Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

22.11.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що його батько [PERSON], [INFO], помер 23 вересня 2017 року в м. Харцизьк Донецької області, тобто на території, яка визнана Верховною Радою України тимчасово окупованою. Заявник у заяві зазначив, що він звернувся до Бахмутського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак в реєстрації смерті йому було відмовлено з тих підстав, що наданий документ про смерть, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] в день 23 вересня 2017 року в місті Харцизьк Донецької області. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву про встановлення факту смерті підтримав та просив її задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, від начальника відділу надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника відділу та вказала, що проти задоволення заяви не заперечує, просила постановити рішення у відповідності до діючого законодавства. Представник заінтересованої особи Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не зявилася, від начальника Управління надійшло клопотання, в якій вона вказала, що проти задоволення вимог заяви не заперечує та просить розглянути справу за відсутності представника Управління. Суд, заслухавши доводи та пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копією його паспорта на а. с. 5-6, 8 та є належним заявником по справі. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], взятий на облік до УПСЗН Бахмутської міської ради Донецької області як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № [NUMBER] (а. с. 18). Відповідно до копії паспорту, яка мається в матеріалах справи, [PERSON] народився [INFO] у селі Лукашівка Первомайського району Миколаївської області (а. с. 10). Як встановлено судом, батько заявника [PERSON] помер 23 вересня 2017 року в м. Харцизьк Донецької області, причиною смерті є хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, що вбачається з дублікату лікарського свідоцтва по смерть № 407 від 29 вересня 2017 року, виданого центральною міською лікарнею м. Харцизьк Донецької області, а також зі свідоцтва про смерть від 26 вересня 2017 року серії ДНР № 080425, виданого «Харцизьким міським відділом запису актів цивільного стану м. Харцизьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». (а. с. 9, 11 ). Заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено з тих підстав, що ним на підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ про смерть, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою від 21.11.2017 року № 15.14-93/5896. (а. с. 17 ). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Харцизьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». З наданих заявником свідоцтва про поховання серії АААА № 011162 від 24.09.2017року (а. с. 12), акту прийому передачі наданих послуг по договору замовленню № 211 від 24.09.2017 року, розрахункової квитанції та чеку (а. с. 13), договору-замовленню № 211 на організацію та проведення поховання (а. с. 14) , виданих ПП «Ритуал» підтверджується, що дійсно вищевказані послуги по похованню померлого [PERSON] були замовлені і оплачені [PERSON] Померлий похований на міському кладовищі м. Харцизьк Донецької області, фотознімки на а. с. 15, 16 підтверджують, що дійсно [PERSON], [INFO], похований з датою смерті 23 вересня 2017 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона є тещею заявника [PERSON], а померлий [PERSON] був її сватом. Також свідок вказала, що [PERSON] проживав в [INFO] разом зі своїм сином та його сімєю, тривалий час хворів, періодично перебував у лікарні, родина сина здійснювала за ним догляд. 23 вересня 2017 року [PERSON] помер, в цей час свідок перебувала в гостях у дітей в м. Харцизьку, поховали [PERSON] на міському кладовищі, витрати по його похованню ніс син заявник по справі [PERSON] та його сімя, свідок була присутня на похованні. Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупностісвідоцтво про смерть від 26 вересня 2017 року серії ДНР № 080425, виданого «Харцизьким міським відділом запису актів цивільного стану м. Харцизьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved