Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

22.04.2020 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто неустойку у зв`язку з порушенням умов договору № 9-14-127 про купівлю-продаж майнових прав на квартиру у розмірі 215 924,14 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., а всього 223 824, 14 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 2 158,24 грн. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Генеральним директором ЗАТ «Української будівельної компанії » Морозом О.В. 19.05.2020р. подано апеляційну скаргу. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.06.2020р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні. На підставі розпорядження керівника апарату від 20.11.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл вказаної цивільної справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 20.11.2020р. визначено склад суддів. Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.11.2020р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 16.12.2020р. ухвалою Київського апеляційного суду повернуто до Святошинського районного суду м. Києва для усунення недоліків у її оформлення (вирішення питання про ухвалення додаткового рішення), які повинні бути усунуті протягом місяця з дня одержання справи. Як вбачається із змісту резолютивної частини оскаржуваного рішення, вбачається, що судом не було вирішено заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди. Про цьому, у мотивувальній частині рішення суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. Частиною п`ятою вказаної статті у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. З урахуванням наведеного вище суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині рішення не зазначено висновку щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, хоча у мотивувальній частині рішення суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної позовної заяви.

Outcome: dismissed