overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору № 10442 купівлі-продажу квартири №15 за адресою м. Миколаїв, вул. Мала Морська,47 - дійсним. В позовній заяві позивач зазначила, що 16.03.2000 року на Південній Товарній біржі між нею та відповідачами було укладено договір № 10442 купівлі-продажу квартири №15 за адресою м. Миколаїв, вул. Мала Морська,47, але договір не був нотаріально посвідчений, у звязку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2000 року на Південній Товарній біржі, між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було укладено договір № 10442 купівлі-продажу квартири №15 за адресою м. Миколаїв, вул. Мала Морська,47. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 299. Свої вимоги мотивує тим, що 04.10.2003 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхньої доньки. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю та просив розірвати шлюб між ним та позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття доньки та про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття доньки та проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], трирічного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 80, 180 Сімейного Кодексу України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, у якій просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 23 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 14 червня 2014 року. Кошти на утримання дітей відповідач на надає, позивачка неодноразово намагалася вирішити спір з чоловіком щодо утримання дітей в добровільному в порядку, але це виявилося неможливим. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволені позову наполягає. Відповідач до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с 4-5). Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

23.03.2015 року, а уточнивши вимоги 12.04.2015 року, ПАТ»ВБР» (далі-Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 6 045,82 грн., з яких: - 3 972,40 грн. - заборгованість по кредиту; - 1 590,86 грн. - проценти за користування кредитом в період з 01.07.2013 року по 11.02.2015 року; - 482,56 грн. - пеня за користування кредитом в період з 01.04.2014 року по 11.02.2015 року.(а.с.а.с.3,44) Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №ІСКGМСUІ.93476.003 від 25.02.2013 року, Банк надав [PERSON] кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії, залишок якого, станом на 11.02.2015 року, становить в сумі 3 972,40 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, а також пеня, у випадку неналежного виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Полив»яної Ю.К. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.52) Відповідач також не з»явився в попередні судові засідання, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

23.03.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

23.03.2015 року до суду звернулося Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія з позовом до [PERSON] про стягнення у регресному порядку грошової суми. В позові позивач посилався на те, що 30.07.2012 року о 08 годині 00 хвилин в м. Гуляйполе по вул. Свердлова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження, постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, 30.08.2012 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку і позивач виплатив йому страхове відшкодування в сумі 10550,80 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 10550,80 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. 28.10.2015 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

23.03.2015 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 07.02.2003 року вони із відповідачкою [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований в виконкомі Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис за № 3. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з відповідачкою і проживатиме з нею після розірвання шлюбу. На утримання дитини він добровільно сплачує аліменти. Негаразди в їхній сім'ї тривають кілька років, поступово їхні стосунки погіршувались і вданий час досягли критичної межі. Причини розладу в сім'ї - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, яка з часом все більше поглиблювалась, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння. На цьому грунті між ними часто виникають суперечки, які створюють умови, неможливі для спільного проживання. Далі так тривати не могло вони впевнилися в тому, що вони різні люди, у них різні погляди на життя, на подружні обов'язки. Відчуженню між ними сприяє його робота: він працює за межами області, тому періодично не проживає разом із сім'єю. Коли він приїжджає додому, то весь час з дружиною вони тратять для з'ясування стосунків. Фактично вони припинили подружні відносини. За цей час ніхто з них не намагався примиритися, налагодити нормальні взаємовідносини. Вони обоє впевнилися, що їхній шлюб розпався остаточно і безповоротно. Вважає, що примирення між ними неможливе, воно суперечить їхнім інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згодна та просить після розірвання шлюбу залишити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

23.03.2015 року Кредитна спілка «Християнська Фортеця» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідачки на користь спілки основну суму боргу за кредитним договором № 8513/2010-К від 05.02.2014 року у розмірі 300 грн. і несплачені проценти за користування кредитом у розмірі 421 грн., і судові витрати, судовий збір 243 грн. 60 коп., тому що відповідачка, отримавши за кредитним договором № 8513/201-К від 05.02.2014 року кредит у розмірі 300 грн. На лікування на один календарний місяць зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 36,84 річних (3,07 % на місяць), взяті на себе зобов`язання не виконує, незважаючи на те, що несвоєчасне повернення чергового платежу по кредиту передбачало сплату підвищеного відсотку, 146,34 % річних та нараховується з дня виникнення простроченості по платежу за кожен день. Станом на 03.03.2015 року основна сума боргу складає 300 грн., відсоток за несвоєчасне повернення суми кредиту складає 421,70 грн. Вказані кошти відповідачка не сплатила, тому кредитна спілка вимушена була звернутися до суду з позовною заявою. В наданій суду письмовій заяві представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. За кредитним договором № 8513/2010-К від 05.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у кредитній спілці «Християнська Фортеця» у розмірі 300 грн. на один календарний місяць зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 36,84 річних (3,07 % на місяць). За умовами кредитного договору № 8513/201-К від 05.02.2014 року боржник виплачує підвищений відсоток, що становить 146,34 % річних та нараховується з дня виникнення простроченості по платежу за кожен день. Станом на 03.03.2015 року основна сума боргу складає 300 грн., відсоток за несвоєчасне повернення суми кредиту складає 421,70 грн. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь кредитної спілки і відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені по справі, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

23.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 22.02.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, з початку року вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 22 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з початку 2015 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

23.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який надалі було уточнено, в якому вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Мати позивача за життя була членом житлового кооперативу «Круг-12» та повністю за свої власні кошти сплатила пайові внески за квартиру [ADDRESS], однак право власності на дану квартиру у встановленому законом порядку оформити не встигла. Після смерті матері позивач є спадкоємцем першої черги на належне померлої матері майно, оскільки він є рідним сином спадкодавця. Позивач просив визнати за ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті його матері. Позивач просив слухати справу у його відсутності. Представник відповідача, третя особа в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач об'єднання житлових кооперативів «Круг» в письмовій заяві просив слухати справу у його відсутності та покладався на рішення суду. Суд ухвалив слухати справу у сторін на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 384 ч.3 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового ) кооперативу стає її власником. Відповідно до ст.1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що її прийняв. В судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON] - [PERSON] була членом житлового кооперативу «Круг-12» та 10 жовтня 1992 року повністю за свої власні кошти сплатила пайові внески за квартиру [ADDRESS] відповідно до довідки, наданої об'єднанням житлових кооперативів «Круг» від 15.06.2012 року. (а.с.6). Таким чином, [PERSON] стала власником зазначеної квартири у відповідності до ч.1 та ч. 3 ст.384 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Після її смерті спадщину прийняв її син [PERSON], який постійно проживав в спірній квартирі, про свідчить довідка з місця проживання.(а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON].(а.с.5) та відповідно до ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Таким чином, суд вважає за можливим визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

23.03.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що вона є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мудрьонівська, 8. Відповідно до довідки у вказаному житлі зареєстрований відповідач [PERSON], який є її сином. Відповідач припинив мешкати в домоволодіння, виїхав за межі України на заробітки, його фактичне місце проживання невідоме. Добровільно знятися з реєстрації відмовляється. В той час як відповідач залишається зареєстрованим у вказаному помешканні, на нього нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких відповідач участі не приймають. В зв'язку з тим, що відповідач більш одного року не мешкає за місцем реєстрації, житлом не користується позивач просить суд визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мудрьонівська, 8. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву (а.с. 31 - заява) позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлений у встановленому законом порядку ( а.с. 28 - повідомлення). Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. (а.с. 29- заява). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 20.05.1994 року позивач [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мудрьонівська (а.с. 3,4 копія договору дарування). Згідно акту про фактичне не проживання особи у житловому приміщенні (а.с.11 копія акту) відповідач [PERSON] не проживає в вищевказаному домоволодінні з 2004 року по теперішній час. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла абозаконом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідачі продовжують бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживають у вищевказаній квартирі не користуються ним, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідачів на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved