Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

22.03.2019 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі. 06.05.2010 р. шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.2010. Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Оскільки дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., щомісячно до повноліття. 25.04.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позов залишено без руху та запропоновано позивачу в строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки, які були допущені при подачі подання до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.05.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. Відповідач неодноразово протягом 2019-2020 р. надав заяви про відкладення розгляду справи, обумовлені необхідністю зверненням за юридичною допомогою та отриманням додаткових документів, однак до призначеної дати розгляду справи відповідачем до суду додаткові докази не надані. Своїм правом щодо надання відзиву з моменту отримання копії позовної заяви з додатками, а саме з 18.07.2019 р. останній не скористався та відзив не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області від 15.10.2002 р., [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 956. Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання матері з дитиною № 028-13.07-02025 від 02.04.2019 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрована її дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~N\~789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Визначення аліментів в твердій грошовій сумі, за обставин справи, узгоджується з приписами ст. 184 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч.1 ст.184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому згідно зі ч. 2 ст.\~184\~СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум станом на 1 січня 2020 року, згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218,00 гривень. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст.\~182\~СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків і будучи батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний утримувати її до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги та матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~218,00 грн., щомісячно і до повноліття дитини. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial