Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

23.02.2017 позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням покликаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В даному житлі зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не є його родичем чи членом сім'ї та жодного права, яке б дозволяло йому користуватися квартирою, не має. На даний час, він, будучи власником квартири не бажає, щоб відповідач користувався його власністю у будь-який спосіб, в тому числі і для проживання. Відповідач тривалий час не проживає в його квартирі, однак добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому змушений в судовому порядку звертатись за захистом порушеного права. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Львівська Пошта» , в судове засідання не з'явився. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON], проти чого не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2015 укладеного між [PERSON] та [PERSON] та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2015 позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідач [PERSON] здійснював догляд за попереднім власником квартири [PERSON], як за особою, яка досягла 80 років, з 24.02.2015 по 30.06.2016, що стверджується довідкою управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації від 22.06.2016. Згідно довідки №04-193 від 22.06.2016 Яворівського районного територіального центру соціального обслуговування [PERSON], 1931 р.н., жит. [ADDRESS] не перебуває на обслуговуванні Яворівського районного територіального центру соціального обслуговування. Як вбачається з актів обстеження встановлення місця проживання від 31.10.2016, 30.11.2016 та 22.02.2017 комісією у складі керуючого справами виконавчого комітету Яворівської міської ради Тернова Н.М., спеціаліста загального відділу Яворівської міської ради Скірак Г.С., депутата Яворівської міської ради Фульмес А.В. встановлено, що [PERSON], [INFO] є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], однак протягом тривалого часу фактично не проживає. Відповідач [PERSON] зареєструвався у квартирі [ADDRESS], за згодою попереднього власника [PERSON] На даний час власником спірної квартири є позивач [PERSON], відповідач спірне житло залишив і тривалий час за місцем реєстрації не проживає, не сплачує витрат на утримання квартири. Позивач, як власник житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житлом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] в користь держави.

Outcome: approved