Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

24.04.2018 року представник позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул. Шевченка, 2 в, с. Добропілля Валківського району Харківської області, та стягнути судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності № 130 від 24.11.2011 року ПАТ «Укргазвидобування» є власником житлового будинку за адресою: вул. Шевченка, 2 в, с. Добропілля Валківського району Харківської області. Даний будинок ще в 2002 році наданий підприємством в користування третій особі [PERSON], де вона проживає разом зі своєю родиною: чоловіком та двома дітьми. На даний час в будинку зареєстровані: відповідач у справі - [PERSON], третя особа наймач [PERSON] та їхні діти [PERSON], [PERSON] і онук [PERSON] Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 23.10.2017 року розірвано шлюб між відповідачем та третьою особою. Як після розірвання шлюбу, так і задовго до цього відповідач в даному житловому будинку фактично не проживав та не вів спільного господарства, що підтверджується актом комісії селищної ради. Посилаючись на те, що відповідач у спірному житловому будинку не проживає більше 6 місяців, не сплачує за користування жилим приміщенням та комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті, представник позивача вважає, що відповідач відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 ЖК України втратив право на користування цим будинком. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 30.07.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, згідно довідки Укрпошти повернуто до суду за закінченням встановленого строку зберігання. Разом з тим, за повідомленням Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області № 02-21/692 від 24.07.2018 року відповідач зареєстрований за вказаною адресою, в звязку з чим у відповідності до ч.1 ст.131 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Третя особа передбаченим ст.181 ЦПК України правом не скористалася. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Укргазвидобування» на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Шевченка, 2 в, с. Добропілля Валківського району Харківської області, що підтверджується даними Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 689898 від 17.01.2012 року, виданого на підставі рішення виконкому Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 130, та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 10215664 від 30.09.2013 року. Згідно довідки Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області № 02-21/244 від 12.03.2018 року в житловому будинку за адресою: вул. Шевченка, 2 в, с. Добропілля Валківського району Харківської області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 23.10.2017 року у цивільній справі № 615/869/17 шлюб між третьою особою [PERSON] та відповідачем [PERSON] - розірвано. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Але спільне проживання між відповідачем та третьою особою припинено з липня 2017 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується даними Акту комісії в складі заступника селищного голови Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, секретаря виконкому селищної ради, спеціаліста 1-ї категорії та сусідів від 31.03.2018 року, згідно якого за адресою: вул. Шевченка, 2 в, с. Добропілля Валківського району Харківської області [PERSON], [INFO], не проживає на протязі 9 останніх місяців 2017-2018 року. Суд вважає, що в даному випадку відповідач вибув на інше постійне місце проживання. Ст. 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в установленому законом порядку. Право приватної власності непорушне. За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Ч.1\~ст.319\~ЦК України\~встановлює,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом ст.160 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить іншій особі на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст.161 ЖК України особи, що вселилися, як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами права користування, якщо при вселенні між цими особами, наймодавцем і членами його сімї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування житлом. Ст.156 ЖК України встановлює обовязок членів сімї наймача приймати участь у витратах по утриманню і проведенню ремонту. Згідно положень ст.ст.107,167 ЖК України член сімї наймача, який вибув в інше житлове приміщення на постійне проживання, втрачає право користування цим приміщенням з дня вибуття. Ст.\~98 ЖК України встановлює, що наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Ст.71 ЖК України передбачає збереження за наймачем або членами його сім'ї житлового приміщення протягом 6 місяців за тимчасової відсутності лише у визначених випадках. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року у справах щодо визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини його відсутності понад встановлені строки. Законодавство не містить переліку підстав, які вважаються поважними причинами відсутності за місцем мешкання понад шість місяців, і за наявністю яких особа не може бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поважність причин відсутності особи за місцем мешкання, визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. При цьому, встановлення причин відсутності понад встановленні законом строки має відбуватися тільки після встановлення факту відсутності відповідача в зазначені строки. У відповідності до п.11 зазначеної Постанови наймач або член його сімї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо). Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази свідчать, що він має право власності на житловий будинок, а отже має всі передбачені законом права власника житлового приміщення. Доказів, які б свідчили про незаконність набуття позивачем права власності на житловий будинок, суду не надано. Аналізуючи наведені\~норми чинного\~законодавства,\~суд вважає,\~що відповідач\~не проживає\~в будинку\~за місцем\~реєстрації більше\~шести місяців\~без поважних\~причин,\~не приймає\~участі у\~витратах на\~його утримання,\~як колишній\~член сімї\~наймача не\~надав доказів\~щодо порядку\~користування даним\~приміщенням,\~що свідчить\~про те,\~що він\~вибув на\~інше постійне\~місце проживання. Суд вважає слушними посилання позивача, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку суттєво впливає на розмір комунальних витрат. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим будинком за адресою: вул. Шевченка, 2 в, с. Добропілля Валківського району Харківської області. Позивач, як власник житлового будинку, має право вимагати усунути перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved