Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

22 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконкому Дружківської міської ради про визнання майнових прав забудовника. Вказав, що він є спадкоємцем за заповітом [PERSON], [INFO], яка померла 17 листопада 1967 року. 08 липня 1967 року [PERSON], у звязку з укладенням шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]. Остання проживала за адресою: [INFO] (раніше вулиця Крилова, б.7). У 1959 р. [PERSON] побудувала за вказаною адресою житловий будинок з надвірними будівлями (згідно з рішенням виконкому Дружківської міської ради депутатів трудящих № 52 від 31 березня 1959 року). Рішенням Дружківської міської ради № 232 від 15 червня 2016 року змінено поштову адресу нерухомого майна - житлового будинку з вулиці Крилова, будинок № 7 на вул. Крилова, будинок № 9 в м. Дружківці Донецької області. Згідно з договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 15 квітня 1959 року [PERSON] було виділено земельну ділянку (акт від 13 квітня 1959 року). За час свого життя вона не отримала відповідних правовстановлюючих документів на збудоване нею нерухоме майно. [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом першої черги, своєчасно звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але постановою приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] від 24 травня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані по вулиці Крилова, буд. № 9 в м.Дружківка Донецької області. Причиною відмови зазначено відсутність документа, який посвідчує право власності померлої [PERSON] на вказане майно. Інших спадкоємців у померлої не має. Позивач просить суд визнати за ним право забудовника в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані на земельній ділянці по вулиці Крилова, будинок № 9 в м.Дружківка Донецької області. У судове засіданні позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав заяву від 10 листопада 2016 року, в якій просить суд розглянути справу без його участі, на позові наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (числом кімнат від однієї до пяти включно) від 15 квітня 1959 року, укладеного між відділом комунального господарства виконкому Дружківської міської ради та [PERSON], останній була надана земельна ділянка загальною площею 300 кв.м № 7 по вул. Крилова м. Дружківки Донецької області для будівництва житлового будинку. Відповідно до пункту 9 цього договору зазначено, що по закінченню будівництва, зведеного на земельній ділянці, будови вступають в експлуатацію та становляться приватною власністю забудовника після визнання приймальною комісією місцевої ради депутатів трудящих повної готовності зведених будівель, оформленим актом комісії (а.с.14-15). Відповідно до плану земельної ділянки та проекту на земельній ділянці в м. Дружківці по вул. Крилова, №7 збудований житловий будинок та господарські споруди. Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі свідоцтвом про смерть І-НО № 931266 від 17 листопада 2015 року [PERSON] померла 17 листопада 2015 року. Своє право забудовника на здачу будинку в експлуатацію [PERSON] не реалізувала при житті. 28 вересня 2011 року [PERSON] вчинила заповіт на ім'я [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] » (а.с.11). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] 24 травня 2016 року № 119/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Донецька область, місто Дружківка, вулиця Крилова, №9, у звязку з відсутністю документу, що посвідчує право власності померлої [PERSON] на це майно. Рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 15 червня 2016 року № 232 змінено поштову адресу обєкту нерухомого майна житлового будинку з вул. Крилова, б.7 м. Дружківка на вул. Крилова, б. 9 м. Дружківка Донецької області. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім цього, згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності на те законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник відповідача визнав позов в повному обсязі, що надає суду право на задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved