Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

21 червня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та згідно редакції від 22.09.2015 року просила ухвалити рішення, яким: - визнати земельну ділянку, площею 0, 0408 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Дача Ковалевського, 80, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Дача Ковалевського, 80 та складається з будинку літ. «Е» загальною площею 347, 8 кв.м., житловою площею 123,6 кв.м., відображеного у технічному паспорті від 15.11.2011 року та автомобіль [NUMBER] 2008 року випуску спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків та зборів [NUMBER]) право власності на ? частину земельної ділянки 0, 0408 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 80; - визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків та зборів [NUMBER]) право власності на ? частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Дача Ковалевського, 80 та складається з будинку літ. «Е» загальною площею 347, 8 кв.м., житловою площею 123,6 кв.м., відображеного у технічному паспорті від 15.11.2011 року; - стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків та зборів [NUMBER]) на користь [PERSON] половину вартості автомобіля [NUMBER] 2008 року випуску, а саме 135\~596, 98 гривень, залишивши вказаний автомобіль у власності [PERSON]; - вирішити питання про судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач вказує на те, що під час перебування в шлюбі з відповідачем ними було набуте майно, однак вона та її чоловік не можуть дійти згоди щодо його розподілу, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Позивач та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказуючи на те, що поділ майна є недоцільним, так як може створити складнощі під час продажу спірного будинку та земельної ділянки, погодились на суму грошової компенсації за спірний автомобіль у розмірі 62\~849,91 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями Цивільного Кодексу України та Сімейним Кодексом України. Судом встановлено, що 03 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1128. Під час перебування в шлюбі сторонами було набуте майно, яке складається з: земельної ділянки, площею 0, 0408 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 80, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Дача Ковалевського, 80 та складається з будинку літ. «Е» загальною площею 347, 8 кв.м., житловою площею 123,6 кв.м., відображеного у технічному паспорті від 15.11.2011 року та автомобілю марки Toyota Prado, державний номер [NUMBER] 2008 року випуску. Спільне життя сторін не склалось, в результаті чого рішенням Київського районного суду м.Одеси від 30.07.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку . Відповідно до чинного законодавства, загальною спільною власністю чоловіка і жінки є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, що може бути об'єктом права приватної власності, крім майна нажитого кожним з чоловіка і жінки за час їхнього роздільного проживання при фактичному припиненні подружніх відносин. Згідно з положеннями ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, навіть якщо один із них не мав самостійного заробітку. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобовязанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на імя одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна. Обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Річ це обєкт матеріального світу, саме предмети якого є обєктом права власності. Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України. Дружина та чоловік з часу реєстрації шлюбу мають право на поділ набутого ними майна як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання. Ст. 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна. Поділ всього майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, або лише певної речі, означає припинення щодо нього режиму обєкта права спільної сумісної власності. При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що майно, яке придбано за час шлюбу, а саме: земельна ділянка, площею 0, 0408 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Дача Ковалевського, 80, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 80 та складається з будинку літ. «Е» загальною площею 347, 8 кв.м., житловою площею 123,6 кв.м., відображеного у технічному паспорті від 15.11.2011 року та автомобіль марки Toyota Prado, державний номер [NUMBER] 2008 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Вирішуючи справу по суті, суд не відступає від засади рівності часток подружжя, оскільки матеріали справи не містять жодних відповідних доказів для зменшення частки будь-кого з подружжя. Тому суд, виходячи з наведених вимог закону та

Outcome: approved