Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

22 серпня 2016 року позивачка [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. 20 червня 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачкою, та знаходяться на повному її утриманні, а відповідач проживає окремо. Після розірвання шлюбу відповідач з дітьми спілкувався та матеріально добровільно допомагав. Але за останній рік відповідач дуже змінився, з дітьми майже не спілкується, участі в їх вихованні не приймає, кошти на їх утримання майже не надає. Відповідач не має інших дітей, які б також потребували матеріального забезпечення, з нього не проводиться стягнень за виконавчими документами, працює офіційно, тому відповідач має можливість виконувати покладений на нього чинним законодавством обовязок та надавати матеріальну допомогу для утримання і забезпечення належного рівня життя їх дітей. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 50% з усіх видів заробітку до повноліття дітей, починаючи з дня подання позовної заяви, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, суду надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, суду надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення. В заперечення х відповідач зазначив, що на даний час знаходиться в шлюбі з іншою жінкою, на його утримання хворі батьки пенсійного віку. Також, відповідач зазначає, що добровільно сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій мешкають його діти та їх матір, що підтверджується квитанціями, щомісячно добровільно надає дітям матеріальну допомогу та приймає участь у їх вихованні. Суд, дослідивши матеріали справи, \~вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає \~цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 \~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] I-КИ № 063174, 14 серпня 1999 року виконкомом Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], та свідоцтві [PERSON], [INFO], зазначений батьком. Згідно довідки № 18619 від 21.07.2016 року, виданої Єдиним абонентським відділом №2 КП «Міські комунальні платежі» неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір [PERSON]. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) №224 від 28.10.2015 року, відповідач [PERSON], працює начальником ЧЗЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, та сума його доходу за період з серпня 2015 по жовтень 2015 року становить 12587,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що заробітна плата відповідача фактично становить 3363,74 грн., що є суттєвою обставиною для врахування матеріального становища відповідача та має істотне значення для визначення розміру аліментів. Так, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийнявши до уваги вищевикладене, враховуючи те, що позивачем не надано будь-яких доказів про можливість відповідача платити аліменти в розмірі заявлених позовних вимог, суд вважає за можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом, позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved