Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

23 листопада 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 133555,40 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 7 314,48 грн.; заборгованість за відсотками - 115 320,20 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4084,75 грн.; 500 - штраф фіксована частина; штраф процентна складова - 6 335,97 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 03 грудня 2012 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по сплаті судового збору. Провадження у справі відкрито 04 грудня 2017 року та призначено судове засідання. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким процесуальні кодекси викладені в новій редакції. Згідно п. 11 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) заяви, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Отже, подальший розгляд справи має відбуватися за правилами, що передбачені новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону 2017 року). 30 січня 2018 року до суду надійшло клопотання представника ПАТ КБ «Приватбанк» про розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з тих підстав, що сума заборгованості [PERSON] не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що свідчить про віднесення цієї справи до категорії малозначних. 16 лютого 2018 року ухвалою суду встановлено провадження у справі проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 51-52). 05 квітня 2018 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Веселовою О.О. подано відзив на позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить відмовити у задоволенні позову банку, посилаючись на те, що він звернувся до банківської установи, в якої йому був відкрий поточний рахунок та видана картка «Універсальна», яка ним поповнювалася власними коштами, а кредитних коштів він не потребував. Крім того, відповідач посилався на явно надумані суми вимог і надав суду свій розрахунок. Також було подано клопотання про забезпечення доказів з метою подальшого вирішення питання про призначення бухгалтерської експертизи та заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду після спливу позовної давності. Право вимоги у банку з`явилося з серпня 2013 року по червень 2014 року, а з позовом банк звернувся у листопаді 2017 року (а.с. 56-59). 06 квітня 2018 року ухвалою суду провадження у справі ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. 31 травня 2018 року представником позивача ПАТ КБ «Приватбанк» на електронну пошту та 03 червня 2018 року до канцелярії суду подано відповідь на відзив, в якому просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 84-88). 06 листопада 2018 року представник [PERSON] адвокат Веселова О.О. звернулася до суду з клопотанням про призначення судової бухгалтерської експертизи для встановлення дійсної суми заборгованості, яка, як вважає позивач, відрізняється від того, що наведена банком (а.с. 150-152). 06 листопада 2018 року ухвалою суду призначено судову бухгалтерську експертизу (а.с. 157-158). 24 червня 2019 року до суду надійшов висновок експерта № 203 судової економічної експертизи у цивільній справі № 522/22087/17 від 03.06.2019 року (а.с. 224-240). 26 червня 2019 року ухвалою суду поновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 241). 07 серпня 2019 року та 18 листопада 2019 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Веселовою О.О. подано клопотання про розгляд справи за відсутністю відповідача та представника відповідача (а.с. 242). 15 січня 2019 року до суду надійшла заява представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Яковлевої-Ангеловської О.А. про розгляд підготовчого судового засідання у відсутності представника позивача та про закриття підготовчого та призначення справи до розгляду. Ухвалою суду від 15 січня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості до розгляду по суті. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк», в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, та закінчити розгляд справи за відсутності представника банка. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову повністю. Представник відповідача надала письмові тези до судових дебатів, в яких посилалася на докази що спростовують вимоги позивача - умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», розрахунок наведений відповідачем, виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] за період з 01.01.2012 по 09.04.2019, висновок судового експерта Бочкарьової Е.І. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, що 03.12.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» для оформлення платіжної картки, при отриманні якої його було повідомлено про наявність на картці «Універсальна» кредитного ліміту 300 гривень та у випадку недостачі власних кошт можна скористатися 300 гривень безкоштовно перші 55 днів, а після зі сплатою 3% річних. [PERSON] заповнив анкету-заяву з копії якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила (в), що згодна (ен) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Також до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна з якої вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Позивач посилався на те, що відповідач разом із підписанням заяви, підтвердив свою згоду із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайтіhttp://privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, зокрема електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: dismissed