Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

23.06.2021 року позивач звернулася в суд з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 лютого 1991 року /актовий запис № 1/ Кичинецькою сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, разом не проживають, миритися не бажає. Ухвалою суду від 21.09.2021 року за клопотанням відповідача провадження у справі було зупинене з метою надання сторонам строку для примирення, який судом був визначений в один місяць. Після відновлення провадження, 29.10.2021 року в судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується його особистою розпискою, в судове засідання не з`явився без пояснення причини неявки, що в даному випадку не є перешкодою для розгляду справи (а.с.24). Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 02 лютого 1991 року /актовий запис № 1/ Кичинецькою сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами зареєстрований шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, сторони проживають окремо. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За клопотанням відповідача був наданий строк для примирення один місяць, але примирення не відбулося. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] » і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved