Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

23.03.2021 року\~ [PERSON] \~звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем,\~\~зареєстрований 19.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 144, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні суперечки, тому в січні 2018 року вона з дітьми пішла жити на орендовану квартиру, де проживає до цього часу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , тому вона змушена звернутися до суду. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач\~ [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодний. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2007 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 144, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.10.2007 року (а.с.10). Під час шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 7 (а.с.12) та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 521 (а.с.11). Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають, між сторонами досягнуто угоди про місце проживання дітей. Згідно\~статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.\~

Outcome: approved