Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

22.06.2016 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 05.10.2016 року, просить усунути їй перешкоди, які чиняться [PERSON] у спілкуванні з онуками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], шляхом встановлення порядку участі у їх вихованні та спілкуванні у вигляді встановлення систематичних побачень з метою спілкування з онуками: два рази на тиждень, у вівторок та четвер з 16:00 год. до 19:00 год у присутності матері або за домовленістю сторін з правом відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних заходів, у тому числі поза межами місця їх проживання з поверненням дітей до місця проживання відповідача; з 12:00 год. суботи до 12:00 год. неділі кожен перший та третій тиждень місяця за місцем проживання позивача з обовязковим поверненням дітей до місця проживання відповідача; побачень з онуками під час святкових днів, визначивши конкретний час, місце спілкування та присутність матері дитини за домовленістю сторін; надання можливості спілкування з онуками особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку. В обгрунтування позову послалася на те, що її син перебував у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів, внуків позивача, Святослав, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що у звязку із непорозуміннями у їхній сімї, шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилась проживати із матірю [PERSON] Зазначає, що через неприязні відносини між її сином та відповідачем, остання чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуками. Це проявляється у тому, що вона відмовляє їй у зустрічі з дітьми, забороняє спілкуватися та опікуватися онуками, також забороняє щоб діти залишилися у неї на ночівлю. Також вказала на те, що дуже любить своїх внуків, хоче бачитись із ними, проявляти свою ласку та турботу, однак відповідач не дає їй такої можливості. Підставою відмови остання наводить несвоєчасну сплату батьком дітей аліментів. Вважає, що відносини, які існують між її сином та відповідачем, не повинні впливати на її право, як бабусі, брати участь у вихованні онуків. Звертає увагу на те, що таке спілкування не завдасть дітям жодної шкоди, а навпаки дасть можливість зростати і виховуватись у атмосфері любові, опіки та турботи, що передбачено Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заперечення на позовну заяву від 18.08.2016 року (вх.№11818/16), в якому заперечила факт чинення з її сторони перешкод у спілкуванні її синів з бабусею. Більше того зазначила, що їй дуже не вистачає такої турботи і піклування за її дітьми, оскільки вона сама виховує, годує, одягає, турбується і виховує дітей без жодної фінансової, матеріальної чи просто моральної допомоги з боку позивача, її чоловіка (дідуся) та їх сина батька дітей. Стверджує, що позивач безпідставно вказує, що її син при можливості сплачує аліменти, так як заборгованість по аліментах становить 35\~815,28 грн. Звертає увагу суду на ту обставину, що позивач є фінансово забезпеченою, однак жодного разу, знаючи про її скрутне матеріальне становище, не запропонувала виплатити якісь кошти замість свого сина. Вважає, що праву бабусі у спілкуванні з дітьми кореспондує обовязок щодо їх утримання, передбачений ст.265 СК України. Щодо вимоги про перебування дітей протягом вихідних днів у бабусі, вказує, що у робочі дні тижня вона працює, тому вважає, що у вихідні має право спілкуватися з дітьми. Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнав, подав доповнення до заперечення на позовну заяву, у якому додав, що звертаючись із позовом про визначення днів, годин, часу побачень, позивач грубо порушує немайнові права дітей, зокрема право на вільний вибір місця проживання та свободу перебування, здійснення яких законодавством покладено на батьків. До того ж, Конституцією закріплено, що ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відтак, на його думку, позивач не зобовязана надавати дітей проти її та їх волі. Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області [PERSON] подала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 29.09.2016 року № 189 п. 23 - підтримує. Як пояснив у судовому засіданні свідок [PERSON], який є чоловіком позивача і дідом дітей, він був присутній як його дружина дзвонила до відповідачки з проханням побачити дітей, проте остання відмовила у цьому, вказавши щоб спочатку сплатили аліменти. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІV № 447975 від 07.12.1990 року. Із копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вбачається, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, позивач є бабою [PERSON] та [PERSON]. В процесі розгляду справи у суді, судом із наданих сторонами пояснень та письмових доказів встановлено, що між сторонами триває конфлікт та спір щодо участі у вихованні та спілкуванні позивача з онуками. Як вбачається із витягу з рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини від 29.09.2016 року № 189, участь баби [PERSON] у вихованні внуків: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є доцільною. Встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Зазначене стверджується довідкою, виданою КП «Комінтех» № 4456 від 20.05.2016 року. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], в квартирі де проживає позивач створені належні умови для перебування та проживання дітей. У матеріалах справи також наявна виробнича характеристика на імя [PERSON], із якої видно, що остання працює машиністом КП «Червоноградводоканал», за час своєї роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, працьовита, чесна, добросовісно відноситься до виконання своїх обовязків. В той же час, згідно довідки вих.№80235 від 18.08.2016 року, [PERSON] працює у ПрАТ «СК Аско ДС». Із представленого відповідачем розрахунку заборгованості по виконавчому документу № 459/4785/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 28.10.2011 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, видно, що заборгованість станом на 20.07.2016 року становить 35\~815,28 грн. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватись зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно з ч.1 ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом за правилами, передбаченими статтею 159 цього Кодексу. За правилами ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі баби та діда у вихованні дитини береться до уваги їх ставлення до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя баби та діда, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами. Разом з тим згідно з положеннями ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини,ст.7, ч.ч.7, 8 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимально можливим урахуванням інтересів дитини, яка має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачем чиниться перешкоди позивачу у спілкуванні з онуками, що підтверджується поясненнями свідка, суд вважає, що її слід зобовязати не чинити бабі перешкоди у спілкуванні з онуками. Також встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо способу участі позивача у спілкуванні з онуками та її участі у їх вихованні. З врахуванням зазначених вище обставин та положень закону, виходячи з інтересів дітей, приймаючи до уваги вік останніх, які є малолітніми і в силу свого віку мають дотримуватись певного режиму життя (відвідування дитсадка, школи, обідній сон, годування), поведінку сторін, особистість позивачки, яка за місцем праці характеризується з позитивної сторони, бажає спілкуватись з онуками та займатись їх вихованням, враховуючи також режим роботи відповідача та належні умови перебування і проживання дітей за місцем проживання позивача, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що слід необхідно встановити наступні способи участі позивача у спілкуванні та вихованні внуків: встановлення систематичних побачень з метою спілкування з онуками: 1 раз на тиждень за вибором баби - [PERSON] у вівторок або четвер з 16:00 год. по 18:00 год. у присутності матері або за домовленістю сторін з правом відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних заходів, у тому числі поза межами місця їх проживання за попередженням з матері дітей [PERSON] про конкретний день за 1 день до цього, з поверненням дітей до місця проживання [PERSON] та 1 раз на місяць у вихідний день (суботу чи неділю) за вибором баби - [PERSON] з 15:00 год. по 19:00 год. за місцем її проживання, а саме: м. Червоноград, вул. Будівельна, 5а/18 Львівської області з обовязковим поверненням дітей до місця проживання [PERSON]; побачень з онуками під час святкових днів, визначивши конкретний час, місце спілкування та присутність матері дитини за домовленістю сторін; надання можливості спілкування з онуками особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку. Отже, позов задовольняється частково у вказаний вище спосіб. Що стосується посилань відповідача на обовязок позивача утримувати внуків, суд вважає за необхідне зазначити, що дана обставина не є підставою для відмови у позові, окрім цього остання не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів.

Outcome: partial