overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «УЮТ-2011» про визнання її членом сім'ї [PERSON], померлого [INFO], та визнання права на користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON], який, згідно ордеру №4731 від 16.02.1983 року про обмін житлових приміщень, вселився в квартиру [ADDRESS]. З 1995 року разом з [PERSON] однією сім'єю стали проживати позивач [PERSON] та її матір [PERSON]. [PERSON] був інвалідом 1 групи, тяжко хворів та потребував стороннього догляду, тому позивач з матір'ю піклувались за ним. [INFO] [PERSON] померла, а позивач, як член сім'ї [PERSON], залишилась жити в квартирі, та продовжувала піклуватись за ним. [INFO] [PERSON] помер. У зв'язку з тим, що відповідач не зареєстрована в [ADDRESS], вона змушена звернутися до суду з заявою про визнання її членом сім'ї [PERSON], померлого [INFO], та визнання за нею права користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, звернувшись з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки представник відповідача позов визнав, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. На підставі ст.64 Житлового Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 05.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. В шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а позивач не має можливості самостійно утримувати його, тому змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Також позивач зазначає, що відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, а тому може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). В шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2012 року (а.с. 3). Син сторін перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою № 320, виданою виконкомом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 18.07.2014 (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка здорова, перебуває на утриманні матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей, окрім сина [PERSON], та інших утриманців на утриманні не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], визначений в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, в якій посилаючись на те, що у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання відповідач [PERSON] довгий час не проживає в буд. [ADDRESS], просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у буд. [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. З серпня 2013 року [PERSON] у будинку [ADDRESS], не проживає, що підтверджується актом депутата Казанківської селищної ради Миколаївської області від 19.05.2014 року. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 14.04.2011 року та витягу про Державну реєстрацію прав №3810889 від 21.04.2011 року позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, що видно зі ст.71 ЖК України, тому відповідач [PERSON] втратив право на житлову площу в будинку, що належить [PERSON] внаслідок відсутності понад встановлені строки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2011 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 05.08.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2011 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають(а.с.4). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Перерослівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Вказала, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на яку вона, як спадкоємиця за законом, має право, проте вчасно не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою у зв'язку із хворобою. Позичка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача - представник Перерослівської сільської ради - в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вимоги позивачки визнав, просив справу слухати без їх участі. Із показів позивача, досліджених письмових доказів встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що 05 червня 2006 року складено відповідний актовий запис за №224. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 травня 1960 року Білогірським Рай бюро ЗАГС, [PERSON] народилася [INFO] в с. Переросле та батьками його були [PERSON] та [PERSON]. Померла [PERSON], яка померла [INFO] на час смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та проживала одиноко, що підтверджується довідкою Перерослівської сільської ради №341 від 11.07.2014 року. Позивачка зверталася до Білогірської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON], однак у зв'язку із пропуском шестимісячного строку у прийнятті такої заяви йому було відмовлено. Вказане підтверджується відмовою Білогірської державної нотаріальної контори №01-09-444 від 14 липня 2014 року. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №38093219 від 11.08.2014 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] не зареєстрована. Позивачка просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений через хворобу. Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання щодо задоволення позову, суд враховує, що представник відповідача визнав поважність пропуску позивачем шестимісячного строку, не заперечує щодо надання додаткового строку для звернення до нотаріальної контори. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували пояснення позивача і відповідача щодо часу, коли позивач дізнався про відкриття спадщини. Вищезазначені обставини є істотними, вказують на поважність пропуску позивачем строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з січня 2012 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. До судового засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2006 року територіальним відділом РАЦС Первомайського району м. Пензи Управління РАЦС Пензенської області Російської Федерації, за актовим записом №363. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з січня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.02.2012 року Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 01, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні сім'ї, не бажає влаштовуватися на роботу. Шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, загальне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 21.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01 /а.с. 4/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 21 /а.с. 5/. Дитина проживає разом із [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області /а.с. 8/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] - позивач по справі, звернулась до суду з позовом та просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] - відповідача по справі, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків на дитину відповідного віку, до його повноліття, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У своїх письмових заявах просили справу розглядати у їх відсутності, крім того: позивач позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити; відповідач визов визнав, не заперечував проти його задоволення. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони з 31.10.1998 року по 19.09.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого у свідоцтві про його народження вказаний відповідач, який необхідної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, при цьому є здоровим та працездатним, офіційно працює, інших утриманців не має. Доказів на спростування даних обставин суду не надав. Неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Зазначені обставини стверджуються рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за № 285/4147/13-ц від 19.09.2013 року, копія (а.с.5), свідоцтвом про народження дитини, копія (а.с.6), довідкою з місця проживання позивача (а.с.2). Відповідно до вимог ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною шести років якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку. Оскільки відповідач регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина у достатньому розмірі та у зв'язку з повним визнанням позовних вимог, суд визнає позов обґрунтованим та задовольняє його, при цьому: стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 14 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову, як-то передбачено ст. 191 СК України, врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище позивачки, відповідача та їх неповнолітньої дитини та інші обставини справи, передбачені ст. 182 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

22.07.2014 року заявниця звернулася до суду із заявою про визначення права на укладення шлюбу заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], орган реєстрації актів цивільного стану в особі Рукшинської сільської ради про надання права на шлюб В обґрунтування заяви, заявниця вказала на те, що вона народилась [INFO] в с.Каплівка Хотинського району Чернівецької області. З травня 2014 року вона зустрічається з [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS]. Вказала, що на даний час вона завагітніла. Відповідно до заключення ЛКК № 843 від 18 липня 2014 ЦРЛ вагітність складає 8-9 тижнів. Вони вирішили зареєструвати шлюб між ними. Однак, згідно з діючим законодавством, оскільки вона не досягла шлюбного віку, вони не можуть офіційно зареєструвати шлюб. Вони бажають проживати разом, щоб створити повноцінну сім'ю і це відповідає її інтересам. Зазначила, оскільки, вона не досягла шлюбного віку, але 14 років їй виповнилось, вона змушена звернутись до суду з заявою про надання їй права на шлюб. Посилаючись на викладене просила надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. У судове засідання [PERSON] - не з'явилась до суду надала заяву відповідно до якої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила надати їй право на шлюб посилаючись на обставини викладенні в заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не заявився, надав до суду заяву відповідно до якої визнав заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересована особа -[PERSON] в судове засіданні не з'явилась надала до суду заяву відповідно до якої визнала заявлені вимоги в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановляється у вісімнадцять років, а згідно із ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], тобто, на момент звернення до суду і на день розгляду справи їй виповнилось 16 років, вона не досягла шлюбного віку, що вбачається паспорта громадянинки України виданого Хотинським РС УДМС України в Чернівецькій області від 11 червня 2014 року. Відповідно до заключення ЛКК № 843 від 18 липня 2014 року Хотинського ЦРЛ вагітність [PERSON] складає 8-9 тижнів. Таким чином суд вважає, що реєстрація шлюбу [PERSON] відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved