Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

23 січня 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» із позовом до [PERSON] , в якому позивач просив звернути стягнення на заставлене майно, а саме, транспортний засіб БОГДАН А09201, 2005 року випуску, що належить на праві власності відповідачу в рахунок погашення суми боргу за кредитним договором у розмірі 36619, 54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату подання позову становить 1 031 455,54 грн. та встановити спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. Позов обґрунтований такими обставинами. 07 листопада 2008 року між [PERSON] та ВАТ Банк «ТРАСТ», правонаступником якого є ПАТ Банк «ТРАСТ» було укладено кредитний договір № S051.0006725, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 15 000,00 доларів США строком до 07.11.2012 року включно із сплатою процентів в розмірі 26% річних виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. В подальшому, 22 грудня 2010 року додатковою угодою № 1 до кредитного договору сторони договору погодили дату виконання зобов`язання до 06 листопада 2013 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір застави рухомого майна № S051.0006725-Р-1 від 07.11.2008 року, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу банку транспортний засіб БОГДАН А09201, 2005 року випуску, колір - жовтий, державний номер - [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска) № к. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , тип - автобус пасажирський, який належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане МРЕВ-1 ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 03 січня 2006 року. Предмет застави був оцінений сторонами договору у 117 000,00 грн. Заставу було зареєстровано банком у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 07.11.2008 року. Станом на 16.01.2019 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 36 619,54 доларів США. 27 березня 2017 року Банком було отримано листа від відповідача [PERSON] , із якого стало відомо про те, що остання є власником рухомого майна, яке є предметом застави, на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між нею та [PERSON] . Разом із цим, на думку позивача, так як зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконано, зобов`язання між сторонами не є припиненими, та враховуючи наявність обтяження щодо предмету застави позивач вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави. 26 листопада 2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси залучено до участі у справі в якості правонаступника ПАТ Банк «ТРАСТ» - ТОВ «Фінансова Компанія» «Кредит-Капітал». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено договір застави щодо іншого транспортного засобу, на яке, на думку відповідача, необхідно звернути стягнення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши позовну заяву та матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на такі обставини. 07 листопада 2008 року між ВАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № S051.0006725, відповідно до якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США строком до 07.11.2012 року включно із сплатою процентів в розмірі 26% річних (т. 1 а. с. 7-9). 22 грудня 2010 року між ПАТ Банк «ТРАСТ», яке є правонаступником ВАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору № S051.0006725, відповідно до умов якої позичальнику продовжено строк повернення кредитних коштів до 06 листопада 2013 року ( т. 1 а. с. 12). 07 листопада 2008 року між ВАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № S051.0006725-Р-1, відповідно до якого [PERSON] передав ВАТ Банк «ТРАСТ» у заставу транспортний засіб БОГДАН А09201, 2005 року випуску, колір - жовтий, державний номер - [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска) № к. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , тип - автобус пасажирський (свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане МРЕВ-І ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 03 січня 2006 року (т. 1 а. с. 19-22). Пунктом 6.1. Договору застави передбачено, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за Кредитним договором, забезпеченого заставою згідно з цим Договором. 07.11.2008 року застава рухомого майна транспортного засобу БОГДАН А09201, 2005 року випуску, колір - жовтий, державний номер - [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска) № к. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з обмеженням відчуження за погодженням з обтяжувачем, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (т. 1 а. с. 31). 22 грудня 2010 року між ПАТ Банк «ТРАСТ», яке є правонаступником ВАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору застави рухомого майна № S051.0006725-Р-1, відповідно до умов якої предметом застави забезпечується кожна та всі із вимог Заставодержателя, що випливають із основного договору із всіма змінами та доповненнями до нього, за умовами якого Боржник зобов`язується перед Заставодержателем повернути наданий йому кредит не пізніше 06 листопада 2013 року в розмірі 15 000,00 доларів США, сплатити проценти в розмірі 22,50% річних, пеню та інші платежі в порядку і на умовах, що визначені основним договором( т. 1 а. с. 23-24). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем, станом на 16.01.2019 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 36 619,54 доларів США(т. 1 а. с. 26-27). Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2017 року позов ПАТ Банк «ТРАСТ» до [PERSON] задоволено, звернено стягнення на заставлене майно, а саме, транспортний засіб БОГДАН А09201, 2005 року випуску, колір - жовтий, державний номер - [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска) № к. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , тип - автобус пасажирський, в рахунок погашення суми боргу за кредитним договором від 07.11.2008 року у розмірі 36619, 54 доларів США та встановлено спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. 27 березня 2017 року [PERSON] звернулася до ПАТ Банк «ТРАСТ» із заявою про те, що вона є власником транспортного засобу, який є предметом застави на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 06.01.2012 року з проханням скасувати заставу транспортного засобу з внесенням відповідної інформації в Державний реєстр обтяжень рухомого майна (т. 1 а. с. 48). Як вбачається із копії довідки Територіального сервісного центру № 5142 Регіонального сервісного центру в Одеській області № 31/15-5142-637 від 09.03.2017 року 06.01.2012 року автомобіль БОГДАН А09201, 2005 року випуску, державний номер - [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] (т. 1 а. с. 49). 07 листопада 2019 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір № БТ-ПВ-11\\19 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Банк відступив новому кредитору , а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та заставодавців (транспортні засоби) та поручителів та фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до договору (т. 1 а. с. 178-184). На виконання вказаного договору 08.11.2019 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги за договором застави рухомого майна № S051.0006725-Р-1 від 07.11.2008 року, засвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу В.С. Кондратюк, та зареєстровано в реєстрі за № 3825 (т. 1 а. с. 185-187). Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набула статус заставодержателя із правом вимоги за договором рухомого майна № S051.0006725-Р-1 від 07.11.2008 року. Надаючи правову кваліфікацію відносинам, які склалися між сторонами, суд вважає, що спірні правовідносини виникли з приводу невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та регулюються Розділом І Книги п`ятої ЦК України та Законом України «Про заставу». Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно д ост. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі статтею 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1ст. 20 Закону України «Про заставу»). Згідно зі статтею 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 758/11743/15-ц, провадження № 61-14673св18. Тобто, у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. В рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 Закону, якою передбачена і продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем (ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Враховуючи, що [PERSON] не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором № S051.0006725 від 07 листопада 2008 року та договором застави рухомого майна № S051.0006725-Р-1 від 07 листопада 2008 року та має заборгованість в розмірі 36 619, 54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.01.2019 року становить 1 031 455,54 грн., тому позивач набув право звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про те, що між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] укладено договір застави, предметом якого є інший транспортний засіб - автомобіль марки BMW 740, д/н [NUMBER] , на який необхідно перш за все звертати стягнення. Так, матеріали справи не містять відомостей щодо передачі [PERSON] в заставу автомобіля марки BMW 740, д/н [NUMBER] . На виконання ухвали суду про витребування відповідних доказів ПАТ Банк «ТРАСТ» повідомило, що відомостями про укладення інших додаткових угод до договору застави рухомого майна № S051.0006725-Р-1 від 07.11.2008 року банк не володіє, такі документи в матеріалах кредитної справи відсутні. Надані відповідачем на підтвердження своїх заперечень копії заяви [PERSON] , акту перевірки стану заставленого майна та фотографії автомобіля (т. 1 а. с. 136-138) не засвідчені належним чином і не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України. Крім того, за приписами ч. 5 ст. 590 ЦК України якщо предметом застави є дві або більше речей стягнення може бути звернене на всі ці речі або на будь-яку з речей на вибір заставодержателя. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціну позову визначено у розмірі 117 000,00 грн., тобто судовий збір по справі, станом на дату подання позовної заяви до суду, складав 1921 грн.

Outcome: approved