Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

22 травня 2017 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з лютого 2015 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. У квітні 2015 року позивач з дітьми переїхала до м. Фастова у зв'язку з неможливістю подальшого знаходження на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Заочними рішеннями Фастівського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними був розірваний та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей. На підставі викладеного просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, викликався за допомогою офіційного веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет на сайтіwww.court.gov.ua , шляхом публікування відповідного оголошення. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, вказував на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України ), встановив наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають дітей:[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 24.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.11.2011 рокуВідділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а.с.12-13). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 29 листопада 2016 року, що підтверджується копією заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області (а.с.8). З лютого 2015 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття (а.с.10-11). Рішенням Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 165 від 10.04.2017 року, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO](а.с.14). Відповідно до Висновку №06-23/1519 від 10.04.2017 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO](а.с.15-16). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області [PERSON] проживає за адресою: [INFO] без реєстрації (переселенці) разом з дітьми (а.с.19). Відповідно до характеристики, яка видана Дошкільним навчальним закладом №8 «Джерельце» (ясла-садок комбінованого типу), [PERSON] дошкільний навчальний заклад відвідує з 12.06.2015 року, в дитячому колективі проявляє себе емоційно-стабільною, активна, контактна, слухняна, приймає активну участь у всіх іграх та заходах, має дружні стосунки з однолітками та користується повагою. Мати дитини постійно цікавиться справами дитини та приймає активну участь в життя групи. Батька дитини в садочку жодного разу не було. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 06-23/1519 від 10.04.2017 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своїх дітей не займається і ухиляється від своїх обов'язків по їх утриманню та вихованню, не спілкується з ними і не проявляє турботи, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей.

Outcome: approved