Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

22 січня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] ). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Позивач проживає у вказаній квартирі зі своїми внуками [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим у квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , яка є дочкою позивача. В квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає. Востаннє відповідач з`являлась за зареєстрованим місцем проживання в 2015 році, після чого взагалі не проживає у спірній квартирі з 2015 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, її особисті речі в квартирі відсутні, квартирою вона не користується та не цікавиться, перешкод у користуванні квартирою їй ніхто не чинить. Позивачу відомо, що у 2015 році відповідач поїхала на роботу до м. Київ, про що вона розповідала особисто, однак її місце роботи та місце перебування не відоме. Протягом останніх трьох років до позивача постійно телефонують колектори, погрожують та вимагають повернути кредити, які начебто отримувала відповідач, що змушує позивача хвилюватись за особисту безпеку та своїх внуків. Комунальні платежі нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб, а тому всі витрати по їх сплаті несе позивач. Позивач у судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав наведених у позові та не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином на офіційному веб-сайті Судова влада України, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується витягом з сайту, а поштові відправлення із судовими повістками надіслані судом на адресу відповідача повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата за адресою реєстрації, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. За таких обставин, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши докази, надані на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступних висновків. Копіями договору купівлі-продажу квартири від 18.03.2013 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.03.2013 року підтверджується, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~З довідки про зареєстрованих осіб № 54*04 від 04.01.2021 року встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] вказали, що вони часто відвідують квартиру [ADDRESS] і можуть ствердити, що відповідач в спірній квартирі не проживає вже більше трьох років, квартиру вона залишила добровільно, покинувши двох дітей, перешкод в користуванні квартирою їй ніхто не чинив та не чинить. Речі відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач більше трьох років у квартирі [ADDRESS] не проживає, жодного зв`язку з того часу з даним житлом не підтримує, її речей там немає, однак їй ніхто не чинить перешкод в користуванні квартирою, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved