Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

22.01.2021 АТ КБ «Приватбанк» (надалі - Банк) звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.05.2010. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором. [INFO] відповідач помер. Станом на дату смерті відповідач мав заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.05.2010 в розмірі 11 017,84 грн, яка складається за наступного: 11 017,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11 017,84 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 00,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 00,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00,00 грн - нарахована пеня; 00,00 грн - нарахована комісія. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, кредитні зобов`язання відповідача. Після смерті відповідача (спадкодавця) залишилось спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] , якій прийняли спадщину, оскільки вони постійно проживали з відповідачем. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивачем 11.04.2020 була направлена претензія кредитора до Восьмої київської державної нотаріальної контри та 12.05.2020 отримана відповідь на запит. 21.07.2020 позивачем на адресу спадкоємців було направлено лист - претензію щодо стягнення заборгованості, однак заборгованість спадкоємцями не сплачена. Згідно з відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки немає правових підстав для стягнення заборгованості з відповідачів. Позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення між позивачем та [PERSON] згоди щодо усіх істотних умов Кредитного договору, зокрема щодо суми кредиту, розміру та порядку сплати процентів за користування ним, строку дії договору, а також доказів користування [PERSON] банківськими послугами з кредитування. Підписання однієї лише Анкети - заяви з відміткою про ознайомлення з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не може свідчити про зворотне, оскільки ні вказані Умови та Правила, ні Тарифи банку не містять підпису [PERSON] . Докази, які б вказували на те, що саме ці Умови та Правила, разом з Тарифами є складаю частиною укладеного між сторонами правочину, відсутні. Щодо стягнення кредитної заборгованості з відповідачів, представник відповідачів зазначив, що відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці можуть задовольнити вимоги кредитора лише в наступних випадках: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця, однак позивачем не надано жодного доказу стосовно прийняття спадщини відповідачами, не зазначено майна, яке відповідачі отримали внаслідок спадкування та його вартості, що унеможливлює задоволення позовних вимог, а сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями, прийняли після померлого спадщину, отримали у спадщину майно та повинні відповідати за борги спадкодавця. Зі змісту претензій позивача від 02.04.2020 не вбачається доказів того, коли саме банку стало відомо про смерть спадкодавця, який помер [INFO] , а тому банк звернувся з претензією кредитора із пропуском присічного строку, встановлено ст. 1281 ЦК України. У відзиві також зазначено, що позивачем пропущено строк позовної давності, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Представником позивача суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем надані суду всі докази на підтвердження існування заборгованості, відповідач був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, розрахунок є зрозумілим, порядок погашення процентів та нарахування процентів є обґрунтованим, зазначає формулу нарахування відсотків за кредитом, надає виписку за карткою відповідача. Щодо строку дії договору та кредитної картки зазначив, що карткові рахунки відриваються не невизначений строк, а дія договору пролонгується кожні 12 місяців, а тому картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначається на самій картці. [INFO] позичальник [PERSON] помер, у зв`язку з чим, на виконання вимог ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані були повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, а кредитор спадкодавця мав право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Однак ст. 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором. Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який строк встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Відповідач повідомила позивача про смерть позивача 23.08.2016. 21.01.2017 позивач заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Сьомої київської державної нотаріальної контори претензії кредитора, але відповідь позивач не отримав. 11.04.2020 позивач повторно направив до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Восьмої київської державної нотаріальної контори претензії кредитора. Таким чином, позивач своєчасно звернувся з вимогою до спадкоємців. Щодо строку позовної давності представник позивача зазначив, що відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки, вона діє до останнього календарного дня вказаного місяця, отже строк перевипущеної картки, яка належала [PERSON] , до останнього дня 06.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою 21.01.2021, а тому строк позовної давності не пропущений. Крім того, представник позивача подав до суду письмові пояснення у справі, в яких зазначає, що після смерті [PERSON] спадщину, яка складається з ј частини квартири [ADDRESS] , прийняла [PERSON] , а [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, отже вона не може задовольнити жодних вимог кредиторів. Позивачем також не доведено, що він належним чином, у встановлений законом строк, пред`явив вимоги до відповідачів, яких вважає спадкоємцями боржника, оскільки відповідачі жодних претензій кредитора не отримували, а доказів надсилання їх відповідачам матеріали справи не містять. Посилання позивача про те, що ніби ним 21.01.2017 було заявлено претензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Сьомої київської державної нотаріальної контори претензії кредитора є безпідставними. Також безпідставними є посилання позивача про те, що 11.04.2020 повторно було направлено до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Восьмої київської державної нотаріальної контори претензії кредитора, адже вона направлена не за місцем відкриття спадщини та переоформлення спадкової справи та поза межами строку, встановленого ст. 1281 ЦК України. Щодо наявності правових підстав для стягнення заборгованості зазначено, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують факт отримання спадкодавцем відповідачів банківських послуг з кредитування, саме: відкриття карткового рахунку, видачі банківської картки та строку її дії, повідомлення клієнту пін-коду, передання/надання позичальнику кредитних коштів або користування даними коштами в межах кредитного ліміту. Позивачем не обґрунтовано розмір основної суми боргу, яка заявлена в позовній заяві до стягнення з відповідачів. Представник позивача подав суду заперечення на письмові пояснення представника відповідачів, в яких зазначив, що спадкоємцями померлого [PERSON] , які проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів громадян України, в яких зазначену адресу реєстрації: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] помер [INFO] , саме вони мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 17.08.2016 по 17.02.2017. Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої, зокрема, входять кредитні зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк», а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачем виконані в строк всі передбачені законодавством дії для стягнення зі спадкоємців боргу спадкодавця. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Від представника відповідачів - адвоката Захарчука І.А. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 01.12.2021, без його участі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд. Згідно з витягом зі статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», а випискою з ЄДРПОУ та банківською ліцензією підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 13.05.2010 [PERSON] підписав анкету-заяву №б/н, у якій підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір) (а.с.28). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування керудитної картки оформленої на [PERSON] (договір № б/н) картковий рахунок відкрито 26.05.2010; 08.06.2010 зміна кредитного ліміту - встановлення кредитного ліміту 9 000,00 грн; 23.10.2010 зміна кредитного ліміту - збільшення кредитного ліміту 11 000,00 грн; 04.04.2021 зміна кредитного ліміту - збільшення кредитного ліміту - 14 000,00 грн; 01.06.2011 зміна кредитного ліміту - збільшення кредитного ліміту 17 000,00 грн; 20.07.2011 зміна кредитного ліміту - збільшення кредитного ліміту 20 000,00 грн; 28.08.2015 зміна кредитного ліміту - зменшення кредитного ліміту 13 320,00 грн; 18.08.2015 зміна кредитного ліміту - зменшення кредитного ліміту 12 140,00 грн; 26.05.2016 зміна кредитного ліміту - зменшення кредитного ліміту 10 820,00 грн; 09.09.2016 зміна кредитного ліміту - зменшення кредитного ліміту 00,00 грн (а.с.27). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», 26.05.2010 Банк надав [PERSON] кредитні картки: [NUMBER] (дата відкриття 26.05.2010, термін дії до 06/14), [NUMBER] (дата відкриття 10.07.2014, термін дії до 06/18) (а.с.56). Таким чином, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку укладено кредитний договір. [PERSON] фактично отримав кредитні кошти та користувався кредитними коштами. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.08.2016 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 12659 (а.с.62). Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість позивальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 13.05.2010 становить 11 017,84 грн, яка складається з наступного: 11 017,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00,00 грн - заборгованість за поточним літом кредиту; 11 017,84 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 00,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 00,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00,00 грн - нарахована пеня; 00,00 грн - нарахована комісія. Через те, що позичальник [PERSON] помер, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не повернена, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Тому позивач звернувся з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, оскільки саме вони постійно проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Зі спадкової справи № 833/2016, заведеної 20.12.2016 Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] [PERSON] судом встановлено, що спадкоємцями померлого є [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] (а.с.162-197). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємці [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом 09.11.2017 отримала лише спадкоємець [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з ј частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не може відповідати за боргами [PERSON] , оскільки вона відмовилась від прийняття спадщини, тому позовні вимоги Банку до неї не підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги Банку до [PERSON] суд зазначає таке. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Як зазначив позивач, відповідач повідомив банк про смерть позичальника 23.08.2016 . Вказана обставина відповідачем не спростована, а також підтверджується знімком екрану банківського комплексу, на якому зафіксовано дату прикріплення свідоцтва про смерть (а.с.146). Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Під час розгляду справи суд враховує висновок про застосування норми ст. 1281 ЦК України, викладений в постанові Верховного Суду України від 23.03.2011 у справі № 6-59949св10, «що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (присічними), тобто їх порушення припиняє права кредиторів. А тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються». Оскільки позивач дізнався про смерть позичальника 23.08.2016 , шестимісячний строк пред`явлення вимог кредитора спадкодавця почав відраховуватись з наступного дня, а саме - з 24.08.2016 і сплинув 24.02.2017. За змістом статті 1281 ЦК України кредитор може пред`явити вимоги до спадкоємців безпосередньо або опосередковано - через нотаріуса, за місцем відкриття спадщини, а за межами України - через консула. Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 2 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи. Як встановлено судом, спадкову справу № 833/2016 заведено 20.12.2016 за заявами спадкоємців після померлого [INFO] [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 162-164). Натомість позивач зазначає, що 21.07.2017, тобто у встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України строк, Банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Сьомої київської державної нотаріальної контори претензії кредитора, на підтвердження чого надає копію претензії кредитора вих. № SAMDN34000034205984 від 21.01.2017 (а.с.136). Однак позивач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду доказів направлення претензійної вимоги кредитора до спадкоємців до Сьомої київської державної нотаріальної контори та доказів отримання вказаною нотаріальною конторою претензійної вимоги, не містить зазначену вимогу кредитора і спадкова справа № 833/2016, копію якої надіслано нотаріусом на запит суду, і яку суд дослідив у засіданні. Тому суд відхиляє доводи позивача щодо своєчасного звернення до нотаріальної контори з претензійною вимогою до спадкоємців боржника як необґрунтовані, оскільки вказана обставина є визначальною для вирішення спору між сторонами, однак на її підтвердження не надано жодного доказу. Наявність у справі самого лише тексту (його копії) претензії кредитора вих. № SAMDN34000034205984 від 21.01.2017 не доводить обставину звернення кредитора до спадкоємців з такою заявою. Натомість позивач направив таку претензію кредитора за вих. № SAMDN34000034205984 від 02.04.2020 до Восьмої київської державної нотаріальної контори саме 11.04.2020 (що підтверджується реєстром поштових відправлень № gkn20200409_114144 рекомендованих поштових відправлень (а.с.53, 65)), тобто поза межами строку, встановленого ч. 2 ст. 1282 ЦК України. Позивав також направив 21.07.2020 (підтверджується копією реєстру UB-170720 рекомендованих поштових відправлень а.с.69 зв.) лист-претензію на адресу [PERSON] за вих. № SAMDN34000034205984 від 23.06.2020 (а.с.67), лист претензію на адресу [PERSON] за вих. № SAMDN34000034205987 від 23.06.2020 (а.с.68). Суд, установивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України, претензійної вимоги до спадкоємців позичальника, тому відмовляє у задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, судовий збір з відповідачів на користь позивача не стягується. Крім того, представник відповідачів - адвокат Захарчук І.А. подав заяву про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої просить стягнути з позивача на користь кожного з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Ч. 4 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Захарчуком І.А. на підтвердження витрат на правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем, надано договір про надання правової допомоги від 19.02.2021, додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 19.02.2021, акт приймання - передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги від 19.02.2021, згідно з якими загальна вартість послуг (гонорар) адвоката складає 25 000, 00 грн. Враховуючи, що представник відповідача [PERSON] взяв участь у судових засіданнях 01.04.2021, 10.06.2021, надав письмові пояснення від 05.08.2021, суд вважає, що з позивача підлягають стягненню на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 2 500,00 грн, які відповідають складності справи та наданим адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання цих послуг та їх обсягу; значенню справи для сторін, а також зазначеній позивачем ціні позову. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Захарчуком І.А. на підтвердження витрат на правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем, надано договір про надання правової допомоги від 19.02.2021, додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 19.02.2021, акт приймання - передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги від 19.02.2021, згідно з якими загальна вартість послуг (гонорар) адвоката складає 25 000, 00 грн. Враховуючи, що представник відповідача [PERSON] взяв участь у судових засіданнях 01.04.2021, 10.06.2021, надав письмові пояснення від 05.08.2021, суд вважає, що з позивача підлягають стягненню на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 2 500,00 грн, які відповідають складності справи та наданим адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання цих послуг та їх обсягу; значенню справи для сторін, а також зазначеній позивачем ціні позову.

Outcome: approved