Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

22 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. Вона та її батько [PERSON], [INFO], постійно проживали у [INFO]. З липня 2013 року її батько проходив примусове лікування у психіатричній лікарні закритого типу у м. Жданівка Донецької області. 06 грудня 2016 року за місцем проходження лікування у стаціонарному відділенні психіатричної лікарні м. Жданівки Донецької області, її батько помер. Причиною смерті [PERSON] стало злоякісне новоутворення сечового міхура, про що мається лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання вона звернулась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть батька та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті [PERSON] який народився 08 жовтня 1952 року у м. Костянтинівка Донецької області, визнавши датою його смерті 06 грудня 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Жданівка. У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала свою заяву, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 06 грудня 2016 року за місцем проходження лікування у стаціонарному відділенні психіатричної лікарні м. Жданівки Донецької області, помер [PERSON], [INFO]. Причиною смерті [PERSON] стало злоякісне новоутворення сечового міхура, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 157 від 08.12.2016 року, видане Центральною міською лікарнею м. Кіровське Донецької області, та свідоцтво про смерть від 09.12.2016 року, видане відвідним органом на тимчасово окупованій території (а.с. 13, 14). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця [PERSON] є донькою померлого згідно наданого свідоцтва про народження серії V-НО № 419251, виданого 18.05.1983 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому Донецької області (а.с. 88). Вона поховала батька на кладовищі м. Жданівки Донецької області, що підтверджується фотознімками місця поховання. Заявниця є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Вона зверталась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть батька та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 21.12.2016 року № 2861/03.2-38 (а.с.15). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~[PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved