Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

22.05.2019 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, відповідно до якого просить:визначити [PERSON] додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю один місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, за яким заповідала на користь позивача земельну ділянку площею 3,6566 га, яка розташована на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер 6322684500:01:003:0129, все інше належне їй майно вона заповіла своєму сину [PERSON] . Про смерть [PERSON] та про існування заповіту позивачу стало відомо із листа Золочівської державної нотаріальної контори від 23.03.2019 року, після якого він 26.03.2019 року звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса від 29.03.2019 року позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва через пропуск встановленого законом строку на прийняття спадщини, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду зі вказаним позовом, сплативши судовий збір. У судове засідання позивач та його представник за довіреністю від 26.03.2019 року, посвідченою старостою Олександрівського старостинського округу Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Пивовар В.М., зареєстрованою в реєстрі за № 8-45, адвокат Біловус Р.В. не з`явилися, через канцелярію суду від останнього надійшла письмова заява з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, завчасно подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі. 14.06.2019 року до суду надійшов його відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому він просив позовні вимоги залишити без задоволення. Згідно відзиву відповідача [PERSON] від 14.06.2019 року, останній заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки, на його думку, позивач був обізнаний про смерть [PERSON] та про існування заповіту від 03.04.2013 року, оскільки між [PERSON] та [PERSON] як головою ФГ «Альфа» було укладено договір оренди земельної ділянки. Останню орендну плату за цим договором отримав [PERSON] вже після смерті матері, про яку при отриманні орендної плати повідомив [PERSON] Одночасно з цим відповідач ставить під сумнів дійсність заповіту та розписки про отримання грошових коштів як і договору безпроцентної позики від 04.04.2013 року № 0404, оскільки помітив невідповідність почерку та відсутність печатки нотаріуса на заповіті. При цьому він зазначив, що у день складення заповіту мати була цілий день вдома із сім`єю. На підтвердження цього ним було подано копію його заяви про злочин, адресованої начальнику Золочівського ВП Дергачівського ВП Юрченку Ю.О., де він просив внести відповідні відомості до ЄРДР, визнати його потерпілим, а також копію витягу з ЄРДР про реєстрацію 16.04.2019 року за його заявою кримінального провадження № 12019220310000145, відповідно до якого невстановлена особа підробила заповіт на спадщину від імені матері заявника [PERSON] , [INFO] , на користь третьої особи. Правова кваліфікація: ч. 1 ст. 358. Представник третьої особи завідувач Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М. в судове засідання також не з`явилася, завчасно подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила суд слухати справу за відсутності їх представника, рішення прийняти на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 квітня 2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого: належну їй земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області в розмірі 3,6566 га, кадастровий номер 6322684500:01:003:0129 та належне їй право на земельну частку (пай) вона заповіла [PERSON] , [INFO] . Усе інше своє майно, де б таке не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла в цілому сину [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 469. Як вбачається з додаткової угоди до договору оренди землі від 01.03.2014 року, укладеної між [PERSON] та ФГ «Альфа», які є сторонами договору оренди землі від 10.03.2006 року, зареєстрованого у Харківській регіональній філії центру ДЗК, про що в Державному реєстрі земель зроблено запис під № 040769500239 від 27.04.2007 року, сторони зазначили, що за договором земельна ділянка з кадастровим номером 6322684500 :01 :003:0129 загальною площею 3,6566 га передається [PERSON] в оренду ФГ «Альфа» строком на 25 років. Вказана ділянка була передана згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.03.2014 року. [INFO] у віці 65 роки померла [PERSON] , про що 10 липня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 269 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 452/2018, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 18.07.2019 року Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 28 листопада 2018 року заведена спадкова справа № 452/2018, після померлої [INFO] [PERSON] , 28.11.2018 року до нотаріальної контори за вх. №1442 надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після [PERSON] , прийнята приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г., зареєстрована в реєстрі за № 56. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Згідно довідки Золочівського селищного голови Канівця Л.В. від 06.02.2019 року № 02-19/873 [PERSON] значилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на момент її смерті [INFO] за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - внучка, [PERSON] - внучка. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.03.2019 року № 55588996 [PERSON] було складено заповіт, зареєстрований Золочівською державною нотаріальною конторою 03.04.2013 року, за № 469, що є чинним. 23.03.2019 року за вих. № 707/02-14 державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козєєвою С.М. було направлено [PERSON] листа з повідомленням про виявлення заповіту [PERSON] , за яким остання заповіла йому земельну ділянку площею 3,6566 га, яка розташована на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер 6322684500:01:003:0129. А також з повідомленням про необхідність обов`язково протягом 10 днів після отримання вказаного повідомлення звернутися до Золочівської державної нотаріальної контори з повідомленням про те чи бажає він звернутися до відповідного суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом з метою подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. 25.03.2019 року [PERSON] звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори з письмовою заявою, в якій повідомив, що він як спадкоємиць за заповітом [PERSON] не був обізнаний про смерть останньої та існування заповіту на його користь, а тому має намір звернутися до суду за наданням йому додаткового строку на прийняття спадщини, а тому просив не видавати іншим спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Одночасно з цим [PERSON] повідомив про наявність грошової вимоги у розмірі 12511 доларів США за курсом НБУ на момент повернення боргу згідно договору позики, укладеного 04.04.2013 року між [PERSON] та ним. 27.03.2019 року [PERSON] до Золочівської державної нотаріальної контори було подано претензію кредитора з приводу зазначеної суми грошових коштів та заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,6566 га, яка розташована на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер 6322684500:01:003:0129. 01.04.2019 року до Золочівської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] , який просив не видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на земельну ділянку площею 3,6566 га, яка розташована на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер 6322684500:01:003:0129. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29.03.2019 року, винесеною державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козєєвою С.М. , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки [PERSON] не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за вказаною адресою та не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, а ому факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] не встановлений. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Закону України «Про нотаріат» ЦПК України. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 червня 2018 року по справі № 3145/765/14-ц надання законодавцем переваги здійсненню спадкування за заповітом як особистим розпорядженням особи на випадок смерті передбачає необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояв свободи заповіту з урахуванням наявності поважних причин пропуску, до яких, зокрема, суд відносить необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Аналізуючи встановлені факти на предмет дотримання наведених вимог закону, судом встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відтак, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , за життя залишила заповіт на користь [PERSON] , відповідно до волі померлої вона заповіла належну їй земельну ділянку площею 3,6566 га, яка розташована на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер 6322684500:01:003:0129. Судом встановлено, що [PERSON] не є родичем [PERSON] , не проживав з останньою на момент її смерті, відтак, доводи позивача щодо обізнаності про смерть спадкодавця та наявність заповіту на його користь саме з листа нотаріуса 23.03.2019 року за вих. № 707/02-14, суд вважає переконливими, визнаючи поважною причину пропуску строку прийняття спадщини. Відповідачем [PERSON] наведено ряд доводів щодо обізнаності [PERSON] про смерть [PERSON] та недійсність заповіту його матері на користь позивача, водночас в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів не надано. Сам по собі факт звернення до правоохоронних органів не свідчить про наявність тих обставин про які йдеться у зверненні, інших доказів суду не надано. Відтак, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, позов підлягає задоволенню із визначенням йому, як спадкоємцю за заповітом, додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, відповідно до положень ст. 1272 ЦК України.

Outcome: approved