Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

22.02.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 01 березня 2002 року в Другій Первомайській Державній нотаріальній конторі було посвідчено договір купівлі-продажу, відповідно до якого вона придбала в [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Продавець [PERSON] набула цей будинок у власність відповідно до договору дарування від 14 листопада 2001 року, який було посвідчено між нею та [PERSON] в Первомайській державній нотаріальній конторі, реєстр № 1624. Право власності належним чином зареєстроване відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 243468628. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею в 0,0831 га, яка була свого часу приватизована [PERSON] відповідно до рішення 14 сесії ХХІІ скликання Підгороднянської селищної ради як присадибна земельна ділянка. На ім`я [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 037714. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від18.02.2021 року на даний час відсутні дані про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] . [PERSON] необхідно визнати за собою право власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй будинок, тобто за адресою [ADDRESS] у зв`язку з переходом до неї права власності на житловий будинок, який знаходиться за цією ж адресою, відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розмішені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без змін її цільового призначення Таким чином, у зв`язку з переходом до [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , до неї повинно перейти право власності на земельну ділянку площею в 0,0831 га за цією ж адресою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Представник позивачки в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 01 березня 2002 року, посвідченого в Другій Первомайській Державній нотаріальній конторі, реєстровий № 1624. Право власності належним чином зареєстроване відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 243468628. Право власності на земельну ділянку площею 0,0831 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) фактично перейшло з моменту реєстрації права власності на житловий будинок, відповідно до умов ст. 120 ЗК України, проте відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 037714, зареєстроване за [PERSON] . На даний час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки неможливо, оскільки встановити місце знаходження колишнього власника не можливо. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 377 ЦК України\~та\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved