Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

22 травня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва звернулась [PERSON] із позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на 01 травня 2018 року становить 1492,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зобов'язати відповідача сплатити суму невиплачених аліментів з дня розірвання шлюбу у розмірі прожиткового мінімуму для утримання дитини віком до 6 років, у мінімальному розмірі - 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини віком до 6 років, що діяв з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року у сумі 14 509,50 грн. Зобов'язати відповідача сплатити суму невиплачених аліментів з січня 2018 року по 30 квітня 2018 року у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 5968,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 24 вересня 2011 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалось, а тому 26 липня 2016 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON], 2013 року народження проживає разом з матір'ю - [PERSON] Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає починаючи з моменту розірвання шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання доньки, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подав відзив на позовну заяву. Зі змісту якого убачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд залишити без розгляду або зупинити провадження у даній цивільній справі до вирішення Лозівським міськрайонним судом Харківської області цивільної справи №629/3694/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Мотивуючи тим, що відповідач позбавлений можливості брати участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], хоча за період 2015-2016 роки здійснював перекази грошових коштів на утримання спільної з позивачем дитини, та не ухиляється від її утримання. Проте на даний час, відповідач не працює та не має стабільного джерела доходу, у зв'язку з чим фактично позбавлений можливості приймати участь в утриманні дитини у обсязі, який міг забезпечити у 2015-2016 роках. Також у відповідача 01 березня 2018 року народилась ще одна дитина - [PERSON], що збільшило фінансові витрати [PERSON] Крім того, позивачем надано недостовірну інформацію, щодо того, що нею не подано іншого позову з тим же предметом і з тих же підстав, оскільки нею до Лозівського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі №629/3694/17 подано зустрічну позовну заяву аналогічного змісту. За таких обставин, представник відповідача просить залишити без розгляду позовну заяву або зупинити провадження у справі. Якщо суд не задовольнить дане клопотання, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залишення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів без розгляду або зупинення провадження у цивільній справі. Судом встановлено, що з 24 вересня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського району Харківської області шлюбі. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 27 березня 2013 року Виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області (а.с. 6). Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 5). Під час судового розгляду справи встановлено, що спільна дитина сторін: [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За даними характеристики виданої дошкільним навчальним закладом №91 «Діамант» від 24 листопада 2017 року малолітня дитина [PERSON], 2013 року народження відвідує означений дитячий заклад з 10 березня 2015 року. Участь у вихованні дитини бере мама та бабуся [PERSON] Батько дівчинки групу відвідував декілька разів у березні 2016 року. На батьківських зборах присутній не був жодного разу, навчанням та вихованням доньки не цікавиться (а.с. 9). Відповідно до квитанцій, що містяться у матеріалах справи, позивач [PERSON] сплачує грошові кошти за харчування дитини у дитячому садку у розмірі від 310,31 грн. до 477,40 грн. щомісячно (а.с. 7, 8). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За даними довідки Лозівського міськрайонного центру зайнятості від 12 березня 2018 року №1103, відповідач [PERSON] не перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний (а.с. 35). Згідно із заявами про переведення грошових коштів [PERSON] протягом 2015-2016 років здійснював переказ грошових коштів на адресу [PERSON] (а.с. 37-43). Згідно свідоцтва про народження виданого Виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області серії [NUMBER] у відповідача, окрім спільної дитини із позивачем 01 березня 2018 року народилась донька [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; а також для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв, який з 1 січня пo 30 червня складає 1860 гpивeнь, з 1 липня пo 30 листопада - 1944 гpивeнь, з 01 пo 31 грудня - 2027 гpивень. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], суд виходить з того, що відповідач за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну допомогу, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Відповідач крім спільної доньки із позивачем, має малолітню дитину [PERSON], 01 березня 2018 року, інших непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні відповідача - судом не встановлено. А тому, позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] аліментів на утримання доньки у мінімальному розмірі визначеному статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дитини відповідного віку, що становить - 1492,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Із даним позовом до суду позивач звернулась 22 травня 2018 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті (а.с. 13). Позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача починаючи з моменту розірвання шлюбу, тобто з 26 липня 2016 року, а останній ухилявся від їх сплати. Більше того, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] здійснював грошові перекази на утримання доньки [PERSON], після розірвання шлюбу із [PERSON] А тому, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача сплатити суму невиплачених аліментів з моменту розірвання шлюбу задоволенню не підлягають, та слід присудити аліменти від дня пред'явлення позову, тобто з 22 травня 2018 року. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1492,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial