Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

22.09.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив зобовязати відповідача усунути перешкоди в оформленні позивачем права на спадкове майно шляхом надання приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу\~ Харківської області [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 07.12.2012 року, а саме: дублікат свідоцтва , реєстраційний номер 5-97-101443, зареєстрований 24.09.2012 року під №Д631-5-97-101443 та витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року №35615528 ,на право спільної часткової власності на квартиру №132, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців 27, загальною площею 67,4 кв. м.; державний акт на право приватної власності на земельну ділянку №71, площею 0,08 га, яка розташована на території [PERSON] сільради на землях садівничого товариства «ВІТОК» Харківського району Харківської області, серія ХР-25-00-26690, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №455 від 23.06.1995 року на імя [PERSON]; оригінал свідоцтва про смерть [PERSON], від 08.12.2012 року. Судові витрати по справі просив покласти на відповідача (а.с.1-5). 21.12.2016 р. відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], померлої 07.12.2012 року, на 5/18 частин квартири [ADDRESS], на 1/2 частину земельної ділянки № 71, розташованої на території [PERSON] сільської ради народних депутатів Харківського району Харківської області на землях садівничого товариства «Віток». Просила також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка за зустрічним позовом зазначила, що [PERSON] є громадянкою [PERSON] федерації та є резидентом Франції, постійно мешкає в Парижі, періодично відвідуючи свою родину в Україні. Позивачка, є донькою [PERSON], [INFO] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 110725 виданого повторно 26 березня 2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського МУЮ. У власності [PERSON] перебувало наступне майно: земельна ділянка № 71 площею, 0,08 га. розташована на території [PERSON] сільради на землях садівничого товариства «Віток», цільове використання - ведення садівництва, що підтверджується Державний актом на право приватної власності на землю серії ХР-25-00- 26690 виданого 23 червня 1995 року на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів Харківського району № 101 від 13.12.1994 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю з № 455; 1/3 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії САЕ № 384255, виданого повторно 24 вересня 2012 року, виданого на підставі розпорядження від 14 листопада 1997 року № 14202. 7 грудня 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І ВЛ № 379187, виданого 8 грудня 2012 року Відділом ДРАЦС по м. Харкову РС Харківського МУЮ. При житті - 26.08.2010 року [PERSON] склала заповіт, бланк серія ВМХ № 627851, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого все належне їй майно розподілялось наступним чином: належну частину квартири № 132, що знаходиться в м. Харкові вул. Тимурівців, 27 заповіла дочці - [PERSON], [INFO]; земельну ділянку № 71, розташовану на території [PERSON] сільської ради на землях садівничого товариства «Віток» Харківського району Харківської області, заповіла в рівних частках кожному: дочці - [PERSON] та чоловіку - [PERSON]; все інше майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала сину, [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, є: позивачка - донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 110725, видане повторно 26 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського МУЮ; відповідач - чоловік [PERSON], [INFO], Свідоцтво про одруження серії ІІІ-ВЛ № 267554, видане відділом РАГС [PERSON] райвиконкому м. Харкова 17 серпня 1986 року. Третя особа - син [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що позивачка постійно мешкає поза межами України та що року відвідує Україну, тобто є тією особою, яка відповідно до ст. 1269 ЦК України, зобовязана подати заяву про прийняття спадщини, з метою не допустити пропущення шестимісячного строк необхідного для прийняття спадщини, що передбачено ст. 1270 ЦК України, заздалегідь погодивши це з [PERSON], 19 грудня 2012 року звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON], про що свідчить [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі, у звязку з чим була відкрита спадкова справа за № 53972207. Про звернення до нотаріуса погоджено та відомо відповідачеві - [PERSON] та третій особі - [PERSON]. Усі документи на поховання були оформлені на імя позивачки, так як з її боку були сплачені всі витрати на поховання. Тому всі документи на поховання залишились у позивачки. У серпні 2013 року позивачка брала участь в міжнародній виставці в м Харкові і провела цілий місяць в місті. Вона не один раз намагалася зустрітися та поспілкуватись з відповідачем, але у відповідь були тільки образи і агресія з його боку, а також шантаж, що він відкрив кримінальну справу проти неї. На всі прохання була відповідь, що вона не переступить поріг свого будинку і що вона там ніхто. До цього часу всі замки від квартири і дачного будинку були змінені. Навіть на дачі відбулася реальна зустріч позивачки з її братом [PERSON], але в будинок її не пустили. У січні 2014 року позивачка приїхала до Харкова, бажаючи вирішити питання з відповідачем. Відбулася зустріч в кабінеті нотаріуса з відповідачем. У присутності нотаріуса він сказав, що позивачка ніколи не переступить поріг свого будинку і так як на даний момент вона там не прописана, значить вона там ніхто і він її не пустить. Існує кілька серйозних труднощів в оформленні спадщини позивачка не живе постійно в Харкові і дуже високий податок для громадян іншої держави - 18% від ринкової вартості. З огляду на те, що вона оплатила всі витрати по похорону, так як відповідач і брат відмовилися в цьому допомогти, то не було фінансової можливості оплачувати такі високі податки (Документи похоронні виписані на ім'я позивачки). В серпні 2016 року позивачка прибула в м. Харків, для оформлення спадщини, про що між нею та відповідачем відбулась бесіда, під час якої позивачка повідомила відповідача про свої наміри до оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Однак, під час усного спілкування з відповідачем, останній заперечував проти оформлення спадщини за позивачкою, посилаючись на відсутність правових підстав отримання спадкового майна, та відсутність у останньої необхідності в отриманні цього майна з причин постійного перебування та проживання поза межами України. Так само відповідач сказав, що він змусить суд, щоб позивачка віддала свою власність квартири йому, бо він ніколи її не пустить в квартиру. Враховуючи, що у складі спадщини є нерухоме майно, яке по праву повинно належати позивачці, остання, з дотриманням вимог ст. 1297 ЦК України, 27 серпня 2016 року звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування. 25 жовтня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої 07 грудня 2012 року [PERSON], про що винесено постанову. При ознайомленні у нотаріуса з постановою встановлено наступні обставини, які перешкоджають позивачці - [PERSON] прийняти спадкове майно після смерті своєї матері, а саме: по-перше, як зясувалось зі змісту постанови та проти цього при спілкуванні не заперечувала нотаріус, у проміжок часу з грудня 2012 року по жовтень 2016 року, було навмисно змінено прізвище померлої з [PERSON] (свідоцтво про смерть) на [PERSON]; по-друге відповідач, будучі достовірно обізнаним, про можливість перебування позивачки на території України, у продовж дуже короткого проміжку часу звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до позивачки про усунення перешкод в оформлені спадкових справ, яка отримана судом 22 вересня 2016 року, що відповідно до ст.ст. 42, 49 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України автоматично перешкоджає оформленню спадщини. На підставі встановлених обставин позивачка змушена була звернутись до суду з зустрічним позовом з метою захисту своїх законних прав на спадкове майно і припинення порушення її цивільних прав. Враховуючи, що у [PERSON] на день смерті - 7 грудня 2016 року на праві власності перебувало нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільради на землях садівничого товариства «Віток» та 1/3 частина квартири [ADDRESS], позивачка як спадкоємець за заповітом має право власності на відповідну частку в спадковому майні. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, непрацездатний вдівець, яким є [PERSON], [INFO], пенсіонер, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААА № 786159, спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. З урахуванням наведеного, частка позивачки становить - 5/18 (1/3-1/18) частини в квартирі [ADDRESS], з урахування обовязкової частки [PERSON] - 1/18 ((1/3:3):2), а в земельній ділянці № 71, розташованої на території [PERSON] сільської ради на землях садівничого товариства «Віток» - 1/2 частина. Враховуючи, що відповідач, навмисно змінив прізвище спадкодавця з [PERSON] на [PERSON], всіляко затягує оформлення позивачкою права власності на спадщину, тим самим не визнаючи за нею право власності, з урахуванням наведеного позивачка змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно і припинення порушення її цивільних прав, з огляду на що була народжена в місті Харкові і прожила на Україні 24 роки (а.с. 71-75). Ухвалою суду від 21 грудня 2016 р. первісний та зустрічний позови обєднані в одне провадження (а.с.102). 28.04.2017 р. та 17.07.2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просив зобов'язати, [PERSON], усунути перешкоди в оформленні [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], права на спадкове майно шляхом надання приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 07 грудня 2012 року, а саме: дублікат свідоцтва, реєстраційний номер 5-97-101443, зареєстрований 24.09.2012 року під № Д631-5-97-101443 та витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року № 35615528 на право спільної часткової власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: 61170, [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв. метри; Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку №71, площею 0,08 га, яка розташована на території [PERSON] сільради на землях садівничого товариства «Віток» Харківського району Харківської області, серія ХР-25- 00-26690, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 455 від 23.06.1995 року на імя [PERSON], та оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] від 08.12.2012 року; зобов'язати, [PERSON], після вчинення нотаріальних дій по оформленню спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 07 грудня 2012 року, повернути [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], через приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] оригінал правовстановлюючого документа, а саме, дублікат свідоцтва, що має силу оригіналу, реєстраційний номер 5-97-101443, зареєстрований 24.09.2012 року під № Д631-5-97-101443 та витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року № 35615528 на право спільної часткової власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: 61 170. [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв. метри, та видане на імя наступних осіб: 1\\3 частка - [PERSON], та членам її сімї: 1\\3 частка - [PERSON], 1\\3 частка - [PERSON]. Стягнути з відповідача, [PERSON], на користь позивача [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви в сумі 551 грн. 20 коп. В обгрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач за первісним позовом зазначив, що 14 листопада 1997 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду було видано дублікат свідоцтва, реєстраційний номер 5-97-101443, зареєстрований 24.09.2012 року під № Д631-5-97-101443 та витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року № 35615528, яким посвідчувалося, що квартира, яка знаходиться за адресою: 61170, [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв. метри, дійсно належить на праві спільної часткової власності громадянці: 1\\3 частка - [PERSON], та членам її сімї: 1\\3 частка - [PERSON], 1\\3 частка - [PERSON]. Дублікат свідоцтва було видано на тій підставі, що в оригіналі була допущена помилка в частині правильності написання прізвища дружини - замість [PERSON] було вказано прізвище [PERSON]. 26 серпня 2010 року дружина позивача, [PERSON], склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1-801. Відповідно до заповіту, дружина заповіла належну їй частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], їх дочці - [PERSON], земельну ділянку - в рівних частках кожному: дочці - [PERSON] та чоловіку - [PERSON], а все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла сину - [PERSON], [INFO]. 07 грудня 2012 року померла дружина позивача - [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за адресою: 61 170, [ADDRESS]. Після поховання з'ясувалося, що відсутні оригінал свідоцтва про смерть дружини, дублікат правовстановчих документів на вказану квартиру, що має силу оригіналу, та витяг про державну реєстрацію прав, а також Державний акт на право приватної власності на землю, і документи на поховання. Натомість залишені тільки ксерокопії свідоцтва про смерть дружини та правовстановчого документу на квартиру. Позивач звернувся до дочки - [PERSON] з проханням повернути оригінали вказаних документів, так як вони були необхідні йому для оформлення спадщини та виконання інших формальностей, повязаних зі смертю дружини. В свою чергу, дочка підтвердила факт знаходження вказаних оригіналів документів у її володінні, та заявила, що відповідно до заповіту матері, вона є власницею частини квартири та частини земельної ділянки, і тому ці документи їй також необхідні для оформлення спадщини. Також вона запевнила позивача, що після оформлення спадщини на себе, вона поверне йому оригінали документів. На той час у нього не було жодних підстав їй не довіряти. Крім того, [PERSON], наскільки відомо позивачу, майже сім років являється громадянкою [PERSON] Федерації та одночасно має дозвіл на право постійного проживання у Франції. Адреса реєстрації у [PERSON] Федерації та місце проживання у Франції позивачу невідомі, так як вона завжди відмовлялася йому це повідомити. Також протягом цього часу у неї відсутня реєстрація місця перебування в Україні, і останнє відоме позивачу місце реєстрації та теперішнє знаходження її особистих речей, це адреса його постійного місця проживання: 61170, [ADDRESS], звідки вона була знята з обліку. На час смерті дружини та після її поховання, дочка в квартирі не проживала. Після поховання дружини та розмови з нею про повернення документів, дочка разом з оригіналами вказаних документів виїхала в невідомому для позивача напрямку. В травні 2013 року, ще до сплину шестимісячного терміну на звернення з заявою про прийняття спадщини, позивач звернувся до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з наміром подати відповідну заяву. Але відсутність оригіналу свідоцтва про смерть дружини та інших документів не дали йому змоги подати відповідну заяву. В той же час йому було повідомлено, що спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], що знаходиться за адресою: 61003, м. Харків, вул. Університетська, 9. Через деякий час, зрозумівши, що дочка свідомо ввела його в оману відносно повернення оригіналів документів, він звернувся до дільничного міліціонера його району із заявою про\~викрадення його\~дочкою оригіналів\~документів та\~вимогою здійснити\~заходи по\~їх поверненню.\~Дана заява\~була зареєстрована\~в ЖЄО\~№ 12297\~від 05.06.2013\~року.\~Згодом,\~ним була\~отримана відповідь\~від начальника\~відділу Московського\~РВ ХМУ ГУМВС України\~в Харківській\~області [PERSON] за\~№ 67/21862\~від 12.06.2013\~року,\~в якій його поінформували, що з громадянкою [PERSON] буде проведено профілактичну бесіду про недопущення протиправних дій по відношенню до позивача. Після цього він намагався самостійно отримати повторне свідоцтво про смерть, дублікати правоустановчих документів на квартиру та земельну ділянку. У видачі ще одного дублікату правовстановчих документів на квартиру йому було відмовлено на тій підставі, так як ним було добровільно і чесно повідомлено, що діючий дублікат документів у нього було викрадено дочкою і на даний час знаходиться у її володінні, а отже немає підстав вважати, що він втрачений, і порадили звернутися до правоохоронних органів або до суду, щоб витребувати ці документи. 13 лютого 2014 року позивач отримав повторне свідоцтво про смерть його дружини, але прізвище дружини було вказане [PERSON]. В той же час йому вдалося отримати ксерокопії правовстановчих документів на земельну ділянку. Також він звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті дружини. 04 квітня 2014 року, приватний нотаріус [PERSON], своїм листом обгрунтовано повідомила його про те, що відповідно до вимог діючого законодавства для оформлення спадщини\~потрібні оригінали\~правовстановчих документів,\~які у\~позивача відсутні.\~Також вона\~повідомила,\~що в\~матеріалах спадкової\~справи оригінали\~потрібних правовстановчих\~документів також\~відсутні.\~ 27 серпня 2016 року, [PERSON], через три з лишнім роки від часу смерті дружини, з'явилася до помешкання позивача за вищевказаною адресою з погрозами на його адресу та звинуваченні його у смерті дружини, а також з вимогою надати їй можливість проживати в квартирі, виділити їй кімнату в якій раніше вона мешкала та де знаходяться її особисті речі. У відповідь позивач запропонував їй відповідним чином оформити свої спадкові права на майно та повернути йому оригінали правовстановчих документів, як це вона раніше йому обіцяла, але крім лайки та погроз на свою адресу він нічого конструктивного від неї не почув. Також вона повідомила позивача про те, що вказаних оригіналів документів вона йому ніколи не поверне. В свою чергу позивач цілком реально сприйняв погрози на свою адресу відносно його життя та здоровя, тому в той же день звернувся з заявою до Московського районного відділу поліції у м. Харкові, але поки що відповіді не отримав. 14 вересня 2016 року він отримав рекомендований лист від 05.09.2016 року з повідомленням про вручення від приватного нотаріуса [PERSON] Згідно з листом, приватний нотаріус повідомила про те, що до неї звернулася за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті його дружини, громадянка [PERSON]. Також нотаріус повідомила, що відповідно до п. 3 глави 2 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за обгрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Нотаріусом, відповідно до вимог законодавства, повідомлено, що якщо позивач бажає звернутися до суду по питанню оформлення прав на спадщину, йому необхідно протягом 10-ти денного терміну з моменту одержання листа надати приватному нотаріусу повідомлення про надходження до суду позовної заяви. У випадку неотримання від нього відомостей в зазначений строк, свідоцтво про право на спадщину за заповітом буде видано [PERSON]. Крім того, позивач, як непрацездатний вдівець, згідно ст. 1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку у спадщині, яка складає не менше половини частки від частки, яка б йому належала за законом, якби не було заповіту. З жовтня 2006 року позивач є пенсіонером за віком та ветераном праці. Таким чином, отримавши вказаного листа, позивачу стало зрозумілим, що [PERSON], протягом 3 років та 9 місяців свідомо не зверталася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, весь час обіцяючи повернути позивачу правовстановчі документи на майно, оригінал свідоцтва про смерть дружини, тим самим затягуючи час та свідомо вводячи його в оману, очікуючи, коли сплине трирічний строк позовної давності на звернення до суду про витребування правовстановчих документів та час на оформлення спадкових прав на спадщину після померлої дружини. 21 вересня 2016 року позивач знову звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті дружини, але нотаріус знову відмовила йому у видачі свідоцтва, надавши йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 388/02-31 від 21.09.2016 року, посилаючись в ній на п. 4.15 Глави 10 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, відповідно до якого, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с. 131-134, 161-162). 18.12.2017\~р.\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~уточненим зустрічним\~позовом до\~[PERSON],\~в якому\~просила встановити факт, що заповіт, складений 26 серпня 2010 року [PERSON], посвідчений Одинадцятою ХДНК, реєстровий номер 1-801, належить померлій 07 грудня 2012 року [PERSON]; встановити факт, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] (нині [PERSON]) в м. Харкові, де вказано про право власності на 1/3 частину квартири [PERSON], належить померлій 07 грудня 2012 року [PERSON]; встановити факт, що Державний акт серія ХР-25-00-26690 на право приватної власності на земельну ділянку № 71, площею 0,08 га, що розташована на території [PERSON] сільради на землях Садівничого товариства «Віток», який було надано Виконкомом [PERSON] народних депутатів Харківського району Харківської області 28 червня 1995 року [PERSON], належить померлій 07 грудня 2012 року [PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO], місце народження м. Харків, РНОКПП [NUMBER], право власності на 5/18 частин квартири № 132 будинку № 27 по вул. В.Зубенка в м. Харкові, загальною площею 67,4 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої 07 грудня 2012 року; визнати за [PERSON], [INFO], місце народження м. Харків, РНОКПП [NUMBER], право власності на 1/2 частину земельної ділянки № 71, розташованої на території [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області на землях Садівничого товариства «Віток», в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої 07 грудня 2012 року. Судові витрати просила покласти на відповідача. В обгрунтування уточнених позовних вимог позивачка за зустрічним позовом зазначила, що під час судового розгляду було зясовано, що за заявою відповідача [PERSON] внесені зміни в актовий запис про смерть її матері, а саме, в актовий запис № 16240 від 08.12.2012 року внесені зміни в прізвище померлої особи замість померлої [PERSON] записано [PERSON]. На підставі внесених змін в актовий запис про смерть матері позивачки відповідачем 13 лютого 2014 року було отримано повторне свідоцтво про смерть її матері, в якому зазначено, що померла не [PERSON], а [PERSON]. Внаслідок зловмисних, на думку позивачки, дій відповідача по зміні вже після смерті її матері прізвища, на цей час нікому із спадкоємців неможливо оформити свої спадкові права на спадкове майно померлої, так як і заповіт, і правовстановлюючі документи оформлені на [PERSON], а не на [PERSON]А.(а.с.185-187). Представник позивача за первісним позовом [PERSON] [PERSON], який діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача [PERSON], посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити у повному обсязі, в звязку з відсутністю обєктивних обставин, які перешкоджають в оформленні спадкових прав [PERSON] Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON], які діють на підставі виданих довіреностей, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом, посилаючись на вищенаведене, та просили зустрічний позов задовольнити. Крім того, [PERSON] зазначила, що позивач [PERSON] є її вітчимом. З братом [PERSON] вони рідні по матері. Вона народилася в м. Харкові. На цей час вона є громадянкою [PERSON] Федерації та оформлює громадянство Франції. З 2001 по 2008 роки її брат мешкав в Англії. Коли дізналася про смерть матері 07 грудня 2012 року одразу прилетіла до міста Харкова та знаходилася в Харкові до 28 грудня 2012 року. Поховання відбулося 10 грудня 2012 року. Всі витрати, повязані з похованням [PERSON], понесла позивачка. Гроші на поховання позичала у друзів. Після смерті матері, вона шість разів приїздила до України, але до квартири, де має у власності частку, потрапити не змогла, оскільки змінили в квартирі замки. Крім того, зазначили, що позивачем за первісним позовом [PERSON] невірно вибраний засіб захисту спадкових прав та [PERSON] не обмежена в часі оформити свої спадкові права. Витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», який просить надати йому [PERSON], не є правовстановлюючим документом, а оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] від 08.12.2012 року втратив чинність, оскільки [PERSON] було змінено прізвище дружини на [PERSON] після її смерті (а.с. 52-55). Крім того, просили стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 23640,51 грн. та сплачений судовий збір. В обгрунтування зазначених вимог зазначили, що позивачка постійно мешкаючи во Франції, змушена приїжджати в Харків для відстоювання своїх прав та інтересів у судовому процесі, який ініційовано [PERSON] Відповідно до наданих документів [PERSON] для того щоб приїхати на судове засідання на 28 квітня 2017 року придбала авіаквиток з Парижу (аеропорт Орлі) до Москви (аеропорт Внуково) на 19 квітня 2017 року та зворотній авіаквиток Москва (аеропорт Внуково) до Парижу (аеропорт Орлі) на 10 травня 2017 року загальною вартістю 381,71 евро, що за курсом НБУ станом на 14 липня 2017 року становить -11 336,46 гри. (381,71 х 29.699155 грн.). Для того, щоб добратись з Москви до м. Харкова [PERSON] було придбано квиток на залізничний потяг Москва - Бєлгород на 24 квітня 2017 року, вартістю 1125,20 рублів, що за курсом НБУ станом на 14 липня 2017 року становить - 488,88 грн. (1125,20 х 0,43449). Квиток № 20072415458150. З міста Бєлгород до Харкова [PERSON] добиралася попутним транспортом. Так само, для того щоб приїхати на судове засідання на 17 липня 2017 року [PERSON] придбала авіаквиток з Парижу (аеропорт Орлі) до Москви (аеропорт Внуково) на 27 червня 2017 року та зворотній авіаквиток Москва (аеропорт Внуково) до Парижу (аеропорт Орлі) на 7 серпня 2017 року загальною вартістю 26068 рублів, що за курсом НБУ станом на 14 липня 2017 року становить - 11326, 28 грн. (26 068 х 0,43449). Електронний квиток №555-5621615709. Для того, щоб добратись з Москви до м. Харкова 12 липня 2017 року [PERSON] було придбано квиток на залізничний потяг Москва - Бєлгород, вартістю 1425,60 рублів, що за курсом НБУ станом на 14 липня 2017 року становить - 488,88 грн. (1125,20 х 0,43449). Квиток №20072478845191. З міста Бєлгород до Харкова [PERSON] добиралася попутним транспортом. Таким чином, [PERSON] станом на 17 липня 2017 року понесла судові витрати, повязані з явкою в судові засідання на 28 квітня 2017 року та на 17 липня 2017 року, в розмірі 23 640,51 грн. (11 336,46 + 488,88 + 11 326, 28 + 488,88). Третя особа за первісним та зустрічним позовом - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] направила суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом\~встановлено,\~що 14 листопада 1997 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду було видано дублікат свідоцтва, реєстраційний номер 5-97-101443, зареєстрований 24.09.2012 року під № Д631-5-97-101443 та витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року № 35615528, яким посвідчувалося, що квартира, яка знаходиться за адресою: 61170, [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв. метри, дійсно належить на праві спільної часткової власності громадянці: 1\\3 частка - [PERSON], та членам її сімї: 1\\3 частка - [PERSON], 1\\3 частка - [PERSON] (а.с. 24, 25). 26 серпня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1-801. Відповідно до заповіту, остання заповіла належну їй частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], їх дочці - [PERSON], земельну ділянку - в рівних частках кожному: дочці - [PERSON] та чоловіку - [PERSON], а все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла сину - [PERSON], [INFO]. 07 грудня 2012 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за адресою: 61170, [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, про що 08 грудня 2012 року складено актовий запис № 16240 (а.с. 22). Спадковим майном після її смерті є 1/3 частка квартири № 132 по вулиці Тимурівців (нині [PERSON]), 27 в м. Харкові та земельна ділянка № 71, площею 0,08 га, що розташована на території [PERSON] сільради на землях Садівничого товариства «Віток», яку було надано Виконкомом [PERSON] народних депутатів Харківського району Харківської області 28 червня 1995 року, що підтверджується Державним актом серія ХР-25-00-26690 на право приватної власності на землю (а.с.26). Спадкоємцями за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] є її чоловік позивач за первісним позовом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, її дочка відповідачка за первісним позовом [PERSON], що підтверджене свідоцтвом про її народження, її син третя особа за зустрічним позовом [PERSON] (а.с. 21, 81). 26 серпня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1-801, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.19). Відповідно до заповіту, остання заповіла належну їй частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], її дочці - [PERSON], земельну ділянку - в рівних частках кожному: дочці - [PERSON] та чоловіку - [PERSON], а все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла сину - [PERSON], [INFO]. З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 07 грудня 2012 року, до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] звернулися 19 грудня 2012 року її дочка [PERSON] та 13 лютого 2014 року її чоловік [PERSON]. 13 лютого 2014 року за заявою відповідача [PERSON] внесені зміни в актовий запис про смерть [PERSON], яка померла 07 грудня 2012 року, а саме, в актовий запис № 16240 від 08.12.2012 року внесена зміна в прізвище померлої особи замість померлої [PERSON] зазначено [PERSON]. На підставі внесених змін в актовий запис про смерть [PERSON] позивачем за первісним позовом [PERSON] 13 лютого 2014 року було отримано повторне свідоцтво про смерть його дружини та матері [PERSON] та [PERSON], в якому зазначено, що померла не [PERSON], а [PERSON] (а.с. 143-144, 145, 183, 188-190, Спадкова справа № 19/2012). Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 21 вересня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 07 грудня 2012 року [PERSON], в звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с. 13). Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 25 жовтня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 07 грудня 2012 року [PERSON], в звязку з тим, що у спадковій справі № 19/2012 до майна померлої 07 грудня 2012 року [PERSON], відкритої 19 грудня 2012 року, наявна інформація, що [PERSON] спадкоємцем на обовязкову частку в спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, було подано до Московського районного суду м. Харкова позовну заяву про усунення перешкод в оформленні спадкових справ (Спадкова справа № 19/2012). Відповідно до ч.1 та 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року № 35615528 на право спільної часткової власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: 61170, [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв. метри, не є правовстановлюючим документом. Як зазначено вище, 13 лютого 2014 року позивачем за первісним позовом [PERSON] отримано Свідоцтво про смерть на імя [PERSON]. Таким чином, Свідоцтво про смерть на імя [PERSON] є недійсним. Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та на земельну ділянку на території садівничого товариства «Віток» видані на імя [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що позивачем за первісним позовом [PERSON] обраний неналежний засіб захисту своїх прав. Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позовних вимог до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], про зобов'язання, [PERSON], усунути перешкоди в оформленні [PERSON] права на спадкове майно шляхом надання приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 07 грудня 2012 року, а саме: дублікат свідоцтва, реєстраційний номер 5-97-101443, зареєстрований 24.09.2012 року під № Д631-5-97-101443 та витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року № 35615528 на право спільної часткової власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: 61170, [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв. метри. Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку №71, площею 0,08 га, яка розташована на території [PERSON] сільради на землях садівничого товариства «Віток» Харківського району Харківської області, серія ХР-25- 00-26690, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 455 від 23.06.1995 року на імя [PERSON], та оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] від 08.12.2012 року; зобов'язання, [PERSON], після вчинення нотаріальних дій по оформленню спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 07 грудня 2012 року, повернути [PERSON] через приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] оригінал правовстановлюючого документа, а саме, дублікат свідоцтва, що має силу оригіналу, реєстраційний номер 5-97-101443, зареєстрований 24.09.2012 року під № Д631-5-97-101443 та витяг про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2012 року № 35615528 на право спільної часткової власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: 61 170. [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв. метри, та видане на імя наступних осіб: 1\\3 частка - [PERSON], та членам її сімї: 1\\3 частка - [PERSON], 1\\3 частка - [PERSON] у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити та встановити факт, що заповіт, складений 26 серпня 2010 року [PERSON], посвідчений Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-801, належить померлій 07 грудня 2012 року [PERSON]; встановити факт, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] (нині [PERSON]) в м. Харкові, де вказано про право власності на 1/3 частину квартири [PERSON], належить померлій 07 грудня 2012 року [PERSON]; встановити факт, що Державний акт серія ХР-25-00-26690 на право приватної власності на земельну ділянку № 71, площею 0,08 га, що розташована на території [PERSON] сільради на землях Садівничого товариства «Віток», який було надано Виконкомом [PERSON] народних депутатів Харківського району Харківської області 28 червня 1995 року [PERSON], належить померлій 07 грудня 2012 року [PERSON]. \~У [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON]) Л.А. на день смерті - 7 грудня 2012 року на праві власності перебувало нерухоме майно: земельна ділянка площею, 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільради на землях садівничого товариства «Віток» та 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] як спадкоємець за заповітом має право власності на відповідну частку в спадковому майні. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, непрацездатний вдівець, яким є [PERSON], [INFO], пенсіонер, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААА № 786159, спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (а.с.14). З урахуванням наведеного, частка позивачки за зустрічним позовом становить - 5/18 (1/3-1/18) частини в квартирі [ADDRESS], з урахування обовязкової частки [PERSON] - 1/18 ((1/3:3):2), а в земельній ділянці № 71, розташованої на території [PERSON] сільської ради на землях садівничого товариства «Віток» -1/2 частина. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом в цій частині задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на 5/18 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої 07 грудня 2012 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки № 71, розташованої на території [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області на землях Садівничого товариства «Віток», в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої 07 грудня 2012 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 3684 грн. 65 коп., що підтверджується квитанціями від 21 грудня 2016 р., від 18 грудня 2017 р. (а.с. 70, 185). Згідно з ч.1 ст. 138 ЦПК України, витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. Виходячи з наведеного, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в частині відшкодування витрат, що повязані з явкою до суду, та суд у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовляє.

Outcome: partial