Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 27 травня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала йому належну їй земельну ділянку площею 3, 47 га. 27 червня 2015 року вона померла, після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. Як спадкоємець за заповітом він звернувся до нотаріуса, який відмовив йому в оформленні спадщини у звязку з пропуском встановленого законом строку. Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, позивач просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с.31). Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав (а.с.32) . Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частини 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 07 травня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2589, яким призначила позивача спадкоємцем належної їй земельної ділянки площею 3,47 гектарів, розташованої на території Кривобалківської сільської ради Саратського району (а.с. 8). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) даний заповіт є чинним (а.с.30 ). [PERSON] померла 27 червня 2015 року в м. Одесі, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 477862 (а.с. 7). До дня смерті [PERSON] проживала [INFO], що підтверджено довідкою № 1442 від 13 грудня 2016 року Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 12). Як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 27 червня 2015 року, не заводилась (а.с.29). На час відкриття спадщини позивач знаходився на лікуванні у лікаря-травматолога з діагнозом: «Пошкодження литкового м'яза правої гомілки», що підтверджено довідкою КЗ «Саратська ЦРЛ» від 12 грудня 2016 року № 695 (а.с. 28,49). Враховуючи, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України, суд вважає за необхідне визначити йому додатковий строк один місяць, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позивача в іншій частині не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні належить відмовити.

Outcome: partial