Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

22 листопада 2016 року до Софіївського районного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 грудня 2012 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області за відповідним актовим записом №6. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Утворити міцної родини не вдалося. Відсутність взаєморозуміння, взаємодопомоги і підтримки призвело до втрати почуттів та поваги. Однією сім`єю з відповідачем не проживають з жовтня 2014 року. З цього часу відповідач покинув сім'ю та мешкає за іншою адресою. Спільного господарства вони не ведуть. Позивач та відповідач не приховують відсутність почуттів один до одного та відсутність близькості, у звязку з чим продовження шлюбних відносин стало неможливим. Такі сімейні відносини лише негативно впливають на розвиток та виховання доньки, не відповідають ні інтересам позивача, ні інтересам дитини. Від спільного подружнього життя мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спору щодо проживання доньки між ними не існує, дитина проживає з позивачем і після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. На даний час шлюб між сторонами є лише формальністю, оскільки фактично шлюбні відносини припинені. Оскільки в подальшому сумісне проживання однією сімєю є неможливим, так само як примирення подружжя і збереження шлюбу; на теперішній час позивач не має до чоловіка почуття любові, поваги, дружби, взаєморозуміння. На момент предявлення позову між ними не було досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини подружжя. Починаючи з травня 2016 року позивач самостійно, власними силами матеріально забезпечує, доглядає та виховує неповнолітню доньку, а також виконує всі інші обовязки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини, в той час як утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги не тільки природним, а й законодавчо встановленим обовязком обох батьків. Позивач не має майна, від якого вона може отримувати дохід, а відповідач має стабільний дохід. У відповідача, окрім дитини, народженої у шлюбі з позивачем, інших дітей немає. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. В\~\~судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 22 грудня 2012 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області за відповідним актовим записом №6(а.с.4) Від спільного подружнього життя мають доньку: [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ №445547, виданого 15.08.2013 року виконкомом Девладівської сільської ради Софіївського району(а.с.5). Донька [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває у неї на утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Виконкомом Девладівської сільської ради, Софіївського району, Дніпропетровської області(а.с.8). Однією сім`єю з відповідачем не проживають з жовтня 2014 року. З цього часу відповідач покинув сім'ю та мешкає за іншою адресою. Спільного господарства вони не ведуть. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~З урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., на утримання доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову , тобто з 22 листопада 2016 року . Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved