Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

23 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовує свої вимоги тим, що після смерті батька [PERSON], яка настала 08 серпня 2007 року, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,11 га. Вказує, що вона та її сестра [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після його смерті. Однак ні сестра, ні вона вчасно не прийняли спадщину після смерті батька, оскільки проживали окремо від нього та ніхто з них оформленням спадщини не займався. Поважними причинами пропуску такого строку зазначає ту обставину, що забравши всі речі з батькового будинку та фактично вступивши в управління спадковим майном, вважала себе такою, що прийняла спадщину після його смерті. Лише нещодавно вона дізналася про існування спадкової земельної ділянки від працівників Подільківської сільської ради, які їй повідомили про необхідність її успадкування. Сторони, їх представники у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивачка позов підтримала, відповідачі визнали позовні вимоги, просили розглянути справу без їх присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.7-9). 19 березня 2002 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на розташовану на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,11 га (а.с.10). 08 серпня 2007 року [PERSON] помер (а.с.11). Із довідки Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав [INFO]. За вказаною адресою також була зареєстрована [PERSON], [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] цієї сільрадою не посвідчувався (а.с.12). За даними Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 27 листопада 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні. Заповіт від імені [PERSON] відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувався. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Із матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно своєчасно не скористалася своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК України, оскільки помилково вважала себе такою, що прийняла спадщну після смерті батька, фактично вступивши у володіння спадковим майном. У звязку з викладеним та враховуючи, що спадкоємець не була обізнана з правилами спадкування, а також беручи до уваги відсутність інтересу до спадкового майна з боку іншої спадкоємиці та органу місцевого самоврядування, який на виконання положень ст. 1277 ЦК України протягом тривалого часу не виконав обовязок щодо визнання спадщини відумерлою, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку такими, що дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved