Від спадщини він не відмовлявся. Інформаційна довідка № 65467109 від 07.07.2021 року засвідчує, що після смерті [PERSON] до нотаріуса ніхто з спадкоємців не звертався ( а.с.45), тобто на зазначену вище земельну ділянку ніхто окрім [PERSON] не претендував, а відтак він фактично прийняв спадкове майно після смерті своєї дружини з якою проживав до дня смерті. Земельна ділянка площею 2,100 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 32200489700:05:014:0034.22.06.2021 року була виділена [PERSON] за рішенням двадцять четвертої сесії сьомого скликання Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 10.12.2019 року ( а.с.25). Позивач має право на спадкування після [PERSON] , оскільки він визначений у заповіті спадкодавця. Вчасно звернувся до нотаріуса, про що свідчить його заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи ( зворотній бік а.с.52 ) та частково прийняв спадкове майно, зокрема земельну ділянку площею 4,0001 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта серії КВ № 050620 ( а.с. 71). Решту спадкового майна позивачу не вдалося належним чином оформити у нотаріуса, оскільки наразі у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно ( а.с. 34). Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, зокрема: земельної ділянки площею 4,00 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 2,100 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказують, що відомості про зареєстроване право власності відсутні ( а.с. 118,119). Стаття 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Види спадкування визначаються статтею 1217 ЦК України, так спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідач у справі є дочкою спадкодавця ( спадкоємцем першої черги) та вона претендує на спадкове майно, про що зазначає представник відповідача у своїх письмових поясненнях приєднаних до матеріалів справи. З наведеною позицією представника відповідача суд не може погодитись оскільки встановлено, що вона наразі не має права на спадкування, тому що спадкодавець [PERSON] не визначив її у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцем за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини вона - [PERSON] може отримати право на спадкування за законом. А відтак посилання представника відповідача на те, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги має право на спадкове майно є неспроможним в силу положень ст. 1223 ЦК України. Що стосується спадкування земельної ділянки, яка залишилась після смерті матері - [PERSON] , то її було успадковано [PERSON] відповідно до змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідач до нотаріуса не зверталася та на зазначену спадкову ділянку не претендувала. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину шляхом звернення в установлений строк до нотаріуса. Інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, є перешкодою для оформлення спадкових прав нотаріусом. За вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача базуються на законі та наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved