Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

23.07.2019 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк Олександр Сергійович звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 12.02.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 3925,90 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.07.2019 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 12618,89 грн., яка складається з наступного: 3925,91 грн. - заборгованість за кредитом; 1,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7655,53 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1035,70 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Тому, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. 16.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги позивача визнав частково, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування вимоги про стягнення комісії та пені в розмірі 7655,53 грн., укладеною сторонами Генеральною угодою це не передбачено, подвійне стягнення пені є протизаконним стягненням, яке нараховане безпідставно. Умовами і правилами надання банківських послуг та підписаною сторонами угодою про реструктуризацію заборгованості не передбачено можливості нарахування на суму заборгованості, яка реструктуризована банком, пені і комісії. Тому просить відмовити в задоволені позову в частині стягнення комісії та пені в розмірі 7655,53 грн., штрафу у розмірі 1035,70 грн., а також судові витрати стягнути пропорційно обсягу задоволених вимог. 02.01.2020 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, згідно якої позовні вимоги Банку просить задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідно до укладеного Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12.02.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3925,90 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав. Позивачем надано заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про перенесення розгляду справи не надав. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 18.04.2012 року [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5). 12.02.2015 року між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання боржником зобов`язань по кредитному договору від 18.04.2012 року, а також приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. АТ КБ «ПриватБанк» як на підставу позовних вимог, посилається на невиконання відповідачем умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.02.2015 року, укладеної між позивачем та [PERSON] . На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» від 18.04.2012 року; Генеральну угоду від 12.02.2015 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. В позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань відповідач має заборгованість у сумі 12618,89 грн, у тому числі: 3925,91 грн. - заборгованість за кредитом; 1,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7655,53 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1035,70 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карточку відповідно до умов пункту 2.1 Генеральної угоди (пункт 2.3). Пунктом 2.1. Генеральної угоди визначено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитом в розмірі 0,001 % за місяць, що обліковуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 2.11 Генеральної угоди, пунктами 1.1.3.1.6, 2.1.1.12.9 Умов та правил передбачено списання коштів з будь - яких рахунків відповідача, без його згоди про таке. Судом встановлено, що між сторонами по справі 12.02.2015 року укладена Генеральна угода, відповідно до якої відповідач взяв на себе зобов`язання до 31.08.2015 року сплатити заборгованість за попереднім кредитом у розмірі 3925,91 грн. Суд вважає, що в разі, якщо відповідач взяв на себе зобов`язання, то воно підлягає виконанню з його боку, а в разі порушення зобов`язання, кошти повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не сплачено тіло кредиту в розмірі 3925,91 гривень, яке підлягає стягненню. Щодо процентів, то вони підлягають стягненню в розмірі, який відповідачем не сплачено на момент закінчення строку договору, тобто на 31.08.2015 року, що відповідно до розрахунку заборгованості на цю дату відповідає розміру 0 грн. 23. коп., стягненню підлягає також штраф, який передбачений п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 1035,70 грн. В частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 7655,53 грн, суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено, так як Генеральною угодою не передбачено стягнення пені та комісії, доказів того, що відповідач брав на себе зобов`язання сплатити пеню та комісію позивач не надав, а тому в задоволенні цієї частини вимог повинно бути відмовлено. Таким чином, заборгованість за Генеральною угодою від 12.02.2015 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 4961,84 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 755,35 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial