Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

24.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (уточнений 04.07.2016 року) до відповідачів [PERSON], [PERSON] з вимогою визнати, що [PERSON], [PERSON] втратили право користування будинком [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю там без поважних причин понад одного року (а.с.60-61). 12.04.2016 року відповідач [PERSON] подала до суду зустрічний позов про вселення в будинок [ADDRESS], про зобов'язання позивача надати їй ключі до вхідних дверей будинку та не чинити перешкод їй та її малолітнім дітям - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у користуванні зазначеним помешканням. Ухвалою суду зустрічний позов прийнятий та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом. Позивач зустрічний позов не визнала, первісний позов підтримала. Представник відповідача первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що позивач та [PERSON] (який є батьком відповідача [PERSON], [INFO]) в періоди з 08.06.1996 року по 27.01.1998 року та з 17.05.2008 року по 12.01.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі та мешкали в будинку [ADDRESS] (який був 21.09.2005 року оформлений на ім'я позивача як власника), куди у неповнолітньому віці у встановленому порядку вселилась [PERSON], яка народилася у попередньому шлюбі [PERSON] У 2012 році [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та із січня 2013 року стала мешкати разом з чоловіком в будинку [ADDRESS] (де її чоловік зареєстрований), власником якого є її свекруха - [PERSON]. Відповідач [PERSON] та її неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані у будинку [ADDRESS]. Позивач подала до суду докази про те, що згідно облікових медичних документів дитячих поліклінік №1 та №2 Чернігівської міської ради (відповідно), неповнолітні діти [PERSON] регулярно наглядаються дільничною службою за адресою - [ADDRESS], а за адресою - [ADDRESS] діти не обслуговувались. Свідки [PERSON], [PERSON] в суді показали, що відповідач [PERSON] у січні 2013 року (після одруження) залишила місце реєстрації та стала проживати разом з чоловіком. Відповідач [PERSON] не надала суду переконливих доказів про те, що позивач чинила їй перешкоди в користуванні житлом за адресою - [ADDRESS], такі доводи відповідача спростовуються офіційними документами дитячих лікувальних установ. Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач 1 з дітьми (як колишній член сім'ї позивача) втратила право користування будинком [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю там без поважних причин понад одного року, що є підставою для задоволення первісного позову. З викладених мотивів не підлягає задоволенню зустрічний позов. Прийняте судом рішення не порушує житлових прав неповнолітніх дітей відповідача 1, так як вони з моменту народження постійно мешкають в помешканні за адресою - [ADDRESS], яке є власністю їх бабусі - [PERSON] та, маючи статус членів її родини, фактично набули юридичне право користуватися вказаним помешканням у майбутньому. Судові витрати по справі, які поніс позивач, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved