Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

22 березня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи - [PERSON], Відділ реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про поновлення строку позовної давності щодо визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька. В обґрунтування своєї заяви заявник посилалася на те, що з 20 серпня 2005 року [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 20 серпня 2005 року. 05 квітня 2011 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05 квітня 2011 року. Однак фактично не мешкали з березня 2010 року. Позивач та [PERSON] з березня 2010 року знаходились у фактичних шлюбних відносинах, мешкали разом, вели спільне господарство, жили однією сімє'ю без реєстрації шлюбу. Та з грудня 2010 року чекали на народження спільної дитини. [INFO] у сторін народився син - [PERSON], однак Відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського районного управління юстиції дитина була зареєстрована як [PERSON], за прізвищем та по-батькові відповідача. 23 січня 2015 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законно обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частиною 3 статті 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що з 20 серпня 2005 року [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 20 серпня 2005 року. 05 квітня 2011 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05 квітня 2011 року. Однак фактично не мешкали з березня 2010 року. Позивач та [PERSON] з березня 2010 року знаходились у фактичних шлюбних відносинах, мешкали разом, вели спільне господарство, жили однією сімє'ю без реєстрації шлюбу. Та з грудня 2010 року чекали на народження спільної дитини. [INFO] у сторін народився син - [PERSON], однак Відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського районного управління юстиції дитина була зареєстрована як [PERSON], за прізвищем та по-батькові відповідача. 23 січня 2015 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] про визнання батьківства. Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував ту обставину, що він не є батьком його дитини, а позивач визнав ту обставину, що він є батьком дитини, яка народилася у [PERSON], суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити за вимогою про визнання [PERSON] батьком дитини (хлопчика) позивача, народженого [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved