Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

23 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 жовтня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та несхожості характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у липні 2018 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть, хоча і проживають разом. Відповідач відмовляється добровільно звернутись до органів ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду та просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 27 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони уклали шлюб 12 жовтня 1991 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів Виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 68 та видане свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 4). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з липня 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved