Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

22 вересня 2020 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Судилківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , загальною площею 104,7 кв.м., житловою площею 72,1кв.м., сарай з літньою кухнею, сарай, літню кухню, погріб, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємицею всього майна після матері, подала відповідну заяву та прийняла спадщину на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння їй було відмовлено нотаріусом через відсутність правовстановлюючих документів. Вказуючи на неможливість оформити спадкові права, просить визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування після матері. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Шепетівської районного нотаріального округу Огороднік Л.Ю. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 06.11.2020 року до суду надійшла копія спадкової справи [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Судилківської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області 07.10.2019 року, актовий запис №164. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59073700 від 21.01.2020 року після смерті [PERSON] заведено спадкову справу. Позивачка є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Хролинською сільською радою Шепетівського району 28.02.1976 року, актовий запис №9, а також свідоцтвом про укладення шлюбу від 16.06.1995 року. За життя [PERSON] побудувала житловий будинок на підставі дозволу (рішення) виконкому Шепетівської районної ради народних депутатів № 41 від 25.02.1982 року, проте не оформила право власності на нього. Згідно довідки КП «Шепетівське бюро технічної інвентаризації» № 329 від 13.07.2020 року загальна площа будинку становить 104,7 кв.м, житлова площа 72,1 кв.м. Крім житлового будинку на земельній ділянці побудовано: житлову прибудову, камінний погріб, цегляний сарай з літньою кухнею загальною площею 71,5 кв.м, блочний сарай загальною площею 6,1 кв.м. Даний житловий будинок з господарськими спорудами належав в цілому [PERSON] , але документи не оформлялись. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, подавши 21.01.2020 року відповідну заяву приватному нотаріусу Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Огородник Л.Ю. Будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до абз.2-3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом № 502/02-14 від 11.09.2020 року позивачу відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на це спадкове майно. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, судом встановлено, що спірне будинковолодіння побудоване спадкодавицею [PERSON] на законних підставах, не є самочинним будівництвом, відтак остання набула право власності на нього, яке входить до складу спадкового майна. [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] , прийняла спадщину після її смерті, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, суд дійшов висновку, що право позивача на отримання спадщини підлягає захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Таким чином, господарсько-побутові будівлі (сарай, літня кухня, гараж), що розташовані разом з житловим будинком і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, є приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, в зв`язку з чим право власності на них як на окремі об`єкти визнанню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved