Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

22 грудня 2016 року, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача на свою користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ј частини усіх видів його місячного заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, мотивуючи це, знаходженням дитини, з якою вона проживає окремо від відповідача, тільки на її утриманні, і відсутністю з боку відповідача - батька дитини матеріальної допомоги їхньому малолітній доньці, якій потрібне нормальне повноцінне харчування, одяг, ліки та багато інших речей, потрібних дитині, чим вона самостійно не може забезпечити дитину в силу тяжкого матеріального стану. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, особисто під розписку, надіславши до суду свою письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення по справі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за останньою відомою судові та позивачці адресою свого місця проживання, що підтверджується поштовими повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою про особисте вручення судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надав (а.с. 11). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд встановив, що офіційно, шлюб між подружжям був зареєстрований 28.09.2007 р. Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 43), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2007 р., в період якого у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.08.2009 р., в якому батьком дитини записаний відповідач (а.с. 6,8). З матеріалів позову вбачається, що позивачка проживає разом із малолітньою донькою, яка знаходиться на повному утриманні позивачки окремо від відповідача. Також, суд з`ясував, що відповідач не надає своїй малолітній доньці матеріальної допомоги, яку вона потребує для нормального повноцінного життя, а саме грошей на харчування, ліки, одяг та багато інших речей, потрібних дитині для розвитку, а позивачці, одній важко забезпечувати дитину всіма необхідними речами в силу тяжкого матеріального стану. На підставі викладеного, та з урахуванням обставин справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved