Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

23.11.2018 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідачки, у якому просить визнати за ним право власності на 1/2 ідеальної частини квартири за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказав, що дана нерухомість була придбана під час шлюбу, договір купівлі-продажу квартири був оформлений на відповідачку. Так як дане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, то таке ділиться між ними в натурі, тому за принципом рівності часток чоловіка і дружини просить позов задовольнити. 02.08.2019 року у судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судові засідання 03.05.2019 р., 14.06.2019 р. та 02.08.2019 р. не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомляла. При цьому, відповідачкою не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.11.1981 р., який було розірвано 06.03.2015 р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 20.02.1996 р. відповідач придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про склад сім`ї №20861 від 26.09.2018 року, та копії будинкової книги, сторони зареєстровані у спірній квартирі. Відповідно до висновку про вартість майна, ринкова вартість спірного майна станом на 21.12.2018 р. становить 281076,00 грн. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як визначено ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляд на встановлені судом обставини справи та в силу викладеного законодавства, вище вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін, шлюбний договір та договір про поділ спірного майна сторони не уклали, виходячи із засади рівності часток позивача та відповідачки, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судові витрати складаються з 1405,38 грн., сплачених позивачем у якості судового збору, і в силу приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню у його користь з відповідачки.

Outcome: approved