Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

23.01.2017 року [PERSON] звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до фермерського господарства «Агропром синтез», про стягнення заборгованості по орендній платі. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 жовтня 2011 року між нею (позивачем) та ФГ «Агропром-Синтез» в особі [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 6,04 га, вартістю 114746,2 грн., яка належить їй (позивачу) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії\~\~серія Р4 № 098807, терміном на пять років, зареєструвавши його 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за № 482360004000722. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року, яке було змінене згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 лютого 2016 року по справі за №478/296/15-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Договір оренди земельної ділянки від 07 жовтня 2011 року, укладений між [PERSON] та\~ФГ «Агропром-Синтез» і зареєстрований 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за № 482360004000722 розірвано. Стягнуто з ФГ «Агропром-Синтез» на користь[PERSON] 12321 гривні 60 копійок заборгованості по орендній платі у 2012-2014 роках, 2998 гривень 12 копійок пені та 6765 гривень 81 копійки збитків від інфляції. Стягнуто з ФГ «Агропром-Синтез» на користь[PERSON] 1743 гривень 60 копійок судових витрат у звязку з розглядом даної справи. В серпні 2016 зазначене рішення було виконано в примусовому порядку за виконавчим провадженням ВП №50825096, але на протязі 2015 року та до вересня 2016 року ФГ «Агропром-Синтез» використовував зазначену земельну ділянку та не сплатив позивачу орендну плату. Позивач просила суд стягнути на її користь із відповідача орендну плату за 2015 рік в розмірі 4856 грн. та за вісім місяців 2016 року в розмірі 3237,28 грн., пеню в розмірі 145,68 грн. та пеню згідно вимог ст.14 Договору в сумі 1180,17 грн., а також стягнути судові витрати понесені відповідачем. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі пославшись на обґрунтування викладене в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що у 2016 році, після винесення рішення апеляційним судом Миколаївської області, ФГ «Агропром-Синтез» не користувалось земельною ділянкою [PERSON], просив суд задовольнити позов частково. Суд, заслухавши представників позивача, представника відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст.10,\~11,\~60 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 № 098807 від 26 грудня 2001 року є власником земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,04 га, що розташована на території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. 07 жовтня 2011 року позивач за письмовим договором передала цю ділянку на 5 років в оренду ФГ «Агропром-Синтез», зареєструвавши договір 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за № 482360004000722. За його умовами ФГ «Агропром-Синтез» зобовязувалося сплачувати орендодавцю щорічно орендну плату за її вибором у грошовій, натуральній чи відробітковій формі. Загальна грошова сума орендної плати становить 4832 гривні за кожний рік користування землею, і вона повинна була сплачуватися щорічно до 31 грудня. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, орендарем справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожний день прострочення. Взяті на себе обовязки [PERSON], як орендодавець, виконала у повному обсязі, надавши відповідачу земельну ділянку, і чекала відповідної добросовісної договірної поведінки від орендаря, проте той, у порушення умов договору, з 2012 року орендну плату за користування землею не сплачував, що стало підставою звернення позивача до суду про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та моральної шкоди. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року, яке було змінене згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 лютого 2016 року по справі за №478/296/15-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Договір оренди земельної ділянки від 07 жовтня 2011 року, укладений між [PERSON] та\~ФГ «Агропром-Синтез» і зареєстрований 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за № 482360004000722 розірвано. Стягнуто з ФГ «Агропром-Синтез» на користь [PERSON] 12321 гривні 60 копійок заборгованості по орендній платі у 2012-2014 роках, 2998 гривень 12 копійок пені та 6765 гривень 81 копійки збитків від інфляції. Стягнуто з ФГ «Агропром-Синтез» на користь [PERSON] 1743 гривень 60 копійок судових витрат у звязку з розглядом даної справи. В серпні 2016 року, що не заперечується сторонами, зазначене рішення було виконано в примусовому порядку за виконавчим провадженням ВП №50825096, але на протязі 2015 року та до кінця лютого 2016 року ФГ «Агропром-Синтез» використовував зазначену земельну ділянку. Згідно інформації, наданої Новофедорівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області від 03.07.2017 року за №144/03-15/02, земельна ділянка [PERSON], станом на 01.03.2016 року знаходилась у ФГ «Агропром-Синтез», а з 01.04.2016 року [PERSON] обробляє свою ділянку як одноосібник. Акт прийому передачі земельної ділянки сторони не підписували. Дані обставини сторони визнали в судовому засіданні і їх не оспорювали. Відповідно до частини 2, 3\~статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не спростовано доказами твердження позивача про факт використання ФГ «Агропром-Синтез» протягом 2015 року та до кінця лютого 2016 року земельної ділянки [PERSON], тобто після підписання сторонами договору, яке мало місце 07 жовтня 2011 року, так як і до цього земельні ділянки використовувалися саме відповідачем для проведення економічної діяльності та отримання доходу від їх цільового використання. Статтею 96 Земельного кодексу України\~встановлений обовязок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма\~ЗК України\~кореспондується відповідно зі\~статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорах оренди землі, укладених між сторонами, а саме в п.29\~«Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати». Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, в розумінні правил ст.\~58,\~59 ЦПК України, щодо їх належності та допустимості, вказують на наявність порушеного права позивача зі сторони відповідача щодо виплати йому орендної плати за користування земельною ділянкою, площею 6,04 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії\~\~серія Р4 № 098807, терміном на пять років, зареєструвавши його 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за № 482360004000722, тому заборгованість по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою за вказаний період, понесені збитки від інфляції і пеня за невнесення орендної плати у строки передбачені договорами, як того вимагає позивач та передбачено умовами договорів оренди землі, підлягають стягненню у примусовому порядку. При визначенні розміру заборгованості по орендній платі, суд приймає до уваги положення пунктів 9, 11 договорів оренди землі, якими передбачено грошова форма орендної плати, яка складає фіксовану грошову суму у розмірі 4832 грн. за один рік. Статтею 549 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 14 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки визначенні цим договором, справляється пеня у розмірі 0,5% несплаченої суми за кожен день прострочення. Таким чином, оскільки відповідач не сплатив позивачу орендну плату з 01 січня 2015 року до 01 березня 2016 року, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за кожен день прострочення в розмірі 863 гривень 58 копійок. Крім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~у звязку із задоволенням позову з ФГ «Агропром-Синтез» на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: partial