Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

23.09.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Вінницягаз Збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» по виплату моральної та матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у жовтні 2019 року було незаконно відключено газопостачання у його будинку та незаконно стягнуто з нього 1729,83 грн, чим нанесено йому моральну та матеріальну шкоду, яка заключається у витратах на поїздки у судові засідання найманим транспортом та покупку ліків в зв`язку з хронічним онкологічним захворюванням. [PERSON] було викликано в судові засідання 10 разів, і в зв`язку з тим, що він проживає на відстані 50 км від м. Вінниця, він змушений був наймати авто і платити за кожну поїздку 1000 грн (по 500 грн в один кінець). Крім того, в зв`язку з тим, що позивачем раніше було перенесено інфаркт та онкологічне захворювання, коли почався судовий розгляд справи в нього погіршився стан здоров`я внаслідок переживань і ним було закуплено ліків на 15000 грн. Моральна шкода позивачу була нанесена внаслідок моральних страждань заподіяних незаконними діями та бездіяльністю службових осіб, що проявлялось у приниженні честі, гідності, а також у моральних переживаннях у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Позивачу було відключено газопостачання до будинку протягом місяця. З жовтня 2019 року по 05 червня 2020 року позовна заява [PERSON] розглядалась Вінницьким міським судом, справа №137/1297/19. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідачів моральну та матеріальну шкоду, зокрема транспортні розходи доставки в суд 10000 грн, закупка ліків та лікування 15000 грн, моральна шкода 25000 грн, всього 50000 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні із викликом сторін. Встановлено відповідачам термін для подання відзивів на позовну заяву. 16.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» (надалі відповідач 1) (вх № 78663), у якому заперечили щодо заявлених позовних вимог. Вказали, що позивачем не наведено доказів отримання матеріальної шкоди з огляду на правові норми ЦК України. Щодо витрат на транспортні розходи-доставки в суд на суму 10000 грн, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які містять відомості про господарську операцію (проїзні квитки, чеки за користування послугами таксі). Якщо позивач користувався послугами перевізника [PERSON] , то повинен також надати підтвердження права на надання послуг перевізника останнім. Що стосується закупівлі ліків на лікування, вказали, що позивач сам підтверджує факт хронічного захворювання Консультативним заключенням від 07.2018 року, виданого на ім`я [PERSON] , та те, що на момент звернення до суду з позовом до відповідачів, а саме 27.09.2019 року про самовільне перекриття, повернення незаконно взятих з нього коштів в розмірі 1729,83 грн в нього існувала захворюваність, яка потребувала закупівлі ліків на постійній основі, і ніяким чином витрати на ліки не пов`язані з розглядом справи №137/1297/19 по якій задоволено позовні вимоги позивача, тобто відсутній причинний зв`язок. Крім того, не надано підтвердження на закупівлю ліків на суму 15000 грн, а отже відповідач 1 не вбачає підстав для відшкодування витрат понесених позивачем в розмірі 25000 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 25000 грн, вказали, що не наведено та не додано доказів, яка саме йому була завдана моральна шкода на суму 25000 грн. На підставі викладеного, просили відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 16.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» Вінницягаз» (надалі відповідач 2) (вх. №78665), в якому вказали, що вважають вимоги позивача необґрунтованими. Щодо оцінки позивачем матеріальної шкоди у розмірі 25000 грн та існування її взагалі, зазначили, що матеріальні збитки у розмірі 10000 грн, які полягають у транспортних витратах на доставку в суд, обґрунтовуються виключно словами позивача, при цьому не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому матеріальної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі 10000 грн. Щодо витрат на ліки, позивач також обґрунтовує їх виключно словами та не надає доказів, які б підтвердили заподіяння йому матеріальної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі 15000 грн. Щодо наданого позивачем до позовної заяви консультативного висновку від 07.11.2018 року з лікарні ізраїльської онкології «LISOD», зі змісту якого випливає, що у [PERSON] наявні захворювання, які були виявлені ще в 2013-2014 роках, а станом на листопад 2018 року, за результатами проведеного обстеження та клінічного огляду, рецидиву даних захворювань не встановлено. Тобто, позивач не надає доказів, які б підтверджували причинний зв`язок між діями відповідача та виникненням захворювань в позивача, оскільки вказаний висновок вказаний висновок має інформаційний характер та містить інформацію про стан здоров`я позивача до моменту виникнення спірних взаємовідносин з відповідачем. Крім того, сам позивач у позовній заяві вказує про те, що він купував ліки у зв`язку з хронічним онкологічним захворюванням. Щодо оцінки моральної шкоди у розмірі 25000 грн та її існування взагалі вказали, що позивач не пояснює у чому полягала моральна шкода, не надав суду доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі 25000 грн. На підставі викладеного, просили відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 01.12.2020 року до суду надійшла відповідь на відзиви [PERSON] (вх. № 83636) у якій позивач 15.08.2019 року йому було без письмового попередження припинено газопостачання в зв`язку з надуманою заборгованістю в розмірі 1852,01 грн. З метою відновлення газопостачання ним було внесено 1716 грн та сплачено поштовий збір. Газопостачання було підключено через 15 днів і готувати їжу та гріти воду потрібно було електричним опаленням на що було витрачено додаткові кошти в сумі 280 грн. Зазначив, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, також у приниженні честі, гідності та ділової репутації. На підставі наведеного, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов. Представники відповідача 1 та відповідача 2 позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у поданих до матеріалів справи письмових відзивах та доповненнях. Просили відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом з`ясовано, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020 року по справі № 137/1297/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Вінницягаз Збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про стягнення коштів, позов [PERSON] задоволено, стягнуто з ТОВ «Вінницягаз Збут», на користь [PERSON] 1729 грн. 83 коп. Даним рішенням суду визначено, що «матеріали справи не містять доказів, що періодично спожиті обсяги природного газу приведені до стандартних умов доводились до відома позивача, зокрема шляхом направлення йому рахунку, не відображені в його фінансово-платіжних документах, тому підстави для нарахування заборгованості були відсутні. У зв`язку з цим сплачені кошти, в рахунок її погашення у розмірі 1729,83 підлягають поверненню [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили. Згідно Консультативного заключення лікаря Лікарні ізраїльської онкології «LISOD» датованого 07.11.2018 року, стан після видалення ілеостоми (17.07.2014); 11.2018 за результатами проведеного обстеження і клінічного огляду відомостей про рецидив захворювання не виявлено. Супутній діагноз: постінфарктний кардіосклероз (12.2013); Стентування (14.01.2014) (а.с. 6). Згідно копії посвідчення серіїї [NUMBER] , виданого 27.11.2019 року безтермінове, [PERSON] є особою з інвалідністю 1 групи (а.с. 7). Згідно наданих квитанцій з аптеки ПП «Конекс» смт. Літин, витрати на медикаменти у загальній сумі за даними квитанціями склали 808,13 грн, датовані 20.08.2018 року, 18.02.2019 року, 06.11.2019 року, 18.10.2019 року, 12.07.2019, (а.с. 8-22). Згідно письмового підтвердження [PERSON] від 21 жовтня 2020 року, засвідченого секретарем виконкому Громадської сільської ради Т.В. Шуберт, [PERSON] підтвердив, що він в 2019-2020 роках в різний період року на прохання [PERSON] возив його на судові засідання своєю машиною в м. Вінницю за відповідну договірну плату. За всі поїздки на судові засідання з [PERSON] ним було одержано 10000 грн (а.с. 85). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За змістом ст. ст.\~12,\~81,\~89 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. (в редакції від 24.10.2003 р.) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Позивач, мотивуючи свої позовні вимоги щодо відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, посилається на транспортні витрати, які були ним понесені під час розгляду справи № 137/1297/19, та купівлю ліків у зв`язку з хронічним захворюванням. Так, позивач просить стягнути з відповідачів кошти в сумі 15000 грн., які він витратив на лікування. Суд не знайшов причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та захворюванням позивача, оскільки в матеріалах справи міститься консультативне заключення Лікарні ізраїльської онкології від 07.11.2018 р. (а.с. 6) відповідно до якого позивач почав хворіти з 2013 року. Крім того, позивач у позовній заяві особисто вказує, що витрати на покупку ліків пов`язані з хронічним онкологічним захворюванням. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що захворювання позивача виникло до моменту виникнення спірних правовідносин, що слугували предметом розгляду у справі №137/1297/19. Існуючі у позивача хронічні захворювання потребують закупівлі ліків, однак, така закупівля жодним чином не пов`язана з діями відповідачів. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру витрат на закупівлю ліків у сумі 15000 грн. Щодо відшкодування заявлених транспортних витрат в сумі 10000 грн, суд дійшов висновку, що заявлені транспортні витрати були понесені позивачем при розгляді справи № 137/1297/19 та повинні були бути заявлені як судові витрати під час її розгляду в порядку ст.ст. 133, 134, 138 ЦПК України. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, заявлених позивачем на загальну суму 25000 грн, які складаються із витрат на придбання ліків в сумі 15000 грн та транспортних витрат на загальну суму 10000 грн., не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного. У позовній заяві позивач зазначає, що моральна шкода, спричинена внаслідок порушення його прав, полягає у душевних стражданнях, пов`язаних із відвідуванням судових засідань, погіршенні стану здоров`я. Розмір спричиненої йому моральної шкоди оцінює у 25000,00 грн. В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивач посилався на ті обставини, що внаслідок протиправного відключення його домогосподарства від газопостачання був порушений звичайний уклад його життя, він змушений був доводити свою правоту в судовому порядку. Дані обставини встановлені судом у рішенні по справі № 137/1297/19 від 03.06.2020 р. (а.с. 3-4) Відповідно до ч.1\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктами 3, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду (підпункт 1 пункт 2 глава 6 розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем). Як вже зазначалось, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При цьому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2020 року по справі № 137/1297/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Вінницягаз Збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про стягнення коштів, позов [PERSON] задоволено, стягнуто з ТОВ «Вінницягаз Збут», на користь [PERSON] 1729 грн. 83 коп. Даним рішенням суду визначено, що «матеріали справи не містять доказів, що періодично спожиті обсяги природного газу приведені до стандартних умов доводились до відома позивача, зокрема шляхом направлення йому рахунку, не відображені в його фінансово-платіжних документах, тому підстави для нарахування заборгованості були відсутні. У зв`язку з цим сплачені кошти, в рахунок її погашення у розмірі 1729,83 підлягають поверненню [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння йому неправомірними діями відповідача моральної шкоди, оскільки внаслідок дій працівників відповідача ТОВ «Вінницягаз Збут» позивач зазнав душевних страждань і йому було заподіяно моральну шкоду. Встановлені судом обставини справи на переконання суду призвели до спричинення позивачу моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях, яких він зазнав в зв`язку із порушенням його прав як споживача відповідачем, а тому моральна шкода підлягає відшкодуванню. Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір завданої йому моральної шкоди завищений. Що стосується розміру грошового відшкодування моральної шкоди, то враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступеня вини відповідача суд вважає необхідним та достатнім стягнути з відповідача ТОВ «Вінницягаз Збут» на користь позивача 1000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п.3 ч.2 \~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial