overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

23 травня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 27 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 305, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з січня 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 305, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. З січня 2017 року сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

23 травня 2017року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісяця, до повноліття дитини. Позивач вказала, що 14.12.2013року вона з відповідачем уклала шлюб, який було розірвано за рішенням Новоодеського районного суду №482/1228/16-ц від 07.02.2017року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], 10.02.2015року народження, яка проживає разом з позивачем та утримується за її рахунок. Відповідач участь в утриманні дитини не приймає. Посилаючись на викладене позивач просила \~стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає повністю Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи з 14.12.2013року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1228/16-ц від 07.02.2017року Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], 10.02.2015року народження (свідоцтво про народження серії 1-ФП №225259 видане ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ 03.03.2015року) Сторони не проживають разом, малолітня [PERSON] проживає з позивачем \~і знаходиться на її утриманні, відповідачем ці обставини визнано. У відповідності до ст. 180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якої-небудь взаємної угоди про оплату між позивачем та відповідачем аліментів в добровільному порядку досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати \~своїх неповнолітніх дітей, а отже \~при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з часу пред'явлення вимог і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

23 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітньої [PERSON], 04.12.2015 року є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання доньки. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; письмовими поясненнями сторін. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі 1 000 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки, тому суд вважає, що за таких умов позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

23 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 23.07.2010 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 785. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю. Подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного, що призвело до розпаду сім'ї, шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільного господарства не веде та не має наміру їх поновлювати. У зв'язку з вищевикладеним позивач і звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

23 травня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Утримання та виховання дітей повністю лежить на позивачу та потребує коштів. Відповідач матеріальну допомогу на утримання своїх дітей не надає, тому позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач по справі позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча отримував смс-повідомлення про виклик до суду (а.с.15), проте в телефонній розмові під час фіксації судового процесу повідомив суд, що згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дітей в тому розмірі, якому просить позивач. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 95, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2011 року в матеріалах справи (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 21.05.2012 року в матеріалах справи (а.с.4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 08.09.2014 року в матеріалах справи (а.с.5). Діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.6) і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, таким чином ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його дітей в розмірі по 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

23 травня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити.В позовній заяві вказує, що 17 грудня 2011 року сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність поваги, погляди на сімейне життя та ведення господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У зв'язку із цим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, яким просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча отримував смс-повідомлення про виклик до суду (а.с.17), проте в телефонній розмові під час фіксації судового засідання повідомив суд, що згоден на розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 95, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2011 року в матеріалах справи (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 21.05.2012 року в матеріалах справи (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 08.09.2014 року в матеріалах справи (а.с.6). Діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується копією довідки про склад сімї і після розлучення залишаться проживати з нею (позивачем по справі). Шлюб сторін виявився невдалим через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні характери, погляди на життя та ведення господарства, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично сім'я сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

23 травня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 10 листопада 2009 року, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с.7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 391838, виданим виконкомом Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

23 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що під час звернення до Очаківського обєднаного управління Пенсійного\~фонду України\~Миколаївської областідізнався про існування розбіжностей в написанні його прізвищі та імені по батькові у трудових книжках, виданих 19 серпня 1982 року на імя [PERSON], та виданої 03 вересня 1990 року на імя [PERSON]. Посилаючись на викладене, просив встановити факт належності йому даних документів. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Очаківського обєднаного управління Пенсійного\~фонду України\~Миколаївської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти\~\~належності особі\~\~документів, у тому числі трудової книжки та іншого документа про трудовий стаж. 19\~серпня 1982\~року було\~видано трудову\~книжку на\~імя «Сарксяна\~Гагика Мисаковича»\~(російською\~мовою),\~[INFO]\~ (а. с. 10-12).\~Також 03\~вересня 1990\~року було\~видано трудову\~книжку на\~імя «Саркисяна\~Гагика Исаковича»\~(російською\~мовою),\~[INFO]\~ (а. с. 6-9). Згідно з паспортом серії ЕР 383478, виданого 02 квітня 2010 року, імя, імя по батькові та прізвище заявника вказано як [PERSON] (а. с. 4). Вказані розбіжності у написанні імені та прізвища ставлять під сумнів належність трудових книжок саме заявникові. Факт належності [PERSON] трудових книжок підтверджується показаннями свідка [PERSON], а також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру (а. с. 5) та посвідченням водія (а. с. 13), з яких вбачається, що імя, імя по батькові та прізвище заявника [PERSON]. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на отримання пенсії, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказані вище трудові книжкиналежать саме [PERSON], [INFO], але при їх виготовленні неправильно зазначені імя по батькові та прізвище,\~а тому\~вимогизаявника про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

23 травня 2018 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 22 квітня 2005 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Нормальні подружні стосунки між ними не склалися. Не зійшлися з чоловіком характерами, втрачене почуття любові, шлюб існує формально. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву від 09.07.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 09.07.2018 року, в якій позовні вимоги, визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2005 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюбвідділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 376, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22 квітня 2005 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved