Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

24.07.2014 року Харківський національний університет міського господарства ім. О.М. Бекетова звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення суми 14297,88 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач з 20.09.2004 року по 26.06.2012 року працював у позивача на посаді викладача кафедри фізичного виховання і спорту та незаконно отримував надбавку 15% до заробітної плати за спортивне звання «майстре спорту міжнародного класу», якого в нього не було. Просять стягнути з нього безпідставно отриману доплату за спортивне звання в сумі 14297,88 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ст. 127 КЗпП повернення підприємству зайво виплачених коштів можливо для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених унаслідок рахункових помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (ст. 136 КЗпП). Також ст. 1212 Цивільного кодексу України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. При цьому ст. 1215 ЦКУ встановлює, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти й інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] наказом ректора ХНАМГ Шутенко Л.М. № 684-02 від 20.09.2004 року був прийнятий на роботу на посаду викладача кафедри фізичного виховання і спорту Харківського національного університету міського господарства ім. О.М.Бекетова. Підставою для прийняття на роботу на дану посаду позивача стали представлені [PERSON] документи на підтвердження спеціальної освіти та дані на підтвердження статусу майстра спорту України міжнародного класу з шахів. Згідно представлених позивачем даних, [PERSON] протягом роботи у відповідача отримував надбавку на підставі наданих ним неправдивих даних у розмірі 15% до заробітної плати за спортивне звання «майстре спорту міжнародного класу», що становить 14297,88 грн. (а.с.4-5). Відповідач [PERSON] був звільнений з посади викладача кафедри фізвиховання і спорту з 26 червня 2012 року за п.3 ст. 41 КЗпП України, вчинення аморального проступку. Підставою для звільнення були доповідні записки зав. кафедрою ФВіС Клочко на ім'я ректора ХНАГХ, рапорт декана факультету ЕОМ Поліщука В.М. на ім'я ректора ХНАГХ, акти від 21.05.2012 року, 22.05.2012 року, подання ректора ХНАГХ до первинної профспілкової організації, протокол засідання комісії від 31.05.2012 року щодо правомірності отримання доплати за спортивне звання. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова про поновлення на роботі на посаді викладача кафедри фізичного виховання і спорту було відмовлено. Дане рішення набуло чинності, даних про його скасування у суду немає. Під час розгляду вищезазначеної цивільної справи було встановлено, що [PERSON] привласнив собі неналежне йому звання «майстра спорту України з міжнародного класу», вводив в цього приводу в оману керівництво учбового закладу, викладачів та студентів, отримував надбавку за звання, якого в нього не було. Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] ввів в оману позивача щодо наявності в нього звання «майстра спорту України з міжнародного класу», неправомірно отримував за це надбавку за період роботи у відповідача, спричинивши позивачу шкоду, у зв'язку з чим суд вважає за можливе погодитись з доводами позивача та задовольнити позовні вимоги про стягнення надмірно сплаченої суми в повному обсязі. Відповідально до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved