Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

21 травня 2019 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту належності спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 22.05.2019 року остаточно просить суд : встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Так, вимоги позивача мотивовані тим, що [INFO] помер його батько - спадкодавець [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] . На момент смерті батька він був неповнолітнім , а його мати [PERSON] у зв`язку із хворобою не звернулась до нотаріальної контори в інтересах дитини із заявою про прийняття спадщини, та померла [INFO] . Проте, після смерті батька він фактично прийняв спадщину в силу ст. 1268 ЦК України. Маючи намір оформити спадщину після смерті батька, він звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Драченка А.Н., проте листом нотаріуса № 33/01-16 від 07.03.2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника Шабівської сільської ради. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно до наданих заяв. за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] . Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] вищенаведеного житлового будинку підтверджується копією технічного паспорту на садибний / [NUMBER] / житловий будинок, випискою з рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської районної ради народних депутатів «Про надання дозволу на будівництво /перебудову/ індивідуального житлового будинку» від 21.12.1989 року, довідкою № 337 від 21.05.2019 року з виконавчого комітету Шабівської сільської ради, у якій зокрема вказано, що згідно запису в по господарській книги сільської ради за 2019 рік, рахунок № 01-2854-5, забудовником за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім усього вищенаведеного, згідно довідки № 337 від 21.05.2019, виданої виконкомом Шабівської сільської ради, дійсно згідно запису по господарської книги за 2019 рік, особовий рахунок № 01-2854-5, власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, в судовому засіданні на підставі вищезгаданих доказів достовірно підтверджено факт належності померлому житлового будинку [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , [INFO] є сином померлого [INFO] [PERSON] . На момент смерті батька позивач був неповнолітнім, а саме йому виповнилось 17 років. У відповідності до довідки № 336 від 21.05.2019 року, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, згідно запису погосподарських книг сільської ради за 2006-2019 рік, особовий рахунок 01-2854-5, [PERSON] фактично мешкав за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] та матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , доглядав, вів спільне господарство та провів поховання своїх батьків. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті померлого [INFO] [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу щодо оформлення спадщини, проте листом № 33/01-16 від 07.03.2019 року приватного нотаріуса Драченка А.Н. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3,4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем І черги за законом до майна померлого [INFO] , який фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на момент відкриття спадщини був неповнолітнім, та проживав разом з спадкодавцем, окрім того позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, однак та обставина, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно перешкоджають йому у нотаріальному оформленні спадщини, взявши до уваги підтверджений факт належності спадкового майна спадкодавцю, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно та можливість їх задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved