Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

22 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 16 липня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 192. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що відносини з чоловіком поступово погіршувалися, вона та відповідач не підтримують сімейні стосунки з 11 серпня 2020 року, не ведуть сумісне господарство, мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити вимоги, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідачбув належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 липня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 192, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 липня 2019 року. Подружжя є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2019 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2019 року). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з 11 серпня 2020 року, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved