Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту б/н від 28.08.2012 року в сумі 10.595,39 грн. Представник позивача , який надав заяву про розгляд справи за його відсутністю , в позові зазначає , що відповідно з умовами кредитного договору б/н , укладеного 28.08.2012 року між банком та [PERSON] , їй було надано кредит в розмірі 3.395,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання за договором шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. В наслідок цього відповідач порушив умови кредитного договору , а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. В наслідок порушення зобов'язань за кредитним договором від 28.08.2012 року , станом на 31.07.2015 року , відповідач має заборгованість в сумі 10.595,39 грн. , яка складається з : - 3.395,00 грн. - заборгованість за кредитом ; - 4.617,81 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1.601,85 грн. - заборгованість за пенею та по комісії за користуванням кредитом; Позивач також просить стягнути з відповідача передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 480,73 грн. - штраф ( процентна складова). Відповідач з позовом згодна у повному обсязі та пояснила, що дійсно в серпні 2012 року вона уклала з Приватбанком кредитний договір для оплати придбаних товарів - мобільного телефону та ноутбуку. Повернення отриманого кредиту вона взагалі не здійснювала. Дослідивши надані у справі докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню. 28 серпня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту , відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 3.395,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання за договором шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах , передбачених Договором. Згідно розрахунку Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору , в наслідок чого станом на 31.07.2015 року , відповідач має заборгованість в сумі 10.595,39 грн. , яка складається з : - 3.395,00 грн. - заборгованість за кредитом ; - 4.617,81 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1.601,85 грн. - заборгованість за пенею та по комісії за користуванням кредитом; Позивач також просить стягнути з відповідача передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 480,73 грн. - штраф ( процентна складова). Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні грошові кошти або інші речі, в позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1049 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та оплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України цього Кодексу. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Таким чином , судом встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved