Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

22 березня 2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON], про встановлення факту правовстановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на підставі Розпорядження голови Словянської районної державної адміністрації за №762 від 26.11.2002 р. було передано на території Рай-Олександрівської сільської ради у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,380 га (з них: 2,800 га - рілля, 0,5800 га - кормові угіддя), на підтвердження чого було видано Державний акт на право приватної власності на землю громадянину України серії ІУ-ДН №123102 від 16.12.2002 р., який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №494. Під час виготовлення зазначеного Державного акту було допущено помилку, а саме: невірно зазначено прізвище, замість правильного «Полтарацька», вказано неправильно «Полторацька». Відразу зазначеної помилки вона не виявила, а коли, у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» звернулася до Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з заявою про реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки у звязку з присвоєння їм кадастрових номерів (1424287900:07:000:0267 та 1424287900:07:000:0268 відповідно), то отримала Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01.02.2016 р., оскільки у Державному акті на право приватної власності на земельні ділянки допущено вказану помилку у прізвищі. Зазначила, що з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. (№3613-УІ) та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року за №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему /країни при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року. Також, на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 404 від 03.07.2013 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів» Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43 Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі зареєстрований у Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за № 354/3647 (з наступними змінами та доповненнями) втратив чинність. У звязку з цим, організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, тому вона була змушена звернутися до суду. В судове засідання заявниця не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених нею вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Рай-Олександрівська сільська рада Словянського району Донецької області в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляд повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, також просили задовольнити вимоги заявниці. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені заявницею обставини, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що [PERSON] на підставі Розпорядження голови Словянської районної державної адміністрації за №762 від 26.11.2002 р. було передано на території Рай-Олександрівської сільської ради у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,380 га., що підтверджується копією Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №123102 від 16.12.2002 р., який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №494 (а.с. 8). Під час виготовлення вищезазначеного Державного акту було допущено помилку, а саме: невірно зазначено прізвище, замість правильного «Полтарацька», вказано неправильно «Полторацька». Посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему /країни при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року. У звязку з цим, організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В паспорті громадянина України [PERSON] серії ВА № 191110 від 20.03.1996 року прізвище заявниці зазначено як «Полтарацька» (а.с. 6). Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки прізвище заявниці зазначено як «Полтарацька» (а.с. 12-17). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] серії І-НО № 279924 від 27.12.1994 року прізвище заявниці зазначено як «Полтарацкая» (відомості зазначені на російською мовою) (а.с. 18). Відповідно до пенсійного посвідчення [PERSON] серії ААН № 419471 від 01.04.2014 року прізвище заявниці зазначено як «Полтарацька» (а.с. 19). Приймаючи до уваги, що в усіх вищезазначених документах прізвище заявниці зазначено як «Полтарацька», суд вважає, що Державний акт про право приватної власності на землю серії ІV-ДН №123102 від 16.12.2002 р. виданий саме [PERSON] та в ньому помилково зазначено прізвище заявниці «Полторацька». Таким чином, суд доходить до висновку, що Державний акт про право приватної власності на землю серії серії ІV-ДН №123102 належить заявниці. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце, час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, або у паспорті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Приймаючи до уваги, що від встановлення даного факту належності правовстановлюючого документу залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved