Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

22 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 10 листопада 2015 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Ружинської сільської ради Турійського району Волинській області, актовий запис № 4. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені, з вересня 2020 року проживають окремо, їхній шлюб існує лише формально, просила позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала із викладених у ньому підстав, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, мотиви невизнання позову не пояснив. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом частин третьої та четвертої статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 10 листопада 2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Ружинської сільської ради Турійського району Волинській області, актовий запис № 4 (а. с. 9). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а. с. 10-11). Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, проживають окремо з вересня 2020 року, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. Судом роз`яснено сторонам можливість надання строку для примирення, однак ні позивач, ні відповідач не виявили бажання на примирення та не заявили такого клопотання. Більше того, позивач категорично заперечувала можливість примирення з відповідачем, вказуючи, що він схильний до вживання алкогольних напоїв, поводить себе агресивно, у зв`язку з чим вона боїться з ним проживати. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного, статей 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved