Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

23 січня 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає, син проживає окремо від відповідача та повністю знаходиться на утриманні позивачки. Просить щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON],[INFO] до досягнення ним повноліття, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні 31 січня 2017 року позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що працює не офіційно, отримує дохід близько 2000 грн. в місяць, відповідач матеріально не допомагає, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання призначене на 16 лютого 2017 року не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. У судове засідання відповідач не зявився з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.16,18). За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст. ст. 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (а.с.3). Як встановлено судом, син проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Чупахівської селищної ради за № 228 від 23.01.2017 року (а.с.4,5). Позивачка працює не офіційно, отримує дохід в сумі близько 2000 грн. щомісячно. Відповідач, зі слів позивачки, офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7 і 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1355 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище сторін, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відомостей про місце роботи та доходи батька дитини суду не надано. З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно по 600 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які сплачувати матері до повноліття дитини. Разом з тим слід зазначити, що позивачка в позові прохає крім твердої грошової суми, розмір аліментів визначити не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак у даному випадку це суперечить положенням ст. 184 Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, в решті вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю. У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial