Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

22 липня 2015 року до Рівненського міського суду надійшов позов АТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову покликаються на те, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір № Ф1-08/6040-34, за яким він отримав кредит у сумі 65 400,00 дол. США із сплатою по процентній ставці 14 % річних. Відповідно до п. 3.2 позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 13.03.2023 р. З моменту отримання кредиту Позичальник не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, внаслідок чого в позичальника виникла прострочена заборгованість. 27.10.2009 р. Рівненський міський суд Рівненської області постановив рішення у цивільній справі за № 2-7780/09. яким вирішив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Півпічпо-Західне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в розмірі 743277.96 грн. та судові витрати по справі, а саме державне мито в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250.00 грн. Рішення суду набрало законної сили - 16.11.2009 р. Видані виконавчі листи. На даний час рішення суду від 27.10.2009 року по справі № 2-7780/09 виконано частково, а з моменту його ухвалення утворилась нова заборгованість, яка становить: 7 501 247,51 грн. В судове засідання представник позивача не зявився. Однак подав до суду письмову заяву, згідно якої просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду при неявці відповідача. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про день судового розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомив. Заяв і клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 169 ЦПК України , суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі, першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки , якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень ст.ст. 224-228 ЦПК України, за згодою представника позивача вважається можливим заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, без участі відповідача з ухваленням заочного рішення, який належним чином повідомлений та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір № Ф1-08/6040-34, за яким він отримав кредит у сумі 65 400,00 дол. США із сплатою по процентній ставці 14 % річних. Відповідно до п. 3.2 позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 13.03.2023 р. Враховуючи факт порушення зобов'язань Банк був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. 27.10.2009 р. Рівненський міський суд Рівненської області постановив рішення у цивільній справі за № 2-7780/09. яким вирішив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Півпічпо-Західне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в розмірі 743277.96 грн. та судові витрати по справі, а саме державне мито в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250.00 грн. Рішення суду набрало законної сили - 16.11.2009 р. Видані виконавчі листи. Наявність та сума заборгованості по договору підтверджується відповідним розрахунком позивача. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі є обґрунтованими, відповідно до чинного законодавства, та доведеними доказами в справі. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. У відповідності до п.3 ст. 551 УК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору , що має відображення у розрахунку заборгованості за договором . 'Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за № 5 від 30.03.2012р. вказано наступне: «зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема. зазначені у статтях 599 601, 604-609 ЦК- Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.» Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На даний час рішення суду від 27.10.2009 року по справі № 2-7780/09 виконано частково, а з моменту його ухвалення утворилась нова заборгованість, яка становить: сума строкової заборгованості по відсоткам - 1 075,47 дол. США. (в перерахунку по курсу НБУ 1 грн. -21.2659 грн.) становить - 22 870,84 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 63568,80 дол. США. (в перерахунку по курсу НБУ 1 грн. =21,2659 гри.) становить - 1 351 817,74 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії за період з 07.07.2014 р. по 07.07.2015 р. в розмірі - 6 126 528,93 грн. Таким чином, вимоги позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості за кредитним договором станом 07.07.2015 року за період з 05.06.2009 р. по 07.07.2015 р. становить - 7 501 247,51 грн, яка є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 553,554, 610, 611,1054 ЦК України

Outcome: approved