Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 31.01.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок з прибудовами , зазначений на плані літерою А, погріб-п/г, прибудова-з, сарай-Б,Г,Ж, убиральня-В, кухня -З, гараж-К, огорожа-№1-2,, який належав померлому на праві власності на підставі копії договору дарування, посвідченого 06.10.1954 року Першою Сумською державною нотаріальною конторою, та на підставі договору дарування , посвідченого 22.04.1997 року Третьою Сумською державною нотаріальною конторою. 18.08.2006 року [PERSON] уклав заповіт , на підставі якого він заповідав їй все належне йому майно , яке буде належати йому на день смерті. Після смерті [PERSON], вона як дружина померлого, та як єдиний спадкоємець, звернулась до Третьої державної нотаріальної контори Сумської області, яка відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку жилого будинку з господарськими спорудами , оскільки за життя [PERSON] договір дарування від 22.04.1997 р. не зареєстрував в КП «СМ БТІ». Просить, з урахуванням зменшення позовних вимог, визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частку вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, площею 47,30 кв.м., у тому числі жилою - 35,7 кв.м., зазначений на плані літерою А,з господарськими будівлями до нього :погріб- п/г, прибудова-з, сарай-Б,Г, Ж, убиральня-В, кухня-З, гараж-К, огорожа-№1-2, розташованого за адресою : [ADDRESS]. [PERSON] в судове засідання не з»явилась , надав суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Представники відповідача Сумської міської ради та третьої особи Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву розглянути справу у їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності нез»явившихся осіб з урахуванням доказів , що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], з яким позивач на день його смерті знаходилась в зареєстрованому шлюбі з31.01.2013р.(арк. 6,10). Із заповіту , посвідченого 18.08.2006 року Третьою Сумською державною нотаріальною конторою, [PERSON] все належне своє майно заповідав [PERSON] (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями , який належав померлому на праві власності на підставі договору дарування половини домоволодіння , посвідченого Першою Сумською міською державною нотаріальною конторою 06.10.1954 року , реєстраційний номер 2-14443 , та на підставі договору дарування , посвідченого Третьою Сумською державною нотаріальною конторою 22.04.1997 року, реєстраційний номер №1-506 (арк.7-8). Право власності на ? частину вказаного будинку, належного [PERSON]на підставі договору дарування половини домоволодіння, состоящего из дома деревинного, критого соломою и досчатого сараю від 06.10.1954 року, за померлим було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується реєстровим написом на договорі, довідкою комунального підприємства Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 15.01.2015р. (арк. 7,9). Згідно договору дарування від 22.04.1997 року [PERSON] належить ? частина жилого будинку з господарськими спорудами до нього , жилою 30,6 кв.м. з надвірними будівлями : сарай-Б,Г,Ж, вбиральня-В, кухня-З, сіни -З-1, гараж-К, погріб- п/г, огорожа №1-2. Договір у встановленому законом порядку не зареєстрований. Даний факт підтверджується довідкою комунального підприємства Сумське міське бюро технічної інвентаризації, згідно даним якої друга ? частина жилого будинку з вищеперерахованими господарськими спорудами значиться зареєстрована за Токарєвою Агафією Трофимівною, тобто за особою яка , згідно договору дарування від 22.04.1997 року , являлась дарителем ? частини жилого будинку з надвірними будівлями (а.с.8). Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виданого 15.01.2015р. та довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 15.01.2015 року загальна площа будинку становить 47,0 кв.м., у тому числі житлова площа - 35,7 кв.м., будинок зазначений на плані літ.А-1 . На земельній ділянці також знаходяться господарські споруди : погріб-п/г, прибудова-з, сарай-Б,Г,Ж, убиральні-В, кухня-З, гараж-К, огорожа- №1-2. Відповідно до довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 15.01.2015 р. загальна інвентаризаційна вартість будівель та споруд станом на 15.01.2015 року становить 131125 грн.. Згідно відповіді Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області від 06.05.2014р. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO], звернулась 13.01.2015р. його дружина [PERSON]- позивач у даній справі. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.01.2015р. на підставі вказаної заяви Третьою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області заведена спадкова справа №56980437 після смерті [PERSON], яка на даний час є чинною, свідоцтва про право на спадщину не видавались . Із копії спадково справи , наданої Третьою Сумською державною нотаріальної конторою Сумської області вбачається , що справі мається довідка, із даних якох вбачається, що на момент смерті [PERSON] за адресою : [ADDRESS], була зареєстрована позивач , онука- [PERSON] та правнувка- [PERSON] (а.с.31). Згідно листа Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області від 11.03.2015р. [PERSON] роз»яснино про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у зв»язку з відсутністю на договорі дарування ? частини жилого будинку від 22.04.1997 року державної реєстрації передбаченої законодавством України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав. Стаття ст. 316 ЦК України зазначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 326 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкодавцями одну або кілька фізичних осіб , незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Стаття 1261 ЦК України передбачає , що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народженні після його смерті, той з подружжя , який його пережив , та батьки. Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту глави 89 ЦК України вбачається, що оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі нотаріусом спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини. В п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З аналізу вищевикладених норм діючого законодавства вбачається, що законом визначений нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає сукупності функцій, притаманних юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оцінивши обставини справи, надані сторонами докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач, будучи спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON] і маючи право на спадщину від дня його смерті, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак в установленому діючим законодавством нотаріальному порядку не може оформити своє право на спадщину, оскільки на правовстановлюючому документі - договору дарування ? частку жилого будинку з господарськими спорудами до нього від 22.04.1997 року відсутня державна реєстрація , передбачена законодавством України, у зв'язку з чим їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка. Іншим чином оформити свої права на ? частку жилого будинку з господарськими спорудами до нього , належну померлому [PERSON] на підставі договору дарування від 22.04.1997 року , вона немає можливості. Вказані обставини суд вважає об'єктивними, непереборними перешкодами для оформлення права власності на спадкове майно в поза судовому порядку, у зв'язку з чим вважає необхідним відповідно до ст.. 4 ЦПК України, ст.16 ЦК України захистити права позивача шляхом визнання за нею права власності на ? частку спадкового майна. При цьому, суд враховує, що інші особи на майно після його смерті [PERSON] не претендують і чиї-небудь права в результаті визнання за позивачем права власності не порушуються. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved