Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

23 березня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому, уточнивши позовні вимоги згідно заяви від 22 квітня 2016 року, просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 2801 грн. 09 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. В запереченні на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність його вини у виникнення заборгованості по сплаті аліментів та пояснив, що поки він мав постійне місце роботи він регулярно сплачував аліменти на утримання доньки через бухгалтерію підприємства, в якому працював. В листопаді 2014 року він втратив роботу, а в грудні 2014 року став на облік до Чернігівського міського центру зайнятості. В державній виконавчій службі йому пояснили, що вони самостійно направлять виконавчий лист для стягнення до Центру зайнятості. Проте, фактично виконавчий лист державним виконавцем за належністю направлений не був, внаслідок чого і виникала заборгованість, тобто з вини державного виконавця. Крім того, відповідач зазначив, що на його утриманні перебувають: донька від другого шлюбу, дружина, її донька та батьки-пенсіонери, які тяжко хворіють та потребують його матеріальної допомоги, а тому розмір пені судом повинен бути зменшений з урахуванням його матеріального та сімейного стану. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а/с 8). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 7). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття (а/с 9). На виконанні в Державній виконавчій службі Чернігівського району знаходився виконавчий лист № 2/750/1833/2013 від 03.06.2013 року, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова з виконання вказаного вище рішення суду про стягнення аліментів. Як вбачається з наданого головним державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач рішення суду належним чином не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого станом на 01 березня 2016 року утворилась заборгованість по аліментах в сумі 6012 грн. 88 коп. (а/с 6). Згідно розрахунку пені, наданого позивачем, розмір пені у звязку з простроченням сплати аліментів за період з 01.01.2015 року по 01.02.2016 року становить 2801 грн. 09 коп. (а/с 5). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2016 року зменшено розмір аліментів, стягнутих згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2013 року з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] луч, Луганської області на користь \~[PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої \~дитини [PERSON] до 1/4 частини всіх \~видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше \~30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення та до досягнення дитиною повноліття та відкликано виконавчий лист, що виданий на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.06.2013 року у справі № 750/1011/13-ц, у звязку з чим постановою про закінчення виконавчого провадження від 15.04.2016 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/750/1833/2013 закінчено (а/с 32). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Доводи відповідача щодо відсутності його вини у несплаті аліментів на утримання дитини суд вважає необґрунтованими, так як відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини згідно закону незалежно від вжиття заходів примусового виконання рішення суду. З довідки про отримання допомоги по безробіттю (а/с 37) вбачається, що відповідач отримував допомогу по безробіттю і кошти на сплату аліментів з неї не відраховувалися, тобто відповідач був обізнаний у тому, що аліменти з нього не стягуються і тривалий час не вживав заходів щодо сплати аліментів, хоча згідно закону він зобовязаний сплачувати аліменти на дитину щомісяця. До звільнення з роботи відповідач аліменти сплачував, а тому після звільнення з роботи про обовязковість їх сплати відповідачу було відомо і він повинен був вжити заходів для їх сплати. Крім того, з копій довідок, наданих позивачем (а/с 41,42,43) вбачається, що відповідач займався підприємницькою діяльністю по заготівлі великої рогатої худоби, а тому суд приходить до висновку, що він мав змогу сплачувати аліменти. Посилання відповідача, як на підставу для зменшення сплати пені по аліментах, на наявність на його утриманні доньки від другого шлюбу, дружини, її доньки та батьків-пенсіонерів не є підставою для зменшення розміру пені, враховуючи, що розрахований позивачем розмір пені має незначний розмір 2081 грн. 09 коп. і не призведе до скрутного матеріального становища відповідача. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені, а тому пеня у звязку з простроченням сплати аліментів в сумі 2801 грн. 09 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved