overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

23 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28 серпня 2005 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2005 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

23 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 55, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені у травні 2020 року. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач у перше судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою. Відповідач у перше судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Серії [NUMBER] , актовий запис № 55 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.7). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

23 грудня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 05 червня 2011 року зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №917, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними зникло взаєморозуміння, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 05 червня 2011 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №917 (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №511 (а.с. 6). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

23 жовтня 1999 року було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , зареєстрований 23 жовтня 1999 року Любицькою сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23.10.1999. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.07.2008. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред`явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивач, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, у позовній заяві зазначила про своє бажання і надалі іменуватися цим прізвищем, що є її правом, передбаченим статтею 113 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 31.01.2020 року № 71773, якою підтверджується сплата нею судового збору в розмірі 840,80 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

23 жовтня 2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») уклало з [PERSON] договір, яким надало йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом у розмірі 1% від суми заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 3953 грн. 11 коп., за відсотками в сумі 10561 грн. 61 коп., за комісіями в сумі 6243 грн. 81 коп., у зв'язку з чим йому було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1037 грн. 93 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом заяви [PERSON] від 23 жовтня 2007 року (яка разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає договір з позивачем про надання банківських послуг), відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% щомісячно, який повинен був гасити щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. У відповідності з тарифами він також повинен був сплачувати комісію у розмірі 1% щомісячно за кредитне обслуговування. На підставі заяви [PERSON] було видано платіжну картку № [NUMBER]. Як вбачається з розрахунку, [PERSON] заборгував банку 3953 грн. 11 коп. за кредитом, 10561 грн. 61 коп. за відсотками, 6243 грн. 81 коп. за комісіями. У відповідності до п. 8.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню більш ніж на 120 днів, позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В зв'язку з цим [PERSON] було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1037 грн. 93 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

23 жовтня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню сина [PERSON] [INFO]. На його утримання відповідач коштів не надає, тому позивачка просила ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

23 жовтня 2012 року представник позивача звернувся до суду з вищеназваною позовною заявою, в якої представник позивача вказав, що 16 лютого 2007 року між Банком та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]) був укладений кредитний договір за № 11119248000 відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 46 997 євро та договір поруки № 96984 від 16 лютого 2014 року між Банком та [PERSON]. Відповідачі своїх зобов'язань перед банком не виконують, в зв'язку з чим Банк просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь Банку заборгованість за кредитним договором, яка складає 470 186 грн. 86 коп. та судовий збір у сумі 3 219 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що на позовній заяві наполягає та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений повторно, належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так судом встановлено, що 16 лютого 2007 року між Банком та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]) був укладений кредитний договір за № 11119248000 відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 46 997 євро. 16 лютого 2014 року між Банком та [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) був укладений договір поруки № 96984. Відповідачі своїх зобов'язань перед банком не виконують. Станом на 25 вересня 2012 року заборгованість [PERSON] та [PERSON] становить 470 186 грн. 86 коп., яка складається з: - прострочена заборгованість за кредитом - 323 039 грн. 20 коп.; - сума простроченої заборгованості за відсотками - 147 146 грн. 181 коп., а всього заборгованість становить 470 186 грн. 86 коп. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. На час судового розгляду відповідачі своїх зобов'язань по кредитному договору не виконали, а тому суд вважає, що позов позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При поданні позову позивач сплатив судовий збір у сумі 3 219 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

23 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою [PERSON] перебувають в шлюбі з 19 лютого 2005 року, який зареєстрований відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, актовий запис № 14. Даний факт підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим 19 лютого 2005 року відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області. Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з дружиною не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, проте через канцелярію суду надав заяву де просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність.. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

23 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 20 вересня 1997 року у виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 10. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, сварками, чоловік не забезпечує сім'ю матеріально, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 20 вересня 1997 року у виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 10, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження.. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

23 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 18 листопада 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 1908. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає в заяві, що на теперішній час не підтримує сімейні відносини з відповідачем, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 14 частки його доходів щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1908, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні відносини, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем. У відповідності до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивачка перебуває у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатною особою, тому, він має можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Враховуючи наведене, а також наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дружини повинен складати 16 частку доходів відповідача, в зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial