Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

22 листопада 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, виданий 05.10.2019 року про стягнення коштів з позивача на користь відповідача. Вимоги обгрунтовані тим, що 06.12.2012 року між АТ «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений кредитний договір за умовами якого позивач отримав кредит в розмірі 10 000,00 грн. строком до 06.12.2013 року. Позивач вважає, що виконавчий напис про який він дізнався лише 19.11.2019 року було вчинено з порушенням вимог діючого законодавства так як на момент його вчинення сплинув строк позовної давності (06.12.2016 року) за вимогами про стягнення кредитної заборгованості, а тому заборгованість по кредиту не була безспірною. Також позивач зазначає, що йому не відомі умови переходу права вимоги до відповідача. А тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом. 28.01.2020 року до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на заявлені вимоги в яких представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивач не виконував належним чином умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість. Банк переуступив заборгованість за кредитним договором та було прийнято рішення про звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису для стягнення суми заборгованості. Представник відповідача зазначає, що безспірність заборгованості визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. Позивач не зазначає, який із документів не надано нотаріусу, як і не зазначено які його права порушені. Також представник зазначає, що приватному нотаріусу були надані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які підтверджують право вимоги та безспірність суми заборгованості. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність. В поясненнях, які 27.01.2020 року надійшли до суду приватний нотаріус просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що не було порушено процедури вчинення виконавчого напису. Як зазначив приватний нотаріус, позивач не заперечує факту укладення договору з ПАТ «Укрсоцбанк». Із змісту розділу ІІІ договору від 06.12.2012 року вбачається, що цей договір є новою редакцією договору про відкриття банківського (карткового) рахунку від 30.10.2007 року, укладеного між сторонами, тобто ще 5 років. Строк дії картки за договором сплинув 06.12.2017 року і стягувач не пропустив трирічного строку для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Позивач не надав суду доказів, що заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі була іншою та не надано доказів сплати заборгованості. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення на заявлені вимоги не направила до суду. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 06.02.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір банківського поточного (карткового) рахунку № [NUMBER] за яким [PERSON] було відкрито поточний рахунок. Договором встановлена процентна ставка за Овердрафтом на рівні 48 процентів річних. Крім того, умовами договору Банк відкрив позивачу Кредитну лінію в сумі не більше 50 000,00 грн. на строк 12 місяців. 28.01.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» був укладений Договір факторингу. Суду не було надано додатку до договору, а тому суд позбавлений можливості встановити, що дійсно було переуступлено право вимоги за Договором №0010/144820-ZР від 06.02.2012 року та не надано доказів на виконання п.2.3 Договору щодо переуступки права вимоги - не надано доказів сплати Фактором ціни прав вимоги та не надано акту приймання-передачі реєстру боржників. 29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №29-01/19/2. Суду також не надано доказів виконання п.2.3 Договору та переуступки права вимоги - не надано доказів сплати новим Кредитором ціни прав вимоги та не надано акту приймання-передачі реєстру боржників. Таким чином суду не надано доказів, що до відповідача перейшло право вимоги за договором від 06.02.2012 року. Не було надано таких доказів і нотаріусу. 04.10.2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Як вбачається, до заяви були додані кредитний договір №0010/144820-ZР від 06.12.2012 року, виписка із особового рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; договір факторингу; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю. 05.10.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] який є боржником за Кредитним договором 0010/144820-ZР від 06.12.2012 року, який було укладено між АТ «Укрсоцбанк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Як зазначено, строк платежу за кредитним договором 0010/144820-ZР від 06.12.2012 року настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 02.09.2019 року, сума заборгованості складає 33 556,31 грн. в тому числі: - прострочена заборгованість за кредитом становить - 10 718,33 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 19 086,51 грн.; - строкова заборгованість за відсоткам - 3 751,47 грн. Постановою від 16.10.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. відкрила виконавче провадження №60313353 з примусового виконання виконавчого напису №6245 виданого 05.10.2019 року. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 2.3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Доказів направлення та одержання або неодержання [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень в копіях документів наданих нотаріусом Гамзатовою А.А. не надано. Отже, нотаріус учинив виконавчий напис за відсутності доказів того, що банк направив боржнику письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитною угодою, не дотримавшись при цьому 30-денного строку, установленого в пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, недотримання приватним нотаріусом вказаних вимог порядку порушило права [PERSON] на спростування розміру заборгованості. Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено у виконавчому написі, він вчинений за період з 29.01.2019 року по 02.09.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок заборгованості та виписку по рахунку позивача приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису не було надано, а тому відповідно нотаріус не міг встановити безспірність заборгованості. В той же час суд не може взяти до уваги як належний доказ існування заборгованості виписку з особового рахунку, яка вчинена за період з 29.01.2019 року по 02.09.2019 року так як з неї немає можливості зробити висновок про дати надання кредиту позивачу, дати сплати заборгованості за кредитом чи відсутності сплат за кредитом, не можливо зрозуміти порядок нарахування процентів. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСРУ № 71825964). Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved