overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказав, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в шлюбі, який був укладено 23.11.2004 року Партизанською селищною радою Генічевського району Херсонської області. Також в позові зазначено, що від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Позивач зазначив в позові, що шлюбні відносини між сторонами припинились з 2006 року у звязку із взаємним непорозумінням, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, на фоні яких виникали часті сварки. На даний час сторони проживають окремо. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. На підставі вищевикладеного [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, укладений 23.11.2004 року. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності та без фіксування судового процесу, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик відповідача з газети обласної ради «Запорізька правда» від 28.09 2017 року (а.с. 22). Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 23.11.2004 року підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ № 071057 від 23.11.2004 року, виданого Генічевського району Херсонської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 15 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії I-КГ № 136433 від 25 січня 2005 року, виданого Партизанською селищною радою Генічевсткого району Херсонської області про що відповідно 25 січня 2005 року в Книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 7 (а.с. 7). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивач не має наміру на збереження шлюбу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] зазначав, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 11.10.2008 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання [PERSON] не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причин неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2008 року. Від шлюбу мають дитину : сина [PERSON] [INFO]. Сторони з 2014 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.12.2000 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2000 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] [INFO]. Сторони з лютого 2001 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Ярове Шаргородського району Вінницької області. Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є вона - [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про необхідність подання заяви про прийняття спадщини, вважаючи, що зможе оформити спадщину в будь-який час, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном матері, що прирівнюється до прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. У судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова Банах В.В. позов визнає (а.с.21 - 23). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Ярове Шаргородського району Вінницької області (а.с.5,8), спадкоємцем по заповіту якої є її донька - [PERSON] (а.с.7), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства, не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через юридичну необізнаність. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав, пояснюючи свої вимоги наступним: вона з чоловіком [PERSON] перебували у шлюбі з 14.11.2008 року по 18.11.2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка зараз фактично мешкає з нею. З моменту розлучення відповідач проживає окремо, за цей час з дитиною він не бачився, участі у вихованні, догляді, розвитку дитини не приймає. Матеріальної допомоги не надає, хоча за рішенням суду повинен сплачувати аліменти в розмірі 700,00 гривень щомісячно, станом на 31.01.2013 року загальна сума заборгованості по сплаті аліментів становить 18 803,00 грн. Будь - яких перешкод вона для виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків не чинила. Він жодного разу не приходив до доньки, не цікавився станом її здоров'я, розвитком, чи є в неї необхідний одяг, як вона харчується. Таким чином [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, тому просить, суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги викладені у позові підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволені. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради до суду не з'явився, але від міського голови надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника, просив винести рішення на розсуд суду та зазначив, що у зв'язку з тим, що ні позивач ні відповідач не мешкають на території м. Слов'янська вони не мають можливості бути присутніми на комісії з питань захисту прав дитини та підготувати об'єктивний та обґрунтований висновок з питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №11. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили на початку 2017 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 21.01.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.6. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с. 5. Шлюбні відносини припинили на початку 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей - не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві вказує, що 17.12.2016 року померла її мати [PERSON], на день смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS] ( до перейменування Радянська) м. Кобеляки, Полтавської області. Спадкоємцем на вказане майно за законом є позивач як єдиний спадкоємець. Однак, протягом шестимісячного строку позивач [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки маючи слабке здоровя гіпертонічну хворобу та цукровий діабет, зокрема протягом трьох місяців не в змозі була вільно пересуватися, що не дало їй можливості подати вказану заяву. Позивач прохав суд визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутність, позов визнав повністю , проти його задоволення не заперечував. Суд, враховуючи, що визнання позову відповідачем в справі не суперечить закону і не порушує прав та інтересів сторін, в справі є законні підстави для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується відповідними та належними доказами про поважність причини пропуску такого строку, а саме медичними довідками , в яких зазначено, що вона перебувала в денному стаціонарі на лікуванні в [PERSON] ЦРЛ, маючи діагноз гіпертонічний криз (а.с. 10,11), вважає ухвалити рішення про задоволення позову, тому [PERSON] необхідно визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

22.06.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 14.01.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.01.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.50). Від шлюбу у [INFO] року народився син [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

22.06.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивач підписав у цей же день і в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач позов визнав лише в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 16.09.2010 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, доходів сторін, стану здоров'я відповідача, наявності у нього матері, 1934 року народження за якою, як вказує відповідач він доглядає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється частково, а позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial