Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

22.06.2016 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, після зміни позовних вимог якої, просить: - виділити дні та години для спілкування з донькою, а саме: кожної неділі з суботи з 18.00 год. до кожної неділі до 18.00 год., святкові вихідні дні з 11.00 год. до 14.30 год., 3,5 год. на день народження дитини за домовленістю сторін, 3,5 год. на день народження батька [PERSON], а саме 24 серпня за домовленістю сторін, у разі неможливості побачень із дитиною у вказані дні у звязку з хворобою дитини, зустрічі батька з дитиною переносяться на інші дні за домовленістю сторін, кожного року на час відпустки батька [PERSON] на два тижні за домовленістю сторін. Доньку залишити проживати з [PERSON]. Зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON], [INFO], шляхом надання дитини батьку [PERSON] за адресою: м.Бориспіль вул.. Голубівка([PERSON]), буд.22, у визначенні дні та години. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 20.01.2016 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з відповідачем, яка перешкоджає йому у спілкуванні з дочкою, коли він приходив до дочки, надавала її в залежності від настрою. В звязку з цим він звернувся до суду з позовом про встановлення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини та зобовязання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.12.2015 року було визначено порядок його участі у спілкуванні та вихованні доньки, встановлено дні та години побачень з дитиною: кожної неділі з 11.00год. по 14.30год, святкові вихідні дні з 11.00 год. по 14.30год, 3,5 год. на день народження дитини за домовленістю сторін, 3,5 год. на день народження батька [PERSON] а саме 24 серпня за домовленістю сторін, у разі неможливості побачень із дитиною у вказані дні у звязку з хворобою дитини, зустрічі батька з дитиною переносяться на інші дні за домовленістю сторін. Також зобовязано не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні доньки, шляхом надання дитини батьку за адресою: м.Бориспіль вул.Карла Маркса,22, у визначенні дні та години для спілкування на території проживання батька або у місцях відпочинку в присутності матері за її бажанням, а в день народження дитини та батька на території проживання батька, а саме за адресою: [ADDRESS]. Отримав виконавчий лист, та направив його для примусового виконання, оскільки добровільно йому з дитиною не дозволяли побачитися. У визначенні судом дні та години приходив до дитини, але двері йому не відчиняли, до дитини не впускали. В звязку з цим він вимушений був звертатися до відділення поліції та державного виконавця, щоб відвідати дитину. Йому було невідомо де проживає його донька, поскільки за адресою, зазначеною відповідачем в заяві службі у справах дітей: [ADDRESS], вона з дитиною не мешкала. Стверджує, що відповідач рішення суду не виконує та всілякими способами перешкоджає йому зустрічатися з донькою. Зазначив, що він сумлінно сплачує аліменти на утримання доньки та на утримання дружини, дуже любить свою доньку, бажає з нею спілкуватися та брати участь у її вихованні. Крім того, донька подорослішала і він вважає, що може проводити з ним більше часу ніж було виділено судовим рішенням.. 17.10.2016 року відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила: визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] з мамою [PERSON]. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем виник спір щодо визначення місця проживання дитини. Зазначила, що після припинення відносин з відповідачем та розірвання шлюбу вона разом з дитиною проживає за адресою: [INFO], в будинку своїх батьків, де всі наявні комунальні послуги та зручності. Житлово-побутові умови проживання дитини відповідають всім вимогам. Звернула увагу на те, що відповідач мешкає в однокімнатній квартирі з батьками, які є інвалідами, має шкідливі звички, своєю моральною поведінкою може зашкодити розвиткові та негативно впливати на виховання доньки. Враховуючи вік малолітньої дитини- 2 роки, вважає, що вона потребує більше материнської турботи, ласки та тепла. З цих підстав і звернулася з зустрічним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги позивач та його представник також визнали, не заперечували щодо його задоволення. Позивач одночасно зазначив, що він погоджується з висновком Служби у справах дітей Бориспільської міської ради, однак у звязку з тим, що в суботу його можуть викликати на роботу, то вважав би за доцільне визначити йому спілкування з донькою кожну неділю з 09.00год. до 18.00 год., або в інші дні за домовленістю. Відповідач та її представник в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Позов [PERSON] визнають частково, посилаючись на те в силу маленького віку дитини їй не сіл залишатися на ніч в позивача а, також проводити тривалий час у відпустці без піклування матері. Представник служби у справах дітей та сімї Бориспільської міської ради Київської області в судове засідання не зявилася, однак надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. При вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали даної цивільної справи та надані суду документи, суд вважає, що первісний позов позивача [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2012 року, який 20 січня 2016 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було розірвано (а.с. 19). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №277671, виданим 19 серпня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.10). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 17/10851 від 17.11.2015 р. , [PERSON], 14.08.2014 року .народження, з 27.08.2014 року зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] за місцем реєстрації останньої: вул.. К.Маркса,22, м.Бориспіль, Київська область.( а.с.84). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Служба у справах дітей та сімї Бориспільської міської ради Київської області про встановлення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини, зобовязання не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини задоволено частково. Визначено порядок участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON], [INFO], встановивши такі дні та години побачень з дитиною: кожної неділі з 11.00 год. пор 14.30 год; святкові вихідні дні з 11.00 год. по 14.30год.; 3,5 години на день народження дитини за домовленістю сторін; 3,5 години на день народження батька [PERSON], а саме 24 серпня за домовленістю сторін; у разі неможливості побачень із дитиною у вказані дні у звязку з хворобою дитини, зустрічі батька з дитиною переносяться на інші дні за домовленістю сторін. Зобовязати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON], [INFO], шляхом надання дитини батьку [PERSON] за адресою: м.Бориспіль вул.. К.Маркса, 22, у визначенні дні та години для спілкування на території проживання батька або у місцях відпочинку в присутності матері за її бажанням, а в день народження дитини та [PERSON] на території проживання батька, а саме за адресою: [ADDRESS]. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено ( а.с.20-23). В ході судового розгляду справи встановлено, що у відносинах між батьками малолітньої [PERSON], виник тривалий конфлікт з приводу участі у вихованні їхньої доньки. Ці обставини визнані сторонами, підтвердив їх допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] З дослідженого судом Висновку щодо участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] № 01-12-837 від 20.12.2016 року вбачається, що при визначенні порядку спілкування батька з дитиною службою в справах дітей та сімї Бориспільської міської ради бралися до уваги наступні підстави: спілкування батька [PERSON] з його малолітньою донькою [PERSON] на території проживання батька за адресою [ADDRESS], є доцільним, так як батько має всі належні умови для перебування дитини, є дитяче ліжко для сну, багато іграшок та книжок, а також відповідно до прийнятого рішення батько має можливість зустрічатися з малолітньою донькою в інші дні тижня за попередньою домовленістю з матірю дитини [PERSON], тому визначили години та порядок спілкування : перша, третя субота, друга, четверта неділя кожного місяця з 09.00 до 18.00, або в інші дні за домовленістю сторін на нейтральній території; святкові та вихідні дні з 11.00 до 14.30; 3,5 години в день народження дитини та вдень народження батька(24 серпня) за домовленістю сторін; два тижні під час відпустки батька за домовленістю сторін; у разі неможливості побачень з дитиною у вказані дні у звязку з хворобою дитини, зустріч батька переноситься на інші дні за домовленістю.( а.с.123). Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 3 ст.152 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. За змістом ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Суд також враховує, що відповідно до вимог ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ч.1,2 та 3 ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ч.1 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до вимог ч.2 вказаної статті суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Даючи оцінку дослідженим доказам та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, суд дійшов висновку, що обставин, які б свідчили про те, що поведінка позивача, його ставлення до дитини, створюють небезпеку для її здоровя, не встановлено, та, враховуючи обставини, які приймались до уваги Службою у справах дітей та сімї при визначенні порядку спілкування позивача з малолітньою дочкою, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо\~\~визначених ним днів та годин регулярних побачень з дитиною, а також, щодо зобовязання відповідача не чинити йому в цьому перешкоди. Проте, враховуючи вік дитини, суд вважає, що в частині визначених позивачем годин спілкування з дочкою на час відпустки батька на два тижні, необхідно забезпечити матері, за її бажанням, можливість бачитися з дитиною в ці дні. Задовольняючи вимоги щодо права позивача спілкуватись в такі дні з дитиною за місцем свого проживання, суд також виходить з того, що будь-яких даних про те, що це суперечить інтересам дитини, судом не встановлено. При цьому також враховано, що таке спілкування за бажанням відповідача, може відбуватися у її присутності. Будь-яких перешкод для такого порядку спілкування судом також не встановлено. З урахуванням викладеного суд прийшов до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] та їх часткове задоволення. Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував та погодився про визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з мамою, відповідачем у справі, [PERSON] В результаті повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, та з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявленого зустрічного позову [PERSON] , та вважає його таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені сторонами витрати по сплаті судового збору у звязку з задоволенням як позовних вимог за первісним так і за зустрічним позовом, підлягають взаємному зарахуванню. На підставі викладеного,

Outcome: partial