Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

23.08.2016 року позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 13 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між ним та відповідачкою укладено шлюб. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, кожен має діаметрично протилежні погляди на шлюб, сімю. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу без його участі. Відповідач в судове не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в її відсутність, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Омельченко». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 2012 року відділом РАЦС Фастівського міського управляння юстиції в Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та Омельченко (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с.6). Від подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвам про народження серії І-ОК № 274099, виданим 17.06.2014 року відділом державної РАЦС Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київської області (а.с. 5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Стосовно визначення місця проживання дитини суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зі змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За наведених обставин, враховуючи відсутність спільної домовленості батьків щодо місця проживання дітей, суд відмовляє у задоволені вимог в цій частині. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в заяві просила відновити їй дошлюбне прізвище «Омельченко». Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial