overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

22 січня 2014 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила що відповідач є батьком донька [PERSON], [INFO], від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини, постійного доходу не має, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошової сумі. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], який народився в с. Мар»янівка Овідіопольського району Одеської області, та мешкає за адресою: [ADDRESS], працює, є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою [PERSON], [INFO], працює у акціонерному товаристві, контролером. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється, постійного місця роботи не має. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу, а також думку сторін, з урахуванням середньо статичної заробітної плати по Овідіопольському районі Одеської області, яка складає 2538 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн., але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

22 січня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19.10.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №817. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки з відповідачем з березня 2013 року однією сім'єю не проживають, через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки, конфліктні ситуації. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти постанови рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

22 січня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 24 квітня 2004 року у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 76, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області (а.с.6). З березня 2013 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Суд приймав заходи щодо примирення сторін у вигляді надання строку, але примирення не відбулося. На підставі ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

22 січня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 16.10.2004 року по 03.10.2913 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. На підставі Сімейного кодексу України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача починаючи з часу подання позовної заяви. У судовому засіданні позивачка надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засіданні вдруге не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Від спільного шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачкою, що не оспорюється сторонами. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини є достатніми для утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивач при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачувала. Від його сплати вона звільнена. Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

22 січня 2014 року позивач Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач з 18.09.2012 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». Також 18.09.2012 року відповідач надав заяву про надання йому кредиту у розмірі 6000 грн. 00 коп., строком 12 місяців., та між Донецькою філією Кредитної Спілки « Азовська кредитна компанія » і [PERSON] був заключний кредитний договір № 9738/11-Ф2, відповідно до котрого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки та за яким відповідач зобов'язується своєчасно повернути кредит (п.п. 1.3 , 4.1.2 , 7.1), виплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування (п.п. 2.1 , 4.1.1 ). Так як, у зв'язку з простроченням платежу за кредитним договором, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 17.01.2014 року складає 1824 грн 80 коп. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1824 грн 80 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. 30.04.2014 року представником позивача надана заява про зменьшення розміру позовних вимог. Просить стягнути з відповідача 1744 грн. 12 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., так як відповідачем [PERSON] 28.03.2014 року був зроблений платіж у розмірі 100 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

22 січня 2014 року по справі винесено рішення, на яке 06 лютого 2014 року [PERSON] подав апеляційну скаргу. При вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду апеляційним судом було встановлено, що справа оформлена неналежним чином: в рішенні суду в порушення вимог ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 297 ЦПК України, справу повернуто до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для належного оформлення. Сторони в судове засідання для обговорення можливості виправлення зазначених недоліків не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, при цьому позивач подав заяву про вирішення цього питання у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне виправити вказаний недолік щодо розподілу судових витрат по справі у відповідність до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

22 січня 2014 року по справі винесено рішення, на яке 06 лютого 2014 року [PERSON] подав апеляційну скаргу. При вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду апеляційним судом було встановлено, що справа оформлена неналежним чином: в рішенні суду в порушення вимог ст. 88 ЦПК України не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 297 ЦПК України, справу повернуто до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для належного оформлення. Сторони в судове засідання для обговорення можливості виправлення зазначених недоліків не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, при цьому позивач подав заяву про вирішення цього питання у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне виправити вказаний недолік щодо розподілу судових витрат по справі у відповідність до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

22 січня 2014 року представник [PERSON] та ТОВ «Голд Фітнес» подав заяву про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи заяву тим, що під час ухвалення рішення від 10.10.2013р. судом не було вирішено питання про покладення на Відповідачів обов'язку відшкодувати судові витрати. У судовому засіданні представник ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві проти стягнення судових витрат з виконавчої служби заперечував з огляду на відсутність у ВДВС передбачених бюджетом коштів на такі витрати. Інші сторони до суду не з'явились. Розглянувши подані документи, суд встановив наступне. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2013р. було частково задоволено позов [PERSON] та ТОВ «Голд Фітнес», заявлений ними до Відповідачів про звільнення майна з-під арешту. Під час постановлення зазначеного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених Позивачами в якості оплати судового збору. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачами через представника були понесені витрати на оплату судового збору в сумі 2312,40 грн. (а.с.1) У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року N 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», вказується, що позовна заява оплачується державним митом в залежності від вартості майна, яке відшукується, лише в тому випадку, коли в одному провадженні розглядаються вимоги про визнання права власності на майно і виключення його з опису. Разом з тим, з аналізу позовних вимог вбачається, що позовна заява не містить вимог майнового характеру (визнання права власності на майно тощо), а лише вимоги немайнового характеру - звільнення майна з-під арешту. Таким чином, належним розміром судового збору за розгляд заявлених позовних вимог є сума в розмірі 0,1% від прожиткового мінімальної заробітної плати з кожного з Позивачів (по 114,70 гривень). Зазначена сума судового збору підлягає стягненню на користь Позивачів з належного Відповідача у справі - ПАТ «Компанія Росток» (п.4 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.08.1976р.) Сума судового збору в розмірі 2083,00 грн була сплачена Позивачами надлишково. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

22 січня 2014 року Стахановським міським судом винесено рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Стахановської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, в тому числі з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] стягнено аліменти на утримання дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного року народження, до їх повноліття. При винесені рішення не було зазначено щодо стягнення аліментів на користь позивачів в солідарному порядку. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у тому числі, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі або які дії треба виконати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON] та те, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON] Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON], мати заявників, [PERSON], [PERSON]. 29 січня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, однак їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин. Однак різниця у написанні прізвища їх матері є наслідком довільного перекладу прізвища з російської мови на українську. [PERSON], [PERSON], заявники, згідно письмової заяви просили провести розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримали. Заінтересована особа, Привовчанська сільська рада, просила розглянути справу без участі представника, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявників підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Згідно постанови Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 29.01.2015 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю факту родинних відносин між спадкоємцями та спадкодавцем. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 24.11.1963 року [NUMBER], [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 01 червня 1985 року [NUMBER], 01 червня 1985 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 31.10.1961 року [NUMBER], [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно заповіту, складеного 15.09.2010 року [PERSON] та посвідченого секретарем виконкому Привовчанської сільської ради, спадкодавець на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], [INFO], яка товаришувала, працювала разом з померлою [PERSON] у колгоспі, вказала суду, що у [PERSON] було двоє дітей - [PERSON] та [PERSON], їх батька не знала, знає, що він помер, інших дітей не було. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], [INFO], яка товаришувала із заявниками зі школи, знала матір заявників [PERSON], яка померла влітку 2014 року, знає, що батько помер. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про наявність родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], [PERSON]. Таким чином, вимоги заяви є законними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 01 січня 2015 року позичив [PERSON] 700 доларів США без нарахування відсотків, про що останній написав відповідну розписку, де вказав, що борг зобов'язується повернути до 07 січня поточного року. На даний час відповідач коштів не повернув, на його нагадування це зробити не реагує. По курсу Національного банку України 700 доларів США становить 11049,32 грн. Просить стягнути з [PERSON] в свою користь завдану шкоду в розмірі 11049,32 грн. та судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що відповідач на даний час борг не повернув. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав та показав, що дійсно позичав у позивача кошти в сумі 700 доларів США, однак на даний час не віддав їх оскільки не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено, що 01 січня 2015 року [PERSON] позичив [PERSON] 700 доларів США, які зобов'язувався віддати до 07 січня 2015 року, що стверджено розпискою (а.с. 4). Отже, згідно ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що на час розгляду справи відповідач добровільно борг не повернув, суд вважає, що є підстави стягнення з нього боргу в користь позивача у примусовому порядку. Згідно повідомлення про встановлення Національним банком України офіційного курсу гривні до іноземних валют від 21 січня 2015 року (а.с. 5) 100 доларів США становить 1578,4755 грн., таким чином 700 доларів США буде становити 11049,32 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору (а.с. 1) та на правову допомогу (а.с. 6).

Outcome: approved