Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

22.11.2018\~позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до Лугинської\~селищої ради\~Лугинського району\~Житомирської області\~про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини після\~смерті її бабусі - [PERSON], яка померла 29 жовтня 2006 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 29.10.2006 померла її бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Позивач, будучи спадкоємцем, згідно закону, у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася тому, що для цього потрібні були чималі матеріальні витрати з якими у неї на той час були труднощі, крім того будучи необізнаною в законодавстві, процедурі оформлення спадкового майна, строках на прийняття спадщини вважала що вона вже прийняла спадщину, оскільки користується спадковим майном та утримує його. Враховуючи викладене, просить суд визначити її додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач не зявилася в судове засідання, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Крім того надіслала письмові додаткові пояснення в яких більш деталізує причини пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, однак подав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У відповідності до вимог ст. ст.10, 11, 59\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст.\~3\~ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно вимог ст.\~3\~Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права й свободи людини і громадянина та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суди як органи державної влади зобов'язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду зокрема і цивільних справ. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що [PERSON] померла 29 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №040527 від 30.06.2006, виданим Калинівською сільською радою Лугинського району Житомирської області. Батьками у свідоцтві про народження батька позивачки [PERSON] серії VI УР № 289689 від 02.06.1964 зазначені [PERSON] та [PERSON]. Батьками у свідоцтві про народження [PERSON] серії II- ТП № 281200 від 12.06.1978 зазначені [PERSON] та [PERSON]. Батько позивачки [PERSON] помер 07.12.2016, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 299512 від 07.12.2016. 07.08.1999 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 268, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії І-ТП №271022, згідно з яким позивачу було присвоєно прізвище «Осипчук». Як слідує з довідки Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області від 15.11.2018 за № 510 на момент смерті [PERSON],\~яка померла\~29\~жовтня 2006\~рокуразом з нею ніхто не проживав та зареєстрований не був. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Лугинського нотаріального округу [PERSON] від 09.11.2018 за №507, [PERSON] було відмовлено у вирішенні питань про оформлення її спадкових прав на підставі ст.ст. 1269,1270\~Цивільного кодексу\~України та рекомендовано звернутися до Лугинського районного суд Житомирської області з позовом про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини Таким чином [PERSON],\~яка померла\~29\~жовтня 2006\~рокудоводилася рідною бабусею позивача [PERSON] Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину за законом чи заповітом та прийняли спадщину не має. Відповідно до положень ч. 1ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дією, що свідчить про прийняття спадщини, є подача заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч. 1ст.\~61\~ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом також встановлено, що позивач була повідомленою про спадщину після смерті бабусі, проте в визначений законом строк заяви про прийняття спадщини не подала, хоча інтересу до спадкового майна ніколи не втрачала та користувалася ним. Виходячи з правового аналізу ч. ч. 1, 3ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Факт неподання позивачем заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого законодавством підтверджується листом приватного нотаріусу Лугинського нотаріального округу від 09.11.2018 за №507. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким. На підставі викладеного в позовній заяві та письмових доказах знайшло підтвердження, що позивач пропустила встановлений ст.\~1270\~ЦК України\~шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: в зв'язку з тим, що вона проживала в іншому місті та здійснювала догляд малолітньої дитини тому фізично не могла займатися питаннями оформлення спадщини, а також зважаючи на скруте матеріальне становище, яке також, в свою чергу, унеможливило її своєчасне звернення до нотаріальної контори. Дослідивши письмові докази у справі та давши їм належну оцінку в сукупності з іншими доказами, враховуючи проміжок часу, що був пропущений позивачем для прийняття спадщини з поважних причин, за умови відсутності спору про спадщину, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved