Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

22 травня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до відповідача, яким просили стягнути з останньої заборгованість за кредитом в розмірі 16 891 грн. 51 коп. Вказували, що 13.12.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 1 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим станом на 30.04.2018 р. утворилась заборгованість за кредитом. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. 14.09.2018 року Ухвалою відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 13 грудня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 1 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний кредитний договір складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Згідно з пунктом 3.1 Умов та правил для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначено в заяві та у Пам'ятці клієнта, підписанням заяви банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Пунктами 3.2, 3.3 Умов та правил передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з пунктом 9.12 Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Пунктом 3.1.3 розділу ІІ Умов та правил передбачено, що після закінчення строку дії картки банком видається нова картка (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком. Згідно п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач грошові зобов'язання перед кредитодавцем належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем Розрахунку, станом на 30.04.2018 р. заборгованість відповідача складає 16 891 грн. 51 коп., а саме: 641 грн. 72 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10 982 грн. 94 коп. - заборгованість за відсотками по кредиту, 4 224 грн. 40 коп. - заборгованість за комісією та пенею, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 792 грн. 45 коп. - штраф (процентна складова). Згідно із частинами 1,2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України). Підписавши Анкету-заяву відповідач погодилась з умовами та Правилами надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», які є публічною офертою, тим самим взявши на себе зобов'язання з повернення кредиту відповідно до вказаних Умов та Правил. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (стаття 11 ЦК України). Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Таким чином, у силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, з наданого позивачем Розрахунку вбачається, що Банком в односторонньому порядку за час дії Договору збільшена процентна ставка з 01.01.2013 року - 30,00% річних. Проте, відповідно до п. 5.5 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Верховним Судом України в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17 зазначалось, що боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа (повідомлення) про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові. Між тим, Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли на момент укладання кредитного договору між сторонами не містили умов щодо одностороннього підвищення процентної ставки Банком, без попередньої згоди позичальника. Проте, Анкета-заява, яку підписав позичальник не містить будь-яких умов щодо процентної ставки. На час підписання договору процентна ставка була визначена тарифами банку, які як зазначено в анкеті-заяві були надані відповідачу в письмовому вигляді, проте, цей витяг не містить підпису позичальника. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів у розмірі визначеному в розрахунку не підлягають задоволенню. Натомість, відсотки за користування кредитом мають бути стягнуті в розмірі, розрахованому за первинною процентною ставкою за наступною формулою: С х В : Р х Д + П - Н, де Д - кількість днів в періоді - 944 (період прострочення кредиту - з 30.09.2015 року до 30.04.2018 року); Р - кількість днів в році при розрахунку процентів - 360; С - сума заборгованості за кредитом 641,72 грн. (згідно розрахунку); В - відсоткова ставка - 22,80%; П - загальна заборгованість за відсотками (3 011,67 грн.); Н - остання сума погашення боргу за наданим кредитом (125,48 грн.). Тобто, заборгованість відповідача за відсотками по кредиту складає 3 269 грн. 85 грн. (641,72 грн. х 22,80% : 360 днів х 944 днів + 3 011,67 грн. - 125,48 грн.). Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно погашала заборгованість перед банком за кредитом і відсотками, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунками становить: 641 грн. 72 коп. заборгованості за кредитом, 3 269 грн. 85 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, що разом складає 3 911 грн. 57 коп. Разом з тим, згідно п. 8.6 Договору у випадку порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш, ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За таких обставин є підстави для застосування передбаченого Умовами виду цивільно-правової відповідальності штрафу. Отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 250 грн. 00 коп. - фіксована частина та 195 грн. 58 коп. - процентна складова (5% від 3 911 грн. 57 коп.). У позовній заяві також зазначена вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в сумі 4 224 грн. 40 коп. Вказана вимога позивача не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, в постанові від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17 і має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. Таким чином, загальна сума заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку, становить 4 357 грн. 15 коп., а саме: 641 грн. 72 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3 269 грн. 85 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 195 грн. 58 коп. - штраф (процентна складова). Крім того, заявлена банком вимога про стягнення пені не може бути задоволена у зв'язку з тим, що відповідно до змісту позовної заяви та доданого до неї розрахунку сума 4 224 грн. 40 коп. вказана одночасно як пеня та комісія, без уточнення її складових, тобто відсутнє розмежування пені та комісії, в зв'язку з чим не можливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач та спосіб її нарахування, а також неможливо визначити розмір комісії, яку просить стягнути позивач. За таких обставин суд приходить до висновку, що стягненню підлягає тільки заборгованість за тілом кредиту, частина заборгованості за відсотками та штраф, нарахований згідно розміру заборгованості, а у стягненні частини заборгованості по відсоткам, пені та комісії з наведених вище підстав слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Outcome: partial