Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

23.04.2015 р. позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року в розмірі 7406,23 грн. та 243,60 грн. судових витрат, посилаючись на наступне. 10.03.2012 року ПАТ «Платинум Банк» надало [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5684,00 грн. на підставі кредитного договору №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] За договором факторингу від 19.06.2013 року ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, позивач направив на його адресу вимогу про дострокове погашення заборгованості. Проте, відповідач заборгованість за кредитним не погасив, що змусило позивача звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивач свого представника не направив, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Про причину неявки суд до відома не поставив. Виходячи з викладеного та вимог ст. ст. 74, 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про день розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору кредитодавець ПАТ «Платинум Банк» зобов'язався надати кредит позичальнику [PERSON] в розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснювати всі інші платежі за кредитом у встановлених договоромрозмірах і стоках та виконати свої зобов'язання за договором в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року, ПАТ «Платинум Банк» 10.03.2012 року було надано [PERSON] кредит у розмірі 5684,00 грн. Згідно умов договору кредит надано строком на 36 місяці зі сплатою 20,00% річних. Плата за кредит складається з річної процентної ставки, комісії за обслуговування кредиту в розмірі 108,00 грн. Згідно п. 1.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний повертати одержаний кредит, вносити плату за кредитом у порядку, визначеному кредитним договором. Пунктом 2.8 сторони погодили, що погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно рівними платежами в сумі 320,00 грн. Відповідно до п. 4.3 договору у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або несплаченої частини суми кредиту за кожен день прострочення. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ «Платинум Банк» виконало в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №96800980 від 12.03.2012 року. Проте відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у строки та на умовах визначених кредитним договором належним чином не виконав і має прострочену заборгованість. За договором факторингу від 19.06.2013 року ПАТ «Платинум банк» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Про зміну кредитора в зобов'язанні відповідач повідомлений листом за вих. №000759248-1 від 25.06.2012 року. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Листом позивача за вих. №000759248-1 від 25.06.2012 року відповідача повідомлено про розмір заборгованості та необхідність її погашення. Проте відповідач в порушення умов кредитного договору заборгованість не погасив. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року складає 7406,23 грн. з яких: 5003,89 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1183,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1219,13 грн. - пеня за прострочення повернення кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню та з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №378/4128КCLA від 10 березня 2012 року в розмірі 7406,23 грн. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved