Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

24.02.2014 року позивач звернувсь до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.12.2010 року о 15 год. 00 хв. на 37 км 900 м а/д Київ-Харків-Довжанський, в м. Бориспіль, по вул. К. Шлях, перехрестя з вул. Котовського, відповідач, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], порушив ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], завдавши останньому матеріальних збитків на суму 7468 грн. 52 коп.. Оскільки відповідач не мав чинного договору обов язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то ним (позивачем) було виплачено [PERSON] 7468,52 грн. страхового відшкодування на підставі заяви останнього. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 7468 грн. 52 коп., які останній просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу, оскільки в добровільному порядку він відмовляється це робити. Також просить стягнути судові витрати по справі, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. В судове засідання представник позивача Сакалюк Д.В. не з явився, надав клопотання, в якому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та проводити розгляд справи без своєї участі. Відповідач в суді позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначає, що йому незрозуміло, чому вину за вказану ДТП покладено на нього, не погодившись також з висновками експертизи, яка була проведена без нього та через значний проміжок часу. Також вказує, що за даними вимогами минув строк позовної давності. Суд ухвалив слухати справу у відсутність представника позивача. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 31.12.2010 року о 15 год. 00 хв. на 37 км 900 м а/д Київ-Харків-Довжанський, в м. Бориспіль, по вул. К. Шлях, перехрестя з вул. Котовського, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], порушив п.2.3 б), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не впевнився в безпеці маневру, не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2011 року, яка є чинною на даний час. Відповідно до Звіту про оцінку матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу ФОП [PERSON] за № 0224 від 25.02.2011 року, розмір матеріальних збитків, завданої в результаті ДТП пошкодженням автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], склав 8122 грн. 22 коп.. Твердження відповідача про те, що він не був запрошений для огляду автомобіля «Хонда» та складання звіту про пошкодження не відповідає дійсності, оскільки у звіті наявне зворотне повідомлення про вручення особисто [PERSON] про місце і час проведення огляду і оцінки. Також безпідставними є твердження відповідача щодо значного проміжку часу, який минув до проведення оцінки пошкоджень, так як в суді він підтвердив тотожність пошкоджень завданих автомобілю «Хонда», зазначених у Відомості № 8750682 про обставини ДТП та Звіті про оцінку матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу ФОП [PERSON] за № 0224 від 25.02.2011 року. Зазначена шкода не була відшкодована відповідачем власнику автомобіля «Хонда» в добровільному порядку. Враховуючи, що відповідач не мав чинного договору обов язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП, власник автомобіля «Хонда» звернувся до позивача з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/1436732. Як передбачено пп. а) п.41.1. ст.41 ЗУ «Про обов язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. А в ст.22 цього ж Закону зазначено, що МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров ю та майну третіх осіб під час ДТП. На підставі чого позивачем 18.04.2011 року було здійснено виплату відшкодування власнику автомобіля «Хонда» - [PERSON], в розмірі 7468,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1688 від 18.04.2011 року. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме Відомості № 8750682 про обставини ДТП, на час заподіяння шкоди відповідач володів автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], на законних підставах, а тому несе відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в порядку зворотної вимоги (регресу) витрати пов язані з виплатою страхового відшкодування. Витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню частково, оскільки, відповідно до Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», граничний розмір витрат, пов язаних із складанням позовної заяви, не може перевищувати 50 % розміру мінімальної заробітної плати. Мінімальна заробітна плата на січень 2014 року ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» визначена в розмірі 1218 грн. 00 коп.. Тому за складання позовної заяви на користь позивача необхідно стягнути з відповідача 1218,0:100х50=609,0 грн.. Стосовно тверджень відповідача щодо пропущення строків позовної давності суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Згідно ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та бере свій початок від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Як передбачено ч.6 ст.261 ЦК України, за регресними зобов язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов язання. Як вбачається з матеріалів справи, основне зобов язання було виконано 18.04.2011 року - перерахунок позивачем страхового відшкодування [PERSON], тому саме з цієї дати починається відлік строку позовної давності, який становить три роки, за вимогою позивача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача 24.02.2014 року, тобто в межах строку позовної давності. З відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., так як позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням наведеного, на підставі Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»; ст.ст.22, 41 п.41.1. пп. а) Закону України «Про обов язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року; ст.ст.256 ч.1, 257 ч.1, 261 ч.1 та ч.6, 993, 1166 ч.1, 1187 ч.2, 1191 ч.1 ЦК України,

Outcome: partial