Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

24.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить, визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником даного будинку. В 2004 році між ним та [PERSON] як його співмешканкою в усній формі було укладено договір найму на невизначений строк. З 2015 року вони перестали разом проживати та вести спільне господарство. На даний час позивач має намір створити нову сім`ю та проживати саме в цьому будинку, про що попередив [PERSON] в листопаді 2018 року. Оскільки відповідач добровільно не бажає виселитися з належного йому будинку, змушений вирішувати спір у судовому порядку. Позивач будучи належним чином. Повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Вказує, що відповідач відповідно до ст.. 391 ЦПК України має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженням своїм майном, а тому просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Пояснив, що позивач вважає даний будинок спільним сумісним майном, набутим в цивільному шлюбі, а тому підстав для зняття її з реєстрації немає. Крім того вказує, що позов з підстав, які заявлені позивачем задоволенню не підлягає, оскільки позивач не просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а тому підстав для задоволення позову немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 19.12.2001 [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] (а.с.5), що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.09.2017 №96704748 (а.с.6). З цих підстав позивач, як власник майна просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком в [ADDRESS] , шляхом зняття її з реєстрації. Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Зазначена норма матеріального права, на яку посилається позивач як на правову підставу поданого ним позову, визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Проте зазначена норма не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу. Вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном [PERSON] не заявляв, а тому підстав для задоволення позову немає. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №521/17805/16-ц.

Outcome: dismissed