Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

22.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути на його користь 21587 грн. 09 коп. заборгованості по виплаті заробітної плати та 117011 грн. 58 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свою заяву обґрунтовує тим, що до 06.03.2019 року він працював у відповідача. При звільненні розрахунок з ним не проведено. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суд не подвідовим, відзив не надав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 06 березня 2019 року позивача звільнено з роботи у ПрАТ «ЧЕЗАРА» за скороченням штату. У день звільнення відповідач з позивачем остаточний розрахунок не провів, заробітну плату у повному обсязі не виплати, у зв`язку з чим станом на 22.06.2020 року заборгованість по виплаті заробітної плати перед позивачем становить 41011,10 грн. Судовим наказом №750/11911/18 від 11.12.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто 19424 грн. 01 коп. на час звернення до суду вказані кошти не сплачені. Отже, станом на 22.07.2020 року заборгованість по заробітній платі, що підлягає примусовому стягненню, становить 41011,10 - 19424,01 = 21587,09 грн. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.03.2019 року по 22.06.2020 року становить (322 дні х 363,39 грн. (середньоденна заробітна плата) 117011 грн. 58 коп. Розрахунок відповідачем не оспорювався. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню.

Outcome: approved