Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

22 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Межиріцької сільської ради, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, в якому просить суд визнати за позивачем право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: склад «В» площею 211,5 кв. м., склад літ. «Г» площею 345 кв. м., склад літ. «Д» площею 1310 кв. м., знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що згідно договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що є у спільній власності від 24.05.2013 р., посвідченого Граждиян М. І. приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за 279, позивачу, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», в рахунок майнового паю було здійснено виділ у натурі частку з нерухомого майна, що є у спільній власності, у розмірі 29095,00 грн., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: -будинок огородньої бригади (одноповерхова будівля) номінальною вартістю 14234,00 грн.; -сторожовий будинок (одноповерхова будівля) номінальною вартістю10321,00 грн.; -підвальне приміщення номінальною вартістю 4540,00 грн. Також, позивач зазначає, що він фактично користувався даними спорудами та земельною ділянкою площею 0,5000 га, на якій вони розташовані з дозволу співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» з 2006 року. Крім того, в період з 2010 по 2011 рік з дозволу тих же співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» особисто ним за власні кошти були побудовані наступні нежитлові будівлі, а саме: склад літ. «В» площею 211,5 кв. м., склад літ. «Г» площею 345 кв. м., склад літ. «Д» площею 1310 кв. м. У зв`язку з тим, що вищезазначені склади «В», «Г» та «Д» з дозволу співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства України були побудовані особисто позивачем за його власні кошти на земельній ділянці, яка з 2006 року фактично перебувала у нього в користуванні, вони не були предметом договору про виділ у натурі частки нерухомого майна, що є у спільній власності від 24.05.2013 року і не вважаються спільним майном власників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна». Ті обставини, що позивач фактично користувався нерухомим майном (будинок огородньої сторожовий будинок, підвальне приміщення) з 2006 року та земельною ділянкою під цим нерухомим майном може підтвердити наступний свідок, який також є співвласником майнових паїв колишнього КСП «Україна», а в подальшому з 02.04.2013 року уповноваженою особою на розпорядження майном спільної часткової власності від імені співвласників майнових паїв, визначених в результаті паювання КСП «Україна» - [PERSON] . Крім того, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» № 4-4061/15-18-СГ від 12.10.2018 року позивачу було надано у власність земельну ділянку площею 0,5000 га, в тому числі землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами (кадастровий номер 1223582300:01:001:1384), право власності на яку зареєстровано за позивачем 17.10.2018 року, номер запису про право власності 28473712, що підтверджується витягом з ДРРПНМ від 16.09.2019 року. 11.09.2019 року позивачем було виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2019 року позивач подав до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Однак, 11.12.2019 року [PERSON] отримав лист від Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Дніпропетровській області «Про повернення декларації» за № 1004-1.20/2/1803, в якому зазначено, що подана позивачем декларація залишається без розгляду, оскільки в декларації відсутня інформація щодо рішення суду, яким визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Самочинно збудовані позивачем склади «В», «Г», «Д» виконано без отримання відповідного дозволу Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області, але без порушення встановлених будівельних норм і правил, на земельній ділянці, відведеній для особистого селянського господарства (на якій дозволено будувати об`єкти нерухомості сільськогосподарського призначення та допоміжні споруди, за умови що такі об`єкти використовуватимуться у виробництві сільгосппродукції (тобто відповідно до цільового призначення таких земель), що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження «Складів літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», 51470, [ADDRESS] » від 02.10.2019 р. проведеного ТОВ «Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут», в особі експерта Крючкова О. В., кваліфікаційний сертифікат серія АЕ № 002261. У відповідності до п. 7 вищезазначеного звіту зазначено наступне: «За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта склад літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», 51470, [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації». Ухвалою від 30 січня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позову згідно заяви від 30.11.2021 року. Представник позивача на адресу суду надіслав пояснення по справі, в якому вказує, що ААП Україна створене на базі колгоспу Україна Павлоградського району рішенням загальних зборів протокол №1 від 13.05.1992 року. ААП Україна рішенням загальних зборів уповноважених представників протокол №1 від 29.01.1998 року перетворене в КСП Україна Павлоградського району Дніпропетровської області. ТОВ Агро являється правонаступником КСП Україна Павлоградського району Дніпропетровської області з 21.06.2000 року, що підтверджується довідкою арбітражного керуючого ТОВ Агро та свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності-ТОВ Агро. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація ТОВ Агро була припинена 10.07.2006 року, номер запису 12101170002000250, враховуючи вищевикладене, з 10.07.2006року у КСП Україна відсутні правонаступники. Факт того, що склад літ. «В» площею 211,5 кв. м., склад літ. «Г» площею 345 кв. м. та склад/ літ. «Д» площею 1310 кв. м. знаходиться саме за адресою: [ADDRESS] , підтверджується технічним паспортом на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами від 11.09.2019 року, інвентаризаційна справа № 509-19, який містить, в тому числі схему розташування будівель та споруд по [ADDRESS] . Крім того, той факт, що вищезазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,5000 га з кадастровим номером 1223582300:01:001:1384, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Позивачу на праві приватної власності, підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1214390522020 від 15.09.2020 року, який в свою чергу містить кадастровий план із нанесенням спірних об`єктів нерухомого майна. Проаналізувавши норми законодавства представник позивача вважає, що спірні склади були побудовані Позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства України на земельній ділянці, що належить Позивачу на праві приватної власності та цільове призначення якої дозволяє будувати на ній об`єкти сільськогосподарського призначення, в тому числі склади. Ухвалою від 22 лютого 2021 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою від 26 жовтня 2021 року провадження по справі поновлено. 30 листопада 2021 року представник позивача на адресу суду надіслав пояснення свідка- [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що є у спільній власності від 24.05.2013 р., посвідченого Граждиян М. І. приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за 279, [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», в рахунок майнового паю було здійснено виділ у натурі частку з нерухомого майна, що є у спільній власності, у розмірі 29095,00 грн., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: -будинок огородньої бригади (одноповерхова будівля) номінальною вартістю 14234,00 грн.; -сторожовий будинок (одноповерхова будівля) номінальною вартістю10321,00 грн.; -підвальне приміщення номінальною вартістю 4540,00 грн. Вказане нерухоме майно було прийнято згідно акту передачі-приймання нерухомого майна від 24.05.2013 року. Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно було зареєстровано 08.08.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відомостями з вказаного реєстру. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» № 4-4061/15-18-СГ від 12.10.2018 року позивачу було надано у власність земельну ділянку площею 0,5000 га, в тому числі землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами (кадастровий номер 1223582300:01:001:1384), право власності на яку зареєстровано за позивачем 17.10.2018 року, номер запису про право власності 28473712, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 11.09.2019 року позивачем було виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач подав до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. 11.12.2019 року [PERSON] отримав лист від Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Дніпропетровській області «Про повернення декларації» за № 1004-1.20/2/1803, в якому зазначено, що подана позивачем декларація залишається без розгляду, оскільки в декларації відсутня інформація щодо рішення суду, яким визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Згідно звіту про проведення технічного обстеження «Складів літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», 51470, [ADDRESS] » від 02.10.2019 р., проведеного ТОВ «Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут», в особі експерта Крючкова О. В., кваліфікаційний сертифікат серія АЕ № 002261, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта склад літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», 51470, [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (п.7 звіту). Згідно листа відділу містобудування і архітектури житлово-комунального господарства та цивільного захисту Павлоградської районної державної адміністрації від 22.11.2019 року №302/19, об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] (виробничі будівлі та споруди) відповідає затвердженій містобудівній документації. Згідно кадастрового плану земельної ділянки, кадастровий номер 1223582300:01:001:1384, яка розташована - [ADDRESS] , побудовані за цією адресою будівлі та споруди - літ.А, а1, Б, В,Г,Д,Е, побудовані в межах земельної ділянки, кадастровий номер 1223582300:01:001:1384. Згідно висновку експерта №27, складеного 29.09.2021 року, несучі та огороджуючі конструкції самовільно побудованих будівель складів, літ, «В», площею 211,5 кв.м., літ. «Г», площею 345,0 кв.м., літ. «Д», площею 1310,5 кв.м., розташовані по [ADDRESS] , їх конструктивно-планувальні рішення, інженерні мережі, площа забудови території, прилегла територія в порівнянні результатів дослідження з нормативною літературою, державними будівельними нормами, які діють в нашому регіоні та в Україні в цілому, відповідають вимогам архітектурно-будівельних, нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНіП, стандартам, технічним умовам тощо) та санітарним вимогам. Згідно письмових пояснень [PERSON] , яка є уповноваженою особою на розпорядження майном спільної часткової власності від імені співвласників майнових паїв, визначених в результаті паювання майна КСП «Україна» відповідно до договору «Про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності», укладеного 02.04.2013 року між співвласниками майна в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області і зареєстрованого Булахівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області у книзі реєстрації договорів «Про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності» 02.04.2013 року за № 5, вона повідомляє про те, що [PERSON] дійсно, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», в рахунок майнового паю у 2013 році отримав у натурі частку з нерухомого майна, що була у спільній власності, у розмірі 29095,00 грн., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме будинок огородньої бригади (одноповерхова будівля) номінальною вартістю 14234,00 грн.; сторожовий будинок (одноповерхова будівля) номінальною вартістю 10321,00 грн.; підвальне приміщення номінальною вартістю 4540,00 грн. Також підтверджує ту обставину, що [PERSON] фактично користувався даними спорудами та земельною ділянкою площею 0,5000 га, на якій вони розташовані з дозволу співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», в тому числі її дозволу, з 2006 року. Крім того, в період з 2010 по 2011 роки, з дозволу співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», в тому числі і дозволу [PERSON] , [PERSON] особисто за власні кошти були побудовані наступні нежитлові будівлі, а саме: склад літ. «В» площею 211,5 кв. м., склад літ. «Г» площею 345 кв. м., склад літ. «Д» площею 1310 кв. м. У зв`язку з тим, що вищезазначені склади «В», «Г» та «Д» з дозволу співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», в тому числі і з дозволу [PERSON] , були побудовані особисто [PERSON] за його власні кошти на земельній ділянці, яка з 2006 року фактично перебувала у нього в користуванні, вищезазначені склади не були предметом договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що є у спільній власності від 24.05.2013 року і не вважаються спільним майном співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна». ААП Україна створене на базі колгоспу Україна Павлоградського району рішенням загальних зборів протокол №1 від 13.05.1992 року. ААП Україна рішенням загальних зборів уповноважених представників протокол №1 від 29.01.1998 року перетворене в КСП Україна Павлоградського району Дніпропетровської області. ТОВ Агро являється правонаступником КСП Україна Павлоградського району Дніпропетровської області з 21.06.2000 року, що підтверджується довідкою арбітражного керуючого ТОВ Агро та свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності- ТОВ Агро. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація ТОВ Агро була припинена 10.07.2006 року, номер запису 12101170002000250, враховуючи вищевикладене, з 10.07.2006року у КСП Україна відсутні правонаступники. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до\~приписів ст.375\~ЦК України\~власник земельної\~ділянки має\~право зводити\~на ній\~будівлі та\~споруди,\~створювати закриті\~водойми,\~здійснювати перебудову,\~а також\~дозволяти будівництво\~на своїй\~ділянці іншим\~особам.\~ Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно з ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з приписами ст.328 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, самочинно збудовані позивачем склади «В», «Г», «Д» виконано без отримання відповідного дозволу Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області, але без порушення встановлених будівельних норм і правил, на земельній ділянці, відведеній для особистого селянського господарства (на якій дозволено будувати об`єкти нерухомості сільськогосподарського призначення та допоміжні споруди, за умови що такі об`єкти використовуватимуться у виробництві сільгосппродукції (тобто відповідно до цільового призначення таких земель). За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved