Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

23.11.2018 заявник звернулася до суду із заявою про визнання особи померлою. У своїй заяві зазначила, що [PERSON] є її рідним прадідом, якому на праві власності належав будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . З 1960 року її прадід [PERSON] виїхав з м. Глобине у невідомому напрямку [INFO] помер дід [PERSON] , а [INFO] помер її батько [PERSON] . Посилаючись на те, що з 1960 року [PERSON] жодного разу не з`являвся за місцем реєстрації, жодних відомостей про його місцезнаходження немає, а також те, що у його прадіда наявний житловий будинок, який вона бажає успадкувати, заявник просила суд, оголосити [PERSON] ,1915 року народження, уродженця с. Миколаївка Новопокровського району Семипалатинської області Казахської РСР, останнє місце проживання [ADDRESS] - померлим. Заявниця в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи Глобинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно довідки № П-02-26/1561 від 11.05.2018 року виданої Виконавчим комітетом Глобинської міської ради Полтавської області, згідно запису в по господарській книзі Глобинської селищної ради за 1958 рік книга № 9 стор.26 за [PERSON] значиться домогосподарство в [ADDRESS] номер особового рахунку [NUMBER]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 97.06.2018 року № 00020310588 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про смерть відносно [PERSON] відсутня. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України від 15.05.2018 року № 00020147049 [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України від 15.05.2018 року № 00020147155 [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком [PERSON] (заявниці), [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 05.11.1994 року Глобинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану актовий запис № 139. Враховуючи все викладене вище [PERSON] (заявниця) є правнучкою і родичем [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 01.06.2016 року, актовий запис 242. [INFO] помер [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 15.05.2018 року актовий запис 53. Також судом встановлено, що з 1994 року по даний час на ім`я [PERSON] письмової кореспонденції не надходило, у період часу з 1994 року і по даний час до лікувальних закладів він не звертався, доходів не отримував. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був їх сусідом в м. Глобине, проживав із родиною, будував хату за адресою [ADDRESS] . На початку 1980 року зник зі свого місця проживання і його ніхто більше не бачив, сім`я залишилась проживати. Надаючи правову оцінку вимогам заявника, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного СУДУ України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. [PERSON] , в своїй заяві зазначила, що оголошення [PERSON] померлим їй необхідне для оформлення спадщини, як спадкоємиці за законом, оскільки останній відповідно записів у по господарський книзі є власником житлового будинку. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування протягом трьох років, суд дійшов висновку, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. ст. 46,47 Цивільного кодексу України, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 308 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved