Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

23 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. 19 січня 2015 року за місцем свого постійного проживання за адресою: [INFO], після тривалої тяжкої хвороби померла мати її чоловіка [PERSON], [INFO], про що мається лікарське свідоцтво про смерть, видане відвідним органом на тимчасово окупованій території, але воно є неналежного зразка. На даний час відсутність належного свідоцтва про смерть є перешкодою у здійсненні цивільно-правових відносин відповідно до законодавства України. Просила встановити факт смерті [PERSON], яка народилася 17 березня 1937 року у с. В-Городня, Городнянського району Чернігівської області, та була зареєстрована за адресою: [INFO], визнавши датою її смерті 19 січня 2015 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Донецьк. Заявниця у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що 19 січня 2015 року за місцем свого постійного проживання за адресою: [INFO], померла [PERSON], [INFO], про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 8/6 від 20.01.2015 року, видане Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи (а.с. 8). Документ був виданий на тимчасово неконтрольованій території, у звязку з чим не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Заявниця [PERSON] є невісткою померлої, що підтверджується свідоцтвом про одруження із гр. [PERSON] від 03.07.1999 року, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 26.02.2016 р. № 00016371272, відповідно до яких заявниця після реєстрації шлюбу залишила прізвище «Анохіна» (а.с. 15, 25-26), свідоцтвом про народження [PERSON], серії ІV-УР №314515, виданого Городнянським ЗАГС Чернігівської області 13.01.1961 року, згідно якого чоловік заявниці є сином померлої [PERSON] (а.с.8). Відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить родині заявниці перешкоди у здійсненні цивільно-процесуальних прав у відповідності до законодавства України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~[PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved