Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

22 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який навчається, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно на період продовження ним навчання. Даний позов обґрунтовано наступним. 5 травня 2005 року між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на другому курсі денної форми навчання Крижопільського професійного будівельного ліцею, де останній знаходиться на неповному державному забезпеченні. Період навчання складає з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року. Позивачка зазначає, що син потребує матеріальної допомоги, а вона не в змозі забезпечити сину вказане навчання, а також необхідне матеріально-побутове забезпечення. Син проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить його задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву згідно, якої просить справу розглянути без його участі позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що у сторін є син [PERSON], [INFO]. Син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторони визнають та підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 21 грудня 2016 року. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановив суд, [PERSON] який є сином сторін, досяг вісімнадцяти років, тобто є повнолітнім, та не досяг двадцяти трьох років. Також [PERSON] є студентом, який навчається у Крижопільському професійному будівельному ліцеї ІІ рівня акредитації з 1 вересня 2014 року і закінчує 30 червня 2017 року, стипендію отримує, знаходиться на неповному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою директора ліцею № 157 від 27 червня 2016 року. Суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчування, проїзд, проживання, придбання спеціальної літератури, оплату за навчання та інших витрат, що виникають у зв'язку з навчанням. Відповідно довідки начальника БМП від 3 листопада 2016 року, [PERSON] працює в виробничому підрозділі «Вапнярський будівельно-монтажний поїзд» регіональної філії «Одеська залізниця» Пат «Укрзалізниця» на посаді штукатура ( а.с.8) Враховуючи наведене, суд уважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання сина [PERSON], так як має заробіток (доходи). Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я платника аліментів, який є працездатним, працює та отримує доходи, визнання відповідачем позову. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сина сторін [PERSON], яке у зв'язку з навчанням у населеному пункті не за місцем проживання не може бути достатньо задовільним. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов'язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено нею особисто до суду 22 грудня 2016 року. Тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову повністю і вважає достатнім для покриття пов'язаних із навчанням витрат повнолітнього сина стягувати із відповідача аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - 22 грудня 2017 року і до закінчення сином навчання у Крижопільському професійному будівельному ліцеї, а саме до 30 червня 2017 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлена на 2016 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved