Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

23 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначив, що квартира [ADDRESS] належить йому та членам його родини на праві спільної приватної власності. Зареєстровані у спірній квартирі його дружина [PERSON] , син [PERSON] , колишня дружина сина [PERSON] та онука [PERSON] . У травні 2015 року невістка з онукою виїхали за межі території України на батьківщину невістки до міста Казань, а\~ в подальшому до міста Жуковський Московської області, де і зареєстровані за місцем перебування з 14 червня 2019 року. Шлюб між сином та відповідачкою розірвано 11 червня 2018 року. Відповідач створила нову родину та має намір проживати на території РФ, має роботу, забезпечена житлом, дитина відвідує навчальний заклад № 11 м. Жуковський Московської області. Реєстрація\~ відповідачки\~ створює низку незручностей та перешкод, оскільки вона має оплачувати комунальні послуги за п`ятьох осіб, що матеріальної для нього дуже важко, а також він позбавлений оформити субсидію. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 24 грудня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання. Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка, будучи у встановленому порядку повідомлена про час і місце розгляду справи за місцем її реєстрації, у судове засідання не прибула. 01 лютого 2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності у зв`язку з неможливістю виїхати за межі Російської Федерації. Зазначила, що позовні вимоги вона визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе постановити рішення у відсутності сторін. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної сумісної власності,\~ на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12 листопада 1998 року, належить позивачу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 21.12.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , (а.с. 7). З копій паспорту Російської Федерації відповідачки [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована з 08 вересня 2001 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27-37). [PERSON] народилася [INFO] , батьками\~ є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 20 травня 2011 року (а.с. 38). Згідно довідки середньої загальноосвітньої школи № 11 міського округу Жуковський М.О. РФ від 17 грудня 2020 року [PERSON] навчається у 3 «Б» класі МОУ школа № 11 м.о. Жуковський Московської області (а.с. 26). Відповідно до акту, виданого директором ККП «КК Східна» 16.12.2020 року, у квартирі [ADDRESS] ,\~ фактично проживають [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 8). Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. Відповідачка у заяві, наданої суду, визнала позовні вимоги у повному обсязі. Отже, враховуючи, що відповідачка з неповнолітньою донькою понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved