Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

24.02.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В позові зазначила, що 20.01.14р. між сторонами було укладено спадковий договір, предметом якого є, в т.ч., ? квартира [ADDRESS]. Однак відповідачка своїх обовязків за спадковим договором не виконує. У звязку з цим просить розірвати вказаний спадковий договір, зняти заборону відчуження спірної квартири та усунути перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та надала пояснення по суті позовних вимог. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала та позовні вимоги визнала у повному обсязі. Третя особа письмових заперечень суду не надавала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та зазначено у позові, 20 січня 2014 року між [PERSON], як відчужувачем, з однієї сторони, та [PERSON], як набувачем, з іншої сторони, було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за № 105. Відповідно до ч. 1 ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до п. 1 спадкового договору, відповідач зобов'язалася виконувати мої розпорядження і в разі моєї смерті набуває право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Вказана 1/2 частка квартири належить позивачу на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 508, виданого Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району 01.04.2013 року, державну реєстрацію права власності проведено Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 25.04.2013, що підтверджується витягом з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу:2892216 від 25.04.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49679023101. За спадковим договором, на відповідача було покладено наступні обов'язки( п.3 Договору): - з моменту укладення договору і до смерті позивачки, особисто здійснювати догляд за позивачкою, а саме: прибирати у місці проживання, прати, прасувати, готувати для позивачки їжу; · організовувати для позивачки раціональне харчування, у тому числі і дієтичне, з урахуванням її віку і стану здоров'я в межах натуральних норм харчування; · сплачувати будь-які платежі (комунальні послуги, послуги телефонноготепло-, газо- та водопостачання, радіо, домофон кабельне телебачення, тощо), якіпозивачка повинна сплачувати як власник (співвласник) квартири; · забезпечувати побутовими послугами (лагодження одягу та взуття,перукарських послуг, вологе прибирання приміщення), виконання різних ремонтних(ремонт побутової техніки) - по мірі потреби; · у разі потреби забезпечувати позивачку слуховим апаратом, окулярами, протезно-ортопедичними виробами, зубним протезуванням, спеціальними засобами пересування, медикаментами на підставі виданих лікарями рецептів; · виконувати дрібний ремонт 1/2 частки-квартири № 29, що знаходиться в житловому будинку № 4 по вулиці Запоріжбудівська в місті Запоріжжя, згідно з існуючим Переліком робіт, що належать до дрібного ремонту будинків, затвердженим у порядку, встановленому чинним законодавством; · проводити закупівлі предметів першої потреби та особистої гігієни, а також продукти харчування; · при необхідності забезпечувати позивачу медичний огляд у лікаря відповідногофаху; · забезпечувати доставку поштової кореспонденції та газет; · у разі потреби забезпечувати позивачку транспортом; · щомісячно надавати позивачці 200 (двісті) гривень; · у разі смерті позивачці, за власний рахунок організувати її поховання. З наведених вище обов'язків безумовними (тобто тими, для виконання яких не потрібні додаткові умови) і тими, виконання яких має здійснюватися за життя позивачки, є такі обов'язки: здійснювати догляд; організовувати раціональне харчування; сплачувати платежі, належні до сплати позивачкою як співвласником квартири; виконувати дрібний ремонт; проводити закупівлі предметів першої потреби та особистої гігієни, а також продуктів харчування; забезпечувати доставку поштової кореспонденції та газет; щомісячно надавати позивачці 200 (двісті) гривень. Проте обумовлених договором обов'язків відповідач, з часу укладання договору, жодного разу не виконувала. Про це свідчать, серед іншого, відсутність у неї документів про сплату житлово-комунальних послуг; розписок про отримання позивачкою 200 грн. які мали б місце у разі передання цих коштів, як це встановлено ч. 1 ст. 545 ЦК України), документів про сплату за послуги дрібного ремонту належної позивачці частки квартири. Комунальні послуги позивачці доводилося оплачувати особисто і за свій рахунок. Вказані вище документи по сплаті комунальних послуг мали б перебувати у відповідача в разі належного виконання нею своїх обов'язків за договором, адже такі обов'язки, як встановлено договором, є безумовними. Підтвердженням невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором є факт відсутності доказів їх виконання. Відповідно до ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЩІК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Стаття 1302 ЦК України передбачає, що лише набувач бере на себе зобов'язання виконувати розпорядження другої сторони - відчужувана. Відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги. А тому, набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором. Відсутність доказів виконання зобов'язань набувачем за спадковим договором є доказом їх невиконання. Це підтверджено правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в ухвалі від 03 квітня 2013 року у справі № 6-48905св12. Норма ч. 1 ст. 525 ЦК України встановлює загальне правило, згідно з яким, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Норма ч. 1 ст. 526 ЦК України містить, вимогу виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норма ч. 1 ст. 610 ЦК України визначає порушенням зобов'язання, зокрема, його невиконання. Диспозиція ч. 1 ст. 615 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання однією стороною, надає право другій стороні частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, проте лише тоді, коли це встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1308 ЦК України передбачає, у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувана, такий правовий наслідок, як можливість звернення відчужувана до суду із вимогою про розірвання спадкового договору. Суд також зазначає, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні, заснований на законі, і тому підлягає задоволенню у повному обсязі. У звязку із задоволенням позову судовий збір в силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved