Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

23 лютого 2015 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 24 вересня 2011 року, про що було зроблено актовий запис №500 та видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER], про що зроблено актовий запис №476. Шлюбні стосунки з відповідачем вона не підтримує з грудня 2014 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не утримує дитину, чим не виконує свої батьківські обов'язки. Відповідач працює, тому має постійний заробіток. На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити. Позивач до зали суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного. Так, пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Разом з тим, ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, згідно з до ч.1 ст.182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст.180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини - [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, позивач не позбавлена можливості у випадку настання обставин щодо погіршення її матеріального стану звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того при дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступні факти, так з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що 24 вересня 2011 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис №500 (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7), в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини. З довідки управління праці та соціального захисту населення №580 від 19 лютого 2015 року вбачається, що позивач отримує допомоги на утримання дитини (а.с.8). З довідки голови правління ОСББ «Землячки-3» вбачається, що малолітня дитина - [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачем (а.с.9). Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved