Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

23 січня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.04.2009. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, проте фактично шлюбні відносини припинено, відповідач живе самостійним життям участі у житті дитини не приймає. Відповідач офіційно працює, має постійний дохід, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу та ухвалити рішення без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, також надав до суду заяву в якій просив розглянути справу та ухвалити рішення за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 128. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30.07.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі проживають разом, проте дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки він за станом здоров`я здоровий, працездатний, офіційно працює в КП «Керуюча компанія Куйбишевського району м. Донецька» та має постійний дохід. Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідача, на підставі ст.184 СК України, суд вважає можливим, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180- 184 СК України та

Outcome: approved