Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

24.03.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що в м. Миргороді за адресою вул.. П.Мирного 12 знаходиться квартира №32, яка в рівних долях належала йому та його батькові [PERSON]. 01 вересня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] та зареєстрував їх у вказаній квартирі. В березні 2015 року його дружина [PERSON] забрала з квартири всі належні їй речі та виїхала на проживання в іншу місцевість. Між ними припинилося будь-яке спілкування, в квартиру вона жодного разу не приїжджала, нею не цікавилася. Шлюб між ним та відповідачкою був розірваний 17 червня 2016 року. 26 липня 2016 року помер його батько [PERSON], а він успадкував після його смерті ? частину квартири32 по вул.. Панаса Мирного 12 в м. Миргороді ставши її власником. Відповідачка [PERSON] не проживає в [INFO] з березня 2015 року, жодних її речей в квартирі не має, вона нею не цікавилася , а тому просить суд її визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням: квартирою №32 по вулиці Панаса Мирного 12 в м. Миргороді., оскільки реєстрація відповідачки створює для нього певні незручності в користуванні власністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, як законний та обґрунтований. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, а саме усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачем стосовно спірної квартири, визнавши відповідачку такою, що втратила право на користування житлом. Відповідачка [PERSON], про день та час судового розгляду справи була повідомлена у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не зявилася. Відповідно до ст.ст. 77, 225 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідка, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6, 10). Позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Миргородського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року (а.с.8). Відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с.23). З довідок голови вуличного комітету вбачається, що відповідачка [PERSON] не проживає в спірній квартирі [ADDRESS] з березня 2015 року (а.с.9, 55, 66). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що часто спілкується з позивачем, постійно відвідує його дома, а тому їй достовірно відомо, що з березня 2015 року відповідачка в спірній квартирі не проживає і жодних її речей в квартирі немає. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачка з березня 2015 року не проживає на спірній житлові площі, в квартирі [ADDRESS] її слід визнати такою, що втратив право на користування вище згаданою квартирою. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved