Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

23.10.2015 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов. Позивач просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частина від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, а також аліменти у розмірі ? частина від його заробітку (доходу) щомісячно на утримання позивача, як дружини відповідача до досягнення дитиною 3 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.11.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб від якого вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] Донька проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. З 2014 року сторони не проживають разом і відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач не інвалід, матеріально забезпечений, аліменти нікому не сплачує, проте не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому позивач звернулася до суду. В судове засідання позивач не зявилася, проте в матеріалах справи міститься заява останньої від 22.03.2016 року, в якій вона просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. (а.с. 31) Відповідач в судове засідання не зявився. Причини неявки відповідача суду не відомі, жодних заяв від відповідача не надходило. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином - судова повістка направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 24). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, що вбачається з її заяви про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 31) Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення що передбачено ст. 182 СК України. Статтею 182 СК визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №089473 сторони перебувають у шлюбі з 16.11.2008 року. (а.с. 4) Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], про що свідчить свідоцтво серії І-ЖД №378343. (а.с. 2) Згідно довідки про склад сімї, що була видана [PERSON] 12.10.2015 року, остання проживає [INFO], разом з донькою, дідом та бабою. (а.с. 3) Тобто відповідач не проживає з донькою та дружиною. Позивач зазначає, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини і в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] надає кошти на утримання неповнолітньої доньки. Обовязок відповідача утримувати дитину випливає з закону. Оскільки дитина проживає з позивачем, позивач має право отримувати аліменти на утримання доньки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частина всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 даної статті - право на утримання, дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, обовязок відповідача утримувати дружину, у разі якщо він має таку матеріальну можливість, також встановлено законом. Відповідач не зявився в судове засідання не надавши суду жодних пояснень, доказів чи заперечень. Суд не має відомостей про те, що матеріальний стан відповідача не дозволяє йому утримувати дружину з якою проживає їхня спільна малолітня донька. Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частина всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дружини [PERSON], до досягнення їхньою спільною донькою [PERSON] 3 років. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved