Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

22 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона народилася [INFO] . По досягненні 59 років 6 місяців вона набула права на пенсію за віком. 05 листопада 2020 року вона подала в Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву з необхідними документами щодо призначення їй пенсії за віком. Але на свою заяву отримала повідомлення відділу з питань призначення пенсії Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії №0400-0305-8/108077 від 12.11.2020. Відмовлено їй в призначенні пенсії було з тих підстав, що за наданими документами на дату звернення її загальний стаж становить 7 років 1 місяць 5 днів. До загального стажу не зараховано період роботи згідно наданої нею трудової книжки [NUMBER] від 26.12.1976, так як на титульній сторінці невідповідність її імені з паспортними даними. Згідно паспорту її ім`я російською мовою « [PERSON] », а в трудовій книжці та довідці від 27.10.2020 №8/1-1271 «Наталья». Імена « [PERSON] » та « [PERSON] » не є ідентичними, а тому необхідно в судовому порядку встановити факт належності їй [PERSON] трудової книжки. При заповненні на її ім`я вперше трудової книжки російською мовою було вказано її ім`я « [PERSON] » [PERSON] ». Згідно правопису ім`я « [PERSON] » та « [PERSON] » є різними формами одного імені. Тому в офіційних документах слід обов`язково використовувати той варіант, який зафіксований в паспорті людини, оскільки фактично ці дві форми в юридичному сенсі вважаються різними іменами. В її паспорті та свідоцтві про народження її ім`я вказано « [PERSON] », що свідчить про те, що була допущена помилка посадовою особою при заповненні вперше на її ім`я трудової книжки. Внести зміни в трудову книжку на цей час неможливо, так як юридичної особи, яка видавала трудову книжку, на цей час не існує. При таких обставинах необхідно встановити факт належності їй трудової книжки для того, щоб їй була призначена пенсія за віком. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй [PERSON] трудової книжки № [NUMBER] на ім`я « [PERSON] », [INFO] , заповненої 26.12.1976 року. 23 грудня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Від заявника [PERSON] до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності та задовольнити її. Представник заінтересованої особи Головного пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на титульній сторінці трудової книжки № [NUMBER] від 26 грудня 1976 року, зазначено російською мовою « [PERSON] » (а.с.7-9). Відповідно до паспорту громадянина України, ім`я [PERSON] на українській мові зазначено, як « [PERSON] », а на російській мові « [PERSON] » (а.с.5, 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] вбачається, що ім`я [PERSON] російською мовою зазначено, як « [PERSON] » (а.с.4). 05 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Головного управлення Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із завою щодо призначення їй пенсії за віком. Як вбачається, з повідомлення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, [PERSON] було відмолено в призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного стажу роботи, оскільки до загального стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки № [NUMBER] від 26.12.1976, так як на титульній сторінці невідповідність імені з паспортними даними, згідно паспорта « [PERSON] », а у трудовій книжці та довідці від 27.10.2020 №8/1-1271 «Наталья» (а.с.10, 11). Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності [PERSON] , трудової книжки № [NUMBER] від 26 грудня 1976 року, на титульній сторінці якої російською мовою зазначено « [PERSON] » підтверджується: копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копією паспорту. Дослідивши усі зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно у трудовій книжці № [NUMBER] від 26 грудня 1976 року, на титульній сторінці якої російською мовою зазначено « [PERSON] », допущено описку у написанні російською мовою імені [PERSON] », замість вірного імені « [PERSON] » Таким чином суд находить доведеним той факт, що трудова книжка № [NUMBER] від 26 грудня 1976 року на титульній сторінці якої російською мовою зазначено « [PERSON] », належить [PERSON] . Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved