Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

22грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на користь держави відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення в сумі 16218 грн., а також судовий збір в сумі 2102 грн. В позові зазначав, що 24 жовтня 2020 року [PERSON] , знаходячись на річці Інгул, в районі с. Мішково-Погорілове, Вітовського району Миколаївської області, не маючи дозволу на промисел, займалися незаконним ловом риби забороненим знаряддям лову - сітками з гумового човна, при цьому незаконно виловив водні біоресурси на суму 16 218 грн., чим порушили вимоги 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП . Проте, під час винесення постанови по справі про адміністративні правопорушення не прийняті рішення про відшкодування шкоди, завданої рибному господарству України в сумі 16 218 грн. Посилаючись на те, що відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, тому просив стягнути з нього зазначену суму матеріальних збитків, яка склала 16 218 грн., а також судові витрати в сумі 2102 грн. В судовому засіданні представник позивача не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Відзив не подав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вважаючи за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 24 жовтня 2020 року [PERSON] , знаходячись на річці Інгул, в районі с. Мішково-Погорілове, Вітовського району Миколаївської області, не маючи дозволу на промисел, займалися незаконним ловом риби забороненим знаряддям лову - сітками з гумового човна, при цьому незаконно виловив водні біоресурси на суму 16 218 грн., Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2020 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст 85 КУпАП. Виходячи з того, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тому загалом вимоги позивача про відшкодування шкоди, спричиненої рибним запасам України, є обґрунтованими. Сама по собі вина відповідача у заподіянні шкоди доказуванню не підлягає. Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними в наслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved