Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

22.09.2021 року до Високопільського районного суду Херсонської області,в порядку ст.31 ЦПК України, за визначеною підсудністю, від Херсонського міського суду Херсонської області, надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський ХПП», про стягнення моральної шкоди, завданої каліцтвом або смертю фізичної особи, в розмірі 500000 грн. У позовній заяві позивач зазначає про те, що 30.06.2017 року на території ТОВ «Рівненський ХПП», по вул.Залізнична,5 в с.Блакитне Високопільського району Херсонської області, під час розвантаження завантаженого зерном автомобіля марки «Рено Магнум», державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом ОДАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку з технічною несправністю підйомника, відбулося перекидання автомобіля, внаслідок чого загинув його батько, [PERSON] , [INFO] . 01.07.2017 року було розпочато кримінальне провадження №12017230130000179, передбачене ч.2 ст.272 КК України. Актом проведення спеціального службового розслідування нещасного випадку на виробництві від 27.10.2017 року, факт смерті батька визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки сталася при виконанні трудових обов`язків. Внаслідок протиправних недбалих дій відповідача, він поніс душевні страждання, які в подальшому вплинули на душевний стан здоров`я, і як наслідок, стали предметом нанесеної моральної шкоди, розмір якої він оцінює у сумі 500000,00 грн. Після смерті батька, він позбавлений батьківської любові, дружнього плеча, спілкування та підтримки. Внаслідок смерті батька, він та його родина зазнала тяжких душевних та психічних страждань, які неможливо загоїти, та привело до порушення його звичного способу життя, вимагає великих зусиль для його організації. Ускладнює ситуацію і той факт, що кримінальне провадження до цього часу не завершено та винних не покарано, що підсилює душевні страждання. Посилаючись на вимоги ст.23, ст.1167, ст.1187 ЦК України, просить стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський ХПП»,(вул.Євгена Сверстюка б.2А офіс 510, ЄДРПОУ-34458925)на свою користь моральну шкоду, завдану смертю батька, [PERSON] , у розмірі 500000,00 грн. Ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні та в подальшому Ухвалою суду від 08.11.2021 року призначено судовий розгляд справи по суті. 08.11.2021 року Ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що не знає які докази повинні бути, але смерть батька змусило його більше часу приділяти хворій матері, за батьком він також сумує, а також те, що на даний час триває досудове розслідування по даному факту та винних не встановлено, тому вважає, що сума відшкодування моральної шкоди повинна бути в сумі 500000 грн. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський ХПП», адвокат Бондаренко Ольга Андріївна, яка діє на підставі Ордеру серії ВІ №1061173 від 13.10.2021 року, у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову в повному обсязі, пославшись на доводи викладені у відзиві на позов(а.с.34-35) та вважає заявлені позивачем вимоги необґрунтованим. Крім того, зазначила, що позивачем не надано жодного доказу того, що позивачу завдано моральну шкоду саме діями відповідача, зокрема, не підтверджено родинні відносини з померлим на виробництві [PERSON] , не підтвержено факту порушення його прав, завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльності відповідача, не встановлено причинного зв`язку між нещасним випадком і протиправним діянням та виною в його заподіянні. За таких обставин, заявлена сума позову в розмірі 500000 грн. необґрунтована жодним доказом та недоведена у встановленому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що 30 червня 2017 року на територіїТОВ «Рівненський ХПП», по вул.Залізнична,5 в с.Блакитне Високопільського району Херсонської області, під час розвантаження завантаженого зерном автомобіля марки «Рено Магнум», державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом ОДАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку з технічною несправністю підйомника, відбулося перекидання автомобіля, внаслідок чого загинув його батько, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.18), а також Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 27.10.2017 року, що стався 30.06.2017 року, близько 19.50 год. у ТОВ «Рівненський ХПП» (Код ЄДРПОУ -34458925) складеного за формою Н-5 та затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Херсонської області від 01.11.2017 року (а.с.11-17). По даному факту зареєстровано кримінальне провадження №12017230130000179 від 01.07.2017 року по якому проводиться досудове розслідування за ч.2 ст.272 КК України( копія витягу з ЄРДР на а.с.20 та копія листа прокуратури на а.с.22). За результатами спеціального розслідування, комісія дійшла висновку, який зазначено у Акті Н-5 (а.с.11-17), про те, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, оскільки він стався при виконанні потерпілим трудових(посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства та скласти Акт за формою Н-1, даний нещасний випадок взяти на облік. Зазначено осіб дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку: [PERSON] , слюсар 5-го розряду - допустив в`їзд на платформу автомобілерозвантажувача ГУАР-30М для вивантаження, транспортний засіб з вагою брутто, що перевищувала технічні характеристики ГУАР-30М, а також допустив на своє робоче місце стороннього працівника, якому ця робота не доручалась. [PERSON] - електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду - самовільно здійснив підйом платформи ГУАР-30М, чим порушив вимоги п.1.4 «Інструкції з охорони праці для електрика №26»; [PERSON] - старший майстер виробничої дільниці -не здійснювала належного контролю за організацією робіт; [PERSON] - начальник Зернового складу ТОВ «Рівненський ХПП» с.Блакитне, не здійснювала належного контролю за дотримання посадовими особами та працівниками посадових інструкцій та вимог з охорони праці; [PERSON] - водій, порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив в`їзд в зону дії забороненого знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує ...т, заборонено» з вказаною на ньому масою «30 т». Як убачається із копії паспорту громадянина України (а.с.9-10) [PERSON] , народився [INFO] , в с.Мангохто Ванінського району Хабаровського краю РФ та зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Має ідентифікаційний номер платника податків (ІПН)- [NUMBER] (а.с.8), а також проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] , з березня 2020 року по теперішній час, що підтверджується Актом ТОВ «Керуюча компанія «Таврія»»(а.с.6) та працює на посаді електромеханіка ТОВ «Гуд Трак Сервіс» з 28.01.2021 року, що підтверджується довідкою від 25.05.2021 року (а.с.7). Як убачається із наданої довідки Високопільської селищної ради ОТГ Бериславського району Херсонської області від 30.11.2021 року (а.с.56) [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав на момент 30.06.2017 року, разом з батьками: батько [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ), мати [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.1, 3 ст.43, ч. 1 та 2 ст. 46 Конституції України, Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно п.3, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина друга статті 153 КЗпП України). Відповідно до ч. 2 ст.153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Крім того, суд вважає, що обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, завдану у зв`язку зі смертю його працівника при виконанні ним трудових обов`язків, витікає із вимог ст.13 Закону України «Про охорону праці», ст.153 КЗпП України. Отже обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті на виробництві покладається саме на роботодавця. Розмір моральної шкоди визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Судом встановлено, що загиблий [PERSON] є батьком [PERSON] та на час смерті батька був зареєстрований та входив до складу сім`ї, в якій проживав і батько позивача. З цих підстав, суд приходить до висновку, що позивач має право на компенсацію моральної шкоди від відповідача. Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач вказував на те, що смертю батька ним були понесені душевні страждання, які в подальшому вплинули на душевний стан здоров`я, призвело порушення його звичного способу життя та посьогоднішній день вимагає великих зусиль для його організації, а тому як наслідок, стали предметом нанесеної моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 500000 гривень. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Приймаючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, судом встановлено, що [PERSON] , який був батьком позивача, загинув під час виконання трудових обов`язків, про що складено Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Даний акт на момент розгляду справи не скасовано, дія вказаного акту не зупинена. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг його душевних страждань, в зв`язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є сином померлого, наслідки викликані заподіяною шкодою - смертю найбільш близької людини, перенесені та діючі у теперішній час душевні страждання та переживання, тривалість перенесених страждань, зміни в житті викликані смертю батька, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду, а також враховуючи достатність допустимих та належних доказів на підтвердження позовних вимог, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька, грошові кошти, в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що станом на 01.12.2021 рік, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», становить 6500 гривень, тобто в сумі 65000,00 гривень. В той же час, суд вважає, що стягнення моральної шкоди у розмірі 500000 грн. є надмірним, оскільки відшкодування моральної шкоди не має призводити до навіть неістотного збагачення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача ТзОВ «Рівненський ХПП», в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. ( 65000,00 х 1%=650,00), при цьому зазначена сума є меншою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст.43, ст.46 Конституції України, ст.153 КЗпП України, ст.ст.16, 23, ст.ст.1167, 1168 ЦК України,

Outcome: partial