Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

23 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого листа виданого Хмельницьким міськрайонним судом від 26 березня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 400 грн. Розмір отримуваних аліментів не забезпечує потреби дитини, крім цього розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку обумовлений змінами до законодавства, а тому позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання сина з 400 грн до 2000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 600 грн, в більшому розмірі не має можливості платити оскільки ніде не працює. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 березня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 20 лютого 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідне рішення набрало законної сили 2 квітня 2013 року. 9 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду. Відповідне рішення набрало чинності 16 липня 2013 року. 28 липня 2016 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. Згідно довідки виконкому Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району №71 від 26 лютого 2018 року на утриманні [PERSON] перебуває дві дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1700 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн. У звязку із зростанням розміру прожиткового мінімуму на дітей, та інфляцією витрати позивача повязані із утриманням спільної із відповідачем дитини збільшилися, у звязку із чим на думку суду матеріальний стан [PERSON] погіршився, що дає їй обґрунтовані підстави для збільшення розміру аліментів на сина [PERSON] з 400 грн, які явно не можуть задовольнити потреби дитини для необхідного та достатнього розвитку, що гарантовано ч.2 ст.182 СК України. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, при цьому з 31 травня 2007 року ніде офіційно не працює, мотивуючи це відсутністю роботи, однак на думку суду це не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, зважаючи на обовязок батька утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, який визначений ст.180 СК України. Відповідні обставини підтверджуються копією трудової книжки. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне у звязку із зміною матеріального позивача та збільшенням витрат на утримання дитини у звязку із зростанням прожиткового мінімуму, визначеного Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» розмір аліментів слід збільшити до 50 відсотків прожиткового мінімуму, що буде найменш обтяжливим для платника аліментів, і достатнім для отримувача аліментів. Відповідний розмір аліментів відповідає мінімальному розміру аліментів гарантованому державою та з урахуванням майнового стану сторін є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стягнення аліментів в такому розмірі також допускається нормами ЦПК України, зокрема ч.1 п.5 та ч.2 ст.161 ЦПК України. Позивач просила стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 2 000 грн., щомісячно однак враховуючи, що платник аліментів ніде офіційно не працює, має мінливі заробітки, у звязку із чим сплата аліментів в такому розмірі буде обтяжливою для нього та неспівмірною із його мінливими заробітками. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп. Однак враховуючи, що позов задоволено частково, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 грн = 1860/2 порівняно із ціною позову 2 000 грн, на думку суду відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає сума судового збору 327 грн 73 коп. = 704 грн 80 коп. х 46,5%/100%.

Outcome: approved