overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

24.04.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. 15.05.2018 року проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників процесу. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з серпня 2009 року по лютий 2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Після розлучення проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2009 року по 09.02.2012 року. Після розлучення проживають окремо. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія І-БВ № 123528. Дочка знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальну допомогу на її утримання не надає. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

24.04.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 22.11.1992 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Вінницько- Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницької області. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька Світлана, [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання дитини. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON], в судове засідання двічі не зявився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.11.1992 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницько- Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницької області, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5). В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька Світлана, [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Буфан», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

24.04.2018 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. 15.05.2017 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. 11.06.2018 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м Києва роз'єднано та виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу системи автоматизованого розподілу справ від 12.06.2018 року, справу передано для розгляду судді Солом'янського районного суду м. Києва Оксюті Т.Г. Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач та відповідач до суду не з'явились, надали спільну заяву у якій позовні вимоги підтримали, просили розірвати шлюб, справу розглядати без їх участі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяву сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17.04.2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

24.04.2018 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідач відповідно до укладеного договору №б/н від 10.08.2009 року отримав кредит 10.08.2009 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач неналежним чином виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбачений умовами договору №б/н від 10.08.2009 року, заборгованість за договором станом на 28.02.2018 року склала в сумі 116998,46 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 5061,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 111936,57 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 10.08.2009 року станом в сумі 116998,46 грн., та судовий збір в сумі 1762 грн. 24.04.2018 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. 24.04.2018 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. 03.05.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судове засідання на 17.05.2018 року. 17.05.2018 року представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, відзиву на позов не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

24.04.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 грудня 2015 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, актовий запис № 56 розірвати, вказуючи, що 11 грудня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить суд розглядати справу за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 11 грудня 2015 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, актовий запис № 56. /л.с. 5 / Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], /л.с. 4/, подружні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 03.10.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1488, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2018 р. провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2003 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києвізроблено актовий запис № 1488 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], (а.с. 6) та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 06.10.2016 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подав заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06.10.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.11.2016 року. Мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подав заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.11.2016 року. Мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Позивач просив розглянути справу за його відсутності. У судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19.01.2002 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 06.12.2005 року в сумі 85127 грн 45 коп. і понесених судових витрат у сумі 1762 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 06.12.2005 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 36% річних (далі по тексту Договір, а.с. 14-20). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2018 року становить 85127 грн 45 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 7983 грн 60 коп., заборгованість по сплаті відсотків 69933 грн 97 коп., комісія 2680 грн, штраф 4529 грн 88 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 8-13), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved