Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

22.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частин всіх видів доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 09.06.2007 року, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року шлюб між сторонами розірваний. В шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як зазначено в позові, діти проживають разом з позивачем та повністю знаходяться на його утриманні та вихованні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає, мешкає окремо, обовязки матері не виконує, була притягнута до адміністративної відповідальності, щодо невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обовязків щодо виховання дітей. Відповідач є фізично здоровою та працездатною. Своїм батькам відповідач аліменти не сплачує, стягнень по виконавчим документам з неї не проводиться. 14.12.2017 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу на підставі ч.6 ст. 100 ЦПК України, у зв'язку з викладеним, позивач змушенийзвернутись до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не зявилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народились діти [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №587 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №102484, виданого 23.10.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №187 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №306336, виданого 14.05.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 7-8). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року розірвано шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] 09.06.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції під актовим записом №216, що вбачається з копії рішення (а.с.9). Згідно з довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниця № 43 від 22.12.2017 року [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], станом на 22.12.2017 року зареєстровані за адресою: [INFO], б. 3, кв. 108 (а.с. 11). Разом з тим, відповідач разом з чоловіком та дітьми фактично не проживає, матеріальної допомоги не надає, що підтверджується висновком інспектора з ювенальної превенції СП ПП Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області [PERSON], складеним в 2017 році, яким [PERSON] рекомендовано для стягнення аліментів на двох малолітній дітей звернутися до суду (а.с.10). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу на підставі ч.6 ст. 100 ЦПК України (а.с.12). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно доч.ч. 1-3 ст. 183 СКУкраїни частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також відсутність відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] стосовно її стану здоровя та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У звязку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнений. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved