Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

22.06.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що її батьки, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.08.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу сері І-КИ №317661 виданим 03.08.1996 року. В цьому році вона закінчила школу та була зарахована на навчання до вищого навчального закладу який знаходиться в Польщі. При оформленні документів необхідних для виїзду на навчання за кордон, її було повідомлено, що для оформлення проїзного документу, необхідно надати нотаріально посвідчене клопотання її батьків. Її мати [PERSON] готова дати їй нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд за кордон. Її батько, [PERSON] не заперечує про надання їй дозволу на виїзд за кордон, але не має можливості це зробити, оскільки на теперішній час знаходиться на заробітках в Росії. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Просить дати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України до держави Польща на період навчання з 01.10.2015 року, без дозволу (згоди) батька - [PERSON], [INFO], громадянина України, до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. Позивачка звернулася до суду с заявою про підтримку позову та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлявся через житлову експлуатаційну організацію, згідно повідомлення житлового органу відповідач за місцем реєстрації не мешкає. Справа розглянута в порядку ст. 169 ЦПК України. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечує, звернулася до суду с заявою про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 29 ЦПК України, неповнолітні особи віком від чотирнадцяті до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Отже, позивач вправі звернутися в суд із позовом про надання дозволу на її виїзд за кордон, так як позивач позбавлена можливості отримати згоду батька до початку навчання. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, позивач згідно довідки Вищої Комерційної Школи у м. Радом від 04.11.2014 року, зарахована на навчання на стаціонарне відділення першого ступеню, факультет «Журналістика та суспільна комунікація» з 01.10.2015 року. Плановий термін закінчення навчання 30.09.2018 року. (а.с.8-9). Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених поставною Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами та доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Позивачкою надано суду докази на підтвердження необхідності надання саме судом дозволу на її виїзд для навчання за межами України.

Outcome: approved