Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

24.05.2017 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якій позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом його батька [PERSON] право власності на будинковолодіння. В обґрунтування своїх вимог позивач посилаєтьсяна те, що після смерті його матері [PERSON],яка померла 28.05.2012 року, відкрилась спадщина на будинковолодіння, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вінне можеоформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушенийзвернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд задоволити їх в повному обсязі. Представник відповідача-1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд задоволити їх. Відповідачі -2, -3, -4 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 25.05.2017 року, яка направлялась сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача-1, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно із ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті 28.05.2012 року - [PERSON] (свідоцтва про смерть серії І-ИД №138721 від 29.05.2012 року), оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 14.12.2007 року секретарем Нирківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яким на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, а саме: - житловий будинок за адресою село Нагоряни по вул. Л.Українки, 53 (колишнє будинковолодіння за адресою вул. Л.Українки, 33) заповіла його синові - [PERSON]; - житловий будинок який знаходиться за адресою вул.Л.Українки, 85 с. Нагоряни заповіла синові [PERSON]; - земельну ділянку, площею 2.60 га. розташовану на території Нирківської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла в рівних частках - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкове майно по вул. Л.Українки, 53 в с. Нагоряни Заліщицького району, Тернопільська область, яке належало [PERSON] складається із житлового будинку, тамбуру, літньої кухні, курника, стайні, огорожі, воріт з хвірткою та відмостки, яке розташоване. Вартість будинковолодіння становить 126 549,00 грн. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу - [PERSON] від 23.10.2013 року №288/01-16 вбачається, що після смерті 28.05.2012 року [PERSON], позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця, оформити право власності на спадкове майно позивач не взмозі. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, відтак звернувся до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинковолодіння за адресою: вул. Л.Українки, 53 в с.Нагоряни Заліщицького району, Тернопільська область, право на спадкування якого за заповітом від 14.12.2007 року належить позивачу у справі. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст. ст. 8, 11, 15, 169, 174, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved