Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

22 січня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 квітня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, матеріально доньку не забезпечує. Відповідач сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України та роз'яснень, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. У відповідності до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 2). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 3). З наявної у матеріалах довідки виконкому Ворожбянської міської ради Білопільської сільської ради Сумської області № 182 від 22 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS] разом із донькою [PERSON], [INFO] та чоловіком [PERSON] (а. с. 4). Також судом вставнолено, що від першого шлюбу [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 13). У відповідності до постанови Білопільського районного суду Сумської області від 29 липня 2002 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] (а. с. 6). При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини та її матері, а також відповідача, який є працездатним і зобов'язаний утримувати свою малолітню доньку до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved