Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

24.04.2019. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , по відношенню до її доньки, [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до настання повноліття дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05.06.2004 міським відділом РАЦС № 1 Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 24.09.2014 рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірвано. Після реєстрації шлюбу і до фактичного припинення шлюбних відносин у травні 2014 р. подружжя мешкало за місцем проживання та реєстрації позивача у кв. [ADDRESS] , яка належить на праві спільної власності йому та його батькам. Дитина сторін, [PERSON] , після народження і до теперішнього часу постійно мешкає за вказаною адресою разом із батьком, позивачем [PERSON] та бабусею і дідусем. В січні 2014 р. між сторонами погіршилися стосунки, відповідач стала пізніше повертатися додому з роботи, іноді з`являлася в стані алкогольного сп`яніння, вчиняла скандали. Згодом позивачу стало відомо, що у його дружини з`явився інший чоловік. З цього приводу відповідач взагалі припинила цікавитися життям родини, приділяти належну увагу дитині і повністю занурилася в своє особисте життя. В квітні 2014 р. вона повідомила позивачу, що має намір розірвати шлюб. Позивач намагався зберегти родину, але 05.05.2014 р. відповідач сама їде на відпочинок до Туреччини, а після приїзду, 26.05.2014, коли нікого не було вдома, зібрала свої речі та переїхала жити до своєї матері за місцем реєстрації, заявивши, що втомилася і поки що житиме сама у мами. Між сторонами на той час фактично було досягнуто згоди, що дитина залишається жити із батьком, так поряд школа, в якій навчається донька, в квартирі позивача для неї створені належні умови, сама дитина вважає цю квартиру своїм домом, з батьком має дуже близькі відносини. Натомість відповідач мешкає в трикімнатній квартирі, де крім неї проживають батьки і брат з дружиною. Дитині там не створені жодні умови для проживання. Сторони домовилися, що відповідач буде бачитися з дитиною безперешкодно, але так, щоб не заважати навчанню і побуту доньки, але [PERSON] бачилася з дитиною 2 рази на тиждень. Як правило, в п`ятницю вона забирала її зі школи, а у суботу або неділю привозила до батька. Крім цього, відповідач ніяким чином не брала участі в житті дитини, не відвідувала школу, не відвозила її до циркової студії, де Влада навчається вже декілька років. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 місце проживання малолітньої [PERSON] визначено разом із батьком. Після цього, з осені 2015 р. відповідач з дитиною не бачиться, не телефонує, з Днем народження не поздоровляє, в утриманні дитини участі не бере, має іншу родину. Ухвалою суду від 02.05.2019 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Головань Т.Г. підтримали позовні вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просили позов задовольнити. Крім того, позивач зазначив, що після подання позову до суду, відповідач на картку перераховує щомісяця по 1100 грн. Представник відповідача [PERSON] адвокат Поліщук О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, не заперечував проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в задоволенні позовних вимог стосовно позбавлення відповідача батьківських прав просив відмовити. Крім того, зазначив, що після розірвання шлюбу між сторонами відповідач забрала доньку з собою, але потім дитина повернулася до батька, оскільки навчається в школі, де працює бабуся мати позивача. Під час розгляду справи стосовно визначення місця проживання дитини, сторони домовилися про спілкування відповідача з дитиною, тому відповідач відкликала зустрічний позов. Як відомо, дівчину сварять за спілкування з матір`ю. Дитина та мати спілкуються весь час телефоном, вітала зі святами. Дитині було відомо про весілля матері. Дитина володіє 1/4 частиною квартири по [ADDRESS] . Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Сахно Є.В. направила суду клопотання, в якому просила розглядати справу за відсутності представника органу опіки та піклування, рішення по справі просила прийняти з урахуванням наданого висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірваний. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що мешкає в квартирі [ADDRESS] та є сусідкою сім`ї [PERSON] . Знайома з [PERSON] , його батьками та дочкою, у них гарні стосунки. З 2014-2015 років матері дитини не бачила. Чи спілкується мати з дитиною не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач [PERSON] її син. Після укладення шлюбу син з дружиною мешкали в квартирі [ADDRESS] , у них народилася дитина. Свідок працює вчителем у школі й онука пішла навчатися до тієї ж школи, яка знаходиться ближче до місця мешкання. Колишня невістка мати дитини сама поїхала відпочивати за кордон, потім повернулася забрала речі і дитину. Однак онука просила повернути її назад. На початку 2015 року невістка залишила родину, кілька разів брала дитину та відводила її до чужих дітей і онука не хотіла йти з нею. Через свідка ніхто нічого дитині не передавав. Онука каже, що мати нас кинула й вона не хоче з нею спілкуватися. Свідок відводила та забирала онуку зі школи. Номери телефонів не міняли, однак мати дитини не дзвонила й не намагалася з нею спілкуватися. Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 24.06.2019 р., малолітня [PERSON] , [INFO] , пояснила, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] , у зв`язку з тим, що із матір`ю не спілкується, успіхами та життям [PERSON] мати не цікавиться. Зі святами та Днем народження дитину не вітає. З`ясувати думку матері, [PERSON] , не виявилось можливим. Мати дитини була запрошена на засідання Комісії, але не з`явилась, причини неявки не повідомила. Враховуючи викладене вище, рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Суд приходить до переконання, що перераховані обставини в цілому справляють негативний вплив на нормальний розвиток, виховання дитини та позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідатиме інтересам її дочки. Відповідно до ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] в цій частині в повному обсязі та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до норм ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач [PERSON] з 2018 року є пенсіонером МВС України та отримує пенсію за вислугу років. Відповідач [PERSON] має дитину від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] в частині розміру стягнення аліментів задовольнити частково та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.04.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 764 грн. 80 коп. та в доход держави судовий збір в розмірі 908 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд відмовляє за його необгрунтованістю.

Outcome: partial