Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

22 березня 2016 року ПАТ «АКБ «Капітал» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту №1/14/317/27-09-13/0012 від 25 жовтня 2013 року [PERSON] було надано у користування на споживчі цілі кредит у сумі 16 591,72 грн., зі сплатою 15 % річних та щомісячної комісії у розмірі 1% від первісної суми кредиту, та кінцевим строком погашення заборгованості до 24 жовтня 2015 року. Позивач зазначає, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань відносно щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленими у договорі графіком, внаслідок чого утворилась заборгованість і станом на 18 лютого 2016 року загальна заборгованість перед банком становить 28595, 92 грн., з яких: 7 152,15 грн. заборгованість з повернення кредиту; 1 162,14 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 1493,28 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку; 8567,05 грн. пеня за прострочення основної судної заборгованості; 988,82 грн. пеня за несплачені проценти; 936,62 грн. - пеня за несплачену комісію; 8 295,92 грн. - штраф. З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованість за договором кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 25 жовтня 2013 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1/14/317/27-09-13/0012, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 16 591,72 грн., зі сплатою 15 % річних та щомісячної комісії у розмірі 1% від первісної суми кредиту та кінцевим строком погашення заборгованості до 24 жовтня 2015 року (а.с. 4-5). Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 16591,72 гривень, зі сплатою 15 % річних та щомісячної комісії у розмірі 1% від первісної суми кредиту та кінцевим строком погашення заборгованості до 24 жовтня 2015 року. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, у разі порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу.. Згідно п. 5.2. кредитного договору, у разі порушення відповідачем строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50 % від суми виданого кредиту. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, у разі порушення позичальником строків виконання грошових зобовязань, передбачених даним договором, позичальник сплачує на користь банку суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції у відповідності до ст. 625 ЦК України. Розмір процентів, які стягуються у порядку дії ст. 625 ЦК України, встановлюються відповідно до п. 1.1. цього договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 18 лютого 2016 року за вищезазначеним договором перед банком утворилась заборгованість в сумі 28\~595, 92 грн., з яких: 7 152,15 грн. заборгованість з повернення кредиту; 1 162,14 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 1493,28 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку; 8567,05 грн. пеня за прострочення основної судної заборгованості; 988,82 грн. пеня за несплачені проценти; 936,62 грн. - пеня за несплачену комісію; 8295, 92 грн. штраф (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не скористався своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази у справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідача, приходжу до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved