Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

22.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Він зіслався на ту обставину, що після смерті [PERSON] строк пропустив з поважної причини - через віддаленість місця проживання та у зв»язку із відрядженням за кордон до Республіки Білорусь. Позивач та його представник до суду не з»явились з поважної причини Позивач надіслав телефонограму про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача у судове засідання не з»явився та надіслав до суду письмову заяву про розгляд даної цивільної справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та просив постановити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання йому зрозумілі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевірив законність визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року померла [PERSON], місце смерті с. Іванівка Врадіївського району Миколаївської області . Позивач на момент смерті [PERSON] з останньою не проживав та проживав в м. Львів. За життя, а саме 22.05.2015 року, [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку розміром 4, 05 га, що розташована в межах території Іванівської сільської ради, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий Врадіївською РДА 25.10.2004 року. Заповіт від 22.05.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М., реєстровий номер 463. Вказана спадщина ніким не успадкована, спадкова справа не відкривалась. Позивач має намір узаконити своє право на цей спадок. Відповідно до довідки Іванівської сільської ради від 14.06.2016 року № 540, [PERSON] до дня своєї смерті проживала за адресою [ADDRESS] на момент смерті із спадкодавцею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Позивач звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадку 22.06.2016 року, де йому у зв'язку з пропуском шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.06.2016 року вих. .№ 475/02-31. Спадкоємець не звернувся вчасно до нотаріальної контори з поважної причини - проживання в іншій місцевості у [ADDRESS] та у зв»язку із відрядженням за кордон до Республіки Білорусь з 25.02.2016 року по 25.03.2016 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, тому їх поважність має визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи, що строк позивачем пропущено з поважних причин, суд приходить до висновку про надання позивачу додаткового строку терміном два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]

Outcome: approved