Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

23.04.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати Іпотечний договір № 014/03/1933, посвідчений 31.05.2005 року Великоновосілківською державною нотаріальною конторою, припиненим в зв`язку із припинення основного зобов`язання та зобов`язати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернутися (за власний рахунок сплативши державне мито та/або інші плати) до нотаріальної контори або приватного нотаріуса із заявою про вилучення запису про іпотеку № 16648892 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження відносно квартирі [ADDRESS] . Також просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 31.05.2005 року між ним та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» було укладено договір іпотеки, який було посвідчено Великоновосілківською державною нотаріальною конторою, об`єктом обтяження за яким виступала квартира [ADDRESS] та встановлено обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 2029837. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.08.2013 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль`в особі Донецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено та стягнуто зі [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/03/0069-72736 від 31.05.2005 року в розмірі 7033,98 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 гривень. Дане рішення суду набуло чинності 24.08.2013 року. Зазначене рішення суду було ним виконано шляхом перерахування на розрахунковий рахунок відповідача наступними платежами: 03.12.2018 року - 1000,00 гривень, 14.05.2019 року - 550,01 гривень, 20.06.2019 року - 2800,00 гривень, 25.06.2019 року - 450,01 гривень, 03.07.2019 року - 2500,01 гривень. 14.08.2020 року ним на адресу відповідача було направлено вимогу про необхідність звернутися до держателя або реєстратора Державного реєстру з заявою про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру та невідкладне повідомлення його про вчинення вказаних дій. У відповідь на вимогу відповідачем було направлено лист від 25.08.2020 року, яким позивача повідомлялося про відсутність підстав для припинення іпотеки в зв`язку з несплатою ним заборгованості за кредитним договором № 014/03/0069-72736 від 31.05.2005 року в розмірі 10988,99 гривень. 26.08.2020 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до Великоновосілківського районного суду Донецької області із заявою про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11.09.2020 року у задоволенні заяви відповідача про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу було відмовлено. На теперішній час запис про обтяження не вилучено. Таким чином, його зобов`язання за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, є припиненими, а наявна заборона відчуження належної йому квартири та відомості, внесені до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна щодо цієї квартири, обмежують його право власності, що змушує його звернутися до суду. Ухвалою суду від 26.04.2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 08.06.2021 року від відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшли пояснення, в яких зазначено, що відповідно до п. 7.2 договору іпотеки витрати, пов`язані з укладанням та виконання договору іпотеки несе іпотекодавець, а тому вимоги в частині зняття обтяжень за іпотекою за рахунок ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є безпідставним. Також зазначено, що права позивача з боку відповідача жодним чином не порушено, а тому відсутній предмет спору (а.с. 99-100). Ухвалою суду від 16.06.2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву. Ухвалами суду від 09.08.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, ухвалами суду неодноразово задовольнялись клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що основне зобов`язання за кредитним договором позивачем не виконано, а отже, іпотека не є припиненою. Вважала, що тільки в разі повного погашення заборгованості припиняється договір іпотеки. Оскільки судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача заборгованості відповідно до положень ст. 625 ЦК України, підстави для зняття обтяження з квартири позивача, яка є предметом іпотеки, відсутні. Крім того, зазначила, що обов`язку звернення до реєстратора з заявою про вилучення обтяження у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» немає. Позивач не позбавлений можливості самостійно звернутися з заявою про зняття обтяження з майна, однак не зробив цього. Додала, що відповідно до п.7.2 іпотечного договору витрати, пов`язані з виконанням договору, сплачує іпотекодавець. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши надані суду докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/03/0069-72736 (а.с. 14-15). Крім того, 31.05.2005 р. між сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений Великоновосілківською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 1347, відповідно до якого об`єктом обтяження виступала квартира [ADDRESS] та встановлено обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 2029837 (а.с. 19-20, 74-77). Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.08.2013 року зі [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль в особі Донецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/03/0069-72736 від 31.05.2005 року в сумі 7033,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 грн. Дане рішення суду набрало чинності 24.08.2013 року (а.с. 16). Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 08.02.2018 року за заявою заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» змінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» щодо примусового виконання рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.08.2013 року у справі № 220/613/13-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 014/03/0069-72736 від 31.05.2005 року в розмірі 7033,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. (а.с. 17). Як встановлено судом, і не оспорюється відповідачем, рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.08.2013 року позивачем [PERSON] було виконано шляхом перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» наступними платежами: 03.12.2018 року - 1000,00 гривень, 14.05.2019 року - 550,01 гривень, 20.06.2019 року - 2800,00 гривень, 25.06.2019 року - 450,01 гривень, 03.07.2019 року - 2500,01 гривень (а.с. 18, 22-23). З листів ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 24.02.2020 року та 25.08.2020 р. вбачається, що [PERSON] сплачено за період з 03.12.2018 р. по 03.07.2019 р. 7300,04 грн. та зазначено про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором № 014/03/0069-72736 від 31.05.2005 року в розмірі 10988,99 гривень. Крім того, позивача на його вимогу про звернення з заявою про припинення обтяження повідомлено, що у зв`язку з наявністю у нього заборгованості підстави для припинення іпотеки відсутні (а.с. 18, 22-23). Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11.09.2020 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу було відмовлено (а.с. 29-31). На момент звернення позивача до суду з позовом запис про обтяження не вилучено, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 35-36). Відповідно до статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 14.11.2018 року у справі № 500/4127/16-ц (провадження №61-22142св18), правильним є висновок про те, що основне зобов`язання за кредитним договором виконано у зв`язку з повним виконанням судового рішення про дострокове стягнення з боржників всієї суми заборгованості за цим договором, отже, таке зобов`язання припинилось на підставі ст. 559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки). Пред`явивши в 2013 році позов про стягнення заборгованості, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому нарахування процентів та неустойки після пред`явлення такого позову не відповідає вимогам закону. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку про наявність підстав для визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором, оскільки позивачем підтверджено виконання свого зобов`язання за кредитним договором. У пункті 43 постанови від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц). Також Великою Палатою у цій справі надано правовий висновок, відповідно до якого іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Позивачем [PERSON] виконано рішення суду про стягнення заборгованості в повному обсязі. А отже, суд доходить висновку, що зобов`язання за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, є припиненими. Враховуючи зазначене вище, доводи представника відповідача про те, що основне зобов`язання позивачем не виконано, не ґрунтуються на законі. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 гл. 15 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання п. 6.1. гл. 15 р. II вказаного Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Тобто, для зняття заборони відчуження нерухомого майна після погашення позивачем у 2019 році основного зобов`язання відповідно до рішення суду ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повинно було звернутись до нотаріуса з повідомленням про припинення іпотечного договору. Проте, такі дії відповідачем здійснено не було. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідачем, який є обтяжувачем щодо майнових прав позивача на квартиру [ADDRESS] самостійно, протягом тривалого часу після виконання позивачем зобов`язання за договором кредиту, не здійснено будь-яких дій, спрямованих на реєстрацію припинення обтяження на предмет іпотеки, чим порушено право позивача на розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд, з метою поновлення порушених прав позивача, доходить висновку про задоволення позовних вимог та зобов`язання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернутися до нотаріальної контори або приватного нотаріуса із заявою про вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження відносно квартирі [ADDRESS] . Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернутися до нотаріальної контори або приватного нотаріуса із заявою про вилучення запису про іпотеку за власний рахунок, сплативши державне мито та/або інші плати, оскільки процедура вчинення реєстраційних дій визначена Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1816,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Outcome: partial