Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

22.05.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому ставить питання про визнання за [PERSON] права власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами у порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 10 від 18.08.1947 року [PERSON] був наданий дозвіл на проведення індивідуального будівництва на земельній ділянці площею 450 метрів квадратних за адресою: [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка була надана йому у безстрокове користування. На підставі цього рішення був зроблений проект планування та забудови земельної ділянки площею 450 метрів за вказаною адресою, який був узгоджений з головним архітектором м. Дзержинська. 20.08.1947 року [PERSON] уклав з заступником ДЛГ житлового управління міста Дзержинська договір про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно за адресою: [ADDRESS]. Цей договір був нотаріально засвідчений нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі під № 3965/10. У 1956 року [PERSON] закінчив будівництво будинку, але у період часу з 1967 року до 1987 року він продовжував будівництво надвірних будов та споруд за адресою: [ADDRESS]. З 1956 року до 1977 року у зв'язку з інвентаризацією будинків, списанням старих і будівництвом нових на знов виділених ділянках в порядку ущільнення нумерація будинків та вулиць вулиця [ADDRESS] отримує назву вулиця [ADDRESS], також змінилися і житловий будинок, що мав номер [ADDRESS], отримав номер [ADDRESS]. Через тяжку хворобу він не зареєстрував у органах БТІ та не оформив право власності на вищевказаний будинок з надвірними будовами та спорудами. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей Дзержинського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 404 від 08.09.1987 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за вказаною адресою. Маючи намір прийняти спадщину на підставі ст. 1261 ЦК України, [PERSON] звернулася до Дзержинської державної нотаріальної контори, склала заяву на прийняття спадщини, але нотаріус постановою про відмову вчинення нотаріальних дій від 16.05.2014 року відмовив їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину на будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з цим позивач просив суд визнати за нею право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача - Дзержинської міської ради Донецької області, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так в судовому засіданні встановлено, що батьку позивача [PERSON], був наданий дозвіл на проведення індивідуального будівництва на земельній ділянці площею 450 метрів квадратних за адресою: [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка була надана йому у безстрокове користування. (а.с. 8,10). [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей Дзержинського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 404 від 08.09.1987 року (а.с. 15). Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] у відповідності до свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 9), яка отримала прізвище «[PERSON]» після укладення шлюбу 27.02.1988 року у відповідності до свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 16). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 1956 року до 1977 року у зв'язку з проведенням інвентаризації вулиця [ADDRESS] отримує назву вулиця [ADDRESS], також змінився і житловий будинок, що мав номер [ADDRESS], отримав номер [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є достатньо обґрунтованими та підтвердженими, а тому вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved