Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

22 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позов обґрунтовано наступним. Позивач є власником будинку відповідно до договору купівлі - продажу від 28.03.1988 року. Відповідач зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . В подальшому сім`я [PERSON] купила будинок в [ADDRESS] і по даний час вони проживають там, але так як у них неоформлені документи на право власності на даний будинок, вони не можуть в ньому зареєструватись, і тому відмовляються знятися з реєстрації з будинку позивача. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Від третьої особи - Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області надійшла заява на адресу суду, в якій просять справу розглянути без участі їх представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є житловий будинок [ADDRESS] . Даний будинок належить позивачу [PERSON] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 28 березня 1988 року (а.с.4). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради ОТГ № 277 від 30 вересня 2019 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не проживає з березня 2009 року і по даний час (а.с.8). Дані відомості підтверджуються копією домової книги (а.с. 6-7). Як видно з довідки № 307 від 16 жовтня 2019 року виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради ОТГ розбіжності в нумерації будинку між домовою книгою та технічною документацією на будинок виникли внаслідок пере нумерації будинків (а.с.9). Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власним майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем доведено і підтверджено належними доказами, що відповідач [PERSON] вибув з будинку [ADDRESS] на інше постійне місце проживання, на день розгляду справи в даному будинку не проживає понад один рік, а тому втратив право користування будинком позивача. З огляду на викладене, враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, є обґрунтованим, відтак така вимога підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, в заяві позивач [PERSON] просить судові витрати залишити за ним, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладено,

Outcome: approved