Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

21 січня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0975 га по [ADDRESS]. При оформленні права власності на дану земельну ділянку було здійснено погодження меж із суміжними землекористувачами, в тому числі з відповідачем [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 березня 2014 року зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0004 га шляхом знесення самовільно встановленої огорожі (сітки), приведення земельної ділянки у попередній стан. 27 червня 2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Брошняком В.В. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження. У добровільному порядку виконати рішення суду відповідач не погодилася, про що складено акти від 15 серпня 2014 року, 26 серпня 2014 року, 02 вересня 2014 року, 18 вересня 2014 року, 19 вересня 2014 року. Повне виконання рішення суду відбулося у примусовому порядку у присутності дільничих інспекторів Івано-Франківського МВ УМВС. Після чого позивач звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] про надання послуг з розбирання самовільно збудованого фундаменту огорожі по [ADDRESS], про що був складений договір від 15 вересня 2014 року. Вартість виконаних робіт складає 4 990,53 грн. За таких обставин позивач просить зобов'язати [PERSON] відшкодувати [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 4 990,53 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали на підставах, викладених у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0975 га у [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку. Співвласниками даної земельної ділянки, крім [PERSON], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2014 року, що набрало законної сили 27 травня 2014 року, позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно встановленої огорожі, приведення земельної ділянки у попередній стан задоволений, зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0004 га по [ADDRESS], шляхом знесення самовільно збудованої огорожі (сітки) з бетонним фундаментом, зобов'язано [PERSON] привести земельну ділянку [PERSON], [PERSON], [PERSON] по [ADDRESS] у попередній стан у відповідності до встановлених державним актом на право власності на землю меж (а.с. 5-6). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2014 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2014 року залишено без змін (а.с. 7-8). 13 червня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області виданий виконавчий лист про зобов'язання [PERSON] привести земельну ділянку [PERSON], [PERSON], [PERSON] по [ADDRESS] у попередній стан у відповідності до встановлених державним актом на право власності на землю меж (а.с. 65, 101, 132). 24 червня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0004 га по [ADDRESS], шляхом знесення самовільно збудованої огорожі (сітки) з бетонним фундаментом, стягувачем у виконавчому провадженні № 43802350 є [PERSON] (а.с. 104-105, 134). 27 червня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0004 га по [ADDRESS], шляхом знесення самовільно збудованої огорожі (сітки) з бетонним фундаментом, стягувачем у виконавчому провадженні № 43813006 є [PERSON] (а.с. 9). 15 серпня 2014 року, 26 серпня 2014 року, 02 вересня 2014 року складені акти державного виконавця, з яких вбачається, що рішення суду боржником [PERSON] не виконано, не приведено земельну ділянку [PERSON], [PERSON], [PERSON] по [ADDRESS] у попередній стан у відповідності до встановлених державним актом на право власності на землю меж (а.с. 10-12). Актом державного виконавця від 18 вересня 2014 року встановлено, що рішення суду виконано частково (а.с. 13). Згідно акту від 19 вересня 2014 року, рішення суду про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0004 га по [ADDRESS], шляхом знесення самовільно збудованої огорожі (сітки) з бетонним фундаментом виконано у повному обсязі, претензій до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції та державного виконавця немає (а.с. 14). 15 вересня 2014 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладений договір, відповідно до якого фізична особа-підприємець [PERSON] бере на себе зобов'язання по виконанню розбирання самовільно збудованого фундаменту огорожі в с. Хриплин Івано-Франківської області (а.с. 15, 24). Вартість виконаних робіт згідно договору від 15 вересня 2014 року становить 4 990,53 грн. (а.с. 16). Між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] були складені акт № 6-02-3-2 приймання виконаних будівельних робіт, розрахунки вартості механізмів та локальний кошторис з розрахунку договірної ціни (а.с. 17-23). 01 грудня 2014 року [PERSON] надіслав рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу [PERSON] повідомлення-вимогу про повернення вартості виконаних будівельних робіт на суму 4 990,53 грн. на протязі 10 днів з дня отримання даного повідомлення (а.с. 25-26). Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції 02 жовтня 2014 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №344/143/2014, виданого 13 червня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області (а.с. 66, 106-107, 124-130). 14 квітня 2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 43813006, де стягувачем є [PERSON] (а.с. 131). За заявою [PERSON] 31 травня 2014 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с. 76-77). 13 червня 2014 року [PERSON] вручено пам'ятку про процесуальні права та обов'язки потерпілого (а.с. 78). [PERSON] звернувся з заявою до начальника Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області про вчинення кримінального правопорушення виконкомом Хриплинської сільської ради під час приватизації будинковолодіння [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння [ADDRESS], дане будинковолодіння належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 81). Позивач є спадкоємцем майна громадянки [PERSON], померлої [INFO] року (а.с. 82). 26 травня 2014 року Державна інспекція сільського господарства в Івано-Франківській області звернулася з листом до прокуратури Івано-Франківської області (а.с. 83). 17 лютого 2014 року Державна інспекція сільського господарства в Івано-Франківській області звернулася до сільського голови с. Хриплин з клопотанням про усунення порушення земельного законодавства (а.с. 84). 19 вересня 2014 року [PERSON] звернувся з заявою до начальника Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області про вчинення кримінальних правопорушень старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Брошняком В.В. при примусовому виконанні рішення суду від 13 березня 2014 року немайнового характеру (а.с. 85-89). 26 вересня 2014 року [PERSON] звернувся з заявою до прокуратури міста Івано-Франківська про вжиття заходів щодо невнесення його заяви про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 90-92). 24 жовтня 2014 року прокуратурою міста Івано-Франківська дана відповідь [PERSON] на його звернення від 26 вересня 2014 року з приводу невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливих неправомірних дій державного виконавця (а.с. 93-94). Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області дана відповідь [PERSON] на її звернення щодо будівництва впритул до її межі на [ADDRESS] (а.с. 95). [PERSON] сплачені кошти у розмірі 4 990,53 грн. фізичній особі-підприємцю [PERSON] за розбирання самовільно збудованої огорожі в [ADDRESS] (а.с. 100). 02 жовтня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 344/143/2014, виданого 13 червня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області (а.с. 102-103). 19 серпня 2014 року [PERSON] звернувся з листом до начальника Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про зняття копії матеріалів виконавчого провадження № 43813121 від 27 червня 2014 року (а.с. 122-123). З листа Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 27 жовтня 2016 року вбачається, що у зв'язку з технічними причинами Єдиним державним реєстратором виконавчих проваджень було вказано дату постанови про відкриття виконавчого провадження № 43802389 02 жовтня 2014 року, постанова про відкриття виконавчого провадження № 43802389 датована 24 червня 2014 року (а.с. 133). Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої-другої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до пункту б частини першої статті 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок. У частині другій статті 212 Земельного кодексу України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. У відповідності до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частинами першою-другою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, якаїї завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2014 року, що набрало законної сили 27 травня 2014 року, зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0004 га по [ADDRESS], шляхом знесення самовільно збудованої огорожі (сітки) з бетонним фундаментом, зобов'язано [PERSON] привести земельну ділянку [PERSON], [PERSON], [PERSON] по [ADDRESS] у попередній стан у відповідності до встановлених державним актом на право власності на землю меж. З метою виконання рішення суду позивач пред'явив виконавчий лист, виданий 13 червня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області,до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції 24 червня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання даного виконавчого листа. Боржником [PERSON] рішення суду не виконувалося, про що 15 серпня 2014 року, 26 серпня 2014 року, 02 вересня 2014 року складені акти державного виконавця. 15 вересня 2014 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON], Підрядником, та [PERSON], Замовником, укладений договір, на підставі якого фізична особа-підприємець [PERSON] виконав зобов'язання щодо розбирання самовільно збудованого фундаменту огорожі в с. Хриплин Івано-Франківської області, за що [PERSON] сплатив 4 990,53 грн., що підтверджується оригіналом квитанції до прибуткового касового ордеру № 45, який міститься в матеріалах справи (а.с. 100). За таких обставин суд дійшов висновку, що витрати на оплату послуг у розмірі 4 990,53 грн. фізичній особі-підприємцю [PERSON] за розбирання самовільно збудованої огорожі в [ADDRESS] були понесені позивачем внаслідок бездіяльності відповідача щодо виконання судового рішення, що набрало законної сили. Невиконання рішення суду відповідачем також було підтверджено відповідачем та її представником у судовому засіданні. Таким чином, враховуючи, що матеріальна шкода виникла з вини відповідача, суд дійшов переконання, що відповідальність за заподіяну позивачу шкоду повинна нести саме відповідач. Відповідачем та її представником не оспорюється вартість проведених робіт. Тому суд вважає, що розмір заподіяної матеріальної шкоди у сумі 4 990,53 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в ході розгляду справи позивачем та представником позивача доведені ті обставини, на які вони посилаються як на підстави своїх позовних вимог, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню повністю. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнений від сплати судового збору (а.с. 27) на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 211, 212 Земельного кодексу України, статей 22, 386, 391, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved