Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

22 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, яку обґрунтувала наступними обставинами. Після смерті у 1984 року матері заявниці [PERSON] , нею стала опікуватися її рідна тітка по материній лінії [PERSON] . Вони проживали разом, тітка займалася її вихованням, платила за її навчання в учбовому закладі, разом вели з нею спільне господарство. Після смерті тітки [INFO] відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розташовану на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. У січні 2020 року [PERSON] зверталася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але у прийнятті такої заяви їй було відмовлено, з огляду на те, що вона не є спадкоємицею за законом після смерті тітки у розумінні ЦК УРСР. Тому, зважаючи на необхідність встановлення вказаного факту для оформлення спадкових прав, просить суд встановити факт її перебування на утриманні [PERSON] з 1984 року і по день смерті останньої - [INFO] . У судовому засіданні заявник та її представник підтримали свою заяву та просили її задовольнити. Вказали, що у період із 1993 року по день смерті тітки [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, заробітної плати не отримувала та перебувала на утриманні тітки. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з дитинства знайома із заявницею та їй відомо, що після смерті матері [PERSON] нею опікувалася її рідна тітка [PERSON] : вони завжди разом проживали, тітка платила за її навчання, вони разом вели спільне господарство. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] народилася у с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 8 серпня 1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.7). Із 16 серпня 1993 року [PERSON] працює вчителем хімії. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . За вересень-грудень 1993 року [PERSON] мала дохід 776981,85 крб., за вересень-грудень 1994 року - 3014400 крб., за 1995 рік - 44691500 крб. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що до державної реєстрації шлюбу, яка відбулася 20 липня 1970 року, [PERSON] , [INFO] , мала прізвище [PERSON] (а.с.8). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 листопада 2019 року встановлено юридичний факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною тіткою [PERSON] (а.с.13-14). Із довідки Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 30 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті, яка настала [INFO] , проживала по [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] та своєю сестрою [PERSON] , [INFO] . Заповіти від її імені виконавчим комітетом цієї сільської ради не посвідчувалися (а.с.9). 3 лютого 1997 року на ім`я [PERSON] виготовлений сертифікат (серії СМ № 0168416) на право на земельну частку (пай), розміром 4,23 умовних кадастрових гектарів, належний їй як члену САПТЗТ «Поділля» (а.с.10). Із копії погосподарської книги за 1983-1985 рр. вбачається, що в одному домоволодінні проживали [PERSON] , яка значилася - головою сім`ї, її дочка [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Із довідки Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 30 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Заповіти від її імені виконавчим комітетом цієї сільської ради не посвідчувалися (а.с. 11). Із довідки Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 12 листопада 2019 року вбачається, що [PERSON] із червня 1994 року до дня смерті проживала з племінницею [PERSON] по [ADDRESS] . Заповіт від її імені виконавчим комітетом Капустинської сільської ради не посвідчувався (а.с.12). Постановою державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельника В.О. від 15 січня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не являється спадкоємцем за законом. У постанові нотаріуса також зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкоємці за прийняттям спадщини не зверталися (а.с. 16). Із довідки Головного управління Пенсійного фонду України без дати за підписом начальника відділу Ємця О.В. вбачається, що [PERSON] , як пенсіонер, мала такі нарахування: у 1993 році - 985478,11 крб., у 1994 році - 5887400 крб., у 1995 році - 54798700 крб. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Оскільки спадкодавець померла у 1995 році, застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Згідно з вимогами ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. За змістом цієї норми непрацездатність і можливість утримання іншою особою обумовлюється об`єктивною неспроможністю людини працювати та самостійно забезпечувати самого себе всім необхідним і зумовлюється пенсійним віком чи наявністю інвалідності внаслідок захворювання, травми тощо. Відповідно до п. 1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 квітня 2008 року №189, здатність до трудової діяльності (працездатність) - сукупність фізичних, розумових та емоційних можливостей, яка дає змогу працівникові виконувати роботу визначеного обсягу, характеру та якості. Непрацездатність (утрата працездатності) - це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я. Тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності. Судом встановлено, що у 1992 році [PERSON] , 1971 року народження, уклала шлюб та разом із чоловіком проживала у тітки, [INFO] була прийнята на роботу, [INFO] народила дитину та до дня смерті тітки перебувала у відпустці по догляду за дитиною. На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] не досягла встановленого законом пенсійного віку, відсутні дані про отримання нею пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із втратою годувальника тощо, матеріали справи не містять відомостей про її непрацездатність. Перебування особи у відпустці по догляду за дитиною до трьох років не може визнаватися періодом її непрацездатності, оскільки у цей період особа в змозі виконувати роботу, а вказані відпустка надається лише як соціальна гарантія, яка за бажанням надається повністю або частково в межах установленого періоду. За таких обставин, не встановивши, що будучи непрацездатною особою, заявниця перебувала на утриманні своєї тітки не менше одного року до смерті останньої, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed