Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

22 січня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL 1650, згідно якого Банк зобов'язувався надати позичальнику кредит в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі. На виконання кредитного договору № ВL 1650 від 22.01.2008 року [PERSON] отримав у ПАТ «Універсал Банк» кредитні кошти в сумі 100 000 дол. США, з яких 1 000,00 дол. США було списано Банком як винагороду за надання кредиту згідно п. 1.3.4 договору. Факт одержання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки №025В50108023003 від 23.01.2008 року та випискою з особового рахунку позичальника за період з 22.01.2008 року по 21.11.2014 року. Відповідач неналежним чином виконує свої обов'язки, в результаті чого станом на 12.12.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 58 247,00 доларів США, в тому числі: - заборгованість по сумі кредиту - 48 037,40 доларів США., що еквівалентно 754 701,23 грн., - прострочена заборгованість по кредиту - 5994,88 доларів США, що еквівалентно 94 183,77 гривень; - відсотки за користування кредитом - 3841,49 доларів США, що еквівалентно 60 352,50 гривень; - підвищені відсотки за користування кредитом - 373,23 доларів США, що еквівалентно 5863,70 грн.. Представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 22 січня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL 1650, згідно якого Банком надано Позичальнику грошові кошти у тимчасове платне користування у сумі 100 000 доларів США, строком повернення грошових коштів не пізніше 01 січня 2018 року. У відповідності до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому Договорі, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити Плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому Договорі. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому Кредитним договором видав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №025В50108023003 від 23.01.2008 року та випискою з особового рахунку позичальника за період з 22.01.2008 року по 21.11.2014 року. Згідно п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту, згідно Додатку 1 до цього Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01 січня 2018 року. За користування кредитними коштами, відповідно до п. 1.3.1. Кредитного договору № ВL 1650 від 25.04.2008 р. у межах встановленого строку кредитування встановлена процентна ставка в розмірі 14,00 % річних. Згідно з п. 1.3.3. Кредитного договору № ВL 3818 від 25.04.2008 починаючи з 01 серпня 2008 року, пункт 1.3.2 цього договору втрачає свою чинність, а за користування кредитними коштами понад терміни погашення, встановлюється процентна ставка встановлюється в розмірі 28,00 % річних. Розмір такої підвищеної процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника. Згідно п. 7.7 Кредитного договору, сторони домовилися про те, що строк дії даного договору встановлюється з дня його укладення до повного погашення суми грошових зобов'язань позичальника за цим договором. 22 січня 2008 року між Позивачем та [PERSON] на підтвердження своїх зобов'язань за Кредитним договором № ВL 1650 від 22.01.2008 р. була укладена Додаткова угода № 1. Відповідно до ч. 1 п.1.1. Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору № ВL 1650 від 22.01.2008 р., позичальник підтверджує нарахування банком процентів за користування кредитом та факт їх оплати позичальником після підписання цієї додаткової угоди в період з 26 серпня 2008 року по 14 січня 2010 року включно. Позичальник підтверджує нарахування банком процентів за користування кредитом за процентною ставкою у розмірі 15,25 % річних. Згідно п.1.2 починаючи з 15 січня 2010 року позичальнику встановлюється процентна ставка за користування кредитом у розмірі 14 % річних. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За правилами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом. Ч. 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані прострочені збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З розрахунку заборгованості слідує, що станом на 12.12.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 58 247,00 доларів США, що еквівалентно 915 101,20 грн., в тому числі: - заборгованість по сумі кредиту - 48 037,40 доларів США., що еквівалентно 754 701,23 грн., - прострочена заборгованість по кредиту - 5994,88 доларів США, що еквівалентно 94 183,77 гривень; - відсотки за користування кредитом - 3841,49 доларів США, що еквівалентно 60 352,50 гривень; - підвищені відсотки за користування кредитом - 373,23 доларів США, що еквівалентно 5863,70 грн.. 16.10.2014 року ПАТ «Універсал Банк» було направлено відповідачу вимогу про усунення порушень. Проте, зобов'язання за Договором Кредиту не були відповідачем виконані та порушення не були усунуті. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежно виконувались зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобов'язань та сплату штрафних санкцій, за неналежне виконання ним зобов'язань, як це передбачено умовами кредитного договору та цивільним законодавством.

Outcome: approved