Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

23 серпня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 27 жовтня 1984 року Куйбишевським РВЗАГС Запорізької області, актовий запис № 72. Позивач [PERSON] вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач протягом багатьох років зловживає алкогольними напоями. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. За таких обставин [PERSON] вимушена звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам. Позивачка [PERSON]А у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги на тих підставах, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позову не надав. Виходячи з наведеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач до часу звернення позивача із позовом до суду в добровільному порядку не надав доказів, які б заперечували обставини, викладені у позові. Під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду, а також безпосередньо під час її судового розгляду відповідачка зазначених обставин не оспорював. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 27 жовтня 1984 року Куйбишевським РВЗАГС Запорізької області, актовий запис № 72. (а.с.7) Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, відповідач постійно зловживає спиртними напоями, в сімї виникають сварки, між подружжям втрачено почуття поваги один до одного, і, як наслідок, намагання зберегти сімю ні до чого не привели. Спору про розподіл спільного майна подружжя між сторонами відсутній. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON]А на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у своєму позові просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище Никитенко. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище Никитенко. На підставі викладеного,

Outcome: approved