Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію за період з 07 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року у кількості 5120 кВт/год на суму 2736,55 гривень. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, погодився на заочний розгляд справи. Відповідачка, яку належним чином повідомили про розгляд справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями (а.с. 27, 34), до суду повторно не з'явилась, не повідомила про поважні причини неявки і не надала заяви про розгляд справи за її відсутності. Частина 4 ст.169 ЦПК України встановлює, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст. 224, частини 1 ст.225 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що представник позивача надав письмову згоду на заочний розгляд справи, вивчивши матеріали справи, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів (постановив заочне рішення). Вивчивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Ст.714 ЦК України визначає, що за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Пункти 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила) встановлює, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пункт 42 Правил серед інших обов'язків, передбачає також і обов'язок споживача оплачувати спожиту електроенергію. За адресою: [ADDRESS], відкритий особовий рахунок на користування електричною енергією № 0200/639 на ім'я [PERSON] (а.с.6-7, 8-11), але фактично в будинку мешкає відповідачка [PERSON], яка користується електричною енергією, що підтверджується довідкою № 562 від 26 травня 2015 року Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 29). За період з 07 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року відповідачкою було спожито, але не оплачено електричну енергію у кількості 5120 кВт/год на загальну суму 2736 гривень 55 копійок (а.с.3). Оскільки відповідачка не здійснювала оплату спожитої електроенергії, то з неї на користь позивача слід стягнути вказану суму. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 2980,15 гривень ( 2736,55+ 243,60).

Outcome: approved