Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

22.05.2018 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником будинку [ADDRESS]. Наразі в будинку окрім неї зареєстрований колишній чоловій [PERSON], який фактично в ньому не проживає з 2013 року, що також відображено в акті обстеження сім'ї, складеному 26 квітня 2018 року. Він відмовляється здійснювати будь-які дії направлені на зняття з реєстрації у будинку, в якому фактично не проживає. На даний час відповідач на телефон не відповідає, від розмов з позивачем уникає. Будь-яких перешкод у користуванні приміщенням йому не чинили. Згідно Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 20.01.2017 року по справі № 610/4256/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Реєстрація відповідача в будинку є перепоною в розпорядженні належним майном, а також в оформленні субсидії по оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки необхідні довідки про доходи всіх зареєстрованих у будинку осіб, що також ставить позивача у скрутне матеріальне становище в зв'язку з підвищенням тарифів на комунальні послуги, тому вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, посвідченим 27 вересня 1993 року Секретарем виконкому Петрівської сільської Ради народних депутатів Балаклійського району Харківської області (а.с.9-10), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 28 березня 2018 року приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Мацокіною Н.О. (а.с.11), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 118761663, дата формування: 28.03.2018 року (а.с.12). Згідно довідки Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області № 744 від 08.05.2018 року вказано, що згідно документації Петрівської сільської ради,адреса, за якою розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належить [PERSON], змінилася з: [ADDRESS] (а.с.18). Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовлений Інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 001188) станом на 12 січня 2018 року, зареєстрований у Балаклійському бюро технічної інвентаризації, також значиться, що єдиним власником цього житлового будинку з надвірними будівлями виступає саме [PERSON] (а.с.13-17). Згідно довідки Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області № 743 від 08.05.2018 року повідомлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник будинку; [PERSON] - колишній чоловік (а.с.19). Згідно Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 20.01.2017 року по справі № 610/4256/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 31.01.2017 року (а.с.21). З акту обстеження, складеного комісією у складі депутата Петрівської сільської ради [PERSON], члена вуличного комітету [PERSON] та представника громадськості [PERSON] 26.04.2018 року встановлено, що відповідач та [PERSON] в даному будинку зареєстрований, але не проживає з 2013 року (а.с.20). Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім`ю як спільне проживання осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що відповідач в квартирі позивача не проживає з моменту з 2013 року, відповідач не є членом сім`ї позивача з моменту набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу, тобто з 31.01.2017 року. Оскільки відповідач у спірному житловому будинку не проживає понад 5 років, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved