Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

22.05.2018 року представник Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми витрат пов'язаних з утриманням відповідача, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача 172586. 29 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] проходив навчання та військову службу на факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на посаді курсанта з 26 липня 2017 року по 05 березня 2018 року. Відповідно до розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з [PERSON] 30 серпня 2016 року строком на термін навчання 5 років), за яким відповідач зобовязався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 05 березня 2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника факультету та відповідачем був достроково розірваний через небажання продовжувати навчання. Сума витрат пов'язана з утриманням курсанта [PERSON] за період його навчання по день виключення складає 172586. 29 грн., яку він добровільно не погасив. Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі Довіреності від 19.03.2018 року, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву суду не надавав. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.\~223\~та ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 30 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі начальника Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» полковника [PERSON] та [PERSON] укладений контракт про проходження останнім військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання проходити військову службу (навчання) на Гвардійському факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «ХПІ» протягом строку контракту відповідно до вимог, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом (а.с. 3-4). Витягом із наказу начальника гвардійського факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» полковника [PERSON] №397 від 26.07.2016 року солдата з/к [PERSON] зараховано за контрактом на навчання на перший курс гвардійського факультету та з 30.08.2016 року зараховано в списки особового складу факультету всі види забезпечення та на продовольче забезпечення з вечері 30 серпня 2016 року, про що свідчить Витяг із наказу №195 від 30.08.2016 року (а.с. 5, 6). 21.02.2018 року [PERSON] звернувся до начальника курсу з рапортом про відрахування з числа курсантів 122 навчальної групи навчального курсу ОВТ-2 факультету озброєння та військова техніка, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу (а.с. 10). Витягом із наказу ТВО начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» полковника [PERSON] №51 від 05.03.2018 року солдат [PERSON], курсант 2-го курсу за спеціальністю «Озброєння та військова техніка» відрахований з числа курсантів через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, достроково розірваний контракт про навчання, зарахований у розпорядження начальника інституту та тимчасово утримується в батальйоні забезпечення навчального процесу. З 05.03.2018 року перевести на норми забезпечення військовослужбовців строкової військової служби (а.с. 7-8). Згідно п. 1 зазначеного контракту у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу відповідач зобов'язаний відшкодувати Міністерству Оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання). Пунктом 10\~статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»\~визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству Оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. Зазначений Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Так, відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Позивачем наданий до суду довідка-розрахунок витрат за проживання за період з 30.08.2016 року по 05.03.2018 року в розмірі 4053. 08 грн., довідка про нараховане грошове забезпечення за період з 30.08.2016 року по 05.03.2018 року в розмірі 151558. 25 грн., довідка-розрахунок витрат за харчування за період з 30.08.2016 року по 05.03.2018 року в розмірі 16974. 96 грн., а всього 172586. 29 грн. (а.с. 11-12). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про відшкодування зазначених витрат у добровільному порядку. Відповідно до п.7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Згідно зі ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, виходячи з умов контракту та враховуючи наведені правові норми, [PERSON] повинен нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням на факультеті. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, судовий збір, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved