Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

22.02.2017 [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], в якому просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь за рішенням Ставишенського районного суду від 30.11.2004 на утримання сина [PERSON], [INFO], до 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментів в розмірі 79 541 грн 00 коп. свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] не виконує належним чином рішення Ставишенського районного суду від 30.11.2004 про стягнення аліментів, сплачуючи лише 400 грн на місяць. 11.09.2017 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій [PERSON] просить звільнити його від заборгованості по аліментах у розмірі 79 541 грн 00 коп, зменшити розмір аліментів встановлений рішенням Ставищенського районного суду від 30.11.2004 з ? частини до 1/6 частини усієї його доходів щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що його протягом семи років не повідомляли про існування заборгованості по аліментах і він щомісячно сплачував 400 грн аліментів за домовленістю з [PERSON] Як на підставу для зменшення розміру аліментів посилається на існування на його утриманні дружини від іншого шлюбу та малолітньої дитини [PERSON], [INFO], також отримує заробітну плату у розмірі 1 600 грн. [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити через те, що сплату 400 грн на місяць [PERSON] з нею не погоджував, кошти на утримання дитини не надає. [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, пояснив, що з 2010 року на прохання [PERSON] сплачував щомісячно 400 грн аліментів, претензій до нього ніхто не пред'являв, а тому заборгованість по аліментах утворилася не з його вини. Зустрічну позовну заяву просив задовольнити з обставин викладених в позові. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Рішенням Ставишенського районного суду від 30.11.2004 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 26.10.2005. З розрахунку заборгованості по аліментам від 30.01.2017 складеного Деснянським РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві вбачається, що з травня 2010 [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] 400 грн щомісячно. Оскільки [PERSON] на час виникнення обов'язку сплачувати аліменти не працював, розмір належних до сплати аліментів розраховувався відповідно до ч. 2 ст. 195 СК, а саме виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Таким чином 400 грн, які сплачувалися [PERSON] в якості аліментів не відповідали ? частині середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 79 541 грн 00 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Слід зазначити, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов'язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя Посилання [PERSON] на те, що йому не пред'являлися претензії щодо розміру аліментів суд сприймає критично, оскільки йому було відомо про обов'язок сплачувати аліменти за рішенням суду, а 400 грн не відповідає ? частини середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Крім того, не знайшли в суді підтвердження і доводи [PERSON] про те, що між ним та [PERSON] була усна домовленість про сплату аліментів в розмірі 400 грн. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні [PERSON] не надала доказів на підтвердження свого твердження про погіршення свого матеріального стану. В свою чергу [PERSON] бажаючи змінити розмір аліментів з ? частини до 1/6 частини посилається на невелику заробітну плату в розмірі 1600 грн, на підтвердження чого надав Довідку про заробітну плату від 14.08.2017 на два місяці. Разом із цим працевлаштування саме по собі не є підставою для зміни зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів [PERSON] не надано й погіршення його майнового стану нічим не доведено. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. На думку суду, зміна розміру аліментів, як того бажає [PERSON] призведе до суттєвого зменшення матеріального забезпечення дитини - [PERSON], [INFO] Сплата аліментів у розмірі 266 грн 60 коп, як це пропонується [PERSON], при прожитковому мінімумі на дитину відповідного віку 1777 грн 00 коп не відповідатиме інтересам дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині стягнення заборгованості по аліментам. Позовні ж вимоги [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості та зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають через їх необгрунтованість та недоведеність. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON], на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає судовий збір в розмірі 640 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial