Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, що належала її батьку [PERSON] Мотивує свої вимоги тим, що після смерті батька, який помер 26 січня 2013 року, вона та її брат [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги. У встановлений законодавством строк, а саме 10 липня 2013 року, звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. 15 травня 2015 року у приватного нотаріуса в м. Суми вони уклали договір про розподіл спадкового майна, згідно якого право власності на дані земельні ділянки перейшло до неї, але за відсутності державних актів на належні батьку земельні ділянки вона позбавлена можливості оформити спадкові права. Просила визнати за нею право власності на розташовану на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,386 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,201 га, на яку [PERSON], її діду, видавалися державні акти серії Р3 № 719600 та серії Р3 № 703366. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача, Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в судове засідання не зявився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справу за його відсутності, позовні вимоги визнаються повністю. Треті особи просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 26 січня 2013 року м. Суми помер [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серія ІІ-БП № 430183 позивач по справі [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с. 11). [PERSON], дід позивача, за життя отримав державний акт серії Р3 №703366 на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області для ведення селянського господарства площею 0,201 га, та державний акт серії Р3 №719600 на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,386 га. (а.с. 32). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори 5 грудня 2006 року [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] земельні ділянки, які належали йому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р3 № 719600 та серії Р3 № 703366 виданих Саївською сільською радою Липоводолинського району 15 серпня 2002 року та зареєстрованих в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 365, № 1248 (а.с. 13). Це свідоцтво є підставою для видачі державних актів на право приватної власності на землю. Але [PERSON] за життя державних актів не отримав. Відповідно до договору про розподіл спадкового майна, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] 15 травня 2015 року приватизовані земельні ділянки площею 3,386 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,201 га для ведення особистого селенського господарства, що розташовані на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, які за життя належали [PERSON] перейшли [PERSON] як спадок (а.с. 15). [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріуса, оскільки батько за життя державні акти на право приватної власності на землю не отримав та не зареєстрував. Із копії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що вартість земельної ділянки площею 3,3860 га, належної [PERSON] становить 88826,47 грн., вартість земельної ділянки площею 0,2010 га, належної [PERSON] становить 662,80 грн., загальна вартістю 89489,27 грн. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наявності в матеріалах справи необхідних доказів належності померлому [PERSON] земельних ділянок, розташованих на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], вчасно подала заяву пр. прийняття спадщини, а за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, що належали спадкодавцю.

Outcome: approved