Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

22 січня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради про визнання право у позивача користування гуртожитком. В обґрунтування позову зазначив, що 03 червня 2007 року він вселився в однокімнатну кімнату № 39 гуртожитку по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську, що знаходився на балансі КП «Жилсервіс-3» Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 28.07.2005 року № 2973 «Про передачу гуртожитків з балансу житлових підприємств міста на баланс КП ДМР «Жилсервіс-3». В зазначеній кімнаті позивач проживає з моменту вселення і по цей час і зазначена кімната є його єдиним постійним місцем проживання. У звязку з роботою в м. Дніпропетровську та відсутністю свого власного житла позивач в 2007 році звернувся із заявою на імя міського голови [PERSON] з проханням надати йому кімнату в гуртожитку. На підставі наданих позивачем документів, управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було видано розпорядження № 688 від 06.06.2007 та виписано на імя позивача ордер № 69 від 06.06.2007 року для надання позивачу жилої площі у кімнаті № 39 гуртожитку по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську, що стало підставою для вселення у кімнату гуртожитку. 12 жовтня 2009 року між позивачем та КП ДМР «Жилсервіс-3» був укладений договір про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій № Т9/39. 12 жовтня 2009 року між позивачем та КП ДМР «Жилсервіс-3» був укладений договір найму житлового приміщення у гуртожитку № Т9/39. Відповідно до Рішення від 30.05.2012 року № 35/24 «Про припинення як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» та рішення міської ради від 02.03.2011 року № 16/9, від 25.01.2012 № 27/20, від 24.02.2010 № 35/55 стосовно реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду, гуртожиток по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську було передано на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради. Відповідно до [PERSON] про фактичне проживання позивач мешкає у кімнаті № 39 гуртожитку по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську з червня 2006 року по теперішній час. На підставі чого просить суд визнати за позивачем право користування жилим приміщенням кімнати № 39 гуртожитку по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не зявилась, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3). Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було видано на імя позивача [PERSON], який працює в МКП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів», ордер № 69 від 06.06.2007 року для надання позивачу жилої площі у кімнаті № 39 гуртожитку переселенського фонду по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську, строком до 25.05.2008 (а.с. 8). 12 жовтня 2009 року між позивачем та КП ДМР «Жилсервіс-3» був укладений договір про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій № Т9/39 (а.с. 9-10) зі строком дії до 29.10.2010 року. Згідно п.1.1., предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій у гуртожитку № 9 по вулю Абхазька, а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. 12 жовтня 2009 року між позивачем та КП ДМР «Жилсервіс-3» був укладений договір найму житлового приміщення у гуртожитку № Т9/39 (а.с. 11). Згідно п.1 договору, Комунальне підприємство «Жилсервіс-3» (наймодавець) надає [PERSON] (наймачу) і членам його родини в строкове користування житлове приміщення за адресою вул. Абхазька, 9 к.39, м. Дніпропетровськ. Відповідно до п.7, строк дії цього договору визначено ордером, на підставі якого укладений договір, продовжується безстроково. Відповідно до [PERSON] про фактичне проживання, складеного сусідами [PERSON] [PERSON]Є, [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач мешкає у кімнаті № 39 гуртожитку по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську з червня 2006 року по теперішній час (а.с. 12). Згідно з довідкою від 18.07.2014 року № 317 [PERSON] працює в Комунальному підприємстві «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпропетровської міської ради з 29.03.2006 року по теперішній час (а.с. 14). Згідно відповідної відмітки в паспорті громадянина України ВР 083907 (а.с. 6) та довідки виданої директором КП ДМР «Жилсервіс-5» [PERSON] від 21.07.2014 року (а.с. 16), [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] кім. 39 з 26.07.2007 року. Заборгованість за квартплату та комунальні послуги станом на 01.07.2014 року за зазначеною адресою відсутня (а.с. 16). Таким чином, судом безспірно встановлено факт постійного проживання позивача в кімнаті № 39 гуртожитку по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську, з червня 2006 року по теперішній час. Відповідно до Рішення від 30.05.2012 року № 35/24 «Про припинення як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» та рішення міської ради від 02.03.2011 року № 16/9, від 25.01.2012 № 27/20, від 24.02.2010 № 35/55 стосовно реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду», гуртожиток по вул. Абхазька, будинок 9 в м. Дніпропетровську було передано на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради (а.с. 17-21). Відповідно до ч.1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. \~\~\~\~ \~\~\~\~ Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved