Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

22.01.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. В позовній заяві зазначено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] позивачу [PERSON], відповідачу [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0677 га, яка розташована по [ADDRESS] [INFO]. мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли 31/50 частка житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд [ADDRESS] та частина земельної ділянки площею 0,0677 га за тією ж адресою. 01.11.2016 р. державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 31/50 частку житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд [NUMBER] за зазначеною вище адресою. Разом з тим, позивач не має змоги оформити своє право на спадкування частини вказаної вище земельної ділянки, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку не визначений розмір часток співвласників у спільній сумісній власності, тому просить суд визначити розмір ідеальних часток співвласників земельної ділянки площею 0,0677 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована по [ADDRESS] встановивши, що: ідеальна частка [PERSON] - 1/3; ідеальна частка [PERSON] - 1/3; ідеальна частка [PERSON], яка померла [INFO]. - 1/3. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовільнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] визнала позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], відповідачу [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0677 га, яка розташована по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 27.02.2007 р. [PERSON] на підставі рішення Вінницької міської ради від 04.07.2006 р. №252 3 сесії 5 скликання (а.с. 5). [INFO]. мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого 11.02.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №433 (а.с. 9). 01.11.2016 р. [PERSON] як єдиному спадкоємцю померлої [PERSON], державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія [NUMBER] на 31/50 частку житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд [ADDRESS] (а.с. 6). Однак у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0677 га, кадастровий номер [NUMBER] що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій [INFO]. [PERSON], державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. було відмовлено через невизначеність часток кожного із співвласників вищевказаної земельної ділянки (а.с. 8). Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до змісту ст. 89 ЗК України та глави 26 розділу І книги третьої ЦК України, спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Частина третя ст. 89 ЗК України визначає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Згідно ч. 4-5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. за №20, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Враховуючи наведене вище, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved