Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

24.03.2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 59190,24 грн. та судових витрат. Позивач, будучи сповіщеним належним чином до суду не з`явився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій позивач просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду повторно не з`явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Судом встановлено, що 27 червня 2018 року о 09 год. 35 хв. в м. Одесі по вул. Пушкінська, 45, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ауді А5», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «БМВ», державний номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 06.08.2018 року [PERSON] визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. \~ \~ \~ \~Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №3018183608013811. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Ауді 5», державний номерний знак [NUMBER] , який на той момент був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування №28-0199-00298 від 24.05.2017 року. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» отримало заяву про настання страхового випадку відшкодування. 02.07.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено страховий акт №КЗЗ0001572/КЗС00001703. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 6209 190,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13901 від 09.07.2018 року. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ7223064 ПрАТ «СК «ТАС». Відповідно до норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн., які було виплачено на рахунок позивача, згідно платіжного доручення №103688 від 24.10.2018 р. Згідно листа ПрАТ «СК «ТАС» вих. №8968 від 19.09.2018 р. між відповідачем а ПрАТ «СК «ТАС» було укладено Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZl1 813057 від 07.05.2018 р., за яким ліміт відповідальності страховика становить 50000,00 грн., які було виплачено на рахунок позивача, згідно платіжного доручення №98546 від 24.09.2018 р. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума невідшкодованого страхового відшкодування становить 59190,24 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься в ст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2\~Правил дорожнього руху\~України). Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції Постанови Верховного Суду України у справі №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті суми судового збору у розмірі 2102,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Outcome: approved