Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

23 листопада 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі також - позивач, АТ «А-Банк») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.10.2019 в розмірі 15275 грн 02 коп. у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язання. Після отримання відповіді від виконавчого комітету Драбинівської сільської ради на запит суду про зареєстроване місце проживання [PERSON] від 30.11.2021 № 02-19/1156 (а.с. 32), суд своєю ухвалою від 01 грудня 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 33). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог АТ «А-Банк» посилалось на те, що [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 22.10.2019, згідно якої він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем вказано, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. В свою чергу, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив відсотки за користуванням кредитом. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 15.10.2021 становить 15275 грн 02 коп., що складається із заборгованість за кредитом - 9882 грн 82 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 5392 грн 20 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом і просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом договором, а саме: 9882 грн 82 коп. - заборгованість за кредитом, 5392 грн 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також судові витрати по справі. Своєю ухвалою від 01 грудня 2021 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копій даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Своїм правом надати до суду відзив на позовну заяву відповідач не скористався, обмежившись усними поясненнями в судовому засіданні. Зокрема, відповідач в судовому засіданні, що відбулось 21 грудня 2021 року, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що він не звертався до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, коштів від АТ «Акцент-Банк» не отримував. Зазначив, що звертався до АТ «Акцент-Банк» виключно для отримання карти для виплат заробітної плати, разом з такою картою для виплат він отримав кредитну картку та на даний час вона знаходиться у нього вдома. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 38). Клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило, про причини неявки не повідомлено. 23 листопада 2021 року представником позивача надано клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, зазначивши, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 5). Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати за даної явки та на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 22.10.2019 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 22.10.2019 (а.с. 7). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився з договором про отримання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил про надання банківських послуг. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування [PERSON] отриманий. Відповідно до паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» з використанням кредитної картки «Зелена» від 22.10.2019 вбачається, що базова процентна ставка, річних відсотків становить 44,4 %. Вказаний паспорт споживчого кредиту має електронний підпис [PERSON] шляхом підтвердження ОТП 05 з номера телефону відповідача у відповідності з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 8). Відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на платіжну картку. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед АТ «А-Банк» за договором від 22.10.2019 станом на 15.10.2021 становить 15275 грн 02 коп., з яких: 9882 грн 82 коп. - залишок простроченої заборгованості (тіло кредиту); 5392 грн 20 коп. - залишок за процентами (простроченими). AT «Акцент-Банк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг та в межах встановленого кредитного ліміту. В той же час, відповідач, який зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок, свої зобов`язання не виконав. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору від 22.10.2019, за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 15275 грн 02 коп., що складається із заборгованості за кредитом - 9882 грн 82 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 5392 грн 20 коп. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Надаючи оцінку викладеним обставинам з урахуванням зазначених норм чинного законодавства, суд виходить з наступного. Висновки щодо правозастосування При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Анкети-заяви, підписаної відповідачем, він ознайомлений з договором про отримання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил про надання банківських послуг. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування [PERSON] отриманий. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» в Акціонерному товаристві «Кредитна картка» відповідач підписав простим електронним підписом (а.с. 8 - зі звороту). Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами в межах встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З долученого до справи розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.10.2019 (а.с. 6-7), вбачається, що за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 15275 грн 02 коп., яка складається з: 9882 грн 82 коп.- заборгованості за кредитом; 5392 грн 20 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З розрахунку заборгованості вбачається, що на заборгованість за кредитом застосовувалась процентна ставка, як це передбачено в паспорті споживчого кредиту з використанням кредитки «Зелена», з якою відповідач був ознайомлений (а.с. 8). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.10.2019 у розмірі 15275 грн 02 коп. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач в судовому засіданні, заперечуючи проти позовних вимог, акцентував увагу на тому, що він не звертався до позивача із вказаною заявою про отримання кредитної лінії та коштів не отримував. Однак на підтвердження зазначених аргументів, відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував позовні вимоги позивача, не доведена недійсність укладеного з позивачем договору, не наведено тверджень, які б вказували на те, що він не укладав з позивачем договір та не користувався кредитними коштами. Натомість позивачем обґрунтовані вимоги про стягнення заборгованості з відповідача та надані всі необхідні документи, що підтверджують факт укладення договору з [PERSON] та отримання останнім кредитних коштів. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.10.2019 у розмірі 15275 грн 02 коп., що складається із заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком та паспортом споживчого кредиту, відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2270 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved