Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

23.12.2015 року Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ» звернулись до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в обґрунтування позову вказав, що 01.03.2001 року між Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №12», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 247/12. Згідно розділу 1 укладеного договору №247/12 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окремо стоячу будівлю (споруду), розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплобудівна, буд. 30, з метою розміщення столярної майстерні, загальною площею 60 кв.м строком на 5 років. Додатковою угодою від 16.03.2006 року до договору оренди сторони прийшли згоди продовжити термін дії договору строком на 3 роки. Додатковою угодою від 06.04.2010 року до договору оренди сторони прийшли згоди продовжити термін дії договору по 01.03.2011 року. Додатковою угодою від 29.04.2011 року до договору оренди сторони прийшли згоди продовжити термін дії договору по 01.03.2013 року. Додатковою угодою від 05.07.2013 року до договору оренди сторони прийшли згоди продовжити термін дії договору з 01.02.2016 року. У відповідності до п.2.1. договору оренди та підписаного акту прийому-передачі орендар вступив у строкове платне користування нежитловим приміщенням починаючи 01.03.2001 року. Додатковою угодою від 16.03.2002 року до договору оренди сторони прийшли згоди змінити площу орендованого приміщення з 60 кв.м на 134,68 кв.м. В звязку з реорганізацією КП «ВРЕЖО №12 і №14», додатковою угодою до договору оренди №247/12 від 01.03.2001 року сторони прийшли згоди змінити в договорі орендодавця з КП «ВРЕЖО №12» на КП «ВРЕЖО №13». Додатковою угодою від 2002 року до договору оренди №247/12 від 01.03.2001 року сторони прийшли згоди змінити з 01.10.2012 року в преамбулі договору орендодавця з КП «ВРЕЖО №13» на Управління житлового господарства Запорізької міської ради, КП «ВРЕЖО №13» визначити як «Балансоутримувача». Додатковою угодою від 01.06.2011 року до договору оренди нежитлового приміщення сторони прийшли згоди змінити сторону в договорі оренди, а саме орендодавця з Управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. Відповідно до пункту 2 рішення № 6 від 25.07.2012 року Запорізької міської ради МКП «ОСНОВАНІЄ» є повним правонаступником комунальних підприємств «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №1-4, 6, 9-11, 13», «Ремонтно - експлуатаційного підприємства по обслуговуванню гуртожитків», «СПРИЯННЯ» та як правонаступник є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Додатковою угодою від 01.07.2014 року сторони - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та ПП Мазур [PERSON] прийшли згоди - розірвати договір оренди нежитлового приміщення №247/12 загальною площею 134,68 кв.м по вул. Теплобудівна буд. ЗО; ПП [PERSON] здійснити остаточні розрахунки по орендній платі по дату передачі приміщення балансоутримувачу за актом прийому- передачі. 01 липня 2014 року між сторонами був підписаний акт прийому передачі нежитлового приміщення. Крім того, п. 3,5 укладеного договору оренди визначено, що у випадках закінчення дії договору оренди або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі приміщення по акту прийому- передачі. У звязку із невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати станом на 01.10.2015 року утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 9\~677 грн. 93 коп. за період з липня 2013 року по червень 2014 року включно, яку позивачі і просять стягнути з відповідача. Представник позивачів - Департамента комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, довірив свої інтереси представляти [PERSON] Представники відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі, просили розстрочити виконання рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.03.2001 року між Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №12», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 247/12 (а.с. 5-7). 16.03.2002 року, 16.03.2006 року, 06.04.2010 року, 29.04.2011 року, 01.06.2011 року, 05.07.2013 року були укладено додаткові угоди ( а.с. 9-24). Додатковою угодою від 01.07.2014 року сторони - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та ПП Мазур [PERSON] прийшли згоди - розірвати договір оренди нежитлового приміщення №247/12 загальною площею 134,68 кв.м по вул. Теплобудівна буд. ЗО; ПП [PERSON] здійснити остаточні розрахунки по орендній платі по дату передачі приміщення балансоутримувачу за актом прийому- передачі. 01 липня 2014 року між сторонами був підписаний акт прийому передачі нежитлового приміщення. Крім того, п. 3,5 укладеного договору оренди визначено, що у випадках закінчення дії договору оренди або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі приміщення по акту прийому- передачі. Згідно розрахунку суми заборгованості відповідачі станом на 01.11.2015 рік мають заборгованість за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води в сумі 7\~020 грн. 71 коп., яку добровільно ними не сплачено (а.с. 29). Відповідно до ч. 1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 1 ст.286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків від господарської діяльності. Відповідно до ч. 3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у цовному обсязі. За таких обставин, оскільки однією із ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обовязково стягується орендна плата. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Як вбачається з наданих до суду документів, свої зобовязання за договором оренди позивачем виконано у повному обсязі, а саме, спірне приміщення передано відповідачу в оренду. Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар має виконувати умови по договору належним чином та своєчасно вносити орендну плату. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців 30.09.2014 року здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтями 599-609 ЦК України передбачено підстави припинення зобовязань уцивільних правовідносинах. Припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця та його виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності не єпідставою для припинення зобовязань згідно з наведеними нормами ТТК України. Виходячи з цього, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та його виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності не впливає на його цивільну правоздатність і не звільняє його від обов'язку нести відповідальність за неналежне виконання зобов'язань, передбачених законом та не тягне за собою юридичних наслідків, подібних до тих, які настають при ліквідації юридичної особи. У разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Таким чином, покладення відповідальності на громадянина [PERSON] за договором оренди нежитлового приміщення № 247/12, як фізичну особу, є абсолютно правомірним та обгрунтованим. Згідно ст. 542 ЦК України у разі солідарної вимоги кредиторів кожний із кредиторів має право предявити боржникові вимогу у повному обсязі. До предявлення вимоги одним із солідарних кредиторів боржник має право виконати свій обовязок будь-кому із них на свій розсуд. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесений ним і документально підтверджений судовий збір, підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved