Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

22 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» (надалі - Позивач та/або Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник та/або Боржник) був укладений договір №2406, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 140000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,5% річних, з погашенням кредиту частинами щомісячно до 25 числа платіжного місяця згідно - річними частинами в сумі 1167,00 грн. з грудня 2007 року та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом комісійних винагород та інших платежів з остаточним поверненням кредиту не пізніше 06.12.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та Позичальником (надалі - Позичальник/Боржник/Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір №5395 від 06.12.2007 року, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку Банку нерухоме майно, що належить Іпотекодавецю на праві власності, а саме земельну ділянку та розташоване на ній домоволодіння, що складається з житлового будинку [ADDRESS] Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та надав Позичальнику суму кредитних коштів у розмірі та умовах, визначених кредитним договором. Однак, Позичальник не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто, у порушення умов кредитного договору Позичальник зобов'язання за вказаним договором не виконала. 27.04.2008 року [PERSON] померла, заяву про прийняття спадщини після її смерті подав син померлої, [PERSON] (надалі - Спадкоємець). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2009 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволені та стягнуто з спадкодавця [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 06.12.2007 року. Позивач зазначає, що виконавчий документ про стягнення заборгованості з [PERSON] перебуває на виконанні у Деснянському районному ВДВС м. Києва, виконавчий документ неодноразово подавався до органів ДВС на виконання, але станом на 21.12.2017 року заборгованість не погашена, [PERSON] на контакт не йде, на виклики до державного виконавця не з'являється, свідоцтво про право на спадщину не отримує, незважаючи на те, що подав заяву про прийняття спадщини ще у жовтні 2008 року. У житловому будинку, який розташований на земельній ділянці, що передана [PERSON] в іпотеку за Іпотечним договором ніхто не проживає, так як [PERSON] померла, а спадкодавець - її син, [PERSON] право власності на будинок не отримав. На підставі викладено позивач змушений звернутися до суду з вищевикладеним позовом. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ними не визнаються в повному обсязі з тих підстав, що в рамках виконавчого провадження з заробітної плати відповідача проводяться відрахування на виконання рішення суду та погашення боргу. Відповідно до поданої позивачем позовної заяви сума заборгованості станом на 16.05.2018 року становить 198 169,89 грн. однак вони вважають, що сума 90,11 грн. - загальна сума пені по простроченому кредиту та сума 70,00 грн. - неустойка за порушення п. 5.4 кредитного договору не підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані на підставі умов кредитного договору, а відповідач не є стороною кредитного договору, також щодо сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості вважають за необхідне застосувати строк позовної давності. Також вимоги, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не є власником майна, яке визначено договором іпотеки та позивачем пропущений строк щодо пред'явлення вимоги до відповідача за договором іпотеки. На підставі вищевикладеного просили в задоволені позову відмовити. Представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що виконавче провадження з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2009 року триває, оскільки останнє на сьогоднішній день не виконано, в рамках виконавчого провадження відраховано із заробітної плати відповідача на погашення боргу 4 092,42 грн. Представник відповідача вважає, що заборгованість по пені та неустойка начебто не підлягає задоволенню, оскільки вони нараховані на підставі умов кредитного договору, а відповідач не є стороною кредитного договору. Однак представник позивача зазначає, що у зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв [PERSON] перебравши на себе обов'язки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим за умови, якщо зобов'язання боржником було порушено, факт порушення зобов'язання боржником судом установлений, що підтверджується заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва. Також, заявлена представником відповідача вимога застосувати строки спеціальної позовної давності до 3% річних та інфляційних витрат, є не обґрунтованою та не відповідає нормам чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню. Крім цього, представник відповідача вважає, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не є власником будинку, яке визначено договором іпотеки, однак представник позивача зазначає, що позиція представника відповідача в черговий раз є необґрунтованою так, як рішенням суду позов АТ «Ощадбанк» до спадкоємця [PERSON] про стягнення заборгованості, встановлено обставини, за яких пред'явлення вимог кредитора до спадкоємця були законними та заявленими у відповідності до ст. 1281 ЦК України. Отже заперечення представника відповідача є необґрунтованими, побудованими на припущеннях, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства. 01 серпня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитним договір №2406, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 140000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,5% річних, з погашенням кредиту частинами щомісячно до 25 числа платіжного місяця згідно - річними частинами в сумі 1167,00 грн. з грудня 2007 року та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом комісійних винагород та інших платежів з остаточним поверненням кредиту не пізніше 06.12.2017 року /а.с.11-12/. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 06.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Іпотечний договір №5395 від 06.12.2007 року, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку Банку нерухоме майно, що належить Іпотекодавцю на праві власності, а саме земельну ділянку та розташоване на ній домоволодіння, що складається з житлового будинку [ADDRESS] Житловий будинок зі всіма невід'ємними його приналежностями має загальну площу 79,0 кв.м, а житлову площу - 27 кв.м. Площа земельної ділянки становить 0,0647 га з цільовим призначенням земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель /а.с.13-14/. Відповідно до умов Договору іпотеки, який є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, останньому надано право обирати спосіб звернення на заставлене майно серед передбачених ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку», зокрема, звернути стягнення за рішенням суду та продати на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У статтях 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.5 ст.3 цього ж закону, іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст..608 ЦК України, зобов»язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов»язаним з його особою і у зв»язку з цим не може бути виконано іншою особою. Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до положень ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату подачі даного позову до суду, мати покійна мати відповідача-[PERSON] є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] площею 0,0647 га, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Пришивальницької сільської ради № 7-17-ХХУ від 25.06.2007 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право тимчасового користування землею, договорів оренди землі за №01:07:032:00026 /а.с.16-17/. Також, [PERSON] належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Житловий будинок зі всіма невід'ємними його при належностями має загальну площу 79,00 кв.м., а житлову площу - 27,40 кв.м., що підтверджується свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Тищенко А. В. від 22.03.2006 року за реєстровим номером 5-523 /а.с.18/. Відповідно до листа Фастівської районної державної нотаріальної контори №980/02-14 від 08.11.2017 року вбачається, що [PERSON] 27 квітня 2008 року померла, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав її син [PERSON], заведена спадкова справа за № 465/2008 /а.с.23/. Отже, відповідач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті своєї матері -[PERSON] Проте, на дату подачі даного позову до суду, відповідач [PERSON] своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті матері не скористався. Згідно заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2009 року позов ВАТ «Державний ощадний банк України» - філія Печерське відділення №3715 до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь «Державного ощадного банку України» заборгованість по кредитному договору від 06.12.2007 року в розмірі 140 305,43 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 250,00 грн. та витрати пов'язані із поданням оголошення в газету з метою явки відповідача до суду в розмірі 420,00 грн. /а.с.19-20/. 12 березня 2010 року відділом державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №17950329 /а.с.21-22/ Згідно з ч. 1ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, позивач по справі скористався своїм правом в 2009 році, пред»явивши позов до [PERSON] про стягнення заборгованості та на підставі рішення суду було стягнуто з [PERSON] на користь «Державного ощадного банку України» заборгованість по кредитному договору від 06.12.2007 року в розмірі 140 305,43 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про звернення стягнення на спадкове майно (предмет іпотеки) - земельної ділянки, загальною площею - 0,0647 га та житлового будинку зі всіма невід'ємними його при належностями, який має загальну площу 79,00 кв.м., житлову площу - 27,40 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], у розмірі суми боргу 198 169,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору.

Outcome: approved