overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], щомісяця, починаючи з 07 лютого 2013 року до повноліття дитини, а у випадку продовження дитиною навчання - до досягнення 23 років, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 07 лютого 2013 року до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює, знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає, стягнень за виконавчими листами не має, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи повнолітніх дітей не має. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно із ст.84 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.181 СК України - кошти на утримання дітей /аліменти/ присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її батька /матері/. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, аліментів на інших дітей не сплачує, непрацездатних батьків, дружини, дочки, сина не має, тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини доходу відповідача, з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини, з якою проживає дитина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною трьох років. В задоволенні вимог щодо стягнення аліментів до досягнення 23 років, у випадку продовження навчання дитиною, слід відмовити, як заявлені безпідставно. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 ч.2, 191 ч.1, 199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнії дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час вона звернулася до суду з позовом про його розірвання. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Вказує, що відповідач живе своїм життям, не бере участі у вихованні дітей, матеріальноїх не забезпечує, вони повністю перебувають на її утриманні. Вона сама не може забезпечити дітям належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання доньки та сина. Оскільки відповідач офіційно працює, однак має певний мінливий дохід, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень на дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду повторно не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач працює, має постійний дохід, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей, та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у частці, а саме по 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, просила продовжити строк для прийняття спадщини, що був пропущений нею через погіршення стану здоров'я після смерті чоловіка, та виїздом за межі України на лікування. В обґрунтування вимог позивачка посилалась на постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену 08 липня 2011 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Каленик Ю.М. з підстав пропуску шестимісячного строку для звернення з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а також неможливості встановити місце відкриття спадщини. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно наданих до суду заяв, просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідачі позов визнали. Причини неявки у судове засідання представника третьої особи невідомі. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 лютого 1997 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 13). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач зареєстрована у вищезазначеній квартирі і по теперішній час її утримує. В силу ч. 2 ст. 1221 ЦК України якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини. Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 цього кодексу (6 місяців), з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску строку є поважними, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте, через розбіжності у написанні імені та по батькові у свідоцтві про її народження, де помилково вказано ([PERSON] замість [PERSON]), не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти встановлення даного факту. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] в с. Довжок Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 26 травня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 12, 13). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 11). Заперечень суду не направив. У зв'язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, за згодою позивачки було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 травня 2012 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6). На даний час однією сім'єю не проживають, їх сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Вказала, що з 30 квітня 1981 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з [PERSON] не склалося з причини жорсткого поводження, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, погрожує їй життю. На теперішній час між ним не залишилось почуття любові та поваги, вона вважає, що сім'я існує формально. Спільне життя зупинили 20 листопада 2013 року. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу - неможливі. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачкою надано до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу - визнає в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 30 квітня 1981 року Ново донецькою селищною радою м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 21. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім»ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які припинили шлюбні відносини і мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору не мають, спору з приводу виховання на місця мешкання дитини - не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 15 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 458. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з листопада 2012 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство в зв'язку з несумісністю характерів, сварками, непорозуміннями, яки виникали між ними, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 15 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 458, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з листопада 2012 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 28 квітня 2012 року з відповідачем зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 9. Від спільного проживання разом у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, в даний час сторони проживають окремо. Позивачка зазначає, що примирення і збереження сім'ї бути не може. В судову засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Крім того, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти однин одного через різні погляди на життя, поновлювати сімейні відносини сторони не мають наміру, сторони проживають окремо. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] при зверненні до суду понесла судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 квітня 1999 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами, з січня 2011 року, з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 1999 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть з січня 2011 року, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно до повноліття дітей, починаючи з дня подачі позову до суду. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час шлюбу у них із відповідачем [PERSON] народилося двоє дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні, на утримання яких, відповідач матеріальної допомоги до дня подачі позову до суду не надавав. Вказує на те, що відповідач працездатний, займається будівельними роботами і має стабільні доходи, може і повинен надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив, що не має постійного заробітку, просить зменшити розмір аліментів до мінімального, який передбачено законодавством. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини і вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Із довідки Хотинської міської ради № 286 від 22.01.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають зі своєю матір'ю, за адресою [ADDRESS] (а.с.2). Відповідач [PERSON] до звернення з даною позовною заявою до суду матеріальної допомоги дітям добровільно не надавав. Жодних доказів про неспроможність сплачувати аліменти суду не надано. Як встановлено судом відповідач є працездатним, займається будівельними роботами, але постійного заробітку не має, може і повинен надавати матеріальну допомогу своїм дітям, однак добровільно її не надає. Суд враховує, встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини і вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved