Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

22 червня 2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. З позову вбачається, що 11.08.2012 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є різниця в поглядах на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини сторони не підтримують, поновлювати їх вони не збираються. Відповідач на момент звернення до суду проживає окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя суперечитиме її інтересам, у зв`язку з чим вона звернулася до суду та наполягає на розірванні шлюбу. Просить сплачений судовий збір стягнути з відповідача на її користь та після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 27.08.2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 29.09.2020 року. У судове засідання сторони не з`явилися: представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити; від відповідача 29.09.2020 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.а.с. 23, 24). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зокрема судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів з урахуванням положень, передбачених ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. 11 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.08.2012 року відділом ДРАЦС Решетилівського РУЮ Полтавської області (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки № 11-12/4602, виданої 11.06.2020 року виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаної довідки з позивачкою проживає відповідач [PERSON] , [INFO] , спільна неповнолітня донька: [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні. Шлюб розпався через різницю в поглядах на сімейне життя та оцінці різних життєвих ситуацій, у зв`язку з чим сторони втратили одне до одного відповідні почуття, які характерні для подружніх стосунків. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції про сплату судового збору від 20.05.2020 року № 31550024-1 вбачається, що позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову [PERSON] , судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в сумі 840,80 грн на користь позивачки [PERSON] . На підставі викладеного та,

Outcome: approved