Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

22.06.2006 року між ВАТ «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого виступав ПАТ «СведБанк», з однієї сторони та [PERSON] було укладено кредитний договір № 016/0606/88-470, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти, у вигляді поновлюваної кредитної лінії, з лімітом кредитування у розмірі 50\~000,00 дол. США з розрахунку 14 % річних, на строк до 21.06.2013 р, згідно п. 1.3. Кредитного договору; згідно п. 1.11 Кредитного договору. В подальшому, згідно Додаткового договору №2 від 25.02.11 р. про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 016/0606/88-470 від 22.06.06р. Кредитний договір було викладено в новій редакції, та зафіксовано розмір строкової заборгованості за кредитним договором, в розмірі 23\~765 дол. США, згідно п.1.1. та згідно п.3.1.1. було встановлено ануїтентну схему погашення кредиту та процентів, тобто, однаковими рівними частинами по 999 дол. 81 цент, до 10-го числа, кожного місяця. В подальшому, згідно Додаткового договору №3 від 29.04.11 р. про внесення змін та доповнень до Кредитного Договору № 016/0606/88-470 від 22.06.06 р., Кредитний договір було викладено в новій редакції, та зафіксовано розмір строкової заборгованості за Кредитним договором, в розмірі 48\~843 дол. США 32 центи, згідно п.3 та згідно п.3.1. було встановлено новий строк кредитування, а саме до 21.06.2023 року, а згідно п.3.1.1. змінено розмір щомісячного ануїтетного платежу, шляхом зменшення, до 698 дол.США 23 центів. Також, в якості забезпечення сплати кредиту та процентів, згідно Кредитного договору, 25.02.2011 року було укладено між ПАТ «Сведбанк» та гр. [PERSON] договір поруки № 016/0606/88-470-Р, згідно п.2 якого [PERSON] зобовязався нести солідарну відповідальність за повернення [PERSON] кредиту банку, відповідно до Кредитного договору, та у випадку прострочок, сплатити за [PERSON] кредит та проценти, протягом 3-х днів, з моменту отримання претензії-вимоги. 25.05.2012р. між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним Акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, віповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «СведБанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «СведБанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «СведБанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ' «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «СведБанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Із березня 2009 року відповідачем [PERSON] допускалися прострочки по сплаті кредиту та відсотків, а починаючи із травня 2014р. взагалі припинила погашати кредит. У звязку з цим позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно в розмірі 51\~073,28 дол. США, що станом на 28.07.2015р. по курсу НБУ становить 1\~126\~792,90 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю [PERSON] підтримав позов та наполягав на його задоволенні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у звязку із неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 22.06.2006р., починаючи із березня 2009р., станом на 28.07.2015р. утворилася заборгованість на загальну суму 51\~073,28 дол. США, що станом на 28.07.2015р. по курсу НБУ становить 1\~126\~792,90 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 43\~436,64 дол. США, що становить 958\~311,23 грн. та сума заборгованості за процентами 7\~636,64 дол. США, що становить 168\~481,67 грн., які він просить стягнути солідарно із обох відповідачів. Він також пояснив, що договір поруки за № 016/0606/88-470-Р від 25.02.2011р., укладений із відповідачем [PERSON] на час звернення позивача до суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором є чинним, оскільки відповідно до п.10, цей договір набрав чинності із моменту його підписання та строком його припинення є повне виконання зобовязань за кредитним договором від 22.06.2006р., строк дії якого згідно договору про внесення змін та доповнень за № 1 до договору поруки від 29.04.2011р. є до 21.06.2026р., а тому він вважає, що строк дії договору є не закінченим, а сам договір поруки не визнаний припиненим в судовому порядку, а тому доводи сторони відповідача в цій частині він вважає не обґрунтованими. Крім того, він просить стягнути із відповідачів суму кредиту в гривневому еквіваленті станом на час ухвалення судом рішення по курсу НБУ, виходячи із 27,4715 грн. за 1 дол. США та стягнути загальну суму заборгованості 1\~535\~552,25 грн. Відповідач [PERSON] будучи належно повідомленою в судові засідання не прибула та заяв від неї до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» в частині збільшення суми заборгованості, яка підлягає до стягнення із відповідачів, виходячи із курсу НБУ 27,4715 грн. за 1 дол. США, не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не збільшено позовні вимоги окремою заявою про збільшення позовних вимог та судовий збір є недоплаченим за збільшені позовні вимоги. Крім того, він просить суд відмовити у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] у звязку із припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя, оскільки відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України вимога до поручителя за договором поруки про виконання ним солідарно з боржником зобовязання за кредитним договором, повинна була бути предявлена в судовому порядку, в межах строку дії поруки, тобто протягом 6-ти місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] вбачається, що прострочки почалися із березня 2009р., та припинено погашення кредиту із травня 2014 року, а тому позов до поручителя міг був бути предявленим на протязі 6-ти місяців, починаючи із травня 2014 року, а станом на липень 2015р. зобовязання поручителя [PERSON] за договором поруки припинилися, виходячи із вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, та в силу того, що договором поруки від 25.02.2011р. не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. За цих обставин, представник просить суд відмовити у задоволенні позову щодо солідарного стягнення із поручителя [PERSON] заборгованості за кредитом боржника [PERSON] Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 20.01.2016р. за клопотанням представника позивача ПАТ «Дельта Банк», було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] України. Представник третьої особи НБУ в судове засідання не прибув, але направив до суду заяву та пояснення, згідно яких підтримав позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та просив їх задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст.. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України позивач ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25.05.2012р. та додатку до нього набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р. укладеним із [PERSON] та відповідно всіх прав та обовязків нового кредитора. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу і т.д. Згідно ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобовязань. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р. позичальника [PERSON], станом на купівлі-продажу прав вимоги, а саме на 28.05.2012р. заборгованість становила 47\~288,82 дол. США. Із цієї довідки (а.с. 143) також вбачається, що прострочки по погашенню кредиту [PERSON] стала допускати із березня 2009р. та із травня 2014р. взагалі припинила вносити платежі за кредитним договором, тобто виконувати зобовязання за кредитним договором № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р. Із досудової вимоги від 13.08.2015р. ПАТ «Дельта Банк» направленої боржнику [PERSON] вбачається, що банк направляв претензію та попередження, що в разі несплати боргу буде вимушений звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення боргу. А тому суд, приходить до висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення в сумі 51\~073,28 дол. США, що станом на 28.07.2015р. по курсу НБУ (22,06 грн.) становить 1\~126\~792,90 грн. та підлягає стягненню достроково із боржника [PERSON] відповідно до п. 3.9 кредитного договору № 016/0606/88-470 від 22.06.2006р. Разом з тим, суд вважає належно не обґрунтованими доводи позивача в частині стягнення заборгованості в сумі 51\~073,28 дол. США із розрахунку курсу НБУ станом на час ухвалення рішення із розрахунку 27,4715 грн. за 1 дол. США на загальну суму 1\~535\~552,25 грн., оскільки зазначені вимоги не заявлені шляхом подання письмової заяви про збільшення позовних вимог відповідно до ст. 31 ЦПК України та не доплачено судовий збір у звязку із збільшенням позовних вимог позивачем. Суд вважає, що позов ПАТ «Дельта Банк» в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителя [PERSON] не підлягає до задоволення. При цьому суд находить переконливими доводи представника відповідача [PERSON] виходячи із наступного. Відповідно до п.10 договору поруки № 016/0606/88-470-Р від 25.02.2011р. вбачається, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони,

Outcome: partial