Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

24.05.2017 року позивач звернулася до суду із вище зазначеним позовом, який 12.12.2017 року уточнила та просила виселити [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що у червні липні 2010 року [PERSON] з дозволу свого батька [PERSON] прописалась у квартирі [ADDRESS], яка належала йому на праві власності. Відповідачка обіцяла допомагати останньому по господарству, сплачувати комунальні платежі, оскільки батько був похилого віку та потребував стороннього догляду. Пізніше в спірній квартирі став проживати без реєстрації син відповідачки [PERSON] Під час свого проживання відповідачі не сплачували комунальні послуги, не допомагали своєму батьку та почали виганяти його зі спірної квартири, [PERSON] неодноразово бив [PERSON] Через деякий час [PERSON] став побоюватися за своє життя, і став приходити до [PERSON], у 2011 році вони зареєстрували шлюб, і [PERSON] знявся з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] ніразу не відвідали [PERSON], не поцікавилися де він проживає та як його самопочуття. Позивачка допомагала [PERSON] та [PERSON] по господарства, оскільки вони потребували стороннього догляду бо були похилого віку. Пізніше [PERSON] запропонував позивачці укласти договір довічного утримання, після чого 07.11.2015 року вони уклали вказаний вище договір. 12.10.2016 року помер [PERSON], організацією похорон займався позивач, так і на протязі дії договору довічного утримання виконувала всі його умови. Спірна квартира у якій проживають відповідачі зараз на праві власності належить [PERSON], на неодноразові вимоги виселитися з квартири відповідачі не реагували, крім того зараз заборгованість по комунальним платежам становить 21075 грн. Позивач в судове засідання зявилась на позовних вимогах наполягає, просить позов задовльнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилась просила в задовлені позову відмовити, оскільки вона,як член сімї [PERSON] має право на проживання у спірній квартирі, крім того її батько добровільно виселився з квартири [ADDRESS] та прописався за адресою своєї нової дружини м. Кривий Ріг, вул.. Федоренко, 8/12, після цього відносини з батьком погіршилися, як стало зрозуміло потім, нова дружина робила все, щоб ми менше спілкувалися. Я зі своїм сином ніколи не били [PERSON], і в нього не було необхідності на цілий день йти з дому, оскільки [PERSON] та [PERSON] працювали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила Свідок [PERSON] в судовому засілданні пояснила Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, Провадження у справі відкрито ухвалою судді Мельника Ю.П. від 26.05.2017 року та призначено до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.08.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом виселення - прийнято до свого провадження, після повторного автоматичного розподілу у звязку із припиненням повноважень судді Мельник Ю.П. 30.11.2017 року від [PERSON] надійшла заява про зупинення розгляду даної цивільної справи до розгляду апеляційної скарги на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2013 р. за позовом [PERSON] до виконкому Тернівської районної у місті ради про встановлення часток в праві спільної сумісної власності, та визнання права власності в порядку спадкування. 14.02.2018 року від [PERSON] надійшла заява про зупинення розгляду даної цивільної справи до розгляду касаційним судом скарги [PERSON] та [PERSON] на ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада\~\~\~ 2017 року\~у справіза позовом [PERSON] до виконкому Тернівської районної у місті ради про встановлення часток в праві спільної сумісної власності, та визнання права власності в порядку спадкування. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ст. 57 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачу, на підставі договору довічного утримання (догляду) від 07.11.2015 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить квартира [ADDRESS], а.с. 6-7, 9, 10. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], 12.10.2016 року помер, а.с. 8. Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] за вищевказаною адресою. Відповідачі проживають у спірній квартирі, яка належить [PERSON], перешкоджають останній у доступі до власності позивача, крім того за час проживання відповідачів утворилась заборгованість по комунальним платежам у розмірі 21075,79 грн., а.с. 16. Що стосується клопотань щодо зупинення розгляду справи за позовом [PERSON] до виконкому Тернівської районної у місті ради про встановлення часток в праві спільної сумісної власності, та визнання права власності в порядку спадкування до вирішення питання у апеляційному та касаційному суді по справі то тут судом в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у їх задоволенні, оскільки відповідачем не надано ніяких доказів існування даного рішення та його оскарження. \~Вище викладені правові відносини регулюються\~Конституцією України, житловим та цивільним законодавством. Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.\~1,\~9 ЖК УРСР\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом. \~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 98 ЖК УРСР\~тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. \~\~\~\~ У відповідності до\~ст. 116 ЖК України\~осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення,\~виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] являється власником даної квартири на підставі догорову довічного утримання. Відповідачі в судовому засіданні підтвердили той факт, що в даній квартирі проживають [PERSON] також зареєстрована, доводи відповідачів, що вони проживають в даній квартирі оскільки ця квартира належала їх батьку не найшли свого підтвердження. Письмової згоди позивача на проживання відповідачів не надавалося. Таким чином, відповідачі користується житлом не маючи для цього жодних правових підстав. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у заявлений нею спосіб.

Outcome: approved