Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

24.04.2018 представник позивача [PERSON] звернулась з позовом до суду в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором № б/н від 06.10.2011 та просить стягнути із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у загальному розмірі 19 353,80 грн., а також судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду у розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписала Заяву № б/н від 06.10.2011, відповідно до якої вона отримала кредит у розмірі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~нею заява\~разом з\~«Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг»,\~«Правилами користування\~платіжною карткою»\~та «Тарифами\~банку»,що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею та банком договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Позивачем зазначено, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з\~розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Пунктом 1.1.3.2.3 [PERSON] та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, що зазначені п. 1.1.3.1.9 [PERSON] та Правил надання банківських послуг та п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов?язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Власник карти зобов?язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 [PERSON] надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов?язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов?язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Позивач свої зобов?язання виконав належним чином, проте відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 28.02.2018 становить 19 353,80 грн., що складається із заборгованості за кредитом 1 429,55 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 16 326,45 грн., заборгованості за пенею та комісією 200,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 897,80 грн. Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 14 червня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та розяснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. Проте, рекомендовані листи із матеріалами позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження, які були двічі направлені відповідачу за зареєстрованою адресою її місця проживання, повернулись на адресу суду з відміткою працівника відділу звязку «За зазначеною адресою адресат не проживає». Ухвалою суду від 25.07.2018 справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Інших доказів, що підтверджували позовні вимоги не надав. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які були розміщені 26.07.2018, 25.10.2018, 19.12.2018 та 01.02.2019. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 06.10.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ \~ \~ \~В зв?язку з цим, 06.10.2011 нею була підписана анкета-заява про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій вона зазначила, що ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.1.1 Витягу з [PERSON] та Правил надання банківських послуг, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ «ПриватБанк», Пам?ятка клієнта, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт, а також Заява про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку», встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт банку. [PERSON] регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов?язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт. Пунктом 2.1.1.2\~Витягу з\~[PERSON] та\~Правил надання\~банківських послуг\~врегульовано,\~що для\~надання послуг\~банк видає\~клієнту картку,\~її вид\~визначений у\~Пам?ятці клієнта/Довідці\~про умови\~кредитування і\~заяві,\~підписанням якої\~клієнт і\~банк укладають\~договір про\~надання банківських\~послуг.\~Датою укладення\~договору є\~дата отримання\~картки зазначена\~у заяві. \~ \~ \~ \~Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме: відповідачу 06.10.2011 було відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, яку отримала відповідач та мобільний телефон, номер якого вона зазначила у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно п. 2.1.1.5.5 [PERSON] та Правил надання банківських послуг відповідач зобов?язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6 [PERSON] та Правил надання банківських послуг встановлено, що клієнт зобов?язаний у разі невиконання зобов?язань за договором, на вимогу банку виконати зобов?язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картрахунку зобов?язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що встановлено п. 2.1.1.5.7 Договору. Не виконуючи належним чином зобов?язання за вказаним договором, відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також інших витрат, а тому відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 28.02.2018виникла заборгованість в розмірі 19 353,80 грн., що складається із заборгованості за кредитом 1 429,55 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 16 326,45 грн., заборгованості за пенею та комісією 200,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 897,80 грн. \~ \~ \~ \~За правилами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що передбачено ч. 1 ст. 1055 ЦК України. За змістом ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Відповідно до ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди, що передбачено положеннями ст. 638 ЦК України. Позивачем надано суду копію анкети-заяви про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 06.10.2011, з якої вбачаються персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем зазначена інформація заповнена особисто. Також з анкети-заяви вбачається, що [PERSON] погодилась на те, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також зазначила, що ознайомлена та погоджується з Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та тарифами банку. З довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік), зазначено розміри комісій та штрафів. Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєдналась до [PERSON] та правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. Укладення договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання відповідно до положень ст. 634 ЦК України. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком [PERSON] та Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, [PERSON] надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладено договір у письмовій формі, укладення якого в такій формі не суперечить чинному законодавству. Згідно із визначенням, яке міститься в ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами, є публічними. Також ч.ч. 2, 3 ст.\~633\~ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому позивач повинен був надати суду докази у підтвердження даних обставин, а також довести розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання\~відповідачем своїх обов?язків по сплаті кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості та наданої виписки про рух коштів, з яких вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також що відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже і отримала кредитну карту «Універсальна», оскільки проведення зазначених операцій є неможливим без наявності картки. Із зазначених документів вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором, що відображено у графі «Сума погашення за кредитним договором». Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом наданого позивачем,\~останній платіж\~в рахунок\~погашення заборгованості\~розміром 200,00\~грн.\~відповідачем було\~здійснено 08.10.2014,\~а розмірзаборгованості за кредитом становить 1 429,55 грн. Оскільки такий розрахунок заборгованості не спростований відповідачем, то суд бере його до уваги при визначенні розміру заборгованості. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до наявного в справі розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.10.2011 станом на 28.02.2018 вбачається, що розмір процентної ставки по поточній та простроченій заборгованості двічі змінювався: по 29.08.2014 становив 30 %; по 31.03.2015 34,80 %; по 28.02.2018 43,20 %. Із системного аналізу положень ст.ст. 5, 627, 629, 653 ЦК України випливає, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення розміру процентної ставки є правомірним. Позивачем не наведено доказів інформування відповідача про зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунку не менше ніж за 7 днів до введення змін, що передбачено п. 1.1.3.2.3 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, хоча як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, в період дії даного кредитного договору процентна ставка двічі збільшувалась. Отже, змінивши розмір процентів за договором, позивач фактично змінив умови кредитного договору в односторонньому порядку без згоди відповідача. Також позивачем не доведено чи брала на себе зобов?язання відповідач, підписуючи анкету-заяву, зі сплати відсотків у підвищеному розмірі, неустойки та штрафів в разі порушення зобов?язання з повернення кредиту, оскільки зазначені [PERSON] та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості [PERSON] по відсоткам за користування кредитними коштами повинен здійснюватися за формулою: [сума боргу х ставка (%) : 100 % : 365 днів х кількість днів = сума]. Зважаючи на те, що у період з 09.10.2014 (дата виникнення заборгованості) по 24.04.2018 (дата звернення до суду) відповідач фактично користувалась наданими позивачем кредитними коштами, а умовами договору встановлено розмір процентів за користування ними 30 % в рік, то вони підлягають визначенню з урахуванням цих вихідних даних наступним чином: 1 429,55 грн. х 30 % : 100 % : 365 днів х 1\~294 днів = 1 520,41 грн. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 200,00 грн. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобов?язань за один і той самий період позивачем відповідачу нараховано як пеню, так і штрафи. Так, цивільно-правова відповідальність ? це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов?язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов?язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов?язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов?язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення стане подвійним притягненням відповідача до одного і того ж виду відповідальності. Однак, у заявлених позовних вимогах позивач вимагає стягнення одночасно заборгованості за пенею та комісією без належного розмежування, штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова). При цьому із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань пені та комісії, ніяких роз?яснень та доказів щодо принципу складення таких розрахунків матеріали справи не містять, а сам розрахунок не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а тому не може бути належним та допустимим доказом. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути фіксований штраф в розмірі 500,00 грн. та штраф у процентній складовій 5 % від суми заборгованості по кредиту з урахуванням нарахованих судом відсотків, що складає 147,50 грн. та врегульовано п. 2.1.1.7.6 [PERSON] надання банківських послуг. Судові витрати, що складаються із витрат, повязаних зі сплатою судового збору при подачі позову у розмірі 1 762,00 грн., слід стягнути з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial