Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

22 серпня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 28 серпня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №492. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони 28 серпня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрували шлюб актовий запис №492. За час перебування у шлюбі у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Останні роки сторони не можуть проживати як одна сім'я разом, виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Вони мають протилежні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач вважає, що їх шлюб лише формальний. З травня 2017 року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ майна немає, надання строку на примирення не поліпшить стосунків між сторонами. Тому, позивач був змушений звернутися до суду із даною позовною заявою. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 28 серпня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №492, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2017 року, що підтверджується заявами сторін. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача, примушування відповідача до збереження шлюбних відносин із позивачем є порушенням права останнього, отже, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved