Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

24.04.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила скасувати арешт, накладений на підставі постанови АА № 814278 від 15.05.2007 року Державної виконавчої служби в Новосанжарському районі на все належне їй нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час переоформлення договору оренди земельної ділянки в нотаріальній конторі їй стало відомо, що на все її нерухоме майно накладено арешт на підставі ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.10.2006 року. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладено постановою АА № 814278 від 15.05.2007 року Державної виконавчої служби в Новосанжарському районі. Зазначила, що відповідно до вищезазначеної ухвали суду було накладено арешт виключно на майно її чоловіка [PERSON] , в ухвалі відомості про накладення арешту на її особисте майно відсутні. Після звернення до Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області стосовно припинення чинності арешту їй було повідомлено, що первинні документи виконавчої служби були знищені за строком зберігання. Тому вважає, що арешт на майно був накладений безпідставно. Враховуючи, що, по-перше, арешт майна було накладено безпідставно та, по-друге, виконавче провадження знищено, і є всі правові підстави для звільнення майна з під арешту, змушена звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник відповідача - Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з`явився, до суду направив заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити з тих підстав, що Новосанжарський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області не є правонаступником Державної виконавчої служби в Новосанжарському районі, а тому не може бути належним відповідачем по справі. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на ім`я [PERSON] зареєстровано обтяження, а саме арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4962388, внесений реєстратором - Новосанжарською державною нотаріальною конторою від 16.05.2007 року за № 4962388 на підставі постанови АА № 814278 від 15.05.2007 року, винесеної Державною виконавчою службою в Новосанжарському районі, та згідно якої накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно (а.с. 10). Як вбачається з ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.10.2006 року арешт було накладено на майно [PERSON] , відомості про накладення арешту на майно [PERSON] в ухвалі суду відсутні (а.с. 11). Позивач звернулася до Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області стосовно припинення чинності арешту, на що їй було усно повідомлено, що первинні документи виконавчої служби були знищені за строком зберігання. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державним виконавцем виконавче провадження було завершене, але накладений 15.05.2007 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного закону. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Начальником Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області відмовлено заявнику у знятті арешту, оскільки виконавче провадження знищено відповідно до п. 9.9. Інструкції про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Судом встановлено і це слідує з матеріалів справи, що Державна виконавча служба в Новосанжарськлму районі ліквідована без правонаступника згідно наказу Голови комісії з ліквідації Департаменту державної виконавчої служби від 19.01.2007 року № 2 та постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2006 року № 1622. Створений та діючий на даний час Новосанжарський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області (ЄДРПОУ 34171338), зареєстрована 03.03.2007 року не є правонаступником Державної виконавчої служби в Новосанжарському районі (ЄДРПОУ 33952743), яка припинена у червні 2007 року. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved