Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20.11.1993 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у міському відділі запису актів цивільного стану м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис № 308. Від цього шлюбу мають двох дітей, одна дитина повнолітня, друга дитина [PERSON],[INFO]. З вересня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Сімя розпалася, тому що відповідач зловживає спиртними напоями. На підставі цього в них постійно виникали сварки, суперечки. Вони втратили почуття довіри і любові один до одного. Вважає, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 листопада 1993 року у міському відділі запису актів цивільного стану м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис № 308. До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить залишити їй прізвище «Капшук». До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, з якого вбачається, що 20 листопада 1993 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача «Капшук » (а.с.6). Факт наявності у сторін неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку із зазначеним, позивачу [PERSON], якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved