Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

23 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги обґрунтувала наступним, що [INFO] року помер її зять [PERSON], [INFO], який на день смерті проживав у [ADDRESS] 30 листопада 2015 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР було видано лікарське свідоцтво про смерть №3958 від 30.11.2015 року на померлого [PERSON]. Проте в реєстрації смерті [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського РУЮ відмовив, оскільки лікарське свідоцтво про смерть видане в м.Донецьк, який знаходиться на тимчасово окупованій території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому будь-який документ, виданий на вищевказаній території, вважається недійсним і не створює правових наслідків. У в'язку з чим заявник не має змоги отримати свідоцтво про смерть на території України, яка контролюється державними органами влади. Просить суд винести рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] [INFO] року у м.Донецьк та зобов'язати Куйбишевський районний відділ ДРАЦС зареєструвати смерть [PERSON] у встановленому порядку. Встановлення даного факту необхідне для отримання офіційного статусу вдови її доньці та нарахування соціальної допомоги її внуку [PERSON]. Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, прохала суд задовольнити заяву посилаючись на зазначені підстави. Заінтересована особа, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського РУЮ у Запорізькій області, в письмовій заяві повідомив причини неявки, просив справу розглянути за відсутності їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечував. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку до судового засідання усіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2 ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Донецьк Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, місто Донецьк Донецької області визнане тимчасово окупованою територією. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є тещею померлого [PERSON]. [PERSON] [INFO], помер [INFO] року у м.Донецьк, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 3958 виданого 30 листопада 2015 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР. Таким чином, факт смерті [PERSON] підтверджується наданими суду доказами. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 1,13 Постанови ВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для проведення державної реєстрації його смерті на території України, яка контролюється державними органами влади, отримання свідоцтва про його смерть для подальшого використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Згідно ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вбачається з роз'яснення в.о.начальника відділу ДРАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] оскільки відсутня можливість та засновані на чинному законодавстві підстави для виконання заяви про державну реєстрацію смерті. Таким чином в іншому порядку заявниця не може встановити факт смерті свого зятя. За наведених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для наступного його використання в цивільно-правових відносинах. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її зятя [PERSON] Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved