Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

22.04.2016 року позивач звернувся до [PERSON] з позовною заявою про стягнення надлишково сплаченої заробітної плати у сумі 15428,36 грн. В обгрунтування зазначив, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2015 року було встановлено, що [PERSON] ухилявся від мобілізації і вважався фактично мобілізованим лише 29.01.2015 року. Проте, оскільки відповідач в період з 29.01.2015 року по 14.05.2015 року за місцем роботи у Комунальному закладі «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. В.Г.Магара» Запорізької обласної ради вважався таким, що призваний на військову службу у зв*язку із мобілізацією, то упродовж цього часу отримував заробітну плату. 14.05.2015 року [PERSON] був звільнений з займаної посади за власним бажанням та зобов*язувався повернути надлишково отриману заробітну плату в сумі 16228,36 грн., фактично ж сплатив 800,00 грн., хоча виходячи із власноруч написаної ним заяви, він усвідомлював незаконність отримання заробітної плати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, про причини неявки суду не відомив. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, суд визнав можливим розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, тобто заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відносно працівника Комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. В.Г.Магара» Запорізької обласної ради [PERSON] було винесено вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2015 року, яким його було визнано винним та встановлено, що [PERSON] ухилявся від мобілізації і вважався фактично мобілізованим лише 29.01.2015 року. Оскільки відповідач в період з 29.01.2015 року по 14.05.2015 року за місцем роботи у Комунальному закладі «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. В.Г.Магара» Запорізької обласної ради вважався таким, що призваний на військову службу у зв*язку із мобілізацією, то упродовж цього часу він отримував заробітну плату. За цей період йому було нараховано заробітну плату у сумі 16228,36 грн. 14.05.2015 року [PERSON] був звільнений з займаної посади за власним бажанням та зобов*язувався повернути надлишково отриману заробітну плату, що підтвердив в своїй заяві від 14.05.2016 року. Але фактично сплатив 14.05.2015 року 200,00 грн, 14.08.2015 року - 300,00 грн., 17.12.2015 року 300,00 грн. Таким чином, сума надлишково сплаченої заробітної плати [PERSON] складає 15428,36 грн. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд вважає, що в даному випадку мала місце недобросовісність з боку відповідача [PERSON], бо ухиляючись від мобілізації в період з 29.01.2015 року по 14.05.2015 року ([PERSON] вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 КК України), він був обізнаний про нарахування йому надлишкової заробітної плати. Більш того, 14.05.2015 року він написав заяву, в якій зобов*язувався добровільно виплатити надлишково сплачену йому заробітну плату в сумі 16228,36 грн., намість сплатив лише 800,00 грн. За таких обставин суд вважає вимоги позивача законними, обгрунтованими належними і допустимими доказами у справі, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved