Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

23.01.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. У позовній заяві позивач просить стягувати з [PERSON] 21.05. [INFO] в користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] щомісячно по 500 грн. та на утримання сина [PERSON] [INFO] по 700 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: Позивач [PERSON], спільно з відповідачем [PERSON], зареєстрували шлюб 22.07. 2008 року. Від спільного шлюбу у сторін народилися діти - дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Позивачу самостійно, лише за власні кошти, надзвичайно важко утримувати дітей. На теперішній час відповідач не допомагає позивачу у вихованні та утриманні дітей, весь тягар матеріального утримання малолітньої дитини ліг на позивача, тому вона змушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити. Позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився повторно, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до вимог ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: [PERSON] є батьком: [PERSON] 02.11.2008 року, що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1 СГ № 164650 від 06.11. 2008 року та [PERSON] [INFO] що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1 СГ № 314100 від 02.03. 2012 року. Встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, що стверджується Довідкою виданою виконавчим комітетом Ямпільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 19 від 21.01.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обовязок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підставні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, що відповідач ухиляється від утримання своїх малолітніх дітей; те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей до 6 років, що на час розгляду справи становить 1032 гривень та віком з 6 до 18 років, що на час розгляду справи становить 1286 гривень, на одну особу; а також те, що половина від прожиткового мінімуму для дітей до 6 років становить 516 гривень, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно вимог ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону». У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved