Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

22.04.2019 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Новозаводського районного суду м.Чернігова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість у розмірі 26633,02 грн. за кредитним договором № б/н від 22.02.2013 року, укладеним між банком та [PERSON] , який помер [INFO] , та судові витрати. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] помер, а відповідачі є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] . На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем була направлена претензія кредитора до Другої чернігівської державної нотаріальної контори, а до спадкоємців 03.03.2019 року направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 22.02.2013 становить 26633,02 грн, яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 15.05.2019 року справу передано до Деснянського районного суду м.Чернігова. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.06.2019 року відкрито провадження по справі. Відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує, просить відровими в його задоволенні, посилаючись на те, що банком пропущено строк пред`явлення вимог до спадкоємців, а тому втратив право відповідної вимоги. В судове засідання 31.10.2019 року сторони не з`явились, позивач в черговий раз надав клопотання про перенесення судового засідання, в задоволенні якого протокольною ухвалою суду відмовлено, представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити. Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с.53), суд розглянув справу за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали цивільної справи №751/8078/16-ц за позовом ПАТ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2013 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2016 року. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 19.10.2012 року, станом на дату смерті [PERSON] заборгованість становить 26633,02 грн. У відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Згідно положень ст. 1281 ЦК України ( в редакції чинній на час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Разом з тим, положення ст. 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Як вбачається з дослідженої судом цивільної справи №751/8078/16-ц, 27.09.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова була винесена ухвала про закриття провадження по справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованість. У вказаній ухвалі зазначено, що боржник [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилась спадщина, заведена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О. спадкова справа, спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] Вказану ухвалу було отримано особисто представником ПАТ «КБ Приватбанк» 04.10.2016 року, про що свідчить розписка ( справа №751/8078/16-ц а.с.73). Претензія кредитора банком була направлена до Другої чернігівської державної нотаріальної контори 19.11.2017 року, тобто більш ніж через рік з дня коли банк дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . А листи-претензії до спадкоємців були направлені 09.01.2019 року. Згідно з вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом встановлено, що позивач пропустив строки, встановлені ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, в межах яких кредитор може реалізувати своє право на пред`явлення вимог до спадкоємців, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч. 4 ст. 1281 ЦК України, банк позбавляється права вимог до спадкоємців померлого боржника. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. В порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача. На підставі ст.ст. 526, 608, 1216-1223, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed