Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

22 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням надати довідку про відсутність у нього заборгованості, на яку не отримав відповіді. Посилаючи на вищевикладене та приписи Закону України «Про звернення громадян» позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо нерозгляду і ненаданні відповіді на звернення позивача від 18 червня 2021 року; 2) зобов`язати відповідача надати відповідь на звернення позивача від 18 червня 2021 року. У письмовому відзиві відповідач позов заперечив та вказав, що листом від 01 липня 2021 року №2335/14 надав відповідь на звернення позивача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2021 року за вх.№Н-1710 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідки про відсутність у нього заборгованості перед ДКП «Луцьктепло». Відповідач листом від 01 липня 2021 року №2335/14 повідомив позивача про відмову у видачі відповідної довідки, оскільки за адресою, яку він зазначив у заяві ( [ADDRESS] ) послуги з постачання теплової енергії та гарячої води не надаються. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. У частині першій статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). В даному випадку відповідач у встановленому порядку розглянув звернення позивача щодо видачі йому довідки про відсутність заборгованості і направив йому відповідь на звернення засобами поштового зв`язку, простим листом, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції підприємства. Доказів про протилежне, зокрема довідки відділення поштового зв`язку про ненадходження кореспонденції на користь позивача, останнім суду не надано. Посилання позивача на те, що відповідач повинен був надати йому відповідь рекомендованим листом або електронною поштою, суд відхиляє, оскільки обов`язку направляти кореспонденцію саме рекомендованим листом чинним Законом України «Про звернення громадян» не встановлено, а у своєму зверненні до відповідача позивач адресу електронної пошти не зазначив. До того ж, позивач повторно отримав відповідь на своєї звернення, оскільки його копію додано до відзиву на позов, тому його права та законні інтереси щодо отримання відповіді на свою заяву повністю поновленні. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, за безпідставністю. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Outcome: dismissed