Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

23.02.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 175000 гривень в повернення боргу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 1984 року по 2007 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. У квітні 2019 року позивач надав відповідачці у борг 175000 грн, які остання повинна була повернути у квітні 2020 року. У вказаний строк відповідачка кошти не повернула. Тому позивач змушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою судді від 04.03.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. В судове засідання позивач не з`явився, у поданій до суду позовній заяві міститься письмове клопотання позивача з проханням розглянути справу без його участі. ( а.с. 2зв. ). Відповідачка судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву від 05.04.2021 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 16). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В силу ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, виходячи з наступного. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 29 серпня 1996 року, встановлено, що його видано на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] в селі Старосілля Городнянського району Чернігівської області. Зареєстроване місце проживання : [ADDRESS] . Згідно довідки про присвоєння індивідуального податкового номера - реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.3,6). З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 09 лютого 1998 року, встановлено, що його видано на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Хрінівка Щорського району Чернігівської області. Зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Згідно дублікату картки фізичної особи - платника податків реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.4,5). Дослідженням в судовому засіданні розписки від 01.04.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , взяла 01.04.2019 року у борг 175000,00 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч гривень) у [PERSON] , [INFO] . Кошти зобов`язалась повернути вчасно у гривні до 01.04.2020 року. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання коштів. (а.с. 7). У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З дослідженої письмової розписки від 01.04.2019 року вбачається, що позикодавець [PERSON] передав у власність позичальникові [PERSON] грошові кошти в сумі 175000 гривень, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві їх до 01.04.2020 року. Таким чином, форма договору позики сторонами дотримана. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідачка своїх грошових зобов`язань перед позивачем не виконує. Письмових доказів виконання грошового зобов`язання відповідачкою суду не надано. Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що подала суду відповідну заяву. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки суми боргу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено 1750 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved