Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

22.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Галицького районного суду від 02.11.2017 року сторонам був наданий термін для примирення з можливістю зберегти сім'ю. З позовної заяви поданої позивачем вбачається, що 03 жовтня 2005 року Кінчаківською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між сторонами, в якому народилося троє дітей: дочка, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, повага, виникають сімейні конфлікти. Різні погляди на життя. Чоловік зловживає спиртними напоями, вдається до фізичної розправи, що негативно впливає на виховання дітей. Все це і призвело до розпаду сім'ї. В судове засідання [PERSON] подала заяву, в якій просить шлюб із [PERSON] розірвати, оскільки примирення між ними не відбулося, чоловік своєї поведінки на краще не змінив. Просить позов задовольнити, справу розглянути у її відсутність та не заперечує щодо заочного розгляду справи у разі неявки відповідача у судове засідання. Належним чином повідомлений відповідач, в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду судового засідання, не повідомив причини неявки, ним не подано відзив на позов. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2005 року Кінчаківською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, в якому народилося троє дітей: дочка, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO], що видно з свідоцтва про шлюб та копій свідоцтва про народження дітей (а.с.6-8). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, повага, виникають сварки, конфлікти. Чоловік зловживає спиртними напоями, вдається до фізичного насилля. Примирення між сторонами не відбулося. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Колодій) Ю. В. та [PERSON] слід розірвати. Дітей: дочку, [PERSON], [INFO], дочку, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO] залишити проживати з матірю [PERSON]. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач надав суду належно оформлений договір про надання правової допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги № 096923 (а.с.2) та квитанція про сплату судового збору (а.с.1), суд вважає, що вимога про стягнення судових витрат: судового збору та витрат на правову допомогу затрачених позивачем підлягає задоволенню в розмірі 640 грн. та 400 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved