Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

23 грудня 2014року позивач звернувся до суду з позовом до садівничого товариства «Зайчевське» ( далі - СТ «Зайчевське»), в якому просив визнати незаконною відмову СТ «Зайчевське» щодо прийняття його у члени товариства як спадкоємця [PERSON] та виділ йому у користування земельних ділянок [NUMBER], [NUMBER] по 400кв.м. кожна; зобов'язати садівниче товариство «Зайчевське» прийняти його у члени товариства як спадкоємця [PERSON] та виділити йому у користування земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER] по 400кв.м. кожна. В обґрунтування позову зазначив, що його дід - [PERSON] був членом СТ та мав у власності приватизовані земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER] площею 400кв.м. кожна. В лютому 2012 року СТ «Зайчевське» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.[INFO] [PERSON] помер та до участі у справі як спадкоємця залучено [PERSON] Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.04.2014року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11.06.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.10.2014року, скасовано розпорядження Жовтневої райдержадміністрації № 277-р від 19.05.2010року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку та визнано недійсним державний акт на землю, виданий на ім'я [PERSON] 24.06.2014року позивач звернувся до СТ «Зайчевське» з заявою про вступ у члени садового товариства, однак йому було відмовлено. Вважаючи, що як спадкоємець, має переважне право на вступ у члени товариства та виділ йому у користування земельних ділянок, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали, просили задовольнити. Представники відповідача проти позову заперечували, зазначивши, що, дійсно, [PERSON] був членом СТ «Зайчевське». Однак, після скасування державного акту на земельну ділянку останній втратив право власності на виділені йому земельні ділянки, а тому спадкове право не може бути застосоване до даних правовідносин і правонаступництво не є тотожнім спадкоємству. Про смерть [PERSON] та існування спадкоємця їм стало відомо наприкінці 2012року, під час розгляду справи за позовом СТ «Зайчевське» про скасування державного акту на землю. На початку 2013 року рішеннями зборів СТ «Зайчевське» [PERSON] було виключено з членів садового товариства у зв'язку зі смертю. На момент подачі [PERSON] заяви про вступ до товариства, були вже інші заяви, подані членами СТ «Зайчевське» раніше, про виділ їм земельних ділянок, які належали [PERSON], тому було вирішено відмовити позивачу у задоволенні його заяви. Вислухавши сторони та розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і це визнано сторонами, [PERSON] був членом СТ «Зайчевське». [INFO] [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть та складено відповідний актовий запис № 311 ( а.с. 35). Рішенням правління СТ «Зайчевське» від 23.02.2013року, яке затверджено зборами уповноважених від 15.12.2013року, згідно протоколу № 1 [PERSON] виключено з членів товариства у зв'язку зі смертю ( а.с. 60-72). Як вбачається з копій документів зі спадкової справи після смерті [PERSON], на випадок своєї смерті він розпорядився своїм майном, склавши заповіт, яким все своє рухоме та нерухоме майно та всі майнові права і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право, заповів позивачу [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ( а.с. 37-51). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014року частково задоволено позов СТ «Зайчевське» до [PERSON], Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області та вирішено скасувати розпорядження Жовтневої райдержадміністрації № 277-р від 19.05.2010року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку та в частині передачі у власність останнього у власність земельної ділянки площею 0,0826га в СТ «Зайчевське» (ділянки [NUMBER], [NUMBER]) в межах території Жовтневого району Миколаївської області, визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] Ухвалою суду до участі у справі в якості спадкоємця померлого первинного відповідача -[PERSON] залучений його спадкоємець - [PERSON] ( а.с. 6-8). Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11.06.2014 року рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.04.2014року залишено без змін та набрало законної сили ( а.с. 9-11). 24 червня 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про прийняття його у члени СТ «Зайчевське» та виділення у користування земельних ділянок [NUMBER], [NUMBER] ( а.с. 12). Згідно протоколу № 5, на засіданні правління СТ «Зайчевське» від 05.07.2014року розглядались заяви [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виділення ділянок [NUMBER], [NUMBER] та вирішено зазначені ділянки виділити [PERSON] у зв'язку з тим, що правом першочергового задоволення заяв користуються члени кооперативу та, крім того, заяви розглядались у порядку їх надходження (а.с. 53-55). Зазначений протокол був затверджений зборами членів СТ «Зайчевське», проведеними 18.10.2014року, згідно протоколу № 2 (а.с. 56-59). Листом від 14.07.2014року позивача повідомлено про відмову у задоволенні його заяви та виділення земельних ділянок члену кооперативу ( а.с. 13). Садівниче товариство «Зайчевське» за своєю організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003р.вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Відповідно до п.3.2 Статуту СТ «Зайчевське», прийом громадян у члени Товариства проводиться правлінням товариства за письмовою заявою вступаючого та документу, підтверджуючого право його власності на садовий будинок або земельну ділянку (увипадку приватизованої ділянки). Рішення про прийом у члени Товариства приймається Правлінням і набуває сили після затвердження його загальними зборами (зборами уповноважених) членів Товариства. У випадку смерті члена садівничого товариства або вибуття його з членів садівничого товариства за станом здоров'я чи з інших причин, що заважають виконанню вимог статуту зберігається перевага на вступ у Товариство одному із спадкоємців або членів сім'ї ( 73-82). Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218, 1223 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадщину виникає у день відкриття спадщини Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину за заповітом. Як вбачається з рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014року та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 11 червня 2014року, та як пояснили в судовому засіданні представники відповідача, вони були присутні в судовому засіданні за позовом СТ «Зайчевське» до [PERSON], Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області про скасування розпорядження та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та знали, що [PERSON] залучений до участі у справі як спадкоємець [PERSON] Таким чином, позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] та, відповідно до Статуту СТ «Зайчевське», має переважне право на вступ до товариства, про що також зазначено і в ухвалі апеляційного суду Миколаївської області від 11 червня 2014року. Втім, згідно протоколу від 05.07.2014р. № 5, на засіданні правління СТ «Зайчевське» розглядалось одночасно заяви трьох осіб про виділення спірних земельних ділянок, в тому числі і заява позивача, та при прийнятті рішення перевагу надано іншій особі з тих підстав, що вона є членом кооперативу, та враховуючи черговість надходження заяв, що не відповідає положенням Статуту. При цьому, як вбачається зі змісту зазначеного протоколу, питання про прийняття [PERSON] у члени СТ «Зайчевське» взагалі не обговорювалось і будь-якого рішення з цього приводу не приймалось. Однак, у листі СТ «Зайчевське» зазначено про відмову у задоволенні заяви позивача (а.с.13). Таким чином, оскільки питання про прийняття позивача у члени СТ на засіданні правління не вирішувалось, суд приходить до висновку про незаконність відмови позивачу у задоволенні його заяви. У зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується виділення позивачу у користування земельних ділянок [NUMBER], [NUMBER], то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки рішенням правління від 05.07.2014 року, яке станом на день ухвалення рішення ніким не оспорюється, спірні ділянки виділені іншій особі, зазначений протокол затверджений рішеннями зборів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки питання про скасування рішень щодо виділення земельних ділянок іншій особі позивачем не ставиться, суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог в цій частині. Що стосується витрат на правову допомогу з боку відповідача, про що заявлено представником відповідача, то відповідно до ст. ст. 84,88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права під час вирішення цивільної справи. Однак, в матеріалах справи відсутній розрахунок вартості юридичних послуг відповідно до пропорційного часу роботи адвоката Гаврилаша О.Л. у зв'язку з наданням правової допомоги у даній справі. Крім прибуткового касового ордеру, інші докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу в матеріалах справи відсутні. При цьому, згідно договору на виконання робіт, перелік послуг, за які замовник сплачує 3000грн., складається з наступного: вивчення матеріалів цивільної справи, підготовка матеріалів від імені замовника, юридичне супроводження цивільної справи в суді, складання та написання апеляційних та касаційних скарг. Також п.4.1 наданого договору передбачає повернення замовнику різниці у разі прийняття за рішенням суду іншої суми та повернення суми в повному обсязі у разі програшу справи. Таким чином, враховуючи невизначеність сум, які підлягають сплаті за кожну з наданих послуг, зазначену в переліку, та зазначені умови договору, а саме: попередня сплата послуг, які, ймовірно настануть у майбутньому, та можливість повернення сплачених коштів, відсутні належні та допустимі докази фактично понесених витрат на правову допомогу. Враховуючи наведені обставини та вимоги ст.ст. 84,88 ЦПК України, не підлягають стягненню витрати на правову допомогу на користь відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial