Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

24.06.2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача, Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що після смерті [INFO] його тітки, [PERSON] , [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та пенсії за липень 2018 року розмірі 5 495,66 грн. 31.05.2019 року позивачу, як спадкоємцю за заповітом, було видане свідоцтво про право на спадщину на пенсію. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане майно. Позивач просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк пояснення на позовну заяву та відзив суду не надав. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність третьої особи. За таких обставин суд вважає, що справа на підставі пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) може бути розглянута у відсутність третьої особи. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна тітка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та пенсії за липень 2018 року розмірі 5 495,66 грн., яка була нарахована померлій згідно довідки Полтавського обласного управління Пенсійного фонду України від 20.11.2018 №4744. [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за заповітом посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. від 17.04.2018 року за реєстровим № 1293, майна померлої [PERSON] [INFO] . Інших спадкоємців майна померлої немає. 15.11.2018 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа №108/2018 на майно померлої [PERSON] . 31.05.2019 позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлій [INFO] [PERSON] . 31.05.2019 року за реєстровим №1509 позивачу, як спадкоємцеві [PERSON] , було видане свідоцтво про право на спадщину на пенсію. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В. від 31.05.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлій [INFO] [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , власником квартири зазначено [PERSON] . 05.06.2019 року судовим експертом Авдєєвою Ніною Миколаївною було проведено оцінку спадкового майна зі встановленням його ринкової вартості. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи №26 по дослідженню квартири [ADDRESS] , 05.06.2019 було встановлено ринкову вартість квартири [ADDRESS] у розмірі 616 000 грн. (шістсот шістнадцять тисяч). Положення ч. ч. 1-4 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкування має здійснюватися за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Як визначено у ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи те, що у позивача існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадщину - квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved