Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

22 травня 2014 р. позивача ПАТ «СК «Еталон» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 2\~958,69 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. 06 вересня 2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Вектра», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21070», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.10.2012 р., [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На момент пригоди між позивачем та відповідачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У звязку з цим, за заявою потерпілого у ДТП [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 2958,69 грн. Посилаючись на те, що відповідач не повідомив позивача про настання ДТП у встановлений ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, просив позовні вимоги задовольнити. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова віл 26.08.2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2014 р., у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.04.2015 р., заочне рішення суду від 26.08.2014 р. та ухвала апеляційного суду Харківської області від 12.11.2014 р. скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 29.04.2015 р., справу прийнято до провадження суду та призначено до слухання. Представник позивача до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення представнику позивача відомі та зрозумілі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти, та відповідні їм правовідносини. 06 вересня 2012 р. о 14-20 год. в м. Харкові біля будинку № 2 по вул. Вернадського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Вектра», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21070», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.10-11). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «ВАЗ 21070», державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.10.2012 р., [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент пригоди між позивачем та відповідачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12). Згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.01.2012 р. № АВ/5365898, позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу «Опель Вектра», державний номерний знак [NUMBER]. 07 вересня 2012 р., [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та відшкодування шкоди. 09 листопада 2012 р. проведено огляд транспортного засобу «ВАЗ 21070», державний номерний знак [NUMBER], та складено звіт відносно вартості завданого збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На підставі вказаних документів та ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 2958,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.02.2013 р. № 1198 (а.с.17). Згідно п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 ст. 33 Закону. Згідно до ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Так, відповідач не повідомив позивача про настання ДТП у встановлений ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк. 18.02.2014 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 64 ЕТ з вимогою сплати борг, який 27.02.2014 р. ним отримано (а.с.29). Однак відповідач на вимогу жодним чином не відреагував, вказаної суми заборгованості не сплатив. У відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування», яка визначає порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, вчинену іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду позивачу у повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved