Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

23.06.2020 позивач ЖКП № 3 в особі директора звернувся в суду з даним позовом до відповідачів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що ЖКП № 3 утримувало та проводило обслуговування житлового будинку [ADDRESS] до 01.02.2020. В зв`язку з призначенням в даному житловому будинку управителя, послуга утримання будинків та прибудинкових територій з 01.02.2020 ЖКП № 3 не надається. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] і були споживачами послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надавало ЖКП № 3. В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у відповідачів, станом на 01.02.2020, утворилась заборгованість в загальному розмірі 7173,62 грн. На вказану суму заборгованості нараховано інфляційні втрати 1507,13 грн. та 3 % річних в сумі 215,21 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ЖКП № 3 заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Суду пояснила, що не оплачувала послуги ЖКП №3 , оскільки останній їх фактично не надав. Мешканцями самостійно проводилися всі роботи з утримання будинку, самостійно косили траву, двірника немає, прибирання сходових кліток немає, будинок був в аварійному стані, самостійно провели ремонт для покращення умов. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідачі не подавали. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 п. 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (від 24.06.2004 року № 1875-Г/ чинний до 01.05.2019), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Судом встановлено, що позивач ЖКП № 3 в період часу до 01 лютого 2020 року мало на своєму утриманні та обслуговуванні житловий будинок [ADDRESS] . Зазначене підтверджується рішеннями Виконавчого комітету Луцької міської ради «Про скориговані тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними підприємствами» № 792-1 від 21.12.2016 року та № 20-1 від 24.01.2018 року (а.с. 10-14). Окрім того, матеріалами справи стверджується наявність укладеного між ЖКП №3 та відповідачем [PERSON] письмового договору №4/123 від 22.12.2008 про надання послуг в утриманні будинків і споруд прибудинкових територій. Як вбачається із відомостей з Місцевого обчислювального центру № 243/2-2 від 16.06.2020 року в кв. [ADDRESS] , зареєстровані і проживають відповідачі [PERSON] , 1979 року народження, [PERSON] , 1954 року народження, [PERSON] , 1984 року народження (а.с. 9). Частиною 1 ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Із наведеного слідує, що відповідачі були споживачами послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надавало ЖКП № 3. В даному випадку правовідносини між сторонами носять договірний характер. У відповідності до положень\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Разом з тим, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних та трьох відсотків річних, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 2017 року по 2020 рік у відповідачів обліковується заборгованість на загальну суму 7173,62 грн. (а.с. 6). Позивачем проведено нарахування розміру інфляційних втрат та 3 відсотків річних на суму заборгованості. Разом з тим, заявивши вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за договором за період 2017-2020 років, позивач не дотримався вимог ст.258 ЦК України щодо строків позовної давності. Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог за період з січня 2018 року, що згідно розрахунку заборгованості становитиме 4811,07 грн. При цьому, суд звертає увагу на розрахунок розміру інфляційних втрат та 3 відсотків річних на суму заборгованості, який представлений позивачем. Останній проведений з недотриманням періоду обрахунку. А тому, визначити реальний розмір інфляційних втрат та 3 відсотків річних на суму заборгованості неможливо. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4 811 грн. 07 коп., в задоволенні вимог щодо стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (67,07%=1409,81 грн.).

Outcome: partial