Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

22 жовтня 2012 року [PERSON] звернувся в суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року у звязку з нововиявленими обставинами, яка в процесі розгляду була уточнена, та просить суд скасувати вищевказане рішення і ухвалити нове, яким відмовити прокурору Шевченківського району м. Львова в задоволенні позову. Заяву обґрунтовує тим, що йому 05 вересня 2012 року стало відомо про рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року у справі № 2- 2390/11, яким вирішено питання, що стосується його прав та інтересів. Під час розгляду даної справи він перебував у відрядженні і не міг бути присутнім на засіданнях в суді першої інстанції. Суд дійшов висновку, що рішення про надання йому земельної ділянки площею 0,1000 га для дачного будівництва селищною радою не приймалося, ним не було набуто права власності на цю земельну ділянку. За таких обставин, підстави для реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий № 4610166300:06:002:0012 площею 0,1000 га для дачного будівництва - відсутні. Проте, вважає, такі висновки суду не відповідають дійсності. Після набрання рішенням суду законної сили, йому вдалось отримати копію протоколу №34 11 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради від 28 жовтня 2004 року та копію рішення №380 11 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради від 28 жовтня 2004 року. На підставі даних документів йому було надано дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0,1000 га по вул. Макаренка-Курортна в смт. Брюховичі, яку пропонувалось передати йому безоплатно у приватну власність для ведення дачного будівництва. Таким чином, даними документами підтверджується законність та дотримання процедури надання йому земельної ділянки площею 0,1000 га на вул. Макаренка-Курортна у приватну власність. Пізніше, рішенням № 514 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної гади від 29 вересня 2005 року йому було передано вищевказану ділянку у приватну власність для ведення дачного будівництва і на підставі цього рішення йому було видано державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Окрім цього, не відповідають дійсності твердження позивача, які були враховані судом, що у державних актах зазначено, що земельні ділянки розташовані на вул. [PERSON], так як згідно інформації виконавчого комітету Брюховицької селищної ради, у селищі не існує вул.Б.Макаренка, цільове призначення земельних ділянок не змінювалось, квартал забудови за вказаною адресою не розроблявся. Даний факт спростовується планом-схемою місцевості, відповідно до якої Управління архітектури і містобудування Львівського міськвиконкому не заперечує проти розміщення кварталу дачного будівництва на земельній ділянці на вул. Курортній-Макаренка, а також зазначено, що вказаний квартал на вул. Курортній-Макаренка придатний для ведення дачного будівництва. Зазначені обставини не були і не могли бути відомі заявнику, оскільки він взагалі не знав про розгляд справи в Шевченківському районному суді м. Львова, протокол № 34 був складений Брюховицькою селищною радою ще у 2004 році, рішення № 380 було прийняте також у 2004 році, а план-схема місцевості Управління архітектури і містобудування Львівського міськвиконкому була виготовлена у 2004 році, про її існування він дізнався лише після вирішення справи по суті. Заявник [PERSON] в судовому засіданні допитаний в якості свідка, заяву та наведені в ній обставини підтвердив повністю, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у позові прокурора відмовити. В подальшому в судові засідання не зявлявся. Представник заявника [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та пояснив, що на розгляді Шевченківського районного суду м.Львова знаходилась ідентична цивільна справа за позовом прокуратури до [PERSON], [PERSON] та інших осіб „Про визнання недійсним державного акту та визнання недійсним договору купівлі продажу землі. Рішеннями судів щодо позивача у справі, а саме, Прокуратури Шевченківського району м. Львова та Прокуратури Львівської області встановлено ту обставину, що на підставі постанови про проведення виїмки слідчого прокуратури Шевченківського району м. Львова від 9.11.2007 року у кримінальній справі № 183-0220 оригінал рішення № 514 Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 року і протокол № 48 від 29 вересня 2005 року вилучені з Брюховицької селищної ради у грудні 2007 року. Також судами встановлено, що долучені прокуратурою до позовної заяви ксерокопії документів під назвою протокол засідання Брюховицької селищної ради №48 від 29.09.2005р. та рішення 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради №514 від 29.09.2005р. не є копією оригіналу протоколу №48 від 29.09.2005р. та копією оригіналу рішення№514 від 29.09.2005р. В судовому засіданні представник прокуратури Шевченківського району м. Львова заяву заперечив повністю та просив суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що заява безпідставна та необґрунтована, а викладені в заяві доводи не є підставою для задоволення такої. Представник Брюховицької селищної ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, в подальшому в судові засідання не зявлявся. Представник Держкомзему у м. Львові [PERSON] в судовому засіданні щодо заяви поклався на рішення суду, в подальшому в судові засідання не зявлявся. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду заяви, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши подані докази, оглянувши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви, оскільки заява [PERSON] є такою, що перебуває в логічному звязку із обставинами справи, долучені заявником до заяви документи мають значення для її вирішення. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 25 червня 2012 р. задоволено позов Шевченківського району м.Львова в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог відділ Держземагенства у м.Львові Львівської області, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки, зобовязання повернути земельну ділянку. Рішення суду не оскаржувалося, набрало законної сили. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з новивиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з новивиявленими обставинами є: Істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Відповідно до абз.1 та 2 п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з ново виявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України є те, що обставини існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В даному випадку доказування не може грунтуватися на припущеннях. Рішенням, яке просить переглянути заявник, встановлено, що в процесі розгляду справи віднайшло твердження прокурора при зверненні з позовом, що рішення про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га для дачного будівництва селищною радою не приймалось, - останній не набув права власності на цю земельну ділянку. За таких обставин, підстави для реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий № 4610166300:06:002:0012 площею 0,1000 га для дачного будівництва відсутні (абз.8 с.2 рішення). Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор покликався на ту обставину, що службові особи Брюховицької селищної ради зловживаючи своїм службовим становищем, видали державні акти на право власності на земельну ділянку, в тому числі і [PERSON], при тому, що питання про виділення земельних ділянок вказаним особам на розгляд сесії не виносилося і рішення з цього приводу не приймалось. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Однак в матеріалах справи, а також по даний час нікому з посадових осіб не предявлено з даного приводу підозру чи обвинувачення, вироку який вступив в законну силу також немає. [PERSON] не будучи учасником кримінального провадження щодо посадових осіб Брюховицької селищної ради не знав і не міг знати на момент ухвалення рішення про стан провадження у вказаній кримінальній справі, а відтак та обставина, що в діях посадових осіб вказаного органу місцевого самоврядування не підтверджений склад злочину, на які покликався прокурор та які суд першої інстанції взяв до уваги як підставу для задоволення позову, є нововиявленою обставиною. Прокурор у позовній заяві також покликався на те, що рішення про затвердження проекту відводу та надання у власність земельної ділянки в смт. Брюховичі [PERSON] не приймалося і посилається на те, що у матеріалах справи є рішення, яке дійсно було прийнято сесією, але останнє є іншим за змістом, що в свою чергу підтверджує факт незаконності отримання [PERSON] спірної земельної ділянки. На підтвердження своїх позовних вимог прокуратурою долучено копію документа під назвою рішення 16-ї сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради № 514 від 29.09.2005 р. Дана копія документа завірена прокуратурою Шевченківського району м. Львова, у даній копії документа відсутні підпис та печатка голови Брюховицької селищної ради [PERSON] Також до матеріалів справи прокуратурою долучено документ під назвою протокол № 48 Перше засідання від 29 вересня 2005р. Копія цього протоколу також завірена печаткою прокуратури Шевченківського району м. Львова, у даному документі, з якого зроблена копія, відсутній підпис та печатка голови Брюховицької селищної ради [PERSON] Зокрема представник прокуратури, як на підставу позовних вимог посилався на дані копії документів, стверджуючи те, що у них відсутні відомості про надання безоплатно у приватну власність [PERSON] відповідної земельної ділянки, а отже надання даній особі земельної ділянки було неправомірним. [PERSON] представник прокуратури не заперечував той факт, що сесія 29.09.2005р. відбувалася. Проте вважає, що питання виділення та надання у власність земельної ділянки [PERSON] на розгляд сесії не виносилось і не вирішувалось, а тому відсутні підстави для видачі державного акта про право власності на землю і реєстрації права власності на спірну ділянку за [PERSON] Частиною 1 та 2 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Стаття 118 ЗК України регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. За цією нормою громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. При постановленні рішення від 25.06.2012р., про перегляд якого просить [PERSON], суду не було надано копій протоколу №34 11 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради від 28.10.2004р. та рішення № 380 від 28.10.2004р. яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, копії погодженого кварталу забудови за адресою вул.Курортна-Макаренка в смт.Брюховичі. Згідно ст. 85 КПК України (в редакції 1960 р.) в протоколі про кожну слідчу дію повинні бути зазначені: місце і дата його складання; посади і прізвища осіб, що проводять дію; прізвища осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, адреси цих осіб; розяснення їх прав і обовязків; зміст проведеної слідчої дії, час її початку і закінчення; всі істотні для справи обставини, виявлені при виконанні даної слідчої дії. З метою нерозголошення даних про особу, щодо якої застосовані заходи безпеки, у протоколах слідчих дій, передбачених статтями 95, 96, 107, 145, 170, 171, 173 та 176 цього Кодексу, обмежуються відомості про цю особу в порядку, передбаченому статтею 52-3 цього Кодексу. Відповідно до ст.186 КПК України (в редакції 1960 р.) передбачено, що при обшуку або виїмці можуть бути вилучені лише предмети і документи, які мають значення для справи, а також цінності і майно обвинуваченого або підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна. Предмети і документи, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до справи. Всі документи і предмети, які підлягають вилученню, слідчий повинен предявити понятим та іншим присутнім особам і перелічити в протоколі обшуку або виїмки чи в доданому до нього опису з зазначенням їх назви, кількості, міри, ваги, матеріалу, з якого вони виготовлені, та індивідуальних ознак. У необхідних випадках вилучені предмети і документи повинні бути на місці обшуку або виїмки упаковані і опечатані. З копії протоколу вилучення від 07.12.2007р. вбачається, що дійсно працівниками міліції було вилучено оригінали документів, в тому числі протокол №48 від 29.09.2005р. на 10 аркушах, рішення №514 від 29.09.2005р. 16 сесії 24 скликання. У протоколі зауважень до зазначених документів, їх оформлення, в тому числі відсутності у них підпису селищного голови та гербової печатки селищної ради, не зафіксовано. Діючі на той час норми КПК України передбачали обовязок при проведенні виїмки документів вказувати їх індивідуальні ознаки. Понятим при проведенні вилучення був [PERSON], який в даний час є представником селищної ради. В судовому засіданні [PERSON] дав пояснення про те, що ним було підписано цей протокол виїмки і жодних зауважень до вилучених документів, в тому числі, що вилучені документи були без підпису голови та печатки Брюховицької селищної ради, зі сторони учасників слідчої дії не було. Цим документом слідчої дії підтверджується факт вилучення з Брюховицької селищної ради належним чином оформленого оригіналу рішення № 514 від 29.09.2005р., а не документу під назвою рішення № 514 від 29.09.2005р. без підпису голови селищної ради і печатки Брюховицької селищної ради. Крім того, як уже зазначалося вище, одночасно було вилучено і оригінал протоколу засідання Брюховицької селищної ради №48 від 29.09.2005р. на 10 аркушах, до оформлення якого зауважень про відсутність підпису селищного голови, печатки не було. Долучена прокуратурою до позовної заяви копія документу під назвою протокол засідання Брюховицької селищної ради №48 від 29.09.2005р. без підпису селищного голови та печатки селищної ради, не містить 10-ти аркушів. З вищезазначених норм КПК України суд дійшов однозначного та переконливого висновку, що працівниками міліції з приміщення Брюховицької селищної ради 07.12.2007р. було вилучено оригінал протоколу № 48 від 29.09.2005р. та оригінал рішення № 514 від 29.09.2005р., оскільки в протоколі вилучення зауважень до зазначених документів, їх оформлення, в тому числі відсутності у них підпису селищного голови та гербової печатки селищної ради не зафіксовано. Отже наведене свідчить, що долучені прокуратурою до позовної заяви ксерокопії документів під назвою протокол засідання Брюховицької селищної ради № 48 від 29.09.2005р. та рішення 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради № 514 від 29.09.2005р. не є копією з оригіналу протоколу № 48 від 29.09.2005р. та копією з оригіналу рішення № 514 від 29.09.2005р. Дані ксерокопії не можуть бути доказами у справі. За весь період часу розгляду даної справи прокуратурою не надано належно завіреної копії рішення Брюховицької селищної ради № 514 від 29.09.2005р. та відповідного протоколу. Зазначені обставини не були та не могли бути відомі заявнику [PERSON], оскільки він не був учасником кримінального провадження, під час розслідування якого проводилася виїмка відповідних документів, а прокурор під час розгляду даної цивільної справи не повідомив про відсутність оригіналів вказаних документів. Наявність зазначених нововиявлених обставин підтверджується також показами свідка [PERSON], яка станом на 2005р. була секретарем Брюховицької селищної ради. Свідок пояснила, що працювала секретарем Брюховицької селищної ради з 1998 по 2006 рік на громадських засадах. Для надання у власність земельних ділянок первинно збирала заяви з цих питань і технічну документацію, виготовляла протокол засідання сесії, проекти рішень сесії. Питання надання земельних ділянок попередньо розглядалося земельною комісією селищної ради, яка вирішувала виносити це питання на сесію чи ні. Усі рішення виготовлялися нею згідно протоколів сесії. За вісім років свого перебування на даній посаді не пригадує, щоб голова Брюховицької селищної ради не підписав рішення, яке було прийнято сесією Селищної ради. Витяги з рішень також виготовляла вона та подавала їх на підпис селищного голови. Оригінал рішення з підписом селищного голови та витяги з рішення скріплювались печаткою Брюховицької селищної ради. Документ без підпису селищного голови та гербової печатки не може вважатися рішенням і на його підставі не можуть робитися витяги. Не пригадує, щоб голова Брюховицької селищної ради не підписав рішення № 514 від 29.09.2005 року. В селищній раді було два примірника рішення № 514 від 29.09.2005 року - одне із заявами громадян, а інше для селищної ради. Пояснила, що 29.09.2005 року сесія селищної ради проводилася та рішення № 514 від 29.09.2005р. приймалось. Вона виготовляла протокол засідання сесії та проект рішення №514, яким було затверджено проекти відведення земельних ділянок та передачу їх у приватну власність мешканцям смт.Брюховичі для будівництва та обслуговування житлових будинків, а також вирішено питання затвердження проектів відведення земельних ділянок вулиці Курортна [PERSON] та передачі їх у приватну власність для дачного будівництва іншим громадянам. Достовірно ствердила, що селищним головою цей протокол та проголосовані рішення були підписані і скріплені печаткою, оскільки рішенням №514 її доньці [PERSON] в числі інших осіб було надано у власність земельну ділянку. Тому вона особисто проконтролювала це питання. На підставі цього рішення [PERSON] отримала державний акт на право власності на землю. Свідок зазначила, що нею велися та зберігалися чернетки всіх протоколів за сідання сесії селищної ради, за наявності яких вона б чітко могла сказати, чи приймала селищна рада 29.09.2005р. рішення щодо надання земельної ділянки [PERSON] Однак, усі документи у неї були вилучені Шевченківським РВ і прокуратурою, в тому числі і чернетки протоколів засідань сесії ради, при цьому найменування вилучених документів не переписувалися, зазначалися лише кількість вилучених папок, які скидалися у мішки. Де на даний час знаходяться вилучені у неї документи їй не відомо. Свідок підтвердила, що рішення про надання дозволу на збір документів для проекту відводу [PERSON] приймалось. Свідок [PERSON] дав показання суду, що на 2005 рік існував певний порядок отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, зокрема після висновку землевпорядної експертизи, яка є остаточним підтверджуючим документом, що технічна документація для проекту відводу відповідає усім нормам і вимогам, документи подаються на розгляд відповідної ради. Після розгляду проекту відведення та прийняття рішення ради про передачу земельної ділянки у власність особа зверталася в Центр ДЗК для викреслення Державного акту, який підписував голова ради та він, як начальник відділу приміських земель. Державний акт на прізвище [PERSON] він підписав, цей Державний акт був поданий йому на підпис разом із технічною документацією, належно завіреною копією або витягом з рішення № 514 від 29.09.2005р. Без копії рішення № 514 від 29.09.2005 р. він не підписав би Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] Підпис у державному акті на прізвище [PERSON] його. Управління державного земельного кадастру проводило реєстрацію державного акту і дана реєстрація проводиться також на підставі рішення № 514 від 29.09.2005 року. Без рішення № 514 реєстрація державного акту на право власності на земельну ділянку не проводиться. Свідок зазначив, що для дачного будівництва не була передбачена розробка плану кварталу. Достатньо було висновку архітектора. План кварталу мав розроблятися для здійснення індивідуального житлового будівництва, що передбачено ДБН. Прокурором не доведено допустимість прийняття в якості доказу копій документів під назвою рішення № 514 від 29.09.2005р. та протокол № 48 від 29.09.2005р., долучених до позовної заяви. Зокрема такі вимоги висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, коли скасував рішення Шевченківського районного суду м.Львова та ухвалу апеляційного суду Львівської області у аналогічних справах, зокрема це підтверджується доданими до матеріалів справи рішеннями Шевченківського районного суду м.Львова, ухвалами та рішеннями апеляційного суду Львівської області та ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. До матеріалів справи долучено рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2013 р., ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14.04.2014 р. та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 р. у справі № 6-22839 св14. Зокрема даними судовими рішеннями чітко встановлено і доведено, що документ під назвою рішення № 514 від 29.09.2005р. та документ під назвою протокол № 48 від 29.09.2005р., які надані прокуратурою, як на підтвердження своїх позовних вимог не можуть бути доказом у справі, а отже суди прийшли до правильного висновку про недоведеність позовних вимог і обґрунтовано відмовили у позові. Зазначені обставини були встановлені щодо Брюховицької селищної ради, яка є позивачем у даній справі, тому вони не підлягають повторному доказуванню, мають значення для правильного вирішення спору по суті, не були та не могли бути відомі [PERSON] на час ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25.06.2012 року, а тому суд вважає їх нововиявленими обставинами. Додатково суд акцентує увагу також і на те, що Брюховицька селищна рада не була стороною договору купівлі продажу земельної ділянки, а отже обраний спосіб захисту прав позивача не відповідає правовідносинам, які склалися між сторонами. Суд вважає, що в судовому засіданні стороною позивача не доведено недійсність державного акту від 27.10.2005р. серії ЯБ №342799 на право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий №4610166300606600260012. Відтак, підстав для визнання недійсним і скасування його та виданих у подальшому державних актів та договорів купівлі-продажу земельної ділянки немає. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню. Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 червня 2012 року у справі за позовом прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог відділ Держземагенства у м.Львові Львівської області, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки, зобовязання повернути земельну ділянку слід скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позову прокурора відмовити.

Outcome: approved