Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

22 травня 2020 року Шепетівська місцева прокуратура (далі прокурор) в інтересах держави в особі Полонської міської ради Хмельницької області звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: 1) визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі Держгеокадастр) від 24 січня 2020 року № 22-1433-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823683500:05:005:0030) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, що розташована за межами населених пунктів Кустовецької сільської ради Полонського району Хмельницької області; 2) стягнути з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір в загальній сумі 2102 грн. В обґрунтування вимог позивач вказував, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 жовтня 2019 року № 22-8018-СГ [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення із земельної ділянки (кадастровий номер 6823683500:05:005:0026). Разом з тим, 05 січня 2018 року вказаним управлінням Держгеокадастру згідно наказу № 22-203-СГ Кустовецькій сільській раді надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 18 га (кадастровий квартал 6823683500:05:005), в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка, з метою її передачі в комунальну власність для створення громадського пасовища. Кустовецькою сільською радою 20 червня 2018 року з ТОВ «Поділляземінвест» укладено договір з виконання комплексу робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки під пасовище відповідно до її фактичного використання, але на стадії розробки проекту виникли накладки в результаті проведеного поділу земельної ділянки на вісім ділянок, в тому числі з кадастровим номером 6823683500:05:005:0030, що унеможливлює завершення робіт щодо відведення ділянки під пасовище. Полонська міська рада, як правонаступник Кустовецької сільської ради, у зверненні від 22 січня 2020 року № 180, яке що залишилося без відповідного реагування, повідомляло Головне управління Держгеокадастру про недопущення передачі у приватну власність вказаної ділянки за рахунок земельної ділянки, яка використовується мешканцями як громадське пасовище. Вважає, що Полонська міська рада, отримавши та розпочавши процедуру реалізації відповідного рішення (оспорюваного наказу Держгеокадастру), мала всі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням, а саме, - щодо оформлення правовідносин власності земельної ділянки, так як нею було дотримано всю процедуру, яка передує передачі її у комунальну власність, і ця процедура не завершилась внаслідок протиправних дій Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Дані обставини, на думку прокурора, порушують права (інтереси) позивача, який раніше звернувся за дозволом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а передача спірної земельної ділянки у власність [PERSON] суперечить вимогам законодавства, що й спонукало до звернення із вказаним позовом до суду. Згідно ухвали судді від 02 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28 липня 2020 року, за клопотанням прокурора, судом постановлено ухвалу про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 31 липня 2020 року представником відповідача Держгеокадастру Плюх В.О. подано відзив на позовну заяву, у якому вона проти вимог Шепетівської місцевої прокуратури заперечила з мотивів, що при зверненні [PERSON] до Держгеокадастру із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, ним було надано усі, передбачені ст.118 ЗК України, документи. Так як земельна ділянка, котру бажав отримати у власність [PERSON] , у власності чи користуванні третіх осіб не перебувала та належала до земель державної власності, будь-які інші підстави, передбачені ч.7 ст.118 ЗК України, для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, були відсутні. Разом з тим, під час розробки зазначеного проекту та проведення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6823683500:05:005:0030 жодного перетину із іншими земельними ділянками, а також наявності прав на новосформовані земельні ділянки у третіх осіб, виявлено не було. Оскільки [PERSON] подав на затвердження до Держгеокадастру погоджений у встановленому ст.186-1 ЗК України проект землеустрою, в якому також містився висновок експерта державної експертизи, тому держава, як власник земельної ділянки, в особі уповноваженого органу Держгеокадастру, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, розпорядилася земельною ділянкою з кадастровим номером 6823683500:05:005:0030. Відтак вважає, що оспорюваний наказ жодними чином не порушував і не порушує прав позивача, та таке рішення (наказ Держгеокадастру) вичерпало свою дію шляхом виконання, а відновлення можливого порушеного права держави є визнання недійсним права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Також представник відповідача зауважила, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою не означає позитивного рішення про надання її у власність. Так як земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав з моменту державної реєстрації права власності на неї, а на ділянку з кадастровим номером 6823683500:05:005:0030 відомості про власника у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, тому відповідач вважає безпідставними твердження про наявність у позивача або [PERSON] цивільних права на спірну земельну ділянку, внаслідок чого дана справа підсудна адміністративному суду. 05 серпня 2020 року від Полонської міської ради, а 07 серпня 2020 року від прокуратури надійшли відповіді на зазначений відзив, у яких позивачі виклали свої заперечення проти доводів Держгеокадастру, а саме вказали, що орган Держгеокадастру діяв недобросовісно, не на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а також всупереч меті, з якою такі повноваження надані, внаслідок чого спірна земельна ділянка передана у власність [PERSON] із порушенням вимог законодавства, а факт наявності висновку державної експертизи землевпорядної документації безумовно не підтверджує дотримання усіх вимог законодавства. Такі дії відповідача, на їхню думку, призвели до позбавлення Полонської міської ради, як правонаступник Кустовецької сільської ради, можливості завершити правомірно розпочату нею процедуру отримання у комунальну власність відповідної ділянки для потреб громадського пасовища. Також позивачі зазначили про безпідставність твердження Держгеокадастру щодо розгляду спору в порядку адміністративного судочинства з огляду на те, що відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими. При розгляді справи прокурор Мацюк О.Ю. та представник Полонської міської ради Продажець І.О. позов Шепетівської місцевої прокуратури підтримали із підстав, зазначених у позові, який вони просили задовольнити у повному обсязі. Представник Держгеокадастру на судовий розгляд справи не з`явився та 02 листопада 2020 року від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без їхньої участі, взявши до уваги письмовий відзив на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, свої інтереси доручив представляти адвокату Завістовському Б.В., котрий при розгляді справи заперечив проти позову прокурора з мотивів, що його довірителем не допущено будь-яких порушень вимог земельного законодавства при зверненні до органу Держгеокадастру із відповідною заявою по надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження. Вважає, що оскільки [PERSON] не знав і не міг знати про наявність наказу щодо надання дозволу Кустовецькій сільській раді на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки для потреб пасовища, у склад якої також входить і земельна ділянка, на яку затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для нього у власність, тому він правомірно набув у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6823683500:05:005:0030. Допитані судом свідки пояснили наступне. Свідок [PERSON] вказав, що він, працюючи у ТОВ «Поділляземінвест», з яким Кустовецька сільська рада у червні 2018 року уклала договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для цілей громадського пасовища, що розташована поблизу с. Голубча, займався виготовленням вказаного проекту. Оскільки до складу земельної ділянки орієнтовною площею 18 га входить вісім земельних ділянок, обстеження кожної з яких слід проводити окремо, що потребує значних затрат часу та залежить від погодних умов і інших факторів, зокрема наявність транспорту, а тому у встановлені строки умови договору проектною організацією виконані не були. Разом з тим, завершуючи виконання робіт по виготовленню проекту землеустрою, в січні 2020 року стало відомо, що земельна ділянка орієнтовною площею 18 га накладається із земельною ділянкою з кадастровим номером 6823683500:05:005:0030, розташованою у цьому кадастровому кварталі, що унеможливлює реєстрацію у Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера ділянці для потреб пасовища. Свідок [PERSON] пояснювала, що вона, займаючи посаду Кустовецького сільського голови у 2018 році займалася оформленням документації щодо отримання у комунальну власність земельної ділянки, що розташована поблизу с. Голубча Полонського району, для потреб громадського пасовища. Отримавши від Держгеокадастру дозвіл на виготовлення проекту землеустрою відведення земельної ділянки орієнтовною площею 18 га (кадастровий квартал 6823683500:05:005), в межах якої також знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 6823683500:05:005:0030, котра виділена у власність [PERSON] , 20 червня 2018 сільська рада уклала договір з ТОВ «Поділляземінвест» для виготовлення проекту землеустрою та 23 червня 2018 року оплатила вартість цих робіт. Однак у січні 2020 року з даних Публічної кадастрової карти України вона дізналася, що земельній ділянці, яка використовується жителями громади як пасовище, присвоєно кадастровий номер, про що вона відразу повідомила міського голову та 23 січня 2020 року разом із начальником земельного відділу Полонської міської ради [PERSON] вона поїхала у Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, де мали розмову з виконувачем обов`язки керівника управління, якому вони роз`яснили ситуацію, що склалася і просили не передавати у власність іншим особам земельну ділянку, котра є єдиною в цьому селі для даного призначення. Посадовою особою Держгеокадастру для них було рекомендовано надати рішення сесії Полонської міської ради про звернення до Головного управління Держгеокадастру щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної до комунальної власності. Таке рішення було прийнято 24 січня 2020 року та цього ж дня копію рішення вона привезла у Держгеокадастр, де й дізналася, що у цей же день (24 січня) Головне управління своїм наказом затвердило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га у власність [PERSON] . Заслухавши пояснення прокурора, представника Полонської міської ради, представника відповідача Стельмаха О.В., свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши позов та додані до нього докази, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-203-СГ від 05 січня 2018 року (а.с.19) надано дозвіл Кустовецькій сільській раді Полонського району (на сьогодні Кустовецький старостинський округ Полонської міської ОТГ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 18 га (кадастровий квартал 6823683500:05:005) з метою її передачі в комунальну власність для створення громадського пасовища. Кустовецькою сільською радою 20 червня 2018 року із ТОВ «Поділляземінвест» укладено договір на виконання робіт № 36-1.843 по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки під громадське пасовище відповідно до її фактичного використання на час укладення даного договору і на теперішній час. 21 червня 2018 року Кустовецькою сільською радою на підставі протоколу погодження договірної ціни від 20 червня 2018 року та акту виконаних робіт № 36-1.843 від 29 червня 2018 року (а.с.18) повністю сплачено розмір договірної ціни, який складає 4800 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 16 від 21 червня 2018 року (а.с.16 зворот). Разом з тим, 23 липня 2019 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0000 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Кустовецької сільської ради Полонського району Хмельницької області, відповідно до вимог ст.ст.118, 121 ЗК України. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 жовтня 2019 року № 22-8018-СГ (а.с.21 зворот) [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, із земельної ділянки (кадастровий номер 6823683500:05:005:0026), яка розташована за межами населених пунктів Кустовецької сільської ради Полонського району Хмельницької області. В подальшому, наказом Держгеокадастру від 24 січня 2020 року № 22-1433-СГ (а.с.22 зворот) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823683500:05:005:0030) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, яка розташована за межами населених пунктів Кустовецької сільської ради Полонського району Хмельницької області та знаходиться в межах кадастрового кварталу 6823683500:05:005. Як вбачається з повідомлення відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 березня 2020 року вих. № 8-22-0.29-74/112-20 (а.с.24 зворот) та копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.25-29), виготовленого приватним підприємством «Подільська біржа» у листопаді 2019 року, земельні ділянки із зазначеного вище кадастрового кварталу передані у власність вісьмом особам, в тому числі і [PERSON] (кадастровий номер 6823683500:05:005:0030). Про даний факт Полонська міська рада повідомила для Держгеокадастру ще 22 січня 2020 року вих. № 180 (а.с.15 зворот), при цьому просила передати у комунальну власність громади земельні ділянки згідно переліку зазначеного в наказі Держгеокадастру № 22-2-3-СГ від 05 січня 2018 року, для створення громадських пасовищ. 24 січня 2020 року рішенням 84-ї сесії позачергової сесії І скликання Полонської міської ради № 1 (а.с.14 зворот) доручено виконавчому комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади звернутися до Держгеокадастру з приводу передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної до комунальної власності, серед яких і вісім земельних ділянок з кадастрового кварталу 6823683500:05:005, сформованих внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6823683500:05:005:0026 площею 15,8986 га. Згідно повідомлення ТОВ «Поділляземінвест» вих. № 8 від 26 лютого 2020 року (а.с.16) в зв`язку з поділом земельної ділянки, щодо якої надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для створення громадського пасовища, виникли накладки, що унеможливлює завершення розробки проекту землеустрою. Вирішуючи питання правомірності позовних вимог, суд вказує про таке. На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 названого Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч.ч.2, 3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Держава є самостійним суб`єктом права власності на землю, яка реалізує це право через органи державної влади на землі державної власності. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до п.«б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара. В той же час, за положеннями ч.1 ст.117 названого Кодексу, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регулюється статтею 123 ЗК України. Цей порядок полягає в тому, що зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл (або мотивовану відмову у його наданні).\~За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який погоджується в порядку, встановленому\~статтею 186-1 ЗК України. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. За положеннями ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, яким затверджує проект землеустрою щодо відведення ділянки. З огляду на аналіз вказаних норм законодавства, суд приходить до висновку, що звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з клопотаннями про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок: Кустовецька сільська рада для потреб громадського пасовища, а [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, заявниками було додано весь перелік необхідних документів та графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки та її площа. Відтак вказані особи правомірно отримали відповідні дозволи та кожен із них звернувся до проектних організацій для виготовлення проектів землеустрою. Однак, в даному випадку суд вважає за необхідне надати правову оцінку діям органу виконавчої влади Держгеокадастру, який прийняв рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, та зазначає наступне. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України). При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Отже, з однієї сторони Кустовецька сільська рада, звертаючись 01 липня 2017 року із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для пасовища, а з іншої сторони Держгеокадастр, як орган виконавчої влади, який 05 січня 2018 року надав такий дозвіл щодо земельної ділянки орієнтовною площею 18 га в кадастровому кварталі 6823683500:05:005, повинні були діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Сільська рада в особі сільського голови Братасюк А.В., дотримуючись вказаних засад, 20 червня 2018 року уклала із ТОВ «Поділляземінвест» договір на виконання комплексу робіт з виготовлення проекту землеустрою та 21 червня 2018 року сплатила повну вартість погодженої договірної ціни. Однак в подальшому, з незалежних від замовника обставин, проектна організація, в порушення вимог пункту 2.1 розділу 2 названого договору, не виконала повний комплекс робіт у встановлений договором строк 180 днів з дня укладання договору за умови повної оплати робіт, пояснюючи тим, що кадастровий квартал, в межах якого розташована земельна ділянка, яка використовується як пасовище, складається з восьми ділянок, кожна з яких потребувала окремого обстеження, значних затрат часу, сприятливих погодних умов та забезпечення транспортом для прибуття на місце розташування об`єкту. В той же час Держгеокадастр, за правомірним зверненням [PERSON] від 23 липня 2019 року, 18 жовтня 2019 року надав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, із земельної ділянки (кадастровий номер 6823683500:05:005:0026), яка розташована за межами населених пунктів Кустовецької сільської ради Полонського району Хмельницької області та відповідно у тому ж кадастровому кварталі, що й ділянка орієнтовною площею 18 га, щодо якої вже надано дозвіл Кустовецькій сільській раді. Як вбачається з викопіювання з кадастрової карти (а.с.56) згадана земельна ділянка, яка розташована за межами населених пунктів Кустовецької сільської ради у кадастровому кварталі 6823683500:05:005, знаходиться поблизу села Голубча Полонського району та складається з восьми земельних ділянок загальною орієнтовною площею 18 га, які були сформовані в результаті проведеної інвентаризації та поділу. Про даний факт у січні 2020 року дізналася староста Кустовецького старостинського округу Братасюк А.В. та разом із представником Полонської міської ради, яка є правонаступником сільської ради, 22 січня 2020 року особисто звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із повідомленням (а.с.15 зворот) щодо недопущення передачі у приватну власність спірної земельної ділянки за рахунок ділянки, яка використовується мешканцями села як пасовище. Також, за рекомендацією посадової особи Держгеокадастру, на прийомі у якої були [PERSON] з представником міської ради, 24 січня 2020 року на сесії міської ради прийнято рішення звернутися до Держгеокадастру з приводу передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної до комунальної власності, серед яких і вісім земельних ділянок з кадастрового кварталу 6823683500:05:005, сформованих внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6823683500:05:005:0026 площею 15,8986 га. Однак, у цей же день 24 січня 2020 року Держгеокадастр видав наказ № 22-1433-СГ, яким затвердив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 6823683500:05:005:0030) для ведення особистого селянського господарства у власність [PERSON] . Прояв недобросовісності полягає в тому, що відповідач Держгеокадастр достеменно знав, що жителі села Голубча Полонського району, яке знаходиться в межах на сьогодні вже Кустовецького старостинського округу Полонської міської ради ОТГ, здійснюють випас худоби на єдиній для даного виду використання земельній ділянці, розташованій поблизу с. Голубча зі сторони с. Кустівці, не врахувало інтереси громади. Відтак суд приходить до висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області завідомо знаючи, що прийняттям рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] та іншим сімом особам, котрим виділено у власність земельні ділянки з кадастрового кварталу 6823683500:05:005 шляхом їх поділу та формування в окремі ділянки, створить для правонаступника Кустовецької сільської ради перешкоди у завершенні розпочатої процедури виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 18 га у комунальну власність для потреб громадського пасовища, діяло неправомірно. Правова позиція щодо оцінки поведінки органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, як добросовісної чи недобросовісної, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року по справі № 688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20). За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено правомірність позовних вимог, а відтак оскаржуваний наказ як такий, що виданий з порушенням засад цивільного права, підлягає визнанню його недійсним. Щодо підсудності справи про оскарження наказу Держгеокадастру, яка, на думку відповідача, належить до адміністративної юрисдикції, суд зазначає. Подати позов до суду про захист свого законного інтересу може будь яка особа, яка\~звернулася до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування,\~залежно від істотних ознак кожної конкретної правової ситуації. За положеннями Конституції України, ЦК України та ЗК України, органи виконавчої влади у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної власності діють як органи, через які держава реалізує повноваження власника земельних ділянок, вступаючи із юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Цивільні відносини, відповідно до частини першої\~статті 1 ЦК України, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Отже рівність учасників є одним із принципів цивільних правовідносин. Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають із правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах приватноправового характеру, які виникають із земельних відносин, за відповідності складу сторін спору\~статті 4 ЦПК України, мають розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими. У даному випадку спір стосується правомірності видачі наказу Держгеокадастру, яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку для особистого селянського господарства, який не містить ознак владно-розпорядчого характеру, а лише надає останньому цивільне право, зокрема приватної власності на земельну ділянку, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову прокуратурою Хмельницької області було сплачено 2102 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 982 від 13 травня 2020 року, а позов прокурора було задоволено у повному обсязі, тому з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області слід стягнути по 1051 грн. (2102 : 2) судового збору з кожного.

Outcome: approved