Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

22.01.2018р. до суду звернулась [PERSON] із позовом до Радівської сільради, де просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 45 по вулиці Сонячна в селі Радівка Калинівського району вінницької області, який в цілому складається з житлового будинку літ.А, загальною площею 60,5кв.м., житловою площею 17,0кв.м, з прибудовою літ.а, сарай літ.Б, сарай літ.б, погріб літ.В, криниця літ. №1, вартістю 92942грн. (в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], яка померла 19.05.1995р. в селі Радівка Калинівського району Вінницької області); на земельну ділянку розміром 2,0000га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 674537, вартістю 42840грн. (в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 27.11.2006р. в селі Радівка Калинівського району Вінницької області). В обґрунтування цієї вимоги зазначає, що 19.05.1995р. померла її тітка [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку № 45 з господарськими будівлями по вулиці Сонячна в селі Радівка Калинівського району Вінницької області. Оскільки тітка проживала із своєю сестрою [PERSON], то остання відповідно до вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963р.) вступила у володіння спадковим майном, оскільки доглядала за будинком, проживала в ньому, обробляла земельну ділянку. В 2006р. [PERSON] померла, не встигнувши оформити свої права на зазначене майно. Крім цього, після смерті останньої, залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 2,0000га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 674537. Згідно Заповіту від 06.11.2006р. все своє майно [PERSON] заповіла їй, своїй племінниці. Вона прийняла спадщину, подавши до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, однак не має можливості оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, у звязку з чим вимушена звернутись до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Радівської сільради Калинівського району Вінницької області в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.05.1995р. померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть за серією І-АМ № 062269, видане повторно 28.11.2006р. виконкомом Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями № 45 по вулиці Сонячна в селі Радівка Калинівського району Вінницької області. За вказаною адресою разом з [PERSON] була зареєстрована з 11.12.1979р. та проживала її сестра [PERSON], що підтверджується Довідкою Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області за вих. № 38 від 10.01.2018р. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 551 ЦК УРСР, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON], не встигла оформити свої спадкові права, в установлений законом строк та померла 27.11.2006р., про що свідчить свідоцтво про смерть за серією І-АМ № 062258, видане 27.11.2006р. виконкомом Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, залишивши після своєї смерті заповіт, посвідчений 06.11.2006р. секретарем Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області [PERSON], за яким заповіла житловий будинок з господарськими будівлями № 45 по вулиці Сонячна в селі Радівка Калинівського району Вінницької області, а також усе належне їй майно, позивачці [PERSON]. Так, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку за серією ЯБ № 674537, виданого 26.07.2006р. Калинівським районним відділом земельних ресурсів, померлій [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,0000га., розташована на території Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно вимог ч.ч. 1, 5,6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Тому, аналізуючи зібрані докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що спадкодавець [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON], так як вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не встигла оформити своїх спадкових прав, оскільки померла, за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON], яка в передбачений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою на отримання свідоцтво про право на спадщину за заповітом, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 7608561 від 06.12.2006р. та лист Калинівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області від 26.01.2018р. № 77/01-16, у видачі якого їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а відтак позасудовим порядком позивачка позбавлена можливості оформити свої права. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України та не порушує прав та інтересів третіх осіб. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved