Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

22 червня 2015 року позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог посилається на те, що 19 березня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON], укладено кредитний договір № 002-Z/020154, згідно якого останньому відкрито картковий рахунок № 26250997175980001 та видано відповідну платіжну карту за № 4476071680690557, тобто надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, з розміром ліміту овердрафту в сумі 6075 (шість тисяч сімдесят пять) грн., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60% річних., з кінцевим терміном повернення до 19 березня 2016 року. Відповідач зобовязався щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць та сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією. У порушення умов договору відповідач прострочив виконання умов кредитного договору, у звязку з чим станом на 08 жовтня 2014 року має заборгованість перед позивачем в сумі 14596 грн. 44 коп. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та витрати судового збору по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився. Відповідач [PERSON]М в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст. 625 ЦК України) Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Як встановлено судом, 19 березня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], укладено кредитний договір № 002-Z/020154, за яким банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, з розміром ліміту овердрафту в сумі 6075грн. Сторони домовилися про сплату процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 19 березня 2016 року. У порушення умов договору, у відповідача виникло прострочення за кредитним зобовязанням. Згідно розрахунку позивача\~прострочена сума заборгованості станом на 08 жовтня 2014 року складає 14596 грн. 44 коп., в т.ч. 3290 грн. 66 коп. заборгованість за кредитним договором, 3218 грн. 98 коп. прострочена заборгованість по кредиту, 8939 грн. 94 коп. заборгованість за відсотками, 4256 грн. 81 коп. пеня. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору за якими позивач виконав умови договору повністю і своєчасно, порушено майнові права ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». При наявності таких доказів суд вважає доведеним отримання відповідачем кредиту за договором, неповернення відповідачем кредиту, відсотків і пені в зазначених позивачем сумах, оскільки в справі відсутні будь-які обєктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем допущено прострочення виконання зобовязання. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.\~\~

Outcome: approved