Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

21 травня 2019 року, позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на ті обставини, що з 25 листопада 1995 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . За час подружнього життя, за спільні гроші, було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, державний номер [NUMBER] , земельну ділянку площею 0,1059 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), на якій за спільні кошти було побудовано житловий будинок [ADDRESS] . Все перелічене майно було зареєстровано на відповідача - [PERSON] . На теперішній час постало питання щодо розподілу спільного майна подружжя, оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає визнати право позивача на частку в спільному сумісному майні, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. На підставі викладеного, позивачка [PERSON] просить суд визнати квартиру [ADDRESS] , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, 2009 року випуску державний номер [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,1059 га - об`єктами спільної сумісної власності подружжя Тануркових. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в якості компенсації 1/2 частки вартості квартири [ADDRESS] грошові кошти в сумі 170\~000 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в якості компенсації 1/2 частки вартості частини автомобіля Мітсубісі Галан, державний номер [NUMBER] грошові кошти в сумі 98\~000 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в якості компенсації 1/2 частки вартості земельної ділянки площею 0,1059 га в сумі 87500 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в якості компенсації 1/2 частки вартості житлового будинку [ADDRESS] в сумі 195\~000 гривень. Судові витрати покласти на відповідача. В подальшому 26 липня 2019 року позовні вимоги [PERSON] , які надійшли до суду 28 серпня 2019 року було уточнено, а саме: позивачка [PERSON] просить суд визнати квартиру [ADDRESS] , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, 2009 року випуску державний номер [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,1059 га об`єктами спільної сумісної власності подружжя Тануркових. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, 2009 року випуску державний номер [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,1059 га. Судові витрати покласти на відповідача. Копію уточненої позовної заяви відповідач [PERSON] отримав 26 липня 2019 року, про що свідчить його розписка. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року, після усунення недоліків за ухвалою суду від 22 травня 2019 року, відкрито провадження по справі та справа призначена до підготовчого судового засідання в порядку загального провадження на 3 вересня 2019 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухав сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Так, 25 листопада 1995 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим 25 листопада 1995 року Маріупольським міським віддам реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис 1667. ( а.с.6) Згідно договору купівлі продажу від 21 червня 2002 року, завіреного приватним нотаріусом Никоненко Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3358, [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] , шляхом обміну на квартиру [ADDRESS] , де він був квартиронаймачем. (а.с.19) Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 49799735 від 14 грудня 2015 року, [PERSON] на праві приватної власності, належить житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 218 кв.м. жилою 123,6 кв.м. ( а.с.14) Земельна ділянка на якій розташовано житловий будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 8998758 від 5 вересня 2013 року. ( а.с.16), та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8996924 від 5 вересня 2013 року. ( а.с.17) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] належить автомобіль Мітсубісі Галант, державний номер [NUMBER] , 2009 року випуску. Автомобіль було придбано 6 жовтня 2010 року. (а.с.13) Село Виногрдне на підставі постанови Верховної ради України № 2321 від 20 травня 2015 року, входить до складу Маріупольської міської ради. Згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ч. ч. 2, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За ч. ч. 1, 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. За сімейним законодавством діє принцип рівності часток подружжя, тобто частки майна дружини та чоловіка є рівними при поділі їх спільної сумісної власності. Таким чином,

Outcome: approved