Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

22 червня 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача з вимогою зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження квартири за адресою: 07100, [ADDRESS], накладений постановою ВДВС Славутицького МУЮ. В обґрунтування позову зазначено, що вони є співвласниками приватизованої квартири за адресою: [ADDRESS] в рівних частках. З метою розпорядитися квартирю вони звернулися до нотаріуса, який в ході перевірки документів встановив, що на неї накладено арешт постановою ВДВС Славутицького МУЮ відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №2-13002/09 від 23.10.2009 р.. При зверненні до ВДВС Славутицького МУЮ їм було рекомендовано звернутися до суду. Боргу по кредиту [PERSON] не має, а [PERSON] не є боржником, тому арешт належного їм майна обмежує реалізацію їх права власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач і третя особа були повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, про причини неприбуття представників суд не повідомили. За наявності умов, передбачених статтею 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник просили про задоволення позову з міркувань, наведених у позовній заяві. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності у рівних частках належить нерухоме майно квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.10.2006 р., виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області (а.с.5, 6). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2009 р. (справа № 2-13002/09) задоволено заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про звернення стягнення. Накладено, зокрема, заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, яке належить на праві власності відповічеві [PERSON] (а.с.9). Постановою державного виконавця відділу ДВС Славутицького міського управління на виконання ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2009 р. № 2-13002/09 накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], [ADDRESS] та внесено відомості про обтяження до Реєстру прав власності на нерухоме майно 17.12.2009 р. (а.с. 7-8). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2010 року у справі № 2-7535/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення позов задоволено. Передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у [PERSON] належного їй на праві власності заставленого майна легкового автомобіля марки LANDMARK, модель BQ6473G, 2007 р.в., тип: легковий універсал-В, № кузова/шасі LTA6G33P272002848, реєстраційний номер [NUMBER]. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CNSLAU00150001 від 03.08.2007 р., в розмірі 123162 грн. 46 коп., що є еквівалентом 16077,81 дол. США, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки LANRMARK, модель BQ6473G, 2007 р.в., тип: легковий універсал-В, № кузова/шасі LTA6G33P272002848, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009 р. в частині накладення арешту на легковий автомобіль марки LANDMARK, модель BQ6473G, 2007 р.в., тип: легковий універсал-В, № кузова/шасі LTA6G33P272002848, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності, скасовано, в іншій частині ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009 р. залишено без змін (а.с.10-12). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 травня 2016 року у справі № 377/256/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, що набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено. Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 2 цієї статті особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини 1 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. За правилами пункту 1 частини 1 статті 152 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Положеннями статті 154 цього Кодексу передбачено правила заміни виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Так, відповідно до частини 5 цієї статті питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, процесуальним законом передбачено вирішення питань про скасування заходів забезпечення позову судом, який вжив ці заходи при розгляді справи. Як зясовано в судовому засіданні, арешт на квартиру, що належить позивачам на праві спільної часткової власності у рівних частках, було накладено постановою державного виконавця відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції на виконання ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для забезпечення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про звернення стягнення. Вжиті заходи забезпечення позову в частині накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна, що належить відповідачеві [PERSON], рішенням суду у справі не були скасовані. Таким чином обмеження права власності відповідача [PERSON] шляхом накладення судом заборони на вчинення дій щодо відчуження нерухомого майна, в т.ч. належної їй ? частки квартири є правомірним і законні підстави для його скасування за поданим позовом відсутні. Зясування питання про наявність чи відсутність боргу за кредитним договором, який був укладений між позивачем [PERSON] і відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк», не належить до предмета позову у цій справі і значення для її вирішення не має. Питання скасування вжитих судом заходів забезпечення позову у цивільній справі вирішуються судом, який вжив ці заходи, відповідно до процесуального порядку, передбаченого статтею 154 ЦПК України. Виходячи з цього, позов у частині зняття арешту з ? частки квартири, що належить [PERSON], задоволенню не підлягає. В іншій частині позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, позивач [PERSON] кредитний договір з відповідачем не укладав, не має зобовязань перед відповідачем за укладеним [PERSON] кредитним договором і заходи забезпечення позову щодо нього судом не вживались. Таким чином, обмеження його права власності на ? частку квартири шляхом накладення арешту та заборони на її відчуження є неправомірним, у звязку з чим порушене право підлягає судовому захисту. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За правилами ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають підтверджені квитанцією банку судові витрати по оплаті судового збору на суму 640 гривень.

Outcome: partial