Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

22 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з дійсним позовом до [PERSON] селищної ради Словянського району Донецької області про встановлення факту належності документу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася 13 грудня 1986 року у с.Красноармійське [PERSON] селищної ради (зараз Черкаська селищна рада). 22 січня 1987 року виконком [PERSON] селищної ради зареєстровано її народження та видано свідоцтво про народження на імя «Набойченко Юлии Валериевны». 22 грудня 2009 року вона отримала паспорт на імя [PERSON] (прізвище змінено у звязку зі шлюбом) [PERSON], російською [PERSON]. У звязку з різним написанням її імені по-батькові і її тимчасовим виїздом до Російської Федерації, де необхідно надання свідоцтва про народження та паспорту, і береться до уваги написання прізвища саме російською мовою, вона не може довести належність їй свідоцтва про народження. Підстав для внесення виправлення у свідоцтво про народження чи паспорт немає, оскільки згідно правил правопису допускається написання імя по-батькові російською як «Валерьевна» так і «Валериевна», у звязку з чим як у відділі РАЦС, так і у паспортному столі їй пояснили, що немає підстав для внесення виправлень у документи і встановити через суд факт належності їй свідоцтва про народження єдиний спосіб захисту її прав. Просила встановити факт належності їй свідоцтва про народження серії VI-НО №469624. В судове засідання позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи її участі (а.с.14). Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору щодо надання правової допомоги від 16 листопада 2016 року (а.с.5), у судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Словянського району Донецької області, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, суду надано заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, зазначили, що проти задоволення позову не заперечують (а.с.11). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 3 статті 256 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва серії VI-НО №469624, виданого 22 січня 1987 року [PERSON] селищною радою, 13 грудня 1986 року народилася «Набойченко Юлия Валериевна» (російською мовою) (а.с.4). Відповідно до копії паспорту позивача серії ВК 670905, 25 вересня 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON] та російською мовою її прізвище імя по-батькові зазначено «Шинкарева Юлия Валерьевна» (а.с.3). Отже, як встановлено на підставі досліджених доказів, заявник змінювала своє прізвище, у звязку з укладенням шлюбу. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що він є рідним братом [PERSON], їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Йому достовірно відомо, що в свідоцтві та в паспорті його сестри її по-батькові написано по-різному, що передбачено правилами російського правопису. Свідок [PERSON] зазначила що вона є бабусею [PERSON] та надала аналогічні пояснення. Отже, як встановлено в судовому засіданні, свідоцтво про народження серії VI-НО №469624, видане 22 січня 1987 року [PERSON] селищною радою дійсно належить позивачеві [PERSON], проте, у звязку з різними написаннями її по-батькові на російській мові, даний факт має бути встановлений в судовому порядку. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року «При розгляді справи про встановлення, відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК України, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення». Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що заявником були надані докази, які в повній мірі підтверджують факт належності їй свідоцтва про народження серії VI-НО №469624, у звязку з чим позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки, це дозволяє реалізувати в подальшому її право на виїзд за кордон.

Outcome: approved