Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

22 вересня 2016 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій він виклав прохання визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті рідного батька померлого 14 грудня 2013 року, [PERSON]. Причиною пропуску строку позивач вказує на те, що він не знав про наявність у його батька земельної ділянки. Про існування документа на земельну ділянку, державного акту про право власності серії ЯЛ № 745329 виданого 26.12.2011 року на імя [PERSON], він дізнався лише у вересні 2016 року, випадково перебираючи його фотокартки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Суду пояснив, що останні пять років батько проживав у свого рідного сина в м. Полтава, брата позивача. Повідомити інші підстави поважності пропуску строку звернення до суду не зміг. Представник відповідача [PERSON] сільської ради не зявився. До суду надав заяву, в якій виклав прохання провести розгляд справи без участі представника. Судом встановлено, що 14 грудня 2014 року в м. Полтава помер [PERSON], рідний батько позивача по справі (а.с.3,6). Спадкова справа після померлого не заводилась (а.с. 4). Пропустивши строк визначений ст. 1272 ЦК України, 14 вересня 2016 року до нотаріальної контори звернувся [PERSON]. Нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва в звязку із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. (ч. 1 ст. 1268 ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом визнаються поважними причинами - тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбуття покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій службі у Збройних Силах України, тощо. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що він після смерті батька не знав, що в нього є земельна ділянка, яку можна успадкувати. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини та необізнаність особи про наявність спадкового майна. Таким чином суд вважає, що позивач не навів суду доказів наявності в нього поважних причин, що перешкоджали йому звернутися до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене та тривалість проміжку час з моменту смерті [PERSON] до моменту звернення позивача до нотаріальної контори, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed