Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

22 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до старшого державного виконавця ВДВС Івано-Франківського управління юстиції [PERSON], Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», третя особа [PERSON] про визнання публічних торгів від 15.03.2010 року з продажу квартири №1 за адресою м.Івано-Франківськ вул.. Грушевського, 35 Б, недійсними та визнання за [PERSON] права власності на квартиру №1 за адресою м.Івано-Франківськ, вул.. Грушевського, 35 Б. (а.с.3-8, т.6). В позові зазначено, що державним виконавцем ВДВС [PERSON] грубо порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчих листів виданих 09.02.2009року №2-452, та маючи змову з особою яка бажала одержати у власність квартиру №1 за адресою м.Івано-Франківськ вул.. Грушевського, 35 Б (одноквартирний будинок). Старшим державним виконавцем ВДВС [PERSON] відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] На підставі ухвали ВСУ від 16.02.2009р. про зупинення виконання рішення суду до закінчення провадження за касаційною скаргою, 19.03.2009р. було зупинено три виконавчих провадження. Ухвалою ВСУ від 14.10.2009р. було скасовано рішення першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення процентів з [PERSON], передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції (справа №2-1805/10). В подальшому було поновлено ВП, незважаючи на скасування рішення в частині, обєднано з іншим ВП, державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт квартири №1 у будинку за адресою вул.. Грушевського 35 Б, у м.Івано-Франківську (одноквартирний будинок) та постанову про звернення стягнення на дане нерухоме майно. В подальшому, проведено 15.03.2010 року торги, які також проведені в порушення встановленого порядку, при цьому, що кошти учасниками торгів внесені ще до проведення торгів, а повідомлення про торги позивач отримала опісля їх проведення. Оцінка нерухомого майна є значно заниженою. При цьому, також було відкрито 10.02.2010р. ще одне ВП про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 122886.32грн. (64736грн. внесених коштів по контракту «про інвестиційну діяльність», 56320.32грн. пені та судових витрат) на підставі заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 21.07.2009р., яке було скасовано рішенням Апеляційного суду від 16.04.2010р. в частині стягнення пені та судових витрат, та стягнуто 677.36грн. судового збору. Дії державного виконавця Середжук У.Л. були оскаржені 26.04.2010р. [PERSON] до суду, вважаючи дії такими що підлягають кваліфікації як злочин. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від. 26.04.2010 року (суддя Перегінець Л.В.) було відкрито провадження в даній цивільній справі (а.с.32, т.6). 11 травня 2010 року позивач [PERSON] подала до суду уточнюючу позовну заяву, у якій просила: визнати звіт про незалежну оцінку квартири №1 в будинку 35 Б по вул.. Грушевського у м.Івано-Франківську, виданого приватним підприємцем [PERSON] незаконним та скасувати; визнати протиправним Акт про опис і арешт майна старшого державного виконавця Середжук У.Л. від 11.12.2009 року та скасування його; визнати, що Івано-Франківська філія ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» провела прилюдні торги з реалізації квартири з істотними порушеннями чинного законодавства; визнати публічні торги від 15.03.2010 року з продажу квартири такими, що не відбулися; визнати незаконним та скасувати Акт старшого державного виконавця Середжук У.Л. про проведені публічні торги арештованого майна від 22.03.2010 року; зобовязати Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції вчинити поворот виконання судового рішення, розяснити сторонам виконавчого провадження їх прав; визнати за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] Б у м.Івано_Франківську; визнати квартиру №1 в будинку по вул.. Грушевського 35 Б в м.Івано-Франківську спільною сумісною власністю [PERSON] та Підприємства «Представництво Місії» - «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії»; стягнути з ВДВС Івано-Франківського МУЮ на користь [PERSON] моральну шкоду 13200 грн. (а.с.64-74, т.6). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від. 11.05.2010 року (суддя Перегінець Л.В.) було залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (а.с.108, т.6). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від. 02.07.2010 року (суддя Перегінець Л.В.) було залучено до участі в справі за позовом [PERSON] в якості співвідповідача ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (а.с.36, т.8). 16 липня 2010 року Підприємство «Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» подало до суду позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами про визнання права спільної часткової власності на одноквартирний будинок за адресою вул.. Грушевського 35 Б, кв.1 у м.Івано-Франківську, у справі за позовом [PERSON] до ВДВС Івано-Франківського МУЮ, Івано-Франківської філії ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція», ПП [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просило визнати квартиру №1 в будинку 25 Б по вул.. Грушевського в м.Івано-Франківську, а також визнати даний одноквартирний будинок, спільною власністю [PERSON] та Підприємства «Представництво Місії» - «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії», виключити його з акту опису та арешту, що склала старший державний виконавець ВДВС Івано-Франківського МУЮ [PERSON] 11.12.2009 року (а.с.1-11, т.1). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.07.2010 року (суддя Перегінець Л.В.) позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами підприємства «Представництво місії» - «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії» про визнання одноквартирного будинку №1 по вул. Грушевського 35 Б у м.Івано-Франківську спільною сумісною власністю позивача та [PERSON], виключити його з акту опису та арешту, залишено без руху (а.с.67 т.1). 16 серпня 2010 року третьою особою із самостійними вимогами Підприємством «Представництво Місії» - «Всеукраїнської Видавничої Превославної Місії» подано (на виправлення ухвали про залишення без руху) позовну заяву, в якій просило визнати за [PERSON] та Підприємством «Представництво Місії» - «Всеукраїнської Видавничої Превославної Місії» право спільної часткової власності на нерухоме майно квартиру (одноквартирний будинок) за адресою м.Івано_Франківськ, вул.. Грушевського 35 Б/1 та виключити дане майно з Акту опису і арешту державного виконавця від 11.12.2009 року (а.с.68-85 т.1). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18.08.2010 року (суддя Перегінець Л.В.) було відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] та підприємства «Представництво місії» - «Всеукраїнський Видавничої Православної Місії» до ВДВС Івано_Франківського міського управління юстиції, Івано_Франківської філії ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», приватного підприємця [PERSON], треті особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання квартири №1 в будинку 35 Б по вул.. Грушевського в м.Івано_Франківську та вказаний одноквартирний будинок спільною сумісною власністю [PERSON] та підприємства «Представництво місії» - «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії» а виключення його з акту опису та арешту від 11.12.2009 року (а.с.114, т.1). В позові третя особа зазначає те, що на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 17.07.2008р., залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду від 12.01.2009р. та додаткового рішення від 25.09.2008р. було стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] внесені кошти по договору №01 про інвестиційну діяльність в сумі 125884.2грн., процентів 31382.16грн. та з стягненням всіх судових витрат, всього стягнуто 160 869.02 грн., як наслідок видані судом виконавчі листи 09.02.2009року №2-452/2008. Старшим державним виконавцем ВДВС [PERSON] відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] На підставі ухвали ВСУ від 16.02.2009р. про зупинення виконання рішення суду до закінчення провадження за касаційною скаргою, 19.03.2009р. було зупинено три ВП. Ухвалою ВСУ від 14.10.2009р. було скасовано рішення першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення процентів, передано на новий розгляд до суду першої інстанції (справа №2-1805/10). 25.11.2009р. було поновлено три ВП, обєднано з іншим ВП про стягнення з [PERSON] коштів на суму 129486.86грн. 11.12.2009 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт квартири №1 (одноквартирний будинок) у будинку за адресою вул.. Грушевського 35 Б, у м.Івано-Франківську та про звернення стягнення на дане нерухоме майно. В подальшому під час виконання рішення суду, призначено експерта [PERSON], оцінено дану квартиру (одноквартирний будинок) та проведено 15.03.2010 року торги. При цьому, також було відкрито 10.02.2010р. ще одне ВП про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 122886.32грн. (64736грн. внесених коштів по контракту «про інвестиційну діяльність», 56320.32грн. пені та судових витрат) на підставі заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 21.07.2009р., яке було скасовано рішенням Апеляційного суду від 16.04.2010р. в частині стягнення пені та судових витрат, та стягнуто 677.36грн. судового збору. Виконавче провадження по рішенню від 21.07.2009р. за виконавчим листом №2-1432 було відкрите 30.04.2010р. Дії державного виконавця Середжук У.Л. були оскаржені 26.04.2010р. [PERSON] до суду, вважаючи дії такими що підлягають кваліфікації як злочин. В позові третя особа з самостійними вимогами також зазначила і те, що ще 27.05.2005р. ПП [PERSON] заключила з Всеукраїнською Видавничою православною місією Договір про спільну діяльність, внеском до якого були кошти в сумі 835000грн. за які було придбано 04.05.2005р. за договором купівлі-продажу нею одноквартирний будинок, а попередньо у 2005 році [PERSON] як фізична особа передала [PERSON] як приватному підприємцю вищевказаний одноквартирний будинок для підприємницької діяльності. До даного договору від 27.05.2005року, було внесено зміни 25.05.2006р., яким доручено керівництво спільної діяльності Представництву місії Всеукраїнської Видавничої православної місії. Одноквартирний будинок підлягав зносу і на його місця було заплановано прибудову Громадського закладу та будівництво блоку житлових приміщень по вул.Валовій, що поруч будинку №37 на вул.Грушевського, на що отримано було дозвіл Інспекції ДАБК 28.04.2006р. з продовженням будівництва до грудня 2010р. Отже, третя особа з самостійними вимогами Підприємство «Представництво місії «Всеукраїнської Видавничої православної місії» вважала, що опис та продаж нерухомого майна органами ДВС впливає на права третьої особи, перешкоджаючи у її діяльності, а тому слід задовольнити вимогу про визнання квартири №1 в будинку 25 Б по вул.. Грушевського в м.Івано-Франківську, а також визнати даний одноквартирний будинок спільною власністю [PERSON] та Підприємства «Представництво Місії» - «Всеукраїнської Видавничої Превославної Місії», виключити його з акту опису та арешту, що склала старший державний виконавець ВДВС Івано-Франківського МУЮ [PERSON] 11.12.2009 року. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.07.2010 року (суддя Перегінець Л.В.) було розєднано позовні вимоги та виділено в окреме провадження вимоги позову [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на квартиру (одноквартирний будинок) за адресою м.Івано_Франківськ, вул.. Грушевського 35 Б/1 та визнання квартири спільною сумісною власністю [PERSON] та підприємства «Представництво місії» - «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії» та виключення його з акту опису та арешту від 11.12.2009 року (а.с.64-65, т1; а.с.147-149, т.8). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27.10.2010 року (суддя Перегінець Л.В.) було залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] (а.с.203-204, т.1), оскільки [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Б у м.Івано_Франківську, згідно договору купівлі-продажу від 04.05.2005р., зареєстроване право 25.06.2010р. (а.с.49 т.2, 230 т.3). Третя особа, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору, Підприємство «Представництво місії» - «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії» 11.11.2010 року подало до суду клопотання про уточнення позову, в якому просило суд резолютивну частину позовних вимог викласти в редакції: визнати за учасниками спільної діяльності [PERSON] та Підприємством «Представництво місії» - «Всеукраїнської видавничої православної місії» право на забудову проекту та поновлення порушеного права власності [PERSON] на нерухоме майно: квартиру, двокімнатну №1 по вул.. Грушевського 35 Б у м.Івано-Франківську, відповідно до Договору «про спільну діяльність» і статтей Глави 77 ЦК України з виключенням даного нерухомого майна з Акту опису і арешту, складеного старшим державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції [PERSON] 11.12.2009 року (а.с.1 т.2). 21 березня 2011 року [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмета або підстав позову, в якій просила розглянути разом із заявленими раніше позовними вимогами наступні вимоги: визнати свідоцтво № 379 від 29.03.2010 року про придбання з прилюдних торгів нерухомого майна квартиру №1 в будинку № 35 Б по вул.. Грушевського у м.Івано-Франківську (реєстраційний номер обєкту у РПВН 5723271), яке видала приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], недійсним і скасувати його; прийняти рішення про повернення належного позивачу на прав приватної власності нерухомого майна, витребувати його з володіння [PERSON] і передати [PERSON] та зобовязати відповідачів не чинити перешкод позивачу у поновленні права приватної власності на нерухоме майно (а.с.140-148 т.2). 21 березня 2011 року [PERSON] подала до суду клопотання про залучення співвідповідачами до участі в справі [PERSON] управління юстиції в Івано-Франківській області в особі приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], та як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Івано-Франківську міську раду в особі [PERSON] земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.(а.с.119-202 т.2). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.04.2011 року (суддя Максимчин Ю.Д.) було відновлено провадження (після зупинення на експертизу) у справі за позовом [PERSON] до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ПП Мартинюка [PERSON], третя особа, що заявляє самостійні вимоги підприємство «Представництво місії «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON], лапко [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування звіту про незалежну оцінку квартири, визнання протиправним і скасування Акту про опис та арешт майна та Акту про проведені публічні торги, визнання публічних торгів з продажу квартири такими, що не відбулися, зобовязання ВДВС вчинити поворот виконання судового рішення та стягнення 13200 грн. моральної шкоди.(а.с.2-3, т.9). 01.07.2011р. позивач [PERSON] подала до суду клопотання про уточнення вимог та просила: визнати заяву №03/09 від 06.03.2009р. що зареєстрована в ДВС 17.03.2009 року неправомірною; визнання дій ДВС неправомірними; визнання звіту про незалежну оцінку квартири виданого ПП [PERSON] незаконним та його скасування; визнання протиправним та скасування Акту про опис і арешт майна від 11.12.2009 року; визнання договору від 24.02.2010р., укладеного на підставі генерального договору №4 від 24.12.2008р. не існуючим; визнання дій Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» щодо публічних торгів проведених з порушенням; визнання незаконним та скасування протоколу №15/026/10-А проведення торгів; визнання незаконним та скасування Акту державного виконавця від 22.03.2010 року про проведення публічних торгів; зобовязання ДВС вчинити поворот виконання судового рішення; визнання права власності на квартиру за [PERSON] (а.с.25-26 т.9). 20 вересня 2011 року [PERSON] подала заяву в якій просила долучити виклад в резолютивній частині заяви від 21.03.2011 року до позовної заяви первісного позивача в порядку ч.2 ст. 31 ЦПК України, обєднавши з первісними вимогами позивача: визнати заяву, яка датована 06.03.2009 року, зареєстрована в ДВС 17.03.2009 року за №1748 від 17.03.2009 року недійсною і застосувати наслідки недійсності (а.с.189 т.3). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.11.2011 року (суддя Островський Л.Є.) було призначено справу за позовом [PERSON], Всеукраїнської Видавничої православної місії до ВДВС Івано_Франківськогом міського управління юстиції, Івано-Франківської філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ПП Мартинюка [PERSON], Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Івано-Франківська міська рада, [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування звіту про незалежну оцінку квартири, визнання протиправним і скасування акту про опис та арешт майна, акту про проведені публічні торги, визнання публічних торгів з продажу квартири такими, що не відбулися, зобовязання вчинити поворот виконання судового рішення, визнання права власності на квартиру та стягнення 13200 грн. моральної шкоди до судового розгляду (а.с.197, т.3). 26.01.2012р. [PERSON] подала клопотання як представник третьої особи з самостійними вимогами та просила: визнати заяву №03/09 від 06.03.2009р. недійсною (а.с.72-74 т.9). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Максимчин Ю.Д.) від 11.12.2012 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 4-5 т.10). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Островський Л.Є.) від 12.04.2013 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідачів Івано-Франківське ОБТІ, Першу державну нотаріальну контору м.Івано-Франківська, Івано-Франківську міську раду, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, [PERSON] держкомзему в м.Івано-Франківську (а.с.60а т.4). 22 травня 2013 року [PERSON], як представник Підприємства «Представництво місії» Всеукраїнської видавничої православної місії» подала заяву про збільшення позовних вимог та просила прийняти заяву та збільшити позовні вимоги вимогою: про відшкодування позивачам нанесених збитків і втраченої вигод, повернення належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна, витребувати його з володіння [PERSON] і передати [PERSON] нерухоме майно квартиру [ADDRESS] Б у м.Івано-Франківську та зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачу у поновленні права приватної власності на нерухоме майно (а.с.64-79, т.4). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Максимчин Ю.Д.) від 16.08.2013 року було цивільну справу за позовом [PERSON] до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ПП Мартинюка [PERSON], третя особа, що заявляє самостійні вимоги підприємство «Представництво місії «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування звіту про незалежну оцінку квартири, визнання протиправним і скасування Акту про опис та арешт майна та Акту про проведені публічні торги, визнання публічних торгів з продажу квартири такими, що не відбулися, зобовязання ВДВС вчинити поворот виконання судового рішення та стягнення 13200 грн. моральної шкоди, призначено до судового розгляду та замінено третю особу без самостійних вимог [PERSON] відповідачем (а.с.100 т.11). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Островський Л.Є.) від 12.12.2013 року було виправлено описку в ухвалі суду від 12.04.2013 року (у вступній, мотивувальній та резолютивній частині), а саме зазначивши, що позивачем по справі виступає [PERSON], а підприємство «Представництво місії» - «Всеукраїнської видавничої православної місії» являється третьою особою, із самостійними вимогами на предмет спору (а.с.140-141, т.4). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Островський Л.Є.) від 12.12.2013 року було замінено відповідача [PERSON] Держкомзему в м.Івано-Франківську на належного відповідача [PERSON] управління Держземагенства в Івано-Франківській області (а.с.142-143, т.4). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Барашков В.В.) від 17.09.2014 року (а.с.89-90 т.13) було обєднано в одне провадження справу за №0907/2-4729/11, Провадження № 2/344/77/14 року за позовом [PERSON], Підприємства Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», приватного підприємця [PERSON], Івано-Франківського ОБТІ, Першої ДНК м. Івано-Франківська, [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON], [PERSON] про визнання заяви яка датована 06.03.2009 року, та зареєстрована в ДВС 17.03.2009 року неправомірною, визнання звіту про незалежну оцінку квартири незаконним та його скасування, визнання договорів від 24.02.2010 року та від 24.12.2008 року недійсними, визнання протиправним та скасування актів від 11.12.2009 року та від 14.05.2010 року, визнання публічних торгів від 15.03.2010 року такими,що не відбулися, протиправними, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця від 22.03.2010 року із матеріалами справи №0907/2-2538/11, Провадження № 2/344/50/14 року за позовом [PERSON], третя особа із самостійними вимогами підприємство Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», ПП Мартинюка [PERSON], Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON], Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Івано-Франківська міська рада, [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування звіту про незалежну оцінку квартири, визнання протиправним і скасування акту про опис та арешт майна та акту про проведені публічні торги, визнання публічних торгів з продажу квартири такими, що не відбулися, зобовязання ДВС вчинити поворот виконання судового рішення, визнання права власності на квартиру та стягнення 13200 грн., моральної шкоди (а.с.89-90, т.13). Надано загальний номер №0907/2-4729/11 і провадження № 2/344/77/14 (на 2016 рік №2/344/2473/16). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Барашков В.В.) від 18.12.2014 року було замінено первісного відповідача [PERSON] управління Держземагенства в Івано-Франківській області належним відповідачем - Відділ Держземагенства в м. Івано-Франківську (а.с.221-223, т.13). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Барашков В.В.) від 16.06.2015 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідача Івано-Франківське міське управління юстиції (а.с.269-270, т.14). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Барашков В.В.) від 19.10.2015 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідачів Державну казначейську службу України, Івано-Франківську міську раду, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.88-89, т.15). Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Барашков В.В.) від 10.11.2015 року було закрито провадження у даній справі за позовом [PERSON], Підприємства Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», приватного підприємця [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Івано-Франківського ОБТІ, Першої ДНК м. Івано-Франківська, [PERSON] та інших осіб - зазначених вище в шапці заяви, про визнання заяви яка датована 06.03.2009 року, та зареєстрована в ДВС 17.03.2009 року неправомірною; визнання звіту про незалежну оцінку квартири № І в будинку по вул. Грушевського, 35-Б незаконним та його скасування, визнання договорів від 24.02.2010 року та від 24.12.2008 року недійсними, визнання протиправним та скасування актів державного виконавця від 11.12.2009 року та від 14.05.2010 року, визнання публічних торгів арештованого майна (квартири №1 в будинку по вул. Грушевського, 35-Б) від 15.03.2010 року такими, що не відбулися, протиправними, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця від 22.03.2010 року та за позовом [PERSON], третя особа із самостійними вимогами підприємство Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції. Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція». Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», ПП Мартинюка, [PERSON] Головного управління юстиції в Івано- Франківській області, [PERSON], Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Івано-Франківська міська рада, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним та скасування звіту про незалежну оцінку квартири № 1 по-вул. Грушевського, 35-Б, визнання протиправним і скасування акту про опис та арешт майна та акту про проведенг публічні торги вказаного вище майна - квартири [ADDRESS], визнання публічних торгів з продажу вказаної квартири такими, що не відбулися, зобовязання ДВС вчинити поворот виконання судового рішення, визнання права власності на квартиру та стягнення 13200,00 грн. моральної шкоди, в частині позовних вимог: визнання звіту про незалежну оцінку квартири № 1 в будинку по вул. Грушевського, 35-Б незаконним та його скасування; визнання протиправним та скасування актів державного виконавця від 11.12.2009 року визнання публічних торгів арештованого майна (квартири №1 в будинку по вул. Грушевського, 35-Б) від 15.03.2010 року такими, що не відбулися, протиправними; визнання незаконним та скасування акту державного виконавця від 22.03.2010; зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції здійснити поворот виконання рішення суду; визнання звіту про оцінку квартири [ADDRESS] незаконним та його скасування; визнання протиправним акту опису та арешту майна від 11/12/2009 р. та його скасування, визнання не проведення державним виконавцем належної підготовки до проведення прилюдних торгів; визнання незаконним та скасування акту про проведені публічні торги від 22/03/2010 р; визнання спірної квартири спільною власністю позивачки та підприємства Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» (а.с.214-218, т.15). Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10.11.2015 року про закриття провадження скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. (а.с.65-67, т.17). При цьому, в даній ухвалі Апеляційний суд наголосив, скасовуючи ухвалу суду про наявність позову поданого 16.07.2010р. саме від двох позивачів: [PERSON] та підприємства Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії», а тому слід розглядати як спільні вимоги. Системою автоматичного розподілу, дану цивільну справу призначено судді Польській М.В. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.01.2016 року було прийнято цивільну справу до провадження судді Польської М.В. 18.04.2016р. позивач [PERSON] просила визнати за Представництвом місії- «Всеукраїнської видавничої православної місії» право власності на частку житлового будинку, що належить на праві спільної сумісної власності відповідно до договору спільної діяльності; визнати частки в спільній сумісній власності у житловому будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки по вул.Грушевського 35Б за позивачами (а.с.201-210 т.17). Ухвалою суду від 20.05.2016р. було виправлено описку в частині того, що є позов третьої особи з самостійними вимогами (а.с.74-78 т.18). 28.10.2016р. та 28.11.2016р. [PERSON] виклала вимоги в повному обсязі в новій редакції (а.с.172-185, 219-233 т.21, 1-16 т.22) та просила: - за позовом [PERSON], підприємства «Представництвом місії»-«Всеукраїнської видавничої православної місії» до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, Івано-Франківське міське управління юстиції, [PERSON] управління юстиції області, Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», приватного підприємця [PERSON], Івано-Франківського ОБТІ, Першої Державної нотаріальної контори м. Івано-Франківська, [PERSON], Івано-Франківську міську раду, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Відділ Держземагенства в м. Івано-Франківську, Державної казначейської служби України, [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - [PERSON], [PERSON] про: визнання звіту про незалежну оцінку квартири виданого ПП [PERSON] незаконним та його скасування; вилучення нерухомого майна з Акту про опис і арешт майна від 11.12.2009 року та скасування даного акту як протиправного; визнання протиправним та скасування Акту приймання-передачі робіт по експертній оцінці від 01.02.2010р.; визнання протиправним та скасування запиту від 01.02.2010р. начальника ВДВС [PERSON]; визнання протиправним та скасування Акту державного виконавця ВДВС [PERSON] про стягнення з [PERSON] а користь [PERSON] коштів та те, що стягуваач отримав копію висновку експерта від 20.01.2010р.; визнання договору про надання послуг з проведення торгів від 24.02.2010р., укладеного на підставі Генерального договору №4 від 24.12.2008р.нікчемними застосувавши наслідки нікчемності; визнання заяви нібито [PERSON] яка датована 06.03.2009 року неправомірною, а всі заявки, акти, постанови та розпорядження у зведеному виконавчому провадженні ( постанова державного виконавця від 11.12.2009р., від 22.03.2010р., від 09.03.2009р.) протиправними і застосувати наслідки їх скасування; визнання протиправним та скасування Повідомлення від 15.02.2010р. щодо описаного та арештованого майна державного виконавця на імя начальника ДВС, Перелік документів на конкурсній основі та Акт про перелік документів; визнання протиправним та скасування висновок на документи начальника ВДВС від 15.02.2010р.; визнання протиправним та скасування Акт про відсутність рухомого майна за місцем проживання боржника; визнання дій Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» щодо публічних торгів проведених з порушенням законодавства, прав та інтересів [PERSON]; визнання публічних торгів від 15.03.2010 року такими що не відбулися - протиправними; визнання незаконним та скасування Протоколу №15/02610-А проведення торгів з продажу квартири; визнання незаконним та скасування Акту державного виконавця від 22.03.2010 року про проведення публічних торгів; визнання протиправним та скасування Акту державного виконавця ВДВС [PERSON] про опис та арешт майна від 14.05.2010 року та всі похідні від нього акти, вилучити рухоме майно з даного акту; зобовязання ДВС вчинити поворот виконання судового рішення за виконавчими листами у зведеному ВП, розяснити сторонам їх права; поновити порушене право та визнати [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] ; стягнути завдану шкоду в сумі 132000грн. і судові витрати; - за позовом третьої особи з самостійними вимогами підприємства «Представництвом місії»-«Всеукраїнської видавничої православної місії» у даній справі про: визнання права спільної сумісної власності за [PERSON] та підприємством «Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» на квартиру [ADDRESS] (одноквартирний будинок), розташований на земельній ділянці згідно Договору оренди землі від 18.04.2008р.; виключення даного майна з Акту про опис і арешт майна від 11.12.2009 року; визнання публічних торгів від 15.03.2010 року та складені відповідачами за їх результатми акти, угоди, заявки, протоколи і постанови, недійсними; визнання Свідоцтва №379 від 29.03.2010р. про придбання з прилюдних торгів нерухомого майна квартири [ADDRESS], виданого приватним нотаріусом [PERSON] недійсним; повернення належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна; витребувати його з володіння [PERSON] і передати [PERSON] нерухоме майно квартиру [ADDRESS] Б у м.Івано-Франківську; зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачу у поновленні права приватної власності на нерухоме майно з видачею правовстановлюючих документів в т.ч. на земельну ділянку; відшкодувати [PERSON] та підприємству «Представництвом місії»-«Всеукраїнської видавничої православної місії» завдану шкоду в сумі 14 550 460.78грн., яка зазначена у висновку аудиторської фірми від 28.11.2013р., з врахуванням інфляції; стягнення судових витрат. Ухвалою суду від 28.11.2016р. до участі у справі залучено третю особу яка не заявляє самостійних вимог - Всеукраїнську Видавничу Православну Місію Української Православної Церкви Київського Патріархату (керівник [PERSON] а.с.89-92 т.22) (а.с.212-214 т.22). Ухвалою суду від 15.12..2016р. до участі у справі залучено - приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.26-27 т.23). В судовому засіданні [PERSON] вимоги її позову як громадянки [PERSON], та позову третьої особи з самостійними вимогами у справі підприємства «Представництвом місії»-«Всеукраїнської видавничої православної місії», представником якої є також [PERSON] підтримала, просила вимоги позовів задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог - Всеукраїнської Видавничої Православної Місії Української Православної Церкви Київського Патріархату [PERSON] вважає вимоги позовів такими, що підлягають до задоволення. Відповідачі: [PERSON], представник ВДВС Івано-Франківського міського управліня юстиції, представник Головного управління юстиції в області, представник [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] заперечили позовні вимоги як усно, так і письмово за наявними в справі запереченнями, вважаючи дії повязані з відкритими виконавчими провадженнями про стягнення з [PERSON] коштів, проведеною оцінкою майна, продажем майна з торгів та інші дії що стосуються цього предмету спору є такими, що повністю відповідають вимогам законодавства, а доводи позивача надуманими і необґрунтованими. Перша Державна нотаріальна контора м. Івано-Франківська неодноразово клопотала розгляд справи проводити без її участі. Інші учасники процесу в судові засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили. Заслухавши доводи позивача [PERSON], яка є одночасно представником третьої особи з самостійними вимогами та третьої особи без самостійних вимог, пояснення присутніх інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини даної справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], Підприємства «Представництво Місії» - «Всеукраїнської Видавничої Православної Місії», та позов третьої особи з самостійними вимогами підприємства «Представництвом місії»-«Всеукраїнської видавничої православної місії», до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.05.2005 року згідно умов Договору про спільну діяльність б/н, укладеного Всеукраїнською Видавничою православною місією в особі [PERSON], як сторона 1 з одного боку, та фізичною особою [PERSON], як сторона 2 з іншого боку (а.с.16-18, 129зв-131, 136-137 т.1, а.с.16, 31зв.-36 т.2), предметом договору є спільна діяльність по реалізації проекту будівництва та здачі в експлуатацію Громадського закладу «Представництво місії» по вул.Валова, поруч будинку №37 на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську (п.1.1), без створення юридичної особи (п.1.2), доручено керівництво спільної діяльності стороні 2 ([PERSON]Г.), обумовлено також що внеском сторони 2 (гр..[PERSON]Г.) є грошові кошти в сумі 835000грн., що еквівалентно 165347 доларів США, внесені нею на придбання будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, який є її власністю за договором купівлі-продажу від 04.05.2005р., зареєстроване право 05.05.2005р. (п.3.1.2.9), для його зносу на місці якого, буде реалізована І та ІІ черга будівництва громадського закладу, блоку житлових приміщень по вул.Валова, поруч будинку №37 на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, при цьому внеском сторони 1 був саме отриманий дозвіл на будівництво Громадського закладу «Представництво місії» по вул.Валова, поруч будинку №37 на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, що планувалось до експлуатації в кінці 2007 року (п.3.1.1, 6.1). Згідно умов договору про спільну діяльність №01 від 25.05.2006р. (укладеного до Договору про спільну діяльність б/н від 27.05.2005р), між Всеукраїнською Видавничою Православною Місією Української Православної Церкви Київського Патріархату в особі [PERSON], як сторона 1 з одного боку, «Представництво місії «Всеукраїнської Видавничої православної місії» в особі Президента [PERSON], як сторона 2 з іншого боку, та [PERSON] як сторона 3, було внесено доповнення до Договору про спільну діяльність б,н від 27.05.2005р. (а.с.13-15, 102-108 т.1), передбачивши, що предметом договору є спільна діяльність по реалізації проекту будівництва та здачі в експлуатацію Громадського закладу «Представництво місії» по вул.Валова, поруч будинку №37 на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську (п.1.1), без створення юридичної особи (п.1.2), доручено керівництво спільної діяльності стороні 2 («Представництву місії»-«Всеукраїнської Видавничої православної місії»), внеском сторони 3 (гр..[PERSON]Г.) є грошові кошти в сумі 835000грн., що еквівалентно 165347 доларів США, внесені на придбання будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, який є її власністю за договором купівлі-продажу від 04.05.2005р., для його зносу на місці якого, буде реалізована ІІ черга будівництва блоку житлових приміщень (п.3.1.3), при цьому внеском сторони 1 був дозвіл на будівництво Громадського закладу «Представництво місії» по вул.Валова, поруч будинку №37 на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, що планувалось до експлуатації в кінці 2009 року (п.3.1.1, 6.1). За п.4 договору взаємовідносини сторін в частині виникнення та припинення прав спільної власності ґрунтуються на нормах гл.26 ЦК України (4.1). Отже, даними договірними відносинами, на підставі яких третя особа подала позов з самостійними вимогами, було доручено стороні 2 («Представництву місії»-«Всеукраїнської Видавничої православної місії») тільки саме керівництво спільною діяльністю за даним договором. Також умовами договору №01 було зобовязано сторону 3 (гр..[PERSON]Г.) укласти договір оренди земельної прибудинкової земельної ділянки або виготовити Державний акт про право власності на землю (п.3.2.5). Як вбачається з матеріалів справи, такий договір оренди укладено 26.09.2007р. строком до 29.08.2010р., та який був припинений в дії по закінченню його строку (а.с.42-43, 61-68 т.2, 85-86 т.8). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, дозвіл продовжено не було з грудня місяця 2010р.. Щодо сторін даних договорів, то згідно витягу ЄДРПОУ Всеукраїнська Видавнича Православна Місія Української Православної Церкви Київського патріархату, м.Чернівці, зареєстрована 01.02.1996 року, керівником якої є [PERSON] станом на 10.03.2011р.(а.с.116 т.3). Згідно витягу ЄДРПОУ підприємство «Представництво місії»-«Всеукраїнської Видавничої православної місії», скорочена назва підприємство «Представництво місії», зареєстровано 14.02.2006р., керівник [PERSON] (а.с.66-84 т.8). Судом також встановлено, що на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 17.07.2008р., залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду від 12.01.2009р. та додаткового рішення від 25.09.2008р. було стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] внесені кошти по договору №01 про інвестиційну діяльність від 13.04.2005р. в сумі 125884.2грн., процентів 31382.16грн. та з стягненням всіх судових витрат: 300грн., 1079.61грн.(в дохід держави), 30грн., 1572.66грн., 620.39грн. (в дохід держави), а всього стягнуто з [PERSON] - 160 869.02 грн. (а.с.96-101 т.1), як наслідок були видані судом виконавчі листи 09.02.2009року №2-452 на виконання даного рішення. Старшим державним виконавцем ВДВС [PERSON] було відкрито 18.02.2009р. виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-452 (ВП №11443531, №11443289), при цьому, що в двох постановах даного держ.виконавця було допущено описку щодо строку виконання (замість місяця 02 надруковано 12), що в подальшому було виправлено таку описку, також винесено було постанову про відкладення виконавчих дій за заявою боржника [PERSON] про несвоєчасне отримання нею постанови про відкриття ВП до 09.03.2009р. (а.с.18-19 т.7), винесено постанову про арешт майна боржника по ВП №11443531 (а.с.75-76 т.2, а.с.3-10 т.3). [PERSON] було відомо про такі ВП, що вбачається з направленого нею листа від 19.03.2009р. (а.с.11 т.3), а також і іншої заяви від 02.03.2009р. (а.с.114 т.10). Щодо перевірки дій державного виконавця, представник позивачів звертала увагу суду на те, що державний виконавець не мала права вчиняти дії саме по арешту нерухомого майна та подальшу його реалізацію, маючи можливість перевірити наявність іншого майна чи коштів. Щодо цього слід зазначити, що в матеріалах цивільної справи є наявна копія заяви [PERSON] від 06.03.2009 року, направленої поштою державному виконавцю ВДВС та зареєстрована отримувачем 17.03.2009р., в якій боржник [PERSON] зазначає про те, що за відкритими ВП, 18.02.2009р. накладено було арешт на все її майно. Проте, на підставі ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» на виконання саме виконавчого листа №2-452, вона виходячи з суми боргу (131 000грн.) просить звернути стягнення першочергово на квартиру №1 (одноквартирний будинок) у будинку за адресою вул.. Грушевського 35 Б, у м.Івано-Франківську (а.с.22-30 т.7), долучивши самостійно до такої заяви правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно, що належить їй на праві власності, в т.ч. витяг з реєстру від 23.08.2007р., де зазначено вартість даного майна 221 190грн.. Всі витребувані судом копії засвідчених службою ДВС матеріалів ВП по примусовому виконанню виконавчих листів №2-452, видані судом 09.02.2009року, в повному обсязі є наявні в томі 10, та звірені судом з оригіналом такого ВП оглянутого в судовому засіданні 15.12.2016р., окрім одного документу - оригіналу заяви від 06.03.2009 року, яка була вирізана з матеріалів цивільної справи (том 8), під час витребування оригіналу такої заяви судом, з метою проведення почеркознавчої експертизи за клопотанням [PERSON]. Разом з тим, під час розгляду даної цивільної справи, не погоджуючись з наявністю взагалі такої заяви від 06.03.2009 року, [PERSON] клопотала 27.05.2010р. про призначення почеркознавчої експертизи її підпису на цій заяві (а.с.227 т.7). Ухвалою суду від 19.07.2010р. (суддя Перегінець) було призначено експертизу підпису на заяві від 06.03.2009 року, з метою чого і було вилучено з матеріалів виконавчого провадження оригінал заяви [PERSON] направленої з іншими правовстановлюючими документами на нерухоме майно поштою (а.с.147-149 т.8), яку було в оригіналі надано суду органом ДВС за супровідним листом від 22.07.2010р. (сама заява в оригіналі підшита була на а.с.157 том 8, який попередньо був томом №3), про що також свідчить і лист судді про направлення експертній установі матеріалів цивільної справи з оригіналом документу для експертизи (а.с.237 т.8). Однак, експертиза на була проведена, матеріали було повернені до суду без виконання ухвали (а.с.240 т.8). При цьому, даний оригінал заяви від 06.03.2009 року, який знаходився на а.с.157 т.8, був вирізаний з даного тому, як вже зазначалось вище, про що свідчить складений Акт в присутності судді Максимчина Ю.Д., помічника та секретаря судового засідання від 20.06.2011 року (а.с.249 т.8), та самий аркуш 156 цього тому (тобто попередній перед вирізаним аркушем) має незначні пошкодження зверху (частковий зріз гострим предметом). Але, як вбачається з подальшої переписки, НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області (експертна установа якій доручалось проведення експертизи) також підтвердила наявність оригіналу заяви [PERSON] від 06.03.2009 року в томі 3 (теперішній том 8) на а.с.157, під час того як справа перебувала в даній установі (а.с.174 т.9). Отже, зацікавленою невідомою особою, була вирізана з матеріалів справи в період кінця 2010- середини 2011 року та вилучена невідомим способом заява в оригіналі, яка і слугувала підставою проведення наступних законних дій державного виконавця в період 2009-2010 років.. Однак, в матеріалах справи (а.с.27-28 т.10), сама ж [PERSON], яка заперечувала написання нею такої заяви від 06.03.2009 року, долучила таку заяву від її імені до матеріалів цивільної справи, засвідчивши власним написом «копія вірна, копія з оригіналу підпис [PERSON]». А тому, доводи [PERSON] про відсутність взагалі факту написання нею такої заяви, та наявність такої заяви взагалі, спростовується дослідженими судом матеріалами справи та наявністю в цих матеріалах цивільної справи копії заяви [PERSON] від 06.03.2009 року, засвідченої нею ж з оригіналом. Як слідує з матеріалів справи, на підставі ухвали ВСУ від 16.02.2009р., [PERSON] 19.03.2009р. подала заяву до органів ДВС про зупинення виконання рішення суду до закінчення провадження за поданою нею касаційною скаргою на рішення суду першої та апеляційної інстанцій (а.с.77 т.2, 31 т.7), а тому 19.03.2009р. відповідно і було зупинено три ВП до розгляду справи судом по суті (а.с.13 т.3). Ухвалою ВСУ від 14.10.2009р. за результатами розгляду касаційної скарги, було скасовано рішення першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення процентів (31382.16грн.), передано на новий розгляд до суду першої інстанції (справа №2-1805/10) (а.с.49-52 т.7). 23 грудня 2010 року рішенням Івано-Франківського міського суду справу № 2-1805/2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення 172 329, 80 грн., з яких 81 500,53 грн. - відсотків по курсу НБУ (пеня), 11 381,23 грн. три відсотки річних з часу прострочення виконання зобов'язання щодо повернення суми вкладених коштів, 79 448,04 грн. боргу, на який збільшилася основна сума внаслідок інфляційних процесів за час прострочення виконання зобов'язання (в процесі розгляду даної справи уточнюючи позовні вимоги) розглянуто, та відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, та інших нарахувань. Отже, на підставі даної ухвали ВСУ, набрало законної сили рішення суду першої інстанції про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та держави коштів, в загальній сумі 129 486.86грн. (без процентів,пені, 3% річних та інфляційних втрат). Окрім того, згідно постанови державного виконавця від 09.03.2009р., яка не оскаржувалась боржником, інших доказів до матеріалів справи не долучено, було вирішено стягнути з [PERSON] виконавчий збір в сумі 15726.63грн. у межах наявного ВП (а.с.17 т.7). 25.11.2009р. було поновлено три виконавчих провадження на підставі заяви представника [PERSON] від 20.11.2009р. (а.с.33 т.1, 74зв.т.2, 26 т.3., 54-60 т.7), обєднано у зведене ВП про стягнення з [PERSON] коштів (а.с.29 т.3), та приєднано ВП №11443531 та №12813750 до зведеного ВП №18470007 (а.с.30-31 т.3). 11.12.2009 року державним виконавцем при виконанні виконавчого листа №2-452 (а не будь-яких інших виконавчих листів, де боржником була [PERSON]Г.) було складено Акт опису та арешту майна - квартири №1 (одноквартирний будинок) у будинку за адресою вул.. Грушевського 35 Б, у м.Івано-Франківську, з врахуванням заяви самого боржника, накладено арешт на майно [PERSON] та ухвалено постанову про звернення стягнення на спірну квартиру (а.с.35-37 т.3). При цьому, як вбачається з Постанови від 25.11.2009р. загальна сума до стягнення з [PERSON] по виконавчих листах не враховувала процентів та інших нарахувань, що вже було відмовлено у їх стягненні судовим рішенням. Так заборгованість боржника [PERSON] складала 125884.2грн., судових витрат (300грн., 1079.61грн.(в дохід держави), 30грн., 1572.66грн., 620.39грн.(в дохід держави), а всього 129 486.86грн. (а.с.58 т.7). Тому, доводи позивача про те, що при поновленні 25.11.2009р. наявних виконавчих проваджень, не було враховано ухвалу ВСУ щодо скасування в частині стягнутих коштів з [PERSON], спростовано наявними матеріалами справи, а тому не заслуговують на увагу. В подальшому, під час примусового виконання рішення суду, органом ДВС було призначено 18.01.2010р. експерта [PERSON] (а.с.38-39 т.3), який мав відповідні повноваження на такі дії, згідно Сертифікату від 06.03.2009р. та Свідоцтва від 19.11.2003р. (а.с.51-53 т.8), оцінено дану вищевказану квартиру (одноквартирний будинок) в сумі 129 078грн. за звітом про оцінку та за Актом приймання-передачі робіт (а.с.41-55 т.3), направленого також [PERSON] рекомендованим листом (встановлено перевіркою про що буде вказано нижче, а також з врахуванням а.с.84-121 т.7). Як вбачається з фото до висновку оцінювача нерухомого майна, отриманих в судовому засіданні оригіналів цих фото та також і зроблених уже пізніше фото (117-120 т.3, а.с.101-106 т.20), та отриманих в судовому засіданні пояснень, обєкт оцінки одноквартирний будинок за адресою вул.. Грушевського 35 Б, у м.Івано-Франківську мав вільний доступ будь-кого, так як відсутні в ньому вікна, двері, занедбаний напіврозвалений стан зі сміттям та подекуди фекаліями в середині обєкта. Тому, доводи позивача про занижену вартість такої оцінки є голослівними та недоведеними суду належними доказами на час його оцінки та реалізації. При цьому, як випливає з матеріалів цивільної справи, також 10.02.2010р. було відкрито ще одне ВП №17331164 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 122886.32грн. (64736грн. внесених коштів по контракту «про інвестиційну діяльність», 56320.32грн. пені та судових витрат) на підставі заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 21.07.2009р., яке було скасовано рішенням Апеляційного суду від 16.04.2010р. тільки в частині стягнення пені та судових витрат, та стягнуто в подальшому суму 677.36грн. судового збору (а.с.48-52 т.1, 26-28 т.6, 1-40 т.11). Однак, в постанові про приєднання ВП до зведеного (а.с.144 т.7) державний виконавець не зазначав суму стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів без врахування рішення суду апеляційної інстанції, тобто стягненню підлягала зменшена судом сума коштів - 64736грн. внесених стягувачем (позивачем) по контракту №02 та 677.36грн. судових витрат. Також постановою державного виконавця було стягнуто у ВП №17331164 і виконавчий збір з боржника [PERSON] в сумі 12288.63грн. (а.с.149 т.7), однак дане ВП стосується виконавчого листа №2-1432, а не №2-452. За поданою заявою [PERSON], постановою державного виконавця від 13.03.2010р. у ВП №17331164 відкладено на 10 днів тобто до 22.03.2010р. виконавчі дії (а.с.38 т.1). Також були 19.03.2010р. подані заяви [PERSON] щодо зупинення ВП по примусовому виконанні за виконавчим листом №2-1432, через прийняття апеляційної скарги на заочне рішення (а.с.41-47 т.1). Тому, доводи позивачів та їх представника про те, що реалізація на торгах не могла бути проведена спірного одноквартирного будинку, так як було відкладено виконавчі дії, не заслуговують увагу, виходячи і з такого. 04.03.2010 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» було повідомлено в т.ч. боржника [PERSON] про проведення торгів (а.с.39-40 т.1, 232-233, 236-239 т.4). Актом від 22.03.2010 року (саме до даної дати відкладалися виконавчі дії у ВП№17331164) про проведення прилюдних торгів арештованого майна (а.с.27-28 т.1, а.с.62-84 т.3) при примусовому виконанні зведеного провадження по виконанню ВЛ №2-452 від 09.02.2009р., №2-1432 від 15.12.2009р., було передано на реалізацію двохкімнатну квартиру №1 будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську (незадовільний стан), належного [PERSON] 15.03.2010р. проведено торги приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», зазначено переможця прилюдних торгів [PERSON] (з двох учасників), на суму реалізації 132000грн. Кошти були внесені переможцем торгів 19.03.2010р. (про що також зазначено за результатами перевірки Міністерства юстиції України за скаргами [PERSON]Г.), а попередньо кошти внесені як гарантійний внесок (а.с.130-132 т.7), а не наперед як доводила позивач та представник позивача з самостійними вимогами. Щодо незаконних дій ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», то таке діяло відповідно до Договору №15/026/10-А від 24.02.2010р. про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного з МВ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, поданої заявки щодо проведення торгів по майну боржника [PERSON], Генерального договору №1 від 15.01.2010р., укладеного з Міністерством юстиції України (а.с.28-30, 45-50 т.8). При цьому доводи позивачів позову щодо визнання дій Івано-Франківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» щодо публічних торгів проведених з порушенням законодавства, прав та інтересів [PERSON]., визнання публічних торгів від 15.03.2010 року такими що не відбулися протиправними, визнання незаконним та скасування Протоколу №15/02610-А проведення торгів з продажу квартири, визнання незаконним та скасування Акту державного виконавця від 22.03.2010 року про проведення публічних торгів та інші, не є доведеними. Так, Акт торгів складений 22.03.2010р. було направлено [PERSON] 22.03.2010р.. А 26.03.2010р. винесено постанову про звільнення майна з-під арешту, та подане подання до суду про скасування заходів забезпечення за ухвалою суду від 07.04.2008р. №2-451 (а.с.72-77 т.3). При цьому в матеріалах ВП, як вказує також дана перевірка Мінюсту, доводи її скарги не були підтверджені (окрім неналежного направлення боржнику постанови про відкриття ВП, про що вже вказано вище та подавалась її заява в органи ДВС щодо цього), а тому в задоволенні скарги [PERSON] було відмовлено, однак зобовязано керівника ДВС усунути виявлені порушення (щодо не направлення копій постанов про відкриття ВП). Так, не погоджуючись із діями ДВС, [PERSON] зверталася до Мінюсту та було витребувано матеріали зведеного ВП по 7 виконавчих листах (а.с.62-71 т.3, 189-192, 237 т.8), за результатами перевірки встановлено, що державним виконавцем було допущено описку у постановах про відкриття ВП, де зазначено добровільне виконання суду до 25.12.2009р., хоча відкрито ВП 18.02.2009р., також що у матеріалах ВП відсутнє підтвердження направлення таких постанов боржнику, але при цьому наголошено те, що боржник [PERSON] ознайомилась з матеріалами ВП 13.03.2009р. Також, під час перевірки встановлено, що 17.03.2009 р. за №1743 надійшла до органів ДВС заява [PERSON] про першочергове звернення стягнення на квартиру №1 будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, з долученням до неї копій правовстановлюючих документів власником. Також [PERSON] зверталась і до Департаменту ДВС Мінюсту України (а.с.96-97 т.4), в результаті розгляду якого також зазначено про висловлення боржником [PERSON] першочергового стягнення на квартиру №1 будинку №35Б на вул.Грушевського. В звязку з постановленням ухвали Івано-Франківського міського суду від 26.04.2010р. на підставі поданого клопотання ДВС про зняття арешту з квартири №1 (одноквартирний будинок) у будинку за адресою вул.. Грушевського 35 Б, у м.Івано-Франківську, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду від 09.06.2010р., було 25.06.2010 року зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ право власності на дане нерухоме майно, за поданим Свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 29.03.2010р. за №379 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], за [PERSON] на квартиру №1 будинку за адресою вул.. Грушевського 35 Б, у м.Івано-Франківську (148-150 т.12). В подальшому, 30.04.2010р. постановою державного виконавця виведено ВП 317331164 з примусового виконання за виконавчим листом №2-1432 (а.с.85 т.3, 206-210 т.13), відкладено провадження виконавчих дій до 14.05.2010р., приєднано дане ВП до зведеного №19214992 та №18470007, зупинено 01.06.2010р. на підставі ухвали суду від 27.05.2010р. 14.05.2010р. розпорядженням державного виконавця перераховані отримані з реалізації кошти стягувачам [PERSON] та [PERSON] (а.с.87-91 т.3, 209 т.7). При цьому, за ухвалою суду, яка була постановлена пізніше ніж перераховані кошти, а саме 27.05.2010р., та отримана органом ДВС 01.06.2010р. (а.с.273 т.10) було зобовязано ДВС не перераховувати кошти стягувачам та зупинити три ВП, на виконання даної ухвали суду було винесено постанову 01.06.2010р. щодо ВП №19004133, 11443531, 12813750 (за виконавчим листом №2-1432, №2-452) (а.с.96-100 т.3). З матеріалами ВП, після вчинених всіх цих дій, в повній мірі 14.05.2010р. ознайомилася [PERSON], про що свідчить складений акт державного виконавця (а.с.86 т.3). Щодо непогодження з оцінкою обєкта продажу, позивач надала як доказ до справи звіт про оцінку житлового будинку №35Б на вул.Грушевського на замовлення іншої особи (Теличкан) ще в 2004 році вартістю 160264грн. (а.с.57,59-60 т.8), але такий доказ, при цьому що з фотофіксажу будівля на той час в абсолютно належному стані, а не стані який оцінювалось при продажі на прилюдних торгах, що не може свідчити як належний доказ заниження оцінки експерта проведеної в 2010 році, так як минуло 6 років з часу попередньої оцінки вартості, та стан будівлі міг змінитися без її належного нагляду, що і встановлено судом з порівняння фотофіксажу. Також критично слід оцінити на переконання суду доказ поданий [PERSON], а саме оцінка даного спірного одноквартирного будинку яка проведена на замовлення [PERSON] в 2007 році для надання в іпотеку такого майна (за намірами) та в 2008 році з метою розрахунку вартості даного майна на банківську заставу (а.с.105 т.4, 163 т.11), оскільки стан такої будівлі на 2007 рік міг бути іншим, та як встановлено з матеріалів справи і був іншим. Обґрунтовуючи частину вимог, позивачі також зазначали в позові, а представник та позивач в засіданні, і те, що дії ДВС про продажу спірного майна не могли вчинятися, оскільки був арешт на це майно. Однак, як слідує з матеріалів справи, згідно витягу з Реєстру заборон було накладено арешт нерухомого майна 14.04.2008р. та 22.04.2008 року на квартиру №1 будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, за ухвалою у справі №2-451/2008 від 07.04.2008р. (за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання контракту а.с.59зв.т.2) та постановою ДВС від 14.04.2008р. було накладено заборону в межах відкритого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника [PERSON] (а.с.132-133 т.1). Проте, саме в межах завершеної даної судової справи і було вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість перед цим позивачем-стягувачем, що не перешкоджало органам ДВС провести примусове виконання рішення суду. При цьому, як вже зазначено, на підставі ухвали суду від 26.04.2010р, залишеної без змін 09.06.2010р.. було знято арешт з квартиру №1 будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, накладеного ухвалою від 07.04.2008р. (а.с. 145 т.1). Також на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 30.04.2010р., залишеної без змін 02.07.2010р. (справа №4с-26/2010 за скаргою [PERSON] на дії ДВС) було заборонено Першій держ.нот.конторі вчиняти дії по відчуженню майна - квартиру №1 будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську (а.с.55-56 т.2), хоча такі дії Перша держ.нот.контора і не вчиняла. Аналогічно було постановлену ухвалу від 07.10.2010р. про заборону [PERSON] вчиняти дії по відчуженню майна квартиру №1 будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську, однак її було скасовано ухвалою від 05.01.2011р. (а.с.233 т.2). Щодо всіх інших вимог позивачів у даних позовах, то вони також не доведені суду і спростовуються зібраними доказами справи. Як слідує з матеріалів справи, предметом оскарження частини вимог, що є предметом розгляду в даній цивільній справі, але тільки самою [PERSON] Так, вона також оскаржувала до суду у квітні 2010 року самі прилюдні торги проведені 15.03.2010р. з продажу одноквартирного будинку №35Б на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську та просила визнати їх недійсними, а також визнати за нею право власності на дане майно (а.с.19-24, 59-63 т.1). Отже, є рішення судів, якими встановлені за ст..61 ЦПК України певні обставини за вимогами громадянки [PERSON], які не підлягають доказуванню. Саме вищевказані процесуальні рішення і були підставою закриття провадження суддею Барашков В.В. в частині вимог, однак Апеляційний суд висловився про різний статус позивача (скаржника) [PERSON], а в даному провадженні позов саме двох позивачів, тому такі вимоги суд розглядає по суті. Так, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.12.2014р., залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду від 20.01.2015р. у справі №0907/4с-5/11 (суддя Бородовський О.С.) було відмовлено скаржнику [PERSON] у задоволенні скарги до ВДВС Івано-Франківського МУЮ, Головного управління юстиції в області, ДВС України, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про: визнання дії державного виконавця такими, що вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій при проведенні зведеного виконавчого провадження по виконанню ряду виконавчих листів про стягнення з неї боргу на користь [PERSON] та [PERSON]; визнання неправомірними дій начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ у звязку з відсутністю з його боку належного контролю за діями державного виконавця та сприяння у його протиправних та злочинних діях; зобовязання вчинити поворот виконання судового рішення та розяснити сторонам виконавчого провадження їх права; визнати незаконним та скасувати звіт про незалежну оцінку квартири [ADDRESS]; скасувати акт про опис та арешт майна від 11.12.2009р.; визнання незаконним та скасування акту старшого державного виконавця про проведені публічні торги арештованого майна від 22.03.2010р.; визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та підприємства «Представництво місії «Всеукраїнської видавничої православної місії» (а.с.170-176 т.15, 18-20 т.22). Предметом спору у даній скарзі було те, що державний виконавець відмовилась від здійснення стягнення на грошові кошти при проведенні зведеного виконавчого провадження по виконанню ряду виконавчих листів про стягнення з неї боргу на користь [PERSON] та [PERSON], а на думку скаржника неправомірно звернула стягнення на нерухоме майно-квартиру №1 по вул.Грушевського 35Б в м.Івано-Франківську. При цьому судом при розгляді скарги встановлено те, що за заявою саме [PERSON] про першочергове стягнення на дану квартиру, і були вчинені належні дії державного виконавця, окрім того, скаржник не надала будь-яких доказів того, що у неї були наявні грошові кошти для стягнення по даних ВП. За результатами розгляду, суд прийшов до висновку про правомірність дій державного виконавця при винесенні 11.12.2009р. постанови про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме на дану квартиру, проведення опису та арешту даної квартири про що повідомлено було боржника, факту надіслання висновку експерта про вартість арештованого майна, відсутність порушень прав [PERSON] при проведенні прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. В матеріалах справи є наявним також і ще одне рішення Івано-Франківського міського суду від 02.02.2015р. у справі 30907/2-5223/2011 (суддя Бородовський О.С.), що 21.02.2015 року набрало законної сили, яким за результатами розгляду справи за адміністративним позовом [PERSON] до Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держкомзему в Івано-Франківській області, [PERSON] земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання свідоцтва недійсним, витребування квартири, зобов`язання відповідачів вчинити дії, стягнення грошових коштів (а.с.1-6 т.14). Предметом дослідження в тій адміністративній справі було проведення 15.03.2010 р. публічних торгів Спеціалізованим підприємством Юстиція з реалізації спірної квартири на виконання рішення суду, складений акт 22.03.2010 р. державним виконавцем про визнання переможцем торгів відповідача [PERSON], видача 29.03.2010 р. Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів [PERSON] За результатами розгляду позову, суд прийшов до висновку розглядаючи дану адміністративну справу про те, що відчуження квартири вірно відбулось на виконання рішення суду, [PERSON] є добросовісним набувачем, який придбав спірну квартиру, став її новим добросовісним власником, вимоги [PERSON] про витребування майна у відповідача [PERSON] є незаконними, безпідставними. Вимоги про зобов`язання відповідачів не чинити позивачу перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та у поновленні порушеного права, не доведені, так як і не доведено наявності у неї жодного речового права щодо спірної квартири. Отже правових підстав для поновлення права позивача на спірне майно перед судом не було доведено позивачем. А тому, суд вирішив залишити без задоволення позов [PERSON] до Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держкомзему в Івано-Франківській області, [PERSON] земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про: визнання свідоцтва № 379 від 29/03/2010 р. про придбання з прилюдних торгів квартири № 1 в будинку № 35 б по вулиці Грушевського виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], на земельну ділянку площею 0,0587 га недійсним та скасування; витребування квартири № 1 в будинку № 35 б по вулиці Грушевського у [PERSON] та повернення її [PERSON], припинення права володіння [PERSON] квартирою; зобов`язання відповідачів не чинити позивачу перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та у поновленні порушеного права; визнання дій та рішень Івано-Франківської міської ради, її виконавчого комітету з приводу оформлення земельної ділянки під зазначене майно на позивачку неправомірними і шахрайськими та надати [PERSON] безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0587 га по вулиці Грушевського № 35 б з видачею державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку; зобов`язання Івано-Франківської міської ради продовжити дію договору оренди землі від 26/09/2007 р. площею 0,0587 га по вулиці Грушевського № 35 б в м. Івано-Франківськ; визнати чинним договір оренди землі площею 0,0587 га по вулиці Грушевського № 35 б між Івано-Франківською міською радою та [PERSON]; визнати поновленим і продовженим на три роки, та дійсним до 29.08.2013 р. на укладених умовах договір оренди землі; стягнення з відповідачів на користь позивача компенсації у відшкодуванні моральної шкоди з солідарним правом вимоги в сумі 1700 гривень; стягнення з відповідачів на користь позивача державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. За вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Розглядаючи дану цивільну справу суд застосовує також і правові позиції ВС України, які стосуються навіть встановлених судами фактів порушень законодавства при проведенні прилюдних торгів, що само по собі не є підставою задоволення вимог, якщо не порушене право особи, що їх оспорює, хоча в даному спорі такі порушення відсутні. Так, таку правову позицію висловив Верховний суд України: у справі за № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884 цс15, від 29.06.2016 року по справі № 6-370цс16, у справі № 6-143цс14, від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 . З огляду на зазначене вбачається, що у подібного роду судових спорах, необхідно використовувати наявні та/або допустимі докази з акцентом саме на порушення прав та охоронювальних законом інтересах позивача. Вказаний позов [PERSON] неодноразово уточнявся в додаткових заявах, зміст яких зведено до повторення зазначених в цьому рішенні суду прохань за допомогою зміни місця елементів мовних конструкцій в проханнях позивача по обєднаних позовах, а також з зазначенням різного кола відповідачів. При цьому, під час розгляду даної справи [PERSON] вважала всі викладені нею ж в позовах вимоги перекрученими саме судами за наявними ухвалами суду в справі з 2010 року по 2016 рік, отримавши розяснення суду на право подачі остаточних вимог, ставлячи при цьому в кожному засіданні під сумнів щодо наявності повноваження складу суду та судової установи взагалі (як незаконної), відсутність оренди залу судді де провадяться засідання в суді, некомпетентність та неуповноваженість суду на ведення саме даної цивільної справи, відсутність Конституції 1996 року у судді, намагаючись відновити провадження у справі, якого не має в матеріалах справи (третьої особи із самостійними вимогами Всеукраїнської Видавничої православної місії УПЦ Київський Патріархат), та щодо цього не постановлялась жодним складом суду в даній справі ухвала щодо прийняття до провадження позову такого, тощо. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розяснював [PERSON] неодноразово, що позовні вимоги мають бути чіткими, зрозумілими для сторони відповідачів яких вони стосуються, однак саме таке право захисту в судовому порядку обрано позивачем [PERSON] та представником позову третьої особи [PERSON], тому суд вважав за можливе завершити розгляд справи за тими вимогами, які неодноразово уточнювались та доповнювались та викладені на переконання суду в остаточній редакції 28.10.2016р. та 28.11.2016р. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. З врахуванням вищевикладеного, на підставі вимог ст..1-3,5, 11-13, 17, 20-22, 25, 27, 31, 32, 43-45, 57-58, 62-63 Закону України «Про виконавче провадження» (діючого на час виникнення спірних правовідносин), ст..16, 203, 204, 215, 656 ЦК України, Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» затвердженого наказом Міністерства юстиції № 68/5 від 20 жовтня 1999 року (діючого на час проведення торгів),

Outcome: approved