Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

22.08.2016 року позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Озеряни, вул. Шевченка, 12. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Озеряни Тлумацького району по вул. Шевченка, 12, [PERSON] (дідусь), [PERSON] (бабуся) та [PERSON] (тітка) на праві власності, по 1/3 частині кожному, належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 29.12.1990 року [PERSON] (дідусь) помер. 18.08.1993 року [PERSON] (бабуся) померла. 02.01.2016 року [PERSON] (тітка) померла. Після смерті дідуся в управління спадковим майном вступили бабуся та тітка. Після смерті бабусі в управління спадковим майном вступила тітка. Ще за життя тітка посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно. Позивачка прийняла спадщину після смерті тітки, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє імя, однак в нотаріальному порядку їй відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Озеряни, вул. Шевченка, 12, в порядку спадкування за заповітом після померлої тітки [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі. Представник відповідача Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 10 Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік за [PERSON], [INFO], який був головою двору, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], значилось господарство (особовий рахунок № 697), розташоване по вул. Шевченка, 12, в с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Згідно технічного паспорту від 14.03.2016 року вказані житловий будинок з господарські будівлями та спорудами побудовані у період з 1978 року по 1980 рік (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 12, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області. 29.12.1990 року [PERSON] помер, а 18.08.1993 року [PERSON] померла, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 49, 50). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON] (чоловік/батько), успадкуваши по 1/6 частині кожна спадкового домоволодіння, оскільки вступили в управління спадковим майном, а [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], успадкувавши 1/2 частину спадкового домоволодіння, в т.ч. належну матері 1/3 частину домоволодіння та 1/6 частину домоволодіння, яку мати успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується довідкою Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 164 від 25.10.2016 року (а.с. 51). Отже [PERSON] правомірно претендувала на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому. Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 624/01-16 від 29.09.2016 року (а.с. 30), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 361/01-16 від 16.09.2016 року (а.с. 24) та [PERSON] № 01-16/833 від 16.09.2016 року (а.с. 25) спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились. 02.01.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя вона посвідчила на імя [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 30.07.1999 року (а.с. 9). 05.03.1976 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Слободян», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 13). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 31). Згідно довідки Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 164 від 25.10.2016 року на день смерті [PERSON] проживала одна (а.с. 51). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 24/2016 від 20.02.2016 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 30-41). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 12, в с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 475/02-31 від 27.07.2016 року (а.с. 11). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved