Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

23.11.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «Про виселення з приватного жилого будинку», на обґрунтування якої позивач зазначив, що він є власником будинку, який розташований за адресом: [ADDRESS] , який він придбав за договором купівлі - продажу 25.07.2006 року. Разом з ним у вказаному будинку з часу набуття права власності проживають його дружина [PERSON] її сини - [PERSON] , [PERSON] та її брат [PERSON] . З [PERSON] він оформив шлюбні відносини документально приблизно рік тому, та приблизно шість місяців тому син [PERSON] - [PERSON] був офіційно зареєстрований за адресом: [ADDRESS] . З часу реєстрації місця проживання відповідач різко змінив свою поведінку. Проживання разом з ним в одному будинку стало зовсім нестерпним. [PERSON] руйнує будинок, виносить з домоволодіння майно, допускає факти домашнього насилля, вживає спиртні напої до втрати свідомості, що визиває в нього та його матері занепокоєння за власне здоров`я та життя. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергією та газ, відповідач участі не приймає, чим завдає йому значних матеріальних збитків. По фактам протиправних вчинків [PERSON] він неодноразово звертався до органів поліції, які на його звернення не реагували. Від такої поведінки його дружина має намір покинути вказаний будинок. Тому просив виселити [PERSON] , [INFO] , з житлового будинку, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] . Зобов`язати центр надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради зняти відповідача [PERSON] з реєстрації з належного йому на праві приватної власності будинку, що знаходиться з адресом: [ADDRESS] (а. с. 2 - 3). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17.12.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] «Про виселення з приватного жилого будинку», залишено без руху для усунення недоліків, які усунуті позивачем 24.12.2019 року (а. с. 21 - 22, 25 - 26). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, але надав заяву, зареєстровану за вхідним № 6305/20-вх від 13.11.2020 року, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 148). Представник позивача [PERSON] , що діє за ордером серії ХВ № 794 21, виданим на підставі договору про надання правової допомоги від 12.11.2019 року, а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4534, виданого 19.09.2012 року Донецькою обласною кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури, у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, але надав заяви, зареєстровані за вхідним № 1204/20-вх від 26.02.2020 року, № 1685/20-вх від 13.03.2020 року, № 4884/20-вх від 28.08.2020 року, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а. с. 42, 70, 123, 136, 137 - 138, 146). Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України (шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі Судової влади України), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав (а. с. 35, 36, 37 - 39, 41, 56, 67, 68 - 69, 73 - 74, 75 - 76, 77 - 78, 79, 81 - 82, 91, 92 - 93, 94, 97, 98, 99 - 100, 101, 102, 108, 109 - 110, 111, ). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у позивача та його представника свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ними особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечували позивач та його представник. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзацу 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворений Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України, тощо. При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів. Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом. Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому слідчий судді упевнений, що скарга надійшла на розгляд до належного суду. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Так, згідно відповідно до договору купівлі - продажу (бланк ВЕА № 085007), посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазької районного нотаріального округу Харківської області Черкашиною Г. В. 25.07.2006 року та зареєстрованого в реєстрі під № 1618, [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресом: [ADDRESS] (а. с. 8). Як убачається з витягу з Державного реєстру правочинів № 2672533, наданого 25.07.2006 року о 13 годині 06 хвилини приватним нотаріусом Нововодолазької районного нотаріального округу Харківської області Черкашиною Г. В., за параметрами запиту в Державному реєстрі правочинів знайдено номер правочину 1457524, договір купівлі - продажу домоволодіння за адресом: [ADDRESS] , відчужувачем якого зазначено - [PERSON] , набувачем - [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11650207 від 28.08.2006 року, Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації проведено реєстрацію договору купівлі - продажу домоволодіння за адресом: [ADDRESS] (бланк № [NUMBER] ) від 25.07.2006 року, номер запису 543 в книзі 6, власником якого є [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до довідки ДОП Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області Лізанця В. від 25.09.2019 року, ним встановлено, що до чергової частини Нововодолазького ВП надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресом: [ADDRESS] про те, що в період часу з 15.09.2019 року по 21.09.2019 року син його дружини [PERSON] [INFO] , який мешкає за зазначеною адресою, без дозволу заявника взяв корморізку та до теперішнього часу не повернув. Проведення перевірки за даною заявою визначено відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та наказом МВС України від 15.11.2017 року № 93 «Про порядок розгляду звернень та організацій проведення особистого прийому в органах Національної поліції». Опитаний [PERSON] пояснив, що дану корморізку останнім разом з вітчимом збирали разом близько п`яти років тому з підручних матеріалів, які знаходились вдома. Корморізка знаходилась в несправному стані, тому останній вирішив взяти її з метою подальшої реалізації. [PERSON] було винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки (а. с. 11). Відповідно до довідки ДОП Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Федоренка М. від 25.08.2019 року, ним встановлено, що до чергової частини Нововодолазького ВП надійшла заява від [PERSON] , 1974 року народження, який мешкаєза адресом: [ADDRESS] , який просить вжити заходів до сина співмешканки [PERSON] , 1992 року народження, з яким мешкають спільно, та 27.07.2019 року за місцем мешкання пошкодив вхідні двері.Проведення перевірки за заявою визначено відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та наказом МВС України від 15.11.2017 року № 930 «Про порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому в органах Національної поліції».Проведеною перевіркою було встановлено, що після поминок [PERSON] перебуваючи в п`яному вигляді 27.07.2019 року близько 21-00 години вибив зсередини двері домоволодіння, яке належить [PERSON] , чим наніс збитків на 700 гривень, у зв`язку з чим останній звернувся до поліції. [PERSON] давати пояснення відмовився, так як не пам`ятає дану подію. [PERSON] було винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки. Так як формально в діях [PERSON] вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого статтею 194 Кримінального кодексу України, але не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, тому подальший розгляд звернення було припинено, про що повідомлено заявнику, та з приводу відшкодування завданих збитків пораджено в приватному порядку звернутися до суду (а. с. 12). Відповідно до довідки начальника відділу ЦНАП Нововодолазької селищної ради від 21.11.2019 року, за адресом: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] , сини дружини, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та брат дружини [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Як убачається з довідки Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області від 24.05.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресом: [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно квитанцій наданих позивачем [PERSON] , останній сплачує електропостачання, послуги за газ, внески на утримання будинку за адресом: [ADDRESS] (а. с. 49 - 51). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конституції України та Житлового кодексу України. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Так, з огляду на положення статті 47 Конституції України та статті 1 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло. У свою чергу, положеннями частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України закріплена гарантія кожного громадянина, відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 157 Житлового кодексу України виселення членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) Членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до частини 1 статті 116 Житлового кодексу України Якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положенням статті 391 Цивільного кодексу України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу України, дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Одночасно із цим, вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо зобов`язання центр надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради зняти відповідача [PERSON] з реєстрації з адресом: [ADDRESS] , суд вважає їх передчасними, а тому такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Постановою Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012 року визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про виселення, яке набрало законної сили, є підставою для здійснення відповідних дій, а саме зняття з реєстрації місця проживання особи. Також за змістом частини 1 статті 2 та частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України захисту судом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Оскільки підставою для зняття з реєстрації місця проживання є саме рішення суду, зокрема, про виселення, яке набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] в цій частині є передчасними та не можуть бути задоволенні, в тому числі і внаслідок того, що цивільним процесуальним законом не передбачено можливості покладення судом обов`язку виконати певних дій на особу, яка не є відповідачем у справі. Таким чином, у задоволенні вимог [PERSON] щодо зобов`язання центр надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради зняти відповідача [PERSON] з реєстрації з будинку, що знаходиться з адресом: [ADDRESS] , слід відмовити. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає відшкодування понесених ним і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial