Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

22.10.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 16.06.2008 року Реутівським відділом РАЦС Головного Управління РАЦС Московської області, актовий запис № 252. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 16.06.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказала, що після народження дитини переїхали до м. Харкова, де орендували квартиру. З 2013 року проживали у бабусі позивача в с. Свинарі Валківського району Харківської області. В сімї були постійні сварки, чоловік не займався ні дитиною, ні господарством. Не піклувався про сімю взагалі. В кінці серпня 2013 року відповідач поїхав, забравши всі свої речі. Де він проживає зараз, позивачу не відомо. На протязі більше 5 років сторони не підтримують жодних стосунків та не мають звязків. Спільного майна немає. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 19.11.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності в звязку з сімейними обставинами. При цьому вказала, що позов підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, яку отримано 08.12.2018 року, але відзиву до суду до цього часу не надійшло. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований 16.06.2008 року Реутівським відділом РАЦС Головного Управління РАЦС Московської області, актовий запис № 252, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ІІІ-ИК № 787198. Від спільного життя в сімї росте неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії ІІІ-ИК № 599579, зареєстрованого Реутівським відділом РАЦС Головного Управління РАЦС Московської області, актовий запис № 673, в якому батьками дитини значаться сторони у справі. Згідно положень ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що вони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладені позивачем обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved