Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

22.10.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 1996 р.н. та доньку [PERSON], 2007 р.н. На даний час суперечки про місце проживання дітей та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в ході розгляду справи надав суду заяву відповідача про визнання останнім позовних вимог про розірвання шлюбу, відповідно до якої відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.11.1999 сторони [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за номером 2315, що вбачається із свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2007 р.н., що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24.04.2007 та повнолітнього сина [PERSON], 1996 р.н. Сторони на даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливо і пожальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідач ці обставини визнав, що вбачаєьться з його письмової заяви, яка долучена до матеріалів справи за клопотанням представника відповідача. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати за оплату судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved