Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

23 жовтня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 10 жовтня 2006 року між банком та відповідачем був укладений договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 250 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно із пунктом 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов*язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до пункту 6.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов*язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплативинагороди банку. Пунктом 8.6. Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов*язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позивальник зобов*язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов*язань, станом на 31 серпня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 39 694 гривні 13 копійок, яка складається із: 8 673 гривні 65 копійок - заборгованості по тілу кредиту, 28 654 гривні 09 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1 866 гривень 39 копійок - штраф - процентна складова. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Рішенням Сніжнянського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2013 року був частково задоволений позов в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у розмірі 620 гривень. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Не погодившись з рішенням суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, а саме: - суд першої інстанції не врахував, що відповідно до статті 599 ЦК України зобов*язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідач належним чином не виконав зобов*язання перед банком і протягом 12 місяців після підписання договору не проінформував банк про припинення дії Договору, то договір автоматично лонгується на такий же термін, а тому застосування строку позовної давності не грунтується на законі, - поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що починаючи з 2007 року відповідач користується коштами банку. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник банку підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. При цьому звернув увагу апеляційного суду на те, що в подальшому ліміт по кредитній картці був збільшений до 6 000 гривень, відповідач користувався карткою, періодично знімав з неї гроші, однак свої зобов*зання щодо повернення грошей не виконував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином, про що свідчить отримана ним телеграма, в якій він був повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню із ухваленням нового рішення з наступних підстав. Частково задовольняючи позовні вимоги і стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту у розмірі 250 гривень і 270 гривень - проценти за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не підписував Умови та правила надання банківських послуг, а тому не повинен нести відповідальність за ними. Однак, із таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав. 10 жовтня 2006 року між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір № бн, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же термін. За пунктом 6.6. Умов у разі невиконання зобов*язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов* язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов*язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов*язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (пункт 8.6 Умов надання банківських послуг). Через неналежне виконання своїх зобов*язань, станом на 31 серпня 2013 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 39 694 гривні 13 копійок, яка складається із: 8 673 гривні 65 копійок - заборгованість за кредитом, 28 654 гривні 09 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1 866 гривень 39 копійок - штраф (процентна складова). Вказаний розрахунок заборгованості приведений у таблиці, з якої вбачається, що з 28 грудня 2006 року і по 31 травня 2012 року [PERSON] знімав гроші із карткового рахунку, а саме: 28 грудня 2006 року - 118 гривень 70 копійок, 29 грудня 2006 року - 41.2 гривень (229.90 - 298.7 = 41.2), 16 січня 2007 року - 824 гривні (1 053.90 - 229.9 = 824), 22 січня 2007 року - 1 030 гривень (2 083.9 - 1 053.9 = 1 030) (а.с. 6 - оборотна сторона, а.с. 5-7). Станом на 29 червня 2012 року [PERSON] зняв з карточки гроші у розмірі 8 673 гривні 65 копійок, які не були повернуті ним на час звернення до суду (а.с. 7). Відповідач був ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить його підпис на заяві про відкриття рахунку від 10 жовтня 2006 року (а.с. 8 оборотна сторона). В залежності від кількості прострочених днів по поверненню кредиту відповідачу нараховувались відсотки у розмірі 36%, і розмір заборгованості по тілу кредиту з 30 квітня 2008 року по 31 серпня 2013 року складає 8 673 гривні 65 копійок, 28 654 гривні 09 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по штрафам у розмірі 2 366 гривень 39 копійок, яка складається із: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1 866 гривень 39 копійок - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). На час звернення до суду з вказаним позовом, відповідач не виконав свої зобов*язання за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги банку, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі з вище приведених обставин.

Outcome: approved