Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

23 травня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі мають окремий бюджет, ведуть окремо своє господарство. Дитина перебуває на утриманні позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і їй не вистачає коштів на утримання неповнолітнього сина. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини, та 500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що позивач з відповідачем мають від шлюбу неповнолітного сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що позивачу не вистачає коштів для забезпечення дитини всім необхідним. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги, тому просить стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі по 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, та кошти на її утримання в розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Пояснив, що він тимчасово не працює, тому немає змоги утримувати дружину. Він проживає зі своєю матір'ю, неповнолітньою сестрою та бабусею, що є інвалідом І групи, які потребують його допомоги. Зазначив, що позивач має більший дохід, оскільки отримала допомогу при народженні дитини, та отримує допомогу на свою старшу дитину. Зазначив, що у найкоротший термін працевлаштується і буде виконувати обов'язки по утриманні дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час не виконує в добровільному порядку обов'язки по утриманню дитини. Всупереч ст.60 ЦПК України, належних доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу позивачу відповідач суду не надав, тому врахувавши матеріальний стан сторін, суд визначає до стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі по 500 грн. на дитину щомісяця, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття та кошти на утримання позивача в розмірі по 150 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів на утримання дитини за один місяць. До задоволення також відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 200 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.10,18).

Outcome: partial