overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що 23 квітня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 61. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], котрий проживає з позивачкою, а на його утримання з відповідача стягнено аліменти. Сумісне життя з відповідачем із-за різних поглядів на спільне життя не склалося, сторони мешкають окремо і сім`я фактично розпалась на початку січня 2018 року. Збереження сімї неможливо. Спірного майна не має. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив шлюб розірвати. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 квітня 2014 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що 15.03.2002р. Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області їй був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ВН № 000057. Запис її прізвища, імені та по батькові у вищезазначеному документі був зазначений, як «Пиринська Людмила Шимонівна», за її дошлюбним прізвищем, замість правильного запису «Пиринська Люба Шимонівна», 13.01.2014р. Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області був зареєстрований шлюб між нею та громадянином [PERSON], актовой запис № 1. Неправильність запису підтверджуються її паспортом та державним актом на право приватної власності на землю. В звязку з невідповідністю зазначеного запису прізвища в її паспорті та державному акті, вона не має змоги реалізувати своє право в частині визнання права власності на земельну ділянку та отримання належної її орендної плати за використання земельної ділянки. Станилівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області внести відповідні зміни в зазначений документ не має можливості. Заявник в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. (а.с. 15) Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] надіслав до суду лист про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. (а.с. 14) Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ВН № 000057, виданий 15.03.2002р. Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області на імя [PERSON] дійсно належить [PERSON], [INFO], жительці с. Станилівка Погребищенського району Вінницької області (а.с. 4-7), то зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21 листопада 2010 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем алкоголем та наркотичними засобами. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2010 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду із зазначеним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальне утримання сину не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримала просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач проживає разом із дитиною по вул. Огородній 13 в с. Педоси Хмельницького району, що підтверджується довідкою №221 від 22 березня 2018 року виданою Чорноострівською селищною радою. Обовязок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, офіційно не працює, має мінливі заробітки, тому з урахуванням положень ст.ст.181-183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

22 березня 2018 року до Корольовського районного суду звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що 21 січня 2015 року зареєстровано між нею та [PERSON] Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1\~ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 85 (а. с. 3). Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Отже, судом встановлено, що сімя розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

22 березня 2018 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований Бабинецькою сільською радою Погребищенського району Вінницької області, 29.05.1994р., актовий запис № 8. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

22 березня 2018 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 червня 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №17. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Момот».\~ У судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду\~ подала письмову заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Просила стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Відповідач в судове засідання не зявився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. 16 квітня 2018 року ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області закрито підготовче провадження, яке було проведено за участі обох сторін та призначено до розгляду вищевказану справу по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №17(а.с. 9). Від шлюбних стосунків у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу за згодою сторін залишаються проживати з матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. Сторони не заперечували, що стосунки між подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, позивачу [PERSON], слід залишити прізвище «Момот», оскільки вона не виявила бажання його змінити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок (а.с.2). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

22 березня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14 вересня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №757. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як пояснили сторони в судовому засіданні, вони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з лютого 2018 року. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони бажають розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

22 березня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач звернулися до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 02 жовтня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №1133. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з лютого 2018 року. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved