Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

22 серпня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 25 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 2 824 грн. 11 коп. матеріальної шкоди внаслідок вчинення ним злочину. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12017110180000122, 05.03.2017 року близько 3-ї години [PERSON], перебуваючи біля кафе-бару «Антарес», що розташований по вул. Київській, 14-А в смт. Іванків Київської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, які в нього склались з [PERSON], умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс не менше двох ударів в обличчя [PERSON], чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров'я. Крім того, [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень позивач перебував на лікування з 05.03.2017 року по 02.06.2017 року та витрачав кошти на придбання медичних припаратів, медичного приладдя, оплату послуг лікарів. Також, позивач зазначає, що окрім тілесних ушкоджень відповідач завдав йому і моральної шкоди, яка полягає у завданні душевних переживань та страждань внаслідок погіршення його стану здоров'я. В зв'язку з цим позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, надав до суду заперечення проти позову. В яких зазначив, що в частині підтверджених витрат позивача на відшкодування матеріальної шкоди погоджується на суму 2 356, 40 грн. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то відповідач вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування її в розмірі 25 000 грн. є завищеними, не підтвердженими будь-якими доказами, а тому в цій частині просить суд зменшити розмір моральної шкоди до 1 000 грн. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12017110180000122, 05.03.2017 близько 03 год. 00 хв. години [PERSON], перебуваючи біля кафе-бару «Антарес», що розташований по вул. Київській, 14-А в смт. Іванків Київської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, які в нього склались з [PERSON], умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс не менше двох ударів в обличчя [PERSON], чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двостороннього перелому нижньої щелепи в ділянці тіла між зубами 31, 41 та суглобового відростку зліва, перелому лівого вилицевого комплексу без зміщення уламків, синця в області нижньої щелепи лівого ока, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров'я. Крім того, [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно ухвали Іванківського районного суду Київської області від 05 липня 2017 року [PERSON], [INFO], на підставі ч.1 ст. 47 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а кримінальне провадження № 12017110180000122 - закрито. [PERSON] передано на поруки колективу Громадської організації Іванківської районної ради кооперативно-профспілкового фізкультурно-спортивного товариства «КОЛОС». Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особі зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Дослідивши надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що розмір майнової шкоди становить 2669, 04 коп. та полягає у витратах, понесених [PERSON] на лікування, що підтверджується чеками, квитанціями, квитками на проїзд, які позивач надав суду. При цьому суд не бере до уваги товарний чек № 884 на суму 150 грн, оскільки не можливо встановити призначення даного платежу. Положеннями ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом установлено, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, позивач зазнав моральних страждань, злочин, вчинений відповідачем призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, останній зазнав душевних страждань. При цьому, не дивлячись на те, що з часу вчинення злочину сплинув тривалий період часу, позивач продовжує лікування. Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем злочином позивачу завдано моральної шкоди, що частково визнав відповідач в наданій до суду заяві. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, але відшкодування повинно бути співрозмірним, розумним, виваженим і справедливим. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на це, ураховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, можливість відновлення немайнових втрат, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є 10000,00 грн. Аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, водночас позивач не у повному обсязі обґрунтував розмір моральної шкоди, а тому його позов належить задовольнити лише частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру позовних вимог, що складає 291, 40 грн. Згідно ч. 1 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати лише особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що виконавці за договорами про надання юридичних послуг та надання правової допомоги є адвокатами чи фахівцями в галузі права. Таким чином, витрати позивача на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Outcome: partial