Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

22.03.2016\~р. до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних від суми боргу та моральної шкоди, згідно із яким позивач просив суд: - стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 71\~265\~грн. 40\~коп. інфляційних втрат за весь час прострочення сплати боргу; - стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 3\~% річних від суми боргу, що складає 6\~259\~грн. 80\~коп.; - стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 20\~000\~грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що [PERSON] та [PERSON] станом на час подання цього позову до Гайсинського районного суду не виконали в повному обсязі рішення судів (Ленінського районного суду м.\~Вінниці від 01.12.2010 року, Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2014\~року та від 30.04.2015\~року) та не виплатили [PERSON] свій солідарний борг в сумі 192\~609\~грн. та 04\~коп., на підставі наявності якого позивачем [PERSON] нараховано відповідачам до сплати 71\~265\~грн. 40\~коп. інфляційних втрат за весь час прострочення сплати боргу та 3\~% річних від суми боргу, що складає 6\~259\~грн. 80\~коп. В звязку із не виконанням [PERSON] та [PERSON] вказаних грошових зобовязань, [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у негативних переживаннях позивача та погіршення стану його здоровя, яку він оцінив до відшкодування у сумі 20\~000\~грн. Позивач [PERSON] до суду не зявився, подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовільнити у повному обємі із підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.37, 48, 56). Відповідач [PERSON] жодного разу в судові засідання не зявився без поважних причин, хоча належним чином в розумінні ст.\~71 ЦПК України повідомлений про час та місце судових засідань, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав, про причини неявки не повідомляв, письмового заперечення не надіслав. Відповідач [PERSON] жодного разу в судові засідання не зявилася без поважних причин, хоча належним чином в розумінні ст.\~71 ЦПК України повідомлена про час та місце судових засідань, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не подавала, про причини неявки не повідомляла, письмового заперечення не надсилала. Судом на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалено рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає, що у задоволенні позовних вимог за позовом [PERSON] необхідно відмовити з таких міркувань. Доведено, що рішенням Ленінського районного суду м.\~Вінниці від 01.12.2010 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 130\~800\~грн., судовий збір 108 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. 04.04.2011\~року [PERSON] при свідках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виконав розписку, в якій підтвердив свій борг перед [PERSON], зобовязався щомісячно його сплачувати, стягнуто 11\~925\~грн., несплаченим залишився борг в сумі 118875 грн. (а.с.а.с. 4-6). Згідно із рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2014\~року ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] - індексу інфляції за весь час прострочення 4874\~грн.; 10401,6 грн. 3\~% річних та витрати по сплаті судового збору (а.с.а.с. 7-7а). Згідно із рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.04.2015\~року ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 48\~867,90\~грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 5\~048,50\~грн. річних (3%), судові витрати в сумі 1009,16\~грн., а також моральну шкоду в сумі 5\~000\~грн. 00 коп. (а.с.а.с. 24-25). На виконання рішення Ленінського районного суду м.\~Вінниці від 01.12.2010 року було видано виконавчий лист, на підставі якого 29.06.2016\~року Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відкрито виконавче провадження (а.с.а.с.\~49). На виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2014\~року було видано виконавчий лист, на підставі якого 29.06.2016\~року Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відкрито виконавче провадження (а.с.а.с.\~51). На виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.04.2015\~року було видано виконавчий лист, на підставі якого 29.06.2016\~року Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відкрито виконавче провадження (а.с.а.с.\~50). Спірні правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 319 ЦК України, за якою власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; - ст.625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом; - п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, за якою моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях фізичної особи у звязку з протиправною поведінкою щодо неї; - ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Разом з тим, приймаючи до уваги положення ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, суд визнає, що позивачем [PERSON] не було доведено належними та допустимими доказами в судовому засіданні обставин того, що [PERSON] та [PERSON] станом на час подання цього позову до суду та розгляду його судом не виконали в повному обсязі рішення судів (Ленінського районного суду м.\~Вінниці від 01.12.2010 року, Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2014\~року та від 30.04.2015\~року) та не виплатили [PERSON] свій солідарний борг в сумі 192\~609\~грн. та 04\~коп., на підставі наявності якого та згідно із останніми позовними вимогами позивачем [PERSON] нараховано відповідачам до сплати 71\~265\~грн. 40\~коп. інфляційних втрат за весь час прострочення сплати боргу та 3\~% річних від суми боргу, що складає 6\~259\~грн. 80\~коп. Відповідно до ст.\~64 ЦПК України письмовими доказами є довідки, письмові докази, подаються в оригіналі. При цьому, надана позивачем [PERSON] ксерокопія довідки за підписом в.о.\~начальника Гайсинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області (номер та дата нерозбірливі (а.с.\~57) не є в розумінні ст.64 ЦПК України належним та допустимим доказом заборгованості відповідачами [PERSON] та [PERSON], оскільки ця довідка не є оригіналом, деякий текст із довідки неможливо прочитати через його низьку якість, номер та дата довідки нерозбірливі, а виконавче провадження за зазначеними судовими рішеннями відкрито Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області, а не Гайсинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Крім того, ухвалою суду від 31.01.2017\~р. у цій справі визнавалась обовязковою явка до суду позивача [PERSON] (а.с.\~74) для дачі ним особистих пояснень із можливістю надання оригіналів документів, однак позивач цим своїм правом не скористався, а ухвалою суду знехтував і до суду не прибув. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення 71\~265,40\~грн. інфляційних втрат за весь час прострочення та 3\~% річних від суми боргу в сумі 6\~259\~грн. 80\~коп. необхідно відмовити через недоведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу його позовних вимог. Оскільки обґрунтованих, передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення 71\~265,40\~грн. інфляційних втрат за весь час прострочення та 3\~% річних від суми боргу в сумі 6\~259\~грн. 80\~коп. немає, вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність, то й у задоволенні позовних вимог [PERSON] про моральної шкоди в сумі 20\~000грн. необхідно відмовити через їх безпідставність, тому, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про стягнення 71\~265,40\~грн. інфляційних втрат за весь час прострочення та 3\~% річних від суми боргу в сумі 6\~259\~грн. 80\~коп.

Outcome: dismissed