Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

23.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року батька [PERSON] на земельну ділянку, площею 5,8002 га, розташовану на території Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала його покійному батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 735566, виданого на підставі розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 26.12.2002 року № 361, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25.06.2003 року за № 93. [INFO] року батько позивача [PERSON] помер. Позивач у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у позивача не виявилось оригінала Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я покіної батька. Тому, за роз'ясненням нотаріуса, 14.06.2013 року в газеті «Вісті Балаклійщини» № 47 позивач розмістив оголошення, що втрачений оригінал вказаного Державного акту вважати недійсним. Відсутність Державного акт на право приватної власності на землю унеможливлює оформлення спадщини у нотаріальному порядку, а тому [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач - Бригадирівська сільська рада надала заяву про визнання позову, розгляд справи їхньої відсутності (а.с.26). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.8), який помер [INFO] року (а.с.7) і якому на час смерті на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 735566, виданого на підставі розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 26.12.2002 року № 361, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25.06.2003 року за № 93, належала земельна ділянка площею 5,8002 га, розташована на території Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10-11). Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] був втрачений, про що 14.06.2013 року в газеті «Вісті Балаклійщини» № 47 опубліковано оголошення про втрату вказаного Державного акту (а.с.12-13). 24.04.2001р. [PERSON] був скадений заповіт на сина [PERSON] (а.с.19). За інформацією Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 25.09.2014 року, 14.02.2013р. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся син померлого [PERSON], заведена спадкова справа (а.с.17). Відповідно до ст. 1217, ч.1 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області відмовлено позивачу в оформлені права на спадщину внаслідок не надання оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я спадкодавця (а.с.15, 18). Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved