Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

22.01.2016 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] (надалі відповідачі) про визнання їх такими, що втратили право користуватися житловим будинком №1, що розташований по вулиці Миру в с. Міжгіря Білогірського району Хмельницької області, який є його приватною власністю. Вказав, що він з відповідачкою проживали у незареєстрованому шлюбі у житловому будинку, що належить йому на праві власності. За його згодою у житловому будинку були зареєстровані і діти [PERSON] від попереднього шлюбу: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Сімя з відповідачкою розпалася. Відповідачка вибула з його житлового будинку і протягом останніх трьох років в ньому не проживає, проте в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з житлового будинку не бажає, що змусило його звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що з вересня місяця 2014 року спільно з відповідачкою не проживає. Вже у вересні 2014 року її діти ходили у школу за місцем проживання відповідачки у с. Харитонівка Заліщинського району Тернопільської області. При розмові з нею вона повідомила, що у судове засідання не зявиться і що він може зняти її з реєстраційного обліку таким же чином як і прописав. З грудня місяця 2014 року він примирився з першою дружиною, [PERSON] та з того часу проживає з нею у його житловому будинку у селі Міжгіря. Із-за того, що відповідачка не бажає знятися з реєстраційного обліку з його житлового будинку він не може користуватися усіма правами як власник житла, в т.ч. оформити субсидію та вчиняти інші правочини щодо свого майна. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із доводами позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Житловий будинок №1 по вулиці Миру в с. Міжгіря Білогірського району Хмельницької області належить на праві власності [PERSON], позивачу по справі, на згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №3 від 26.03.2003 року, даними Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1001613 від 15.07.2003 року та підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 53486210 від 18.02.2016 року (а.с.а.с 7-8,). До вересня 2014 року відповідачі проживали у вказаному житловому будинку як члени сімї власника. З вересня місяця 2014 року у ньому не проживають, проте продовжують бути зареєстрованими за вказаною адресою. Крім показів позивача, вказані обставини підтверджені актом від 21.12.2015 року про встановлення факту не проживання гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] за місцем реєстрації в житловому будинку по вул. Миру,1 в с. Міжгіря Білогірського району Хмельницької області (а.с.17), довідкою Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області № 629 від 21.12.2015 року (а.с.16), іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною ч.2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі вибули із житлового будинку позивача на постійне проживання до іншого населеного пункту, не користуються житловим будинком №1 по вулиці Миру в с. Міжгіря Білогірського району Хмельницької області більше року. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідачі не надали доказів того, що між ними та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому приміщенні позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] втратили право користування житловим будинком № 1 по вул. Миру в с. Міжгіря Білогірського району Хмельницької області, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Від відшкодування судових витрат відмовився. На підставі наведеного,

Outcome: approved