Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

23 травня 2019 року заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Управління майном спільної комунальної власності Львівської обласної ради, Львівської міської ради звернувся з позовом до суду про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого, у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок кримінального правопорушення. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] перебувала на лікуванні у двох комунальних закладах охорони здоров`я, а саме у КНП ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» та КНП «8-а МКЛ м. Львова», у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій визнано [PERSON] Фінансування стаціонарного лікування потерпілої проводилось за рахунок коштів міського та обласного бюджетів. Загальний розмір затрачених коштів на лікування [PERSON] становить 17 809 грн. 85 коп., які прокурор просить стягнути з [PERSON] Прокурор в судовому засіданні подану заяву підтримав, з підстав викладених у ній та просив задовольнити. Представник відповідача - Управління майном спільної комунальної власності Львівської обласної ради - позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - Львівської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов підтримує та просить задоволити /а.с. 50/. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Скерував на адресу суду заяву, в якій зазначив, що його дружина [PERSON] переказала на лікування [PERSON] грошові кошти у сумі близько 20000,00 грн. Чеки на суму 17000,00 грн., що підтверджують понесені ним витрати на лікування потерпілої, він надіслав у Львівський апеляційний суд, який переглядав вирок. Зазначив, що він на даний час має пенсію у розміру 1647,00 грн., дружина не працює, він також не може працевлаштуватися, так як за вироком суду його позбавили права керування транспортними засобами на три роки. Просив суд врахувати вказані обставини справи при ухваленні рішення /а.с. 46/. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з нищенаведеного. 19 травня 2016 року сталася ДТП, внаслідок якої [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2018 року у справі №450/3380/17, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування основного покарання, якщо він протягом двох років не вичинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки /а.с. 7,8/. Після вказаної вище ДТП [PERSON] перебувала на лікуванні у двох комунальних закладах охорони здоров`я, а саме у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «ОХМАТДИТ» (далі - КНП ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ») та Комунальному некомерційному підприємстві «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» (далі - КНП «8-а МКЛ м. Львова»). Як вбачається з довідки КНП ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» від 18 березня 2019 № 264/01, [PERSON] , [INFO] , перебувала на лікуванні з 20.05.2016 р. по 29.05.2016 р. (ургентна госпіталізація), з 11.07.2016 по 14.07.2016 (планова госпіталізація) та з 05.09.2016 по 20.09.2016 (планова госпіталізація). Загальна сума витрат на лікування склала 9 405, 45 грн. /а.с.9-11/. Окрім цього, згідно з довідки КНП «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 16 квітня 2019 р. №668, [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у міжлікарняному опіковому відділенні, центр термічної травми та пластичної хірургії з 29.05.2016 р. по 01.07.2016 р. Загальна сума витрат на лікування склала 8 404, 40 грн. /а.с.12,13/. Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого (частина перша статті 1206 ЦК України). Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного процесуального судочинства, суд виходить із того, що [PERSON] вчинив злочин, внаслідок якого [PERSON] перебувала на лікуванні у КНП ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» та КНП «8-а МКЛ м. Львова», на яке закладами охорони здоров`я було витрачено в сумі 17809,85 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами, які знаходяться у матеріалах справи. За таких обставин відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої. Щодо тверджень [PERSON] про те, що він перерахував кошти на лікування потерпілої [PERSON] , то вони не спростовують наведені висновки суду, оскільки норми права, що регулюють встановлені судом правовідносини, передбачають повне відшкодування особою, яка вчинила злочин, витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Таким чином, надання відповідачем грошових коштів на лікування потерпілої, які не є оплатою витрат вищевказаних лікувальних закладів, не звільняє його від обов`язку відшкодувати кошти на лікування потерпілої, понесені комунальними закладами охорони здоров`я. Враховуючи, що засновником комунального закладу КНП ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, а тому кошти затрачені на лікування потерпілої в сумі 9 405, 45 грн. підлягають стягненню на рахунок обласного бюджету. Засновником комунального закладу КНП «8-а МКЛ м. Львова» є Львівська міська рада, а тому кошти, затрачені на лікування потерпілої в сумі 8 404, 40 грн. підлягають стягненню на рахунок міського бюджету.

Outcome: approved