Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

24.04.2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив зобов»язати відповідачку усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO] та визначити спосіб участі у спілкуванні з дитиною наступним чином: за місцем проживання батька - щомісяця, кожної другої та третьої суботи з 10.00 години до 20.00 годин без присутності матері; за місцем проживання дитини - систематичні побачення з дитиною у вихідні дні з 10.00 до 18.00 години; відвідування дитиною місця проживання батька під час літніх канікул, зокрема один місяць (або половину терміну канікул) з них, який попередньо погоджуватиметься з матір»ю дитина проживає у батька, а також під час зимових канікул-на не менше семи днів дитина проживає у батька; у день народження батька ([INFO]) за місцем проживання батька з 9.00 по 20.00 годину без присутності матері; побачення з дитиною під час святкових заходів у дитячому садку з присутністю матері, а в разі її відсутності- без неї. Свої вимоги мотивував тим, що після розірвання шлюбу згідно рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.10.2014 року між ним та відповідачкою їх спільна донька залишилася проживати з матір»ю. Він, як батько, бажає спілкуватися зі своєю донькою та приймати участь у її вихованні, однак відповідачка чинить перешкоди йому у цьому. Для вирішення вказаного питання він звертався до опікунської ради при виконавчому комітеті Бахмацької міської ради, якою 11.02.2016 року було складено висновок та встановлено час спілкування з дитиною. Даний висновок було затверджено рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради Бахмацького району Чернігівської області за № 52 від 22.02.2016 року. В зв»язку з тим, що вказаний висновок жодним чином не вплинув на поведінку відповідачки, в подальшому повторно звернувся до опікунської ради. Висновком опікунської ради, затвердженим 29.03.2018 року було встановлено наступні часи спілкування з дитиною: за місцем проживання батька у м. Бахмач 2-ї та 3-ї суботи щомісяця та 1 раз на тиждень у м. Чернігові, зважаючи на погодні умови та стан здоров»я дитини; у день народження батька ([INFO]) у м. Бахмач; побачення з дитиною під час святкових заходів в освітніх закладах. Незважаючи на це, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Крім того, зазначає, що в другому висновку опікунська рада залишила поза увагою його прохання щодо встановлення режиму спілкування під час літніх каніул в освітніх закладах, так як дитини піде до школи у 2019 році, коли їй виповниться 6 років. Тому він бажає визнати такий режим спілкування на майбутнє з метою, щоб в подальшому йому не знадобилося вирішувати це питання в судовому порядку. 30.05.2018 року [PERSON] подала відзив на позов, в якому позовні вимоги визнала частково, а саме: побачення батька у вихідні дні в м. Чернігові, з урахуванням стану її здоров»я, віку, режиму її дня навчання, два рази на місяць у вихідних день в першу та четверту неділю місяця у м. Чернігові з 10.00 години до 13.00 години чи з 16.00 години до 20.00 години за вибором батька, просила задовольнити частково вимогу побачення батька у день народження батька [INFO] у м. Чернігові з 18.00 до 21.00 години з понеділка по п»ятницю та з 10.00 години до 18.00 години в суботу або неділю без присутності матері, задовольнити побачення з дитиною під час святкових заходів двічі на рік на новорічне свято та міжнародний жіночий день у дитячому садку в присутності матері, а у разі відсутності матері, то без неї. 19.06.2018 року позивач подав заперечення на відзив, в якому просив задовольнити його вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх із зазначених у його змісті підстав. Зазначив, що відповідачка не відповідає на телефонні дзвінки, в зв»язку з чим він не може узгодити питання щодо спілкування з дитиною і в такий спосіб перешкоджає йому це робити. Представник позивача [PERSON] просив суд задовольнити позовні вимоги, так як відповідачка чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною, а він бажає приймати участь у її вихованні та спілкуватися з нею. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково і просила задовольнити їх відповідно до наданого нею відзиву. Також зазначила, що вона не чинила жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Він сам не бажав виконувати своїх батьківських обов»язків по вихованню та утриманню дитини, в зв»язку з чим вона має намір в подальшому вирішити питання про позбавлення його батьківських прав. Вважає, що звернення до суду це не його особисте бажання, а бажання обох бабусь дитини, які примусили його це зробити. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, але у наданій суду заяві просять розглядати справу без їх участі. Допитана в судовому засіданні за клопотанням позивача свідок [PERSON], яка доводиться йому матір»ю, пояснила, що протягом останніх двох років з незрозумілих причин відповідачка перешкоджає спілкуватися з дитиною її батьку, не відповідає на телефонні дзвінки. Вона, як бабуся, також хоче бачитися з дитиною та підтримувати з нею стосунки. На її думку, [PERSON], як батько, зможе виконувати батьківські обов»язки по догляду за своєю донькою. Допитана за клопотанням позивача свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач по справі її колишній зять, якого вона може охарактеризувати лише з позитивної сторони. З донькою - відповідачкою по справі в неї склалися неприязні стосунки. На даний час вони не спілкуються і вона проживає в м. Чернігів. Вважає, що [PERSON] зможе доглядати самостійно свою доньку у разі, якщо буде забирати її в м. Бахмач з м. Чернігова у визначені судом дні. Допитана за клопотанням позивача свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після припнення сімейних стосунків [PERSON] болісно сприймав розлучення з дитиною, так як остання залишилася проживати з матір»ю. Знає його давно і може охарактеризувати лише позитивно. Коли дитина була маленькою, за відсутності матері, він сам доглядав її. Мати дитини перешкоджає у спілкуванні батька з дитиною. Про це їй відомо зі слів позивача. Свідок [PERSON] допитаний за клопотанням відповідачки, та доводиться їй чоловіком, в судовому засіданні пояснив, що жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною немає. Він сам порушує умови спілкування з дитиною, які визначені опікунською радою. Останній раз батько цікавився дитиною у листопаді 2017 року. При цьому він відмовився допомогти матеріально дитині в зв»язку з потребою, яка виникла на той час. Після повернення дитини з м.Бахмач, де вона перебувала з 23.02.2017 року по 03.03.2017 року, в м. Чернігів у неї були виявлені синці на обличчі та тілі. Після спілкування з батьком дитина висловлюєтся нецензурно, стає агресивною про що робили зауваження в дитячому садку вихователі. В зв»язку з такими подіями дружина зробила висновок та перестала давати дитину батькові. На його думку, батько неналежним чином виконує свої батьківські обов»язки. Він особисто не бажає вирішувати питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та усиновлювати дитину, так як вважає, що саме рідний батько повинен виховувати та утримувати дитину. Вислухавши сторони їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Нормою ч. 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.10.2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.7). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір»ю. Як убачається з копії свідоцтва про шлюб відповідачка, дошлюбне прізвище якої було [PERSON], 23.04.2015 року уклала шлюб з [PERSON] і їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.44). Оскільки згоди щодо участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною між сторонами не було досягнуто, він звернувся до опікунської ради при виконкомі Бахмацької міської ради і за наслідками його звернення рішенням Бахмацької міської ради за № 52 від 22.02.2016 року затверджено висновок опікунської ради, яким визначено участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] наступним чином: один або два рази на місяць у вихідний день у Чернігові за попередньою домовленістю батьків, зважаючи на погодні умови та стан здоров»я дитини. У разі перебування малолітньої [PERSON] разом з матір»ю у м. Бахмачі то тривалість, час і місце зустрічі та інші істотні умови побачення визначаються домовленістю між батьками дитини (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписами ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов»язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 СК України). Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Згідно п. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З урахуванням вищевикладеного, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач [PERSON] зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини і має право на особисте спілкування з донькою, а відповідачка [PERSON] не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За висновком опікунської ради, який затверджено рішенням Бахмацької міської ради за № 63 від 29.03.2018 року, визначено участь [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною наступним чином: за місцем проживання батька у м. Бахмачі 2-ї та 3-ї суботи щомісця та один раз на тиждень у м. Чернігові, зважаючи на погодні умови та стан здоров»я дитини; у день народження батька [INFO] у м. Бахмач; побачення із дитиною під час святкових заходів в освітніх закладах. Відповідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. На думку суду, викладені у висновку способи участі батька у вихованні дитини є такими, що можуть порушити нормальний режим життєдіяльності дитини, з урахуванням взаємовідносин між сторонами, які склалися на даний час. При цьому суд враховує вік та стан здоров»я дитини, потребу в дотриманні особистої гігієни, так як дитина є малолітньою, а також значну віддаленість між населеними пунктами, де проживають батьки дитини. В судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з його донькою зашкодить їй, буде суперечити її інтересам та перешкоджатиме нормальному розвитку. Враховуючи, що позивач [PERSON], як батько, має право на спілкування зі своєю донькою та приймати участь у її вихованні нарівні з матір»ю, тому відповідачка не вправі перешкоджати йому. За таких обставин відповідачку слід зобов»язати не чинити перешкод позивачеві у спілкуванні з його малолітньою донькою та визначити спосіб спілкування з урахуванням висновку опікунської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради 29.03.2018 року за № 63. Також суд приймає до уваги можливість визначення батьками добровільно додаткових днів та годин спілкування [PERSON] з донькою, незважаючи на наявність рішення суду. Спосіб спілкування з дитиною шляхом побачень під час літніх та зимових канікул в освітніх закладах, як зазначає позивач у своїй заяві на майбутнє, не може бути визначений, оскільки малолітня [PERSON] на даний час не ходить до школи. Лише в 2019 році їй виповниться 6 років і вона піде до школи. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 1).

Outcome: approved