Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

24.01.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягненню найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають вказаних дітей, які перебувають на утриманні позивача. Позивач перебуває на обліку в Сновському районному центрі зайнятості з метою пошуку роботи, стверджує, що розмір допомоги по безробіттю для забезпечення дітей є недостатнім. З часу коли сторони перестали проживати разом, відповідач регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання вказаних дітей не надає, а тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач відсутня, в позовній заяві просить справу розглянути без її участі. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, оскільки має на утриманні непрацездатну дружину та ще одну дитину сина [PERSON] [INFO] внаслідок чого просить стягнути з нього 1/5 частину доходів на утримання вказаних дітей. 12.02.2018 року відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, який вмотивований тим, що 16.08.2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] від якого у них народився 19.04.2017 син [PERSON]. Дружина відповідача знаходиться у декретній відпустці в наслідок чого відповідач немає можливості сплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивачка. Відповідач проживає в будинку, який належить його бабусі. Відповідач не працевлаштований, заробляє на життя тимчасовими заробітками, допомагає дітям від першого шлюбу матеріально, тобто купує одяг, сплачує за дитячий садок. Ініціатором розірвання шлюбу була позивачка, яка після розірвання шлюбу забрала у відповідача особисті речі та сімейну реліквію золоту монету, яку не повертає відповідачу. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зміст позовної заяви та відзиву відповідача з доданими до нього матеріалами прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року, який рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 15.01.2016 року розірваний (а.с.7). Від подружнього життя сторони мають двох дітей, дівчат [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Вказані діти перебувають на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Сновської міської ради №03-18/5675 від 01.12.2017 року (а.с.10). Відповідно до\~статті 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач по справі з 17.10.2017 року перебуває на обліку в Сновському районному центрі зайнятості як безробітна. Сукупний дохід позивача за період з 17.10.2017 року по 31.12.2017 року становить 3989,30 грн, що підтверджується довідкою Сновського РЦЗ від 11.01.2018 року №20 (а.с.8). Відповідач по справі 16.08.2016 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] (а.с.24). Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.25). З довідки №03-07-169 від 20.02.2018 року управління соціального захисту населення Сновської РДА вбачається, що дружина відповідача [PERSON] перебуває на обліку у вказаному управлінні з 01.05.2017 року по 30.04.2020 року та їй призначена допомога при народженні дитини (а.с.37). Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»непрацездатні громадяни це особи, які досягли встановленого\~статтею 26\~цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до закону. Свою чергу відповідно до ст..1 Закону України «Про зайнятість населення» працездатні особи це особи віком від 16 років, які проживають на території України і за станом здоров'я здатні до активної трудової діяльності. Дружина відповідача - [PERSON] має працездатний вік та відповідно до вказаних норм матеріального права не відноситься до категорії непрацездатних осіб в наслідок чого суд приходить до висновку, що остання не перебуває на утриманні відповідача як непрацездатна особа. До суду навіть не додано жодних доказів в підтвердження не працевлаштованості дружини відповідача тоді як перебування на обліку в управлінні соціального захисту населення та призначення допомоги при народженні дитини не позбавляє її права на працевлаштування. Як вбачається з довідки Сновської міської ради №03-18/1151 [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні відповідача. З вказаної довідки також вбачається з відповідачем проживає його дружина [PERSON] (а.с.36). Відносно доводів відповідача про те, що останній не працевлаштований слід зазначити про те, що до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження вказаного, тобто трудової книжки відповідача, що позбавляє суд перевірити його працевлаштування, а як наслідок доходи відповідача тоді як відповідач у своєму відзиві посилається на те, що його доходи позбавляють можливості сплачувати аліменти в тому розмірі як просить позивач. Відносно доводів відповідача про те, що останній немає власного житла та проживає у будинку своєї бабусі слід зазначити, що до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження вказаного, тоді як відповідно до норм процесуального права, зокрема ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Крім того, щодо посилання відповідача на те, що останній допомагає своїм дітям від першого шлюбу, оскільки купує одяг та сплачує за дитячий садок слід зазначити наступне. Відповідно до ст.. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В матеріалах справи є квитанції (а.с.26-28) з яких неможливо встановити платника внаслідок чого неможливо встановити те, що платежі здійснені саме відповідачем. Відповідно до ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст..89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини перелічені в ч.1 ст.182 СК України, а саме те, що у відповідача на утриманні є ще одна дитина, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial