overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

23.04.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004року, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., відповідно свідоцтв про народження (а.с.6,7). Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча працює, інших дітей немає та інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дітей не вистачає, діти фактично знаходяться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільним дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

23.04.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2011 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2011року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.2). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

23.04.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку кредитної заборгованості у розмірі 8212,14 грн. з яких 5800 грн. - заборгованість по кредиту та 2412,14 грн. - проценти за користування кредитом, так як 20.08.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1150/13 про надання кредиту в сумі 5800 грн. під 60% річних відповідно до якого у тридцятишестимісячний термін відповідач зобов'язувалась виплатити суму кредиту та відсотки. В якості забезпечення кредиту виступала порука [PERSON], з яким було укладено договори поруки до договору кредиту № 1150/13 від 20.08.2013 року. Відповідно до п.3.3. кредитного договору [PERSON] в період з 20.08.2013 року по 30.04.2014 року мало бути здійснено 8 виплат на загальну суму 2805,28 грн. В порушення вищевказаних умов [PERSON] виплат не здійснювала і на 30.04.2014 року утворилась заборгованість у сумі 8212,14 грн. з яких 5800 грн. - заборгованість по кредиту та 2412,14 грн. - проценти за користування кредитом 11604,74 грн. яку позивач просить стягнути, а також 243,60 грн. сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, а надав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутності і згоден на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 1150/13 від 20.08.2013 року ( а.с. 7-8), видаткового касового ордеру ( а.с.5), договору поруки ( а.с.10), графіком розрахунків ( а.с. 9) та довідкою по заборгованості ( а.с. 4) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтверджені позовні вимоги,проти яких доказів заперечень відповідачі не надали, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

23.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 01 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровсього району Дніпропетровсьої області, актовий запис №64. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 серпня 2011 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровсього району Дніпропетровсьої області (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

23.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

23.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення їх дитиною [PERSON] [INFO] трьох років. Позивач у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові, просила їх задовольнити та судові пояснила, що вона мешкає зі своїми батьками та дитиною, навчається в ПТУ з терміном навчання до 30 червня 2014 і після його закінчення їй треба буде самій працевлаштовуватись та у зв*язку з цим на цей час не працює і коштів, що вона отримує на дитину та стипендії їй не вистачає на життя. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дружину але в розмірі меншому ніж просить позивач та суду пояснив, що вони з колишньою дружиною взяли кредит і який сплачує щомісячно він сам, а також він визнав позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на його дитину в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно і якщо йому присудять аліменти в обсязі що просить позивач йому зовсім не буде достатньо коштів на нележне існування. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Сторони перебували між собою в щлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] (а.с.3-5), позивач не працює та навчається в ПТУ де отримує стипендію в розмірі 275,00 гривень на місяць а також отримує допомогу на дитину в рогмірі 142,11 гривень на місяць (а.с.6-7), дитина знаходиться на утриманні матері і з відповідач на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно ( а.с.20-21) і він допомоги на утримання своєї колишньої дружини не надає, мешкає окремо. Відповідач працює та отримує заробітну плату в середньому розмірі 2500-3500 гривень на місяць ( а.с.23), при цьому він має певні захворювання ( а.с.22). Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів щодо матеріального становища сторін , суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї дружини у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісяця. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

23.04.2014 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 18.09.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1439. Під час перебування у шлюбі у них з відповідачем, [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Сторони мешкають окремо, на даний час шлюбно-сімейні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначала, що позов підтримує. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісяця. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Враховуючи добровільне визнання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

23.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбу з 01.10.2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 68, виданого виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецкої області, перебувають у шлюбі, з 01.10.2011 року (а.с.2). Від шлюбу, згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцевого Донецької області, сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно з довідкою комунального підприємства «Веста» №501 від 27.03.2013 року [PERSON], [INFO] мешкає разом з позивачкою [PERSON] (а.с.4). Відповідно даних в позовній заяві відповідач працює газоелектрозварювальником на Вуглегірській ТЕС і має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей випливає із вимог ст.180 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен з'ясувати та урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, суд враховує матеріальне становище дитини, яка має вік п»ять років, та не має самостійного заробітку чи доходу, перебуває на утриманні позивачки, враховуючи, що відповідач працює та отримує стабільну заробітну плату, а також визнання відповідачем позову, що не порушує нічиї права, з нього підлягає стягненню на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

23.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частки доходу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем, вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою. Відповідач на утримання дітей добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які за взаємною згодою сторін проживають разом з позивачкою. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає доведеним те, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо утримання дітей, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання дітей є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

23.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 29січня 2011 року. Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що подружні відносини між ними не склалися у зв'язку з тим, що у відповідач нехтує сімейними цінностями та не хоче мати дітей. Шлюбні відносини між ними припинено майже рік, спільне господарство не ведеться. На примирення не згодна, спроба розлучитися через органи РАЦС не вдалась. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач, [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №13. Від цього шлюбу у сторін дітей немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач згоден на розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують понад рік, обоє наполягають на розірванні шлюбу, миритися не бажають, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Прізвище позивачці після розірвання шлюбу відновити «[PERSON]»

Outcome: approved