Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

23 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, у якому просить розірвати шлюб із [PERSON] , стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000 грн щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000 грн щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що 23 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1676. За час перебування у шлюбі у сторін народились сини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони тривалий час не знаходять порозуміння при вирішенні спільних сімейних питань. З огляду на розірвання шлюбу, є підстави й для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які залишаються проживати з позивачкою. У судовому засіданні 29 липня 2021 року позивачка позовні вимоги повністю підтримала, просила їх задовольнити. Додатково вказала, що її рішення розірвати шлюб виважене і суд надавав сторонам достатньо часу для примирення, але таке не настало. Також вказала, що їй відомо про те, що відповідач зараз працює в наркологічному диспансері на посаді санітара, де отримує заробітну плату в розмірі приблизно 6500 грн. (після відрахувань податків та обов`язкових платежів). У судове засідання 29 липня 2021 року відповідач не з`явився, про судове засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 23 жовтня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1676. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] , які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Судом установлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки і не ведуть спільного господарства, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Судом двічі надавався сторонам термін на примирення, однак таке не настало. Таким чином, сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Таким чином, на даний час мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дітей сторін на кожного становить - 2 013 грн. Як пояснив відповідач [PERSON] в судову засіданні 23 грудня 2020 року, він не відмовляється матеріально допомагати утримувати дітей, вказав, що працює та має намір влаштуватись на більш оплачувану роботу. Отже, відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, а відтак може надавати утримання своїм дітям у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, позов у частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, починаючи з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Підстав для зменшення заявленого позивачкою розміру аліментів суд не вбачає, оскільки підстав для цього не встановлено. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивачки, яку звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та якій відповідно до п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» відстрочено сплату судового збору за позовом про розірвання шлюбу до ухвалення рішення у справі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681 грн 60 коп. (840 грн 80 коп + 840 грн 80 коп).

Outcome: approved