overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.3) та мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 02.10.2004р., зареєстрованим у відділі РАЦС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №325. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з грудня 2011 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.10.2004р., шлюб зареєстровано у відділі РАЦС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №325 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з грудня 2011 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з грудня 2011 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 18.02.2005р., зареєстрованим у Самарському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №32. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з початку 2009 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.02.2005 року, шлюб зареєстровано у Самарському відділ РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 32 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з початку 2009 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з початку 2009 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20.10.2007р., зареєстрованим у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №569. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з весни 2013 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.10.2007р., шлюб зареєстровано у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №569 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з весни 2009 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з весни 2009 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

22.09.2014 року даний позов заявлено до суду. Представник позивача для розгляду справи не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив суд про причини неявки та не надала до суду письмової заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухваливши заочне рішення. У позові порушується питання про стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №004-01525-060712 від 06.07.2012 року в сумі 18562,64 грн., з яких: тіло кредиту - 11513,37 грн.; прострочене тіло кредиту - 2464,63 грн.; заборгованість за відсотками - 4584,64 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., з огляду на те, що відповідач згідно вказаного договору отримав кредитні кошти на споживчі цілі, однак, порушуючи умови договору, не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту, процентів, в результаті чого утворилася заборгованість по кредиту. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором; за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Під час розгляду справи беззаперечно доведено, що відповідач уклав із позивачем кредитний договір №004-01525-060712 від 06.07.2012 року (а.с.3-4), відповідно до якого отримав ліміт кредиту в сумі 15000,00 грн.. Відповідач отримав кредитні кошти, що підтверджується анкетою позичальника (а.с.5), однак станом на 22.07.2014р. порушив умови договору та має прострочену заборгованість у сумі 18562,64 грн., з яких: тіло кредиту - 11513,37 грн.; прострочене тіло кредиту - 2464,63 грн.; заборгованість за відсотками - 4584,64 грн.. Враховуючи, що відповідач порушив кредитні зобов'язання та не повернув позивачеві кредитні кошти в сумі у сумі 18562,64 грн., то з метою захисту прав позивача із відповідача на його користь слід стягнути вказану суму боргу та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

22.09.2014 року до суду звернувся позивач з даним позовом, в якому, посилався на те, що від спільного життя з відповідачкою має доньку [PERSON], [INFO], але його життя з відповідачкою не склалося, в сім'ї немає взаємопорозуміння, позивач не бажає відновлювати стосунки, просив розірвати укладений з відповідачкою шлюб, зареєстрований 03.10.1992 року відділом реєстрації актів громадського стану Охтирського виконкому Сумської області за актовим записом № 315. В судове засідання позивач не прибув, подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст.ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України права подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований 03.10.1992 року відділом реєстрації актів громадського стану Охтирського виконкому Сумської області за актовим записом № 315. Зважаючи на вимоги ст.ст. 57-59 ЦПК України позивачка довела свої вимоги в судовому порядку, а тому суд вважає за правомірне розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки це відповідає волевиявленню сторін, моральним засадам суспільства та закону. Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

22.09.2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Дельта Банк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 9 435,00 грн.,з яких: - 4 995-00грн. - заборгованість по кредиту; - 4 440-00грн. - комісійна винагорода за обслуговування кредиту, в період з 02.01.2013року по 05.06.2014року.(а.с.2) Свою вимогу мотивує тим, що шляхом акцептування Банком пропозиції [PERSON], відповідно до його заяви за №008-28542-281212 від 28.12.2012 року, було укладено Кредитну угоду, згідно з якою Банк відкрив відповідачу картковий рахунок і встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 15 000,00 грн., а також передбачена комісійна винагорода. Умови Кредитної угоди відповідач належним чином не виконує, кошти не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Духоти І.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.2) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 22.10.2014 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

22.09.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що 20.04.2013 року між позивачем та [PERSON], шляхом акцентування Банком, пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-20080-120313. Позивач виконав взяті на себе зобов*язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 8 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, але надав до суду заяву в якій просив позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю, протии заочного розгляду справи не заперечував . Відповідач до судового засідання не з*явився про час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України,. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до наступного. 20.04.2013 року між позивачем та [PERSON], шляхом акцентування Банком, пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-20080-120313. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 8 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт в сумі 8 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов*язання відкривши Відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні в сумі 8 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов*язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 8 000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 09.07.2014 р., не виконує належним чином зобов*язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 11081,91 грн. яка складається з наступного: тіло кредиту - 6385, 56 грн. прострочене тіло кредиту - 1579, 10 грн. заборгованість за відсотками - 3117, 25 грн. Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. У разі порушення зобов'язання винна особа повинна сплатити штрафні санкції, що передбачено угодами та законодавством, зокрема ст. 611-612 ЦК України. Таким чином, суд має правові підставі для задоволення позову й стягнення з відповідача заборгованості у повному обсязі. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

22.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій вказала, що з 2011 року до 17.09.2013 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про часі місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолтіньої дитини [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER], виданого 10.10.2013 року відділом ДРАЦС по м. Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою квартальним комітетом №27 від 22.09.2014 року. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved