Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

22.11.2017\~року [PERSON]\~звернувся\~ до\~Придніпровського районного\~суду м.\~Черкаси з\~позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі ГУНП) про встановлення факту нещасного випадку при виконанні службових обовязків, визнання незаконними та скасування актів, зобовязання провести службове розслідування та просив суд: 1. Визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду у звязку із наданням йому вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги в умовах стаціонару у закладах охорони здоровя, а саме з 28.03.2017 по 07.04.2017 у терапевтичному відділенні лікарні (з поліклінікою) Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», з 26.04.2017 по 10.05.2017 у відділенні відновного лікування Комунального закладу «Черкаська обласна лікарня» Черкаської обласної ради та з 03.05.2017 по 30.10.2017 щодо розгляду і вирішення даного публічно-правового спору у порядку адміністративного судочинства у Черкаському окружному адміністративному суді та Київському апеляційному адміністративному суді. 2. Встановити факт, що має юридичне значення нещасний випадок (травма), який мав місце 06.10.2016 у приміщенні [PERSON] відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (м. Умань, вул. Незалежності, 35), трапився під час виконання ним службових обовязків поліцейського по забезпеченню публічної безпеки та порядку. 3. Визнати незаконним та скасувати акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06.10.2016 о 05.30 год. складеного за формою Н-5* від 22.11.2016 Головного управління Національної поліції в Черкаській області. 4. Визнати незаконним та скасувати акт № 1 про нещасний випадок невиробничого характеру складений за формою НТ* від 23.12.2016 Головного управління Національної поліції в Черкаській області. 5. Зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне службове розслідування по факту нещасного випадку, який мав місце з ним 06.10.2016 у приміщенні [PERSON] відділу поліції ГУНП в Черкаській області: 5.1\~\~ Застосувавши норми п. 3.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 з урахуванням матеріалів та доказів здобутих у попередньо проведених службових розслідуваннях за даним фактом. 5.2\~\~ Протягом семи робочих днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили та не пізніше трьох днів з дати завершення службового розслідування видати йому складені акти за встановленою формою. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчика Р.В. від 08.12.2017 року відкрито провадження у цивільній справі №711/10371/17. 27.03.2018 року [PERSON] подав заяву про зміну позовних вимог, в якій вимоги викладені в пункті 5 виклав в наступній редакції, - «Зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне службове розслідування, по факту нещасного випадку, який мав місце з ним 06.10.2016 у приміщенні [PERSON] відділу поліції ГУНП в Черкаській області, протягом семи робочих днів, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, із урахуванням матеріалів і доказів здобутих у попередньо проведених службових розслідуваннях та при судовому розгляді справи, та не пізніше трьох днів, з дати завершення розслідування, видати йому складені акти за встановленою формою». Ухвалою від 03.04.2018 задоволено заяву представника відповідача про відвід судді Демчика Р.В. від розгляду цивільної справи № 711/10371/17. 04.04.2018 в результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 711/10371/17 передана судді Шиповичу В.В.. Ухвалою від 06.04.2018 року справа прийнята до розгляду суддею Шиповичем В.В.. Представником відповідача подані клопотання: - про залишення без розгляду позову [PERSON] в частині вимог щодо встановлення факту, що має юридичне значення нещасний випадок (травма), який мав місце 06.10.2016 у приміщенні [PERSON] ГУНП в Черкаській області, трапився під час виконання службових обовязків поліцейського по забезпеченню публічної безпеки та порядку без розгляду на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України; - про закриття провадження у справі у звязку із тим, що позовні вимоги [PERSON] підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Ухвалою суду від 12.06.2018 року у задоволенні клопотань представника відповідача про залишення без розгляду частини позовних вимог та закриття провадження у справі відмовлено. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що з 07.11.2015 по 07.07.2017 року проходив службу в органах Національної поліції. Остання посада старший інспектор з особливих доручень інспекторського відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Черкаської області. Наказом по ГУНП №1669 від 21.09.2016 року був відряджений з 26.09.2016 року до [PERSON] відділу поліції для участі у забезпечення публічної безпеки і порядку під час перебування брацлавських хасидів у м. Умань та забезпечення організації і функціонування робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП у м. Умань. Відповідно до Протоколу наради тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань від 26.09.2016 року на нього були покладено обовязок забезпечити цілодобове чергування членів робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань у приміщенні [PERSON] відділу поліції ГУНП. Графіком чергувань членів робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань було передбаченого його чергування у нічну зміну з 20.00 до 08.00 годині у приміщенні [PERSON] ГУНП. 05.10.2016 року о 20.00 годині він заступив на чергування у приміщенні [PERSON] ГУНП. Приміщення оперативного штабу було розташовано на 2-му поверсі приміщення [PERSON] ГУНП, а чергова частина на 1-му поверсі цієї ж будівлі. Під час чергування 05.10.2016 року з метою виконання своїх службових обовязків, він неодноразово спускався по сходах із 2-го на 1-й поверх відділу поліції. При цьому знаючи про наявність в себе травми правого гомілково-ступеневого суглобу отриманої у 1993 році, дбав про свою особисту безпеку і здоровя, а тому уважно та обережно поводився при подолання сходів у будівлі відділу поліції. 06.10.2016 року близько 05.30 години в черговий раз спускаючись по сходах із 2-го на 1-й поверх, не навмисно, із незалежних від нього причин, не втримавши рівновагу послизнувся (сходи покриті слизькою кахельною плиткою, на якій була розлита вода) і впав вдарившись головою о сходи та на 1-2 хвилини втратив свідомість. Прийшовши до тями спустився на 1-й поверх де в черговій частині попросив викликати швидку медичну допомогу, яка доправила його до [PERSON] міської лікарні. В лікарні йому поставили діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної області. За результатами аналізів, він був визнаний тверезим. Лікарем було запропоновано пройти курс стаціонарного лікування в [PERSON] міській лікарні, однак він відмовився, оскільки на 06.10.2016 року заплановано завершення відрядження та відїзд до м. Черкаси, а крім того в нього були відсутні необхідні кошти на лікування. Про нещасний випадок 06.10.2016 року він в той же день повідомив керівника тимчасового оперативного штабу ГУНП у м. Умань [PERSON] та надав рапорт старшому інспектору УКЗ ГУНП [PERSON]. 07.10.2016 року після повернення до м. Черкаси звернувся до лікарні ТМО МВС України по Черкаській області де пройшов курс лікування з 7 по 17 жовтня 2016 року. Йому було виставлено діагноз, - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку 06.10.2016, з цефалгічним синдромом і помірно вираженою вегетативною лабільністю. Ангіоспазм сітківки обох очей. 18.10.2016 після виписки надав письмове пояснення заступнику начальника відділу УКЗ ГУНП в Черкаській області [PERSON] щодо обставин нещасного випадку та надав копії наявних документів. Із висновком про те, що нещасний випадок трапився внаслідок порушення ним службової (трудової) дисципліни не погоджується. Вважає, що при розслідуванні нещасного випадку не було враховано, що будівля [PERSON] ГУНП 1902 року побудови належить до обєктів культурної спадщини України місцевого значення. На 2 поверсі відділу поліції розташовані службові кабінети, які відвідують як поліцейські так і цивільні особи, та для забезпечення їх безпеки повинні бути створені відповідні умови. Однак ГУНП в Черкаській області не були створені мінімальні заходи безпеки, зокрема на сходах [PERSON] відсутні бортики для запобігання зісковзуванню ноги, передбачені п. 12.3.5. ДБН В 2.2-9-2009 «Громадські будівлі і споруди». Віднесення комісією ГУНП нещасного випадку 06.10.2016 року до нещасного випадку, який трапився у період проходження служби і не повязаний із виконанням службових обовязків, на думку позивача є незаконним та таким, що порушує його права як поліцейського та громадянина України. А тому [PERSON] форми Н-5 від 22.11.2016 року та [PERSON] №1 форми НТ від 23.12.2016 року підлягають скасуванню. Також в [PERSON] вказана помилкова назва вулиці на якій розташовано приміщення [PERSON] Крім того всупереч Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346, комісія для розслідування нещасного випадку, який стався 06.10.2016 року була створена тільки 18.11.2016 року. Акт розслідування за формою Н-5 складено 22.11.2016 року, а [PERSON] №1 форми НТ затверджено лише 23.12.2016 року. Копії оскаржуваних [PERSON] були йому вручені 22.03.2017 року. 03.05.2017 року він звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ГУНП щодо скасування [PERSON] форми Н-5 та НТ, однак ухвалою суду від 28.08.2017 року провадження в адміністративній справі закрито та розяснено, що заявлений ним спір належить до вирішення в порядку цивільного судочинства. Він не погодився із такою ухвалою суду, однак Київський апеляційний адміністративний суд 10.10.2017 року відхилив його апеляцію та залишив без змін ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі. За таких обставин він був вимушений звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. Сторонами подані заяви по суті справи, - позов, відзив, відповідь на відзив. У судовому засіданні [PERSON] підтвердив обставини викладені у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача заперечувала проти позову [PERSON], вважаючи [PERSON] форми Н-5 від 22.11.2016 року та [PERSON] №1 форми НТ від 23.12.2016 року законними, обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню. Просила врахувати, що ні з ким працівників поліції, крім [PERSON] не траплялися аналогічні нещасні випадку у приміщенні [PERSON] ГУНП. Також не зрозуміло чому [PERSON] відмовився від госпіталізації 06.10.2016 в м. Умань. У відзиві на позов ГУНП, просило відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що під час розслідування нещасного випадку, жодних шкідливих чи небезпечних факторів, які б могли призвести до падіння [PERSON] не встановлено. Натомість виявлено факт порушення [PERSON] трудової дисципліни, а саме недотримання вимог щодо особистої безпеки. Отримані 06.10.2016 року [PERSON] травми сталися в період проходження служби, але не повязані із виконанням службових обовязків. Також вважали, що позовні вимоги [PERSON] є втручанням у дискреційні повноваження ГУНП. Суд вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Наказом ГУНП №1 о/с від 07.11.2015 року (а.с. 22), - [PERSON] призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Черкаської області. Наказом ГУНП №177 о/с від 07.07.2017 року (а.с. 23) [PERSON] звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліції». Факт перебування [PERSON] у службовому відрядженні в м. Умань, та чергування в приміщенні [PERSON] ГУНП, як керівника робочої групи тимчасового оперативного штабу з 20.00 години 05.10.2016 до 08.00 години 06.10.2016 року не заперечувався сторонами під час судового розгляду та підтверджений дослідженими судом доказами, а саме: - наказом т.в.о. начальника ГУНП №1669 від 21.09.2016 року «Про виїзд зведеного загону ГУНП до м. Умань» (а.с. 91-92); - наказом т.в.о. начальника ГУНП №1697 від 22.09.2016 року «Про створення тимчасового оперативного штабу ГУНП по забезпеченню підтримання публічної безпеки і порядку у м. Умань під час масового перебування брацлавських хасидів у вересні-жовтні 2016 року» (а.с. 88-89); - протоколом наради тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань від 26.09.2016 року (а.с. 86-87); - графіком чергування членів робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань, затвердженим 26.09.2016 року (а.с. 90 зв.). Згідно Довідки від 06.10.2016 року чергового лікаря приймального відділення [PERSON] міської лікарні (а.с. 37), - [PERSON] звернувся до приймального відділення з приводу ЗЧМТ, струс головного мозку, забій мяких тканин потиличної ділянки голови. Відповідно до Протоколу медичного огляду №419 від 06.10.2016 року та [PERSON] хіміко-токсикологічних досліджень №1343 [PERSON] визнаний тверезим (а.с. 38-39). Рапортом від 06.10.2016 року на імя т.в.о. начальника ГУНП, - [PERSON] повідомив про нещасний випадок, який стався з ним в приміщенні [PERSON] ГУНП (а.с. 70). З 7 по 17 жовтня 2016 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» з приводу ЗЧМТ: струс головного мозку 06.10.2016 р., з цефалгічним синдромом і помірно вираженою вегетативною лабільністю. Ангіоспазм сітківки обох очей, що підтверджено Випискою №1745/14 (а.с. 73). 07.10.2016 року лікарем-неврологом ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» складено та направлено до ГУНП Сигнальний листок про нещасний випадок із [PERSON] (а.с. 81). Наказом т.в.о. начальника ГУНП від 18.11.2016 року №2072 для проведення розслідування нещасного випадку із [PERSON], який стався 06.10.2016 року створена комісія у складі [PERSON] інженер центру обслуговування ГУНП, [PERSON] спеціаліст [PERSON], [PERSON] начальник [PERSON], [PERSON] заступник начальника управління - начальник відділу УКЗ ГУНП, [PERSON] голова Черкаської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України (а.с. 83). 22.11.2016 року Комісією з розслідування нещасного випадку, створеною Наказом №2072 від 18.11.2016 року т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області складено [PERSON] за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06.10.2016 із [PERSON] (а.с. 26-30). Комісія встановила, що перебуваючи в складі робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань, під час чергування 06.10.2016 року о 05.30 годині в приміщенні [PERSON] ГУНП [PERSON] спускаючись по сходах на 1-й поверх до чергової частини, не втримав рівновагу, послизнувся і впав. Причинами нещасного випадку комісія вважала порушення [PERSON] ст. 14 Закону України «Про охорону праці». За висновком комісії нещасний випадок стався в період проходження служби і не повязаний з виконанням службових обовязків. 23.12.2016 року т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області затверджено [PERSON] №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 06.10.2016 із [PERSON], складений за формою НТ* Комісією із розслідування нещасного випадку, створеною Наказом №2072 від 18.11.2016 року (а.с. 31-32). Комісія визнала, що травмування [PERSON] виникло внаслідок власної необережності, чим порушено ст. 14 Закону України «Про охорону праці», а тому нещасний випадок є таким, що стався в період проходження служби і не повязаний з виконанням службових обовязків. Наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №83/7404 від 31.01.2003 року, затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадку, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі Порядок №1346). Вказаний Порядок №1346 підлягав застосуванню під час розслідування нещасного випадку, який стався 06.10.2016 року із [PERSON]. Відповідно до\~ \~п.п.\~2.1.\~Порядку №1346,\~-\~Розслідуванню \~ підлягають\~ \~раптові погіршення\~ стану\~здоров'я,\~ поранення,\~ травми,\~ у\~ тому\~ числі\~ отримані\~внаслідок тілесних\~ ушкоджень,\~ заподіяних\~ іншою\~особою,\~ гострі\~професійні захворювання\~і гострі\~професійні та\~інші отруєння,\~ теплові\~удари,\~опіки,\~ \~обмороження,\~ утоплення,\~ ураження\~ електричним\~ струмом,\~блискавкою \~та \~іонізуючим \~ випромінюванням,\~ \~інші \~ ушкодження,\~отримані \~внаслідок \~аварій,\~ пожеж,\~ стихійного\~лиха (землетруси,\~ зсуви,\~ повені,\~ урагани\~та інші\~надзвичайні \~події),\~ контакту\~з тваринами,\~ комахами\~ та\~ іншими\~представниками фауни\~і флори,\~ що\~призвели до\~втрати працівником\~працездатності на\~один робочий\~день чи\~ більше\~ або\~ до\~ необхідності\~ переведення\~потерпілого на\~іншу \~(легшу)\~роботу терміном\~не менш\~як на\~один робочий\~день,\~а також\~випадки смерті\~в підрозділі\~(далі\~-\~нещасні випадки). За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків (п. 2.2. Порядку №1346). Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (п. 2.4. Порядку №1346). Про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги (п.3.1. Порядку №1346). Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС (п. 3.5. Порядку №1346). Відповідно до п. 3.8. Порядку №1346, - комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: \~ \~ \~ \~- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; \~ \~ \~ \~- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; \~ \~ \~ \~- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; \~ \~ \~ \~- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків); \~ \~ \~ \~- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. Отже розслідування нещасного випадку має полягати в активних діях вчинених відповідною комісією. З урахуванням обставин нещасного випадку та доводів потерпілого про те, що сходи на яких він впав, не відповідають державним будівельним нормам та правилам, обовязковим було обстеження місця події, а саме частини приміщення [PERSON] ГУНП де відбулося падіння [PERSON]. Однак документів, які б підтверджували проведення комісією з розслідування нещасного випадку обстеження місця події суду не надано. Відсутні посилання на такі документи і в [PERSON] розслідування нещасного випадку від 22.11.2016 року. Надані суду представником відповідача копії письмових пояснень [PERSON] та інспектора-чергового [PERSON] ГУНП з приводу обставин нещасного випадку отримані у жовтні 2016 року, тобто ще до створення 18.11.2016 року комісії з розслідування нещасного випадку, а крім того особами, які не були членами даної комісії. Таким чином комісією із розслідування нещасного випадку не було опитано потерпілого [PERSON] та свідків події. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасувати [PERSON] від 22.11.2016 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06.10.2016 із [PERSON] складений за формою Н-5* та [PERSON] №1 від 23.12.2016 про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 06.10.2016 із [PERSON], складений за формою НТ*, оскільки розслідування нещасного випадку проведено неналежним чином, потерпілий та свідки комісією з розслідування нещасного випадку (або її членами) не опитані, обстеження місця події не проведено, а за відсутності результатів обстеження місця події висновок комісії про відсутність технічних причин нещасного випадку є передчасним та необґрунтованим. Керівника ГУНП необхідно зобовязати організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 06.10.2016 року із [PERSON] в приміщенні [PERSON] ГУНП зі складанням за результатами розслідування відповідних [PERSON]. Разом із тим на даний час суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог заявлених [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що нещасний випадок (травма), який мав місце 06.10.2016 у приміщенні [PERSON] ГУНП (м. Умань, вул. Незалежності, 35), трапився під час виконання [PERSON] службових обовязків поліцейського по забезпеченню публічної безпеки та порядку. При цьому необхідно врахувати, що суд не є органом, який проводить розслідування нещасного випадку, а відповідною комісією обставини події 06.10.2016 року встановлені не в повному обсязі. Результати розслідування мають бути викладені в [PERSON] передбачених Порядком №1346 і саме ці [PERSON] мають юридичне значення при вирішенні в подальшому питань соціального захисту потерпілого від нещасного випадку. Тому [PERSON] у разі незгоди із [PERSON] складеними за результатами повторного розслідування нещасного випадку, який стався із ним 06.10.2016 року, не позбавлений права в судовому порядку заявити вимогу про зобовязання відповідача скласти, відповідно до Порядку №1346, [PERSON] про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1 та взяти на облік нещасний випадок (у тому числі поранення), який стався із працівником в період проходження служби при виконанні службових обов'язків. Проведення службового розслідування відповідно до Інструкції, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, не замінює собою розслідування нещасного випадку згідно Порядку №1346. Щодо доводів відповідача про неможливість розгляду позову [PERSON] в порядку цивільного судочинства необхідно врахувати, що [PERSON] вже звертався із аналогічним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду, - справа №823/696/17. Однак під час судового розгляду представником відповідача ГУНП в Черкаській області було подане клопотання про закриття провадження в адміністративній справі №823/696/17 з тих підстав, що позов [PERSON] підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. [PERSON] не погодився із даним клопотанням, однак ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 року клопотання представника відповідача задоволено та провадження в адміністративній справі №823/696/17 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України (справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства). [PERSON] оскаржив ухвалу від 28.08.2017 року в апеляційному порядку. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 року залишена без змін. Після чого [PERSON] звернувся із розглядуваним позовом до Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку цивільного судочинства. За таких обставин відмова у розгляді судом позову [PERSON] в порядку цивільного судочинства призведе до фактичного позбавлення [PERSON] права на доступ до правосуддя, що суперечитиме як Конституції України так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно довідки МСЕК від 28.09.2017 року [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с. 153), а тому відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. До суду з позовом [PERSON] звернувся у 2017 році. Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», - у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки судом задоволено три позовні вимоги немайнового характеру із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1920 гривень із розрахунку 640 грн. х 3, де 640 гривень розмір судового збору у 2017 році за одну вимогу немайнового характеру. Крім того оскільки [PERSON], як інвалід 2 групи звільнений від сплати судового збору, однак помилково сплатив його в сумі 2560 гривень за Квитанцією № 21 від 27.04.2018 року та просив повернути сплачений судового збору, то відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена надміру сума судового збору підлягає поверненню [PERSON]. На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», Порядком розслідування та обліку нещасних випадку, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим Наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №83/7404 від 31.01.2003 року,

Outcome: partial