Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

23 травня 2019 року [PERSON] звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області із позовом до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 27 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з виявленими недоліками, надано строк для їх виправлення. 06 червня 2019 року від позивача [PERSON] до суду надійшла позовна заява у новій редакції. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на усе належне їй майно, в тому числі і земельну частку (пай), яка їй належала згідно відповідного сертифікату серії [NUMBER] . Після смерті матері позивач залишився єдиним спадкоємцем її майна за законом, оскільки за свого життя заповіту вона не склала. Спадщину матері [PERSON] прийняв подавши відповідну заяву нотаріусу. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину матері, однак державним нотаріусом позивачу було відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на вказану земельну частку, а тому він не може реалізувати свого права. Просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) по колишній СС «Турія» розміром 4,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного його матері [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після її смерті. Ухвалою суду від 10 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив (заяву), згідно якого позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Що стосується даного випадку, в судовому засіданні встановлені наступні факти. У відповідності до поданої позивачем копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 10 квітня 1997 року Володимир-Волинською районною державною адміністрацією [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 4,89 умовних кадастрових гектарів в землі, що перебуває в колективній власності селянської спілки «Турія», що в селі Галинівка Володимир-Волинського району Волинської області. Вказана обставина також підтверджується довідкою виконавчого комітету Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 611 від 10 грудня 2018 року. Цим же документом стверджується, що [PERSON] померла [INFO] , а до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована у будинку [ADDRESS] , тобто за місцем проживання позивача, який прийняв спадщину. Заповіт від імені [PERSON] не посвдічувався. Факт смерті [PERSON] також підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . Копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] підтверджується факт, що він є сином покійної [PERSON] , а отже її спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності до витребуваних у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі матеріалів спадкової справи № 327/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] , позивач 23 вересня 2013 року подав заяву про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Документами, що містяться у спадковій справі також стверджується, що позивач успадкував по смерті матері належні їй за життя банківські грошові заощадження, а також земельну ділянку, яка належала їй на праві приватної власності. Інші спадкоємці відсутні. Відтак суд прийшов до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті його матері [PERSON] , який прийняв її спадщину у встановленому законом порядку. У відповідності до повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 992/01-16 від 14 травня 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке перебуває в колективній власності СС «Турія» села Галинівка у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. У відповідності до змісту ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Успадкування права на земельну частку у разі смерті громадянина - співвласника колективної власності на землю, зокрема й тих, які не змогли з різних причин отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснюється згідно з нормами Цивільного кодексу України. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що позивач, який є сином померлої [PERSON] та її спадкоємцем першої черги за законом, оскільки прийняв її спадщину, вправі успадкувати також належну померлій земельну частку (пай) згідно вказаного вище сертифікату. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі,

Outcome: approved