Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

22.04.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн., щомісяця, починаючи стягнення з дати пред`явлення позовної заяви до досягнення повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилась дитина - [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини не надає допомоги на утримання сина. Вважає, що відповідач, який є працездатним, приватним підприємцем, спроможний сплачувати аліменти в зазначеному в позові розмірі. Ухвалою суду від 28.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 22.05.2020 року витребувано зазначені в ухвалі докази. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача визнала позов частково. Повідомила, що відповідач дійсно є фізичною особою - підприємцем. Проте через запроваджені в Україні карантинні заходи має мінливий нестабільний дохід, що унеможливлює сплату ним аліментів на утримання дитини в розмірі 4000 грн. щомісяця. Зауважила, що в період канікул дитини проживає разом з батьком або з бабусею та дідусем. [PERSON] кожного місяця перераховує певну суму грошових коштів на утримання дитини, особисто купує окремі речі, оплачує курси, шкільні витрати та певні поїздки. При визначенні розміру аліментів просила врахувати, що відповідач має кредитні зобов`язання та надає матеріальну допомогу власній матері. Готовий сплачувати щомісяця аліменти в розмірі 2500 грн. Крім того зазначила, що позивач в своєму позові не розділяє поняття аліментів та додаткових витрат. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до переконання про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2008 р.), який мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від дитини та частково приймає участі в її утриманні, що підтверджується наданими до суду виписками з карти, копією розписки, копією чеків. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] є ФОП (що не оскаржується сторонами), має мінливий дохід, надає певну фінансову допомогу на утримання дитини, має кредитні зобов`язання. Станом на час розгляду справи прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 2218 грн. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов`язаний і має можливість сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2500,00 грн., щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 22.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: partial