Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які на теперішній час мешкають разом з матір'ю, та надалі будуть мешкати з нею. Подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки між ними виникли взаємонепорозуміння, через різні погляди на життя постійно виникають сварки, подружжя втратили повагу один до одного, відповідач не бажає перейматись проблемами сім'ї та дітей, незважаючи увагу на той факт, що син [PERSON] є інвалідом з дитинства, відповідач байдуже ставиться до дружини, зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини припинені, позивач та відповідач мешкають окремо один від одного більше трьох місяців, спільне господарство не ведуть, поновлення відносин між сторонами неможливе. Спору з приводу спільного майна позивач та відповідач не мають. Спору з приводу місця проживання дітей також немає, позивач вважає, що діти повинні проживати разом з нею. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 12.08.2006 року у виконкомі Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області, залишити на її вихованні двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу прізвище позивача «[PERSON]» залишити без змін, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 200,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 12.08.2006 року у виконкомі Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 20 від 12.08.2006 року). (а. с. 3) Від шлюбу позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. (а. с. 4, 5) Відповідно до довідки № 842 від 19.09.2014 року, виданої Маяківським сільським головою, позивач разом з малолітніми дітьми [PERSON] та Дар'єю мешкають окремо від відповідача. (а. с. 6) Позивач перебуває на обліку у Слов'янському районному УСЗН та отримує допомогу для дітей інвалідів. (а. с. 7, 8, 9) 18.09.2014 позивачем на користь адвоката [PERSON] було сплачено 200,00 грн. за надання правової допомоги. (а. с. 10) Позивач разом з дітьми мешкають окремо від відповідача, шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відшкодування таких витрат передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно з яким розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки в даному випадку фахівець у галузі права не приймав участі в судових засіданнях, вимоги позивача про стягнення витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені витрати по сплаті судового збору повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial