Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

23 вересня 2013 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 травня 2006 року між ним та ТзОВ «Житловий Альянс» було укладено договір №004792 з додатками №1,2 до договору, предметом якого є надання учаснику системи послуг на придбання товару в групі таких же учасників, а саме: об'єкту нерухомості за ціною 150000 грн. На виконання умов договору з травня 2006 року по лютий 2007 року ним було сплачено грошові кошти в загальній сумі 15194,97 грн. В процесі виконання договору він зрозумів, що ТзОВ «Житловий Альянс» ввело його в оману, оскільки він сплачував кошти не за сам товар, а лише за можливість одержання права на купівлю товару. Відповідач без залучення власних коштів формував групу клієнтів, за рахунок яких і здійснювалась передача права на купівлю товару одному із учасників групи, компенсуючи кошти за рахунок інших учасників, залучених до умов діяльності системи «Альянс». Посилаючись на те, що укладений договір є нікчемним, порушує права споживачів, просив стягнути з відповідача кошти в сумі 15194,97 грн., сплачені ним на виконання умов договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені вище. Представник відповідача Пеклін О.А. позовні вимоги не визнав, пояснив, що відповідно до укладеного договору з позивачем 15 травня 2006 року сторони приступили до виконання його умов - позивач сплатив реєстраційний платіж та один повний платіж, а ТзОВ «Житловий Альянс» сформувало групу учасників системи за №14. 15 березня 2007 року позивач направив на адресу товариства заяву, в якій зазначив, що він розриває оспорюваний ним договір, на що відповідач листом від 19 березня 2007 року повідомив, що договір розірвано, а також повідомлено, що сплачені ним платежі, за мінусом одного чистого платежу, йому повернуться протягом 30 днів після закриття групи, що передбачено п.8.4 ст.8 додатку №2 до основного договору. Станом на 27 грудня 2013 року група №14 ще не закрита, а тому підстав для повернення позивачу коштів немає. Крім того, пояснив, що в діяльності відповідача немає «пірамідальної схеми», оскільки ТзОВ «Житловий Альянс» надає послуги з адміністрування придбання в групах, які є стабільними та до цих груп не залучаються нові учасники, а фонд формується за рахунок щомісячних платежів цих учасників, за рахунок якого здійснюється придбання товарів. Також, просив застосувати до цих правовідносин строк позовної давності три роки, оскільки позивач при підписанні договору 15 травня 2006 року довідався про порушення свого права, однак до суду звернувся у вересні 2013 року, що є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2006 року між позивачем та ТзОВ «Житловий Альянс» було укладено договір №004792 з додатками №1,2 до договору, предметом якого є надання учаснику системи послуг на придбання товару в групі таких же учасників, а саме: об'єкту нерухомості за ціною 150000 грн. На виконання умов договору з травня 2006 року по лютий 2007 року позивачем було сплачено грошові кошти в загальній сумі 15194,97 грн., що підтверджується копіями договору та додатками №1,2, квитанціями про сплату разового платежу, місячних чистих платежів. На виконання умов договору відповідач сформував групу учасників системи за №14, де порядковий номер позивача - 62. 15 березня 2007 року позивач направив на адресу товариства заяву, в якій він зазначив, що він розриває договір, на що відповідач листом від 19 березня 2007 року повідомив, що договір розірвано, а також повідомив, що сплачені ним платежі, за мінусом одного чистого платежу, позивачу повернуться протягом 30 днів після закриття групи. На день розгляду цивільної справи група учасників системи, в яку входить [PERSON] не закрита, що підтверджено довідкою відповідача. Свої вимоги про повернення сплачених коштів позивач обґрунтовує недійсністю укладеного ним з відповідачем правочину, оскільки він не відповідає вимогам ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів» і є таким, що вводить позивача в оману. Відповідно до ч.1,2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, закріплених у ч.1 п.7, ч.3, ч.6 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема відповідно до п.7 ч.3 ст.19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом - залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому, в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять, діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми». Обов'язковими ознаками пірамідальної схеми є здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації, компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів із схеми, відсутність продажу або споживання товару. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. У той самий час предметом договору сторін, укладеного в рамках функціонування системи придбання товару у групах «Альянс», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним об'єкта нерухомості. Відповідно до ст.6 договору TзOB «Житловий Альянс» гарантує надання кожному учаснику права на купівлю товару, зазначеного в додатку №1 до цього договору за умови виконання учасником системи усіх зобов'язань за цим договором. Статтею 2 договору передбачено, що ТзОВ «Житловий Альянс» обов'язується надати послуги, спрямовані на придбання товару, зазначеному в додатку №1 до даного договору. При цьому відповідно до ст.1 додатку №2 до договору поняття право на купівлю товару» означає дозвіл, який надає учаснику системи фірма в результаті проведення розподілу фонду групи на умовах передбачених даним договором. Водночас на підставі цього дозволу ТзОВ «Житловий Альянс» проводить оплату товару та організовує його передачу у власність учасника системи. Передбачені договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну товару невеликими щомісячними внесками, які названі в договорі «Чисті платежі». Відповідно до статті 1 «Визначення термінів» додатку №2 до договору «Чистий платіж - це частина ціни товару, розмір якого визначається шляхом ділення ціни товару на кількість платежів, зазначених у графіку платежів». Статтею 5 додатку №2 до договору встановлено, що для отримання товару учасник системи повинен: вказати продавця товару, який має намір його продати та надати фірмі детальну інформацію про товар і правовстановлюючі документи на нього; надати фірмі заяву про відрахування суми запропонованих в декларації чистих платежів від ціни товару зазначеної в додатку №1; платежів, передбачених договором та його додатками. Таким чином, в договорі передбачено, що споживач кожного місяця сплачує частину ціни товару. Споживач, який виконав усі умови угоди має повне право вимагати від ТзОВ «Житловий альянс» виконаня свого зобов'язання - оплатити продавцю вартість товару та передати товар споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже за системою придбання товарі у групах «Альянс» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов»язання за договором отримує товар через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким дається право на оримання товару, відповідає кількості товарів, які можна придбати за рахунок фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (ст..4.1 додатку №2 до договору). За таких обставин, суд не вбачає в діяльності відповідача «пірамідальної схеми» за відсутності її головних ознак - безтоварності та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання товару кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань. Позивачем та його представником не надано суду доказів того, що позивач сплачував за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, що є ознакою «пірамідальної схеми». Водночас судом встановлено, що в групі №14, до якої було включено позивача станом на 21 січня 2014 року налічується ще три учасника з порядковими номерами 8,47,179, що свідчить про відсутність ознаки залучення нових учасників. Суд приймає до уваги також і ту обставину, що на момент укладення сторонами оспорюваного договору надання послуг із адміністрування придбання товарів у групах законодавством не було віднесено до переліку видів фінансових послуг. Законом України від 02 червня 2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 09 січня 2012 року) внесено зміни до ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових. послуг» та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, після чого були введені ліцензійні умови такої діяльності. Відповідно до додатку №2 до договору система «Альянс» - це система придбання товарів, що базується на створенні груп покупців (учасників системи), метою якої є придбання учасником системи товару в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Кожен укладений договір включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання товару здійснюється в порядку, передбаченому договором (ст.5 додатку №2 до договору), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Отже, отримання кожним споживачем товару здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Зважаючи на те, що сторонами укладено договір, який передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови, за яких товар може бути одержаний( у тому числі закріплює відповідні права і обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення «пірамідальна схема». Судом приймається до уваги і той факт, що сторони укладений 15 травня 2006 року договір розірвали, що підтверджується відповідними доказами. За умовами договору, позивач має право на отримання внесених ним платежів за мінусом одного чистого платежу протягом 30 днів після закриття групи, що передбачено п.8.4 ст.8 додатку №2 до основного договору. Зважаючи, що на день розгляду цивільної справи група не закрита, що підтверджено довідкою відповідача, то і з цих підстав вимоги позивача про стягнення з відповідача сплачених коштів задоволенню не підлягають. Оскільки судом відмовляється в задоволенні позову за його необґрунтованістю по суті, питання про застосування строку позовної давності, про що заявлено представником відповідача, не розглядається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed