Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

23 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 0,7804 гектарів, розташовану на території [ADDRESS] та передану для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що належала [PERSON], яка померла [INFO] року в [ADDRESS] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 24 лютого 1998 року Азовською сільською радою Розівського району Запорізької області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] року в [ADDRESS] у віці 75 років померла її мати - [PERSON]. Відповідно до заповіту, посвідченого 13 жовтня 2009 року секретарем Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі - Азовська сільська рада), реєстровий № 127, [PERSON] заповіла позивачці житловий будинок № 36, розташований по вул. В. Шило в с. Азов та земельну ділянку площею 0,7804 гектара, яка розташована за цією ж адресою та призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, а решту належного їй майна [PERSON] заповіла іншим своїм дітям та відповідачам по справі: [PERSON] та [PERSON]. Після звернення до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 16/2016 за номером у спадковому реєстрі 58582434. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26 січня 2017 року Розівською державною нотаріальною конторою, позивачка успадкувала житловий будинок [ADDRESS] що належав матері позивачці на підставі дубліката договору купівлі - продажу, виданого секретарем виконавчого комітету Азовської сільської ради 02 вересня 2008 року за реєстром № 457, замість втраченого договору, посвідченого виконавчим комітетом Азовської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 12 жовтня 1992 року за реєстром № 434, зареєстрованим в цей же день Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі № 15 під № 2931. Також до складу належного позивачці спадкового майна увійшла земельна ділянка, площею 0,7804 гектарів, розташована на території с. Азов та передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 24 лютого 1998 року Азовською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. З відповіді управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області за № 0-28-0.2-2254/2-16 від 01 листопада 2016 року вбачається, що відомості про вказану вище земельну ділянку відсутні. Зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, а тому витяг з цього кадастру надати неможливо. Через ненадання витягу із Державного земельного кадастру оформлення спадкових прав на спірну земельну ділянку в Розівській державній нотаріальній конторі виявилось неможливим, про що нотаріусом 26 січня 2017 року була винесена відповідна постанова. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, при цьому надала повноваження на представництво її інтересів в суді адвокату Комарю Г.І. Крім того, позивач зазначила, що повністю підтримує свої позовні вимоги, обставини викладені в позовній заяві підтверджує, у зв'язку з чим, просила її позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 99). Представник позивача - адвокат Комар Г.І. також в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с. 100). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких також просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають у повному обсязі, обставини, викладені в позовній заяві [PERSON] не заперечують, проти задоволення позову [PERSON] не заперечують (а.с. 103, 107). Представник третьої особи: Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області - завідувач державної нотаріальної контори Мацків Т.М. в судове засідання не з'явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що проти задоволення вказаних в позовній заяві вимог не заперечує (а.с.32). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши матеріали спадкової справи та наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 3 наведеної статті встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України та роз'яснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно до статті 125 Земельного Кодексу (надалі за текстом - ЗК України), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 202 ЗК України передбачає, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2016 року, [INFO] померла [PERSON], у віці 75 років (а.с. 5). Відповідно до заповіту, посвідченого 13.10.2009 року секретарем виконавчого комітету Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області Мирошниченко В.І., зареєстрованого у реєстрі за номером 127, [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 0,7804 га, призначену для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, розташовану по [ADDRESS] яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого виконкомом Азовської сільської ради 24.02.2008 серія [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, й на спірну земельну ділянку площею 0,7804 га, призначену для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, розташовану по [ADDRESS] яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого виконкомом Азовської сільської ради 24.02.2008 серія [NUMBER] (а.с. 12). Постановою нотаріуса Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. від 26.01.2017 року за № 63/02-31, [PERSON], відповідно до п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (зі змінами), згідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться за умов отримання витягу з Державного земельного кадастру, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цю земельну ділянку, оскільки позивачем не надано до нотаріальної контори витяг з Державного земельного кадастру (а.с. 15). Як вбачається з відповіді в.о. начальника управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області М.Л. Гуральського від 01.11.2016 року за № 0-28-0.2-2254/2-16, відомості про земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] від 24.02.1998 року - відсутні. Зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована. (а.с. 13). Згідно до матеріалів спадкової справи № 16/2016, копії яких оглянуті та досліджені судом у судовому засіданні, 26.01.2017 року позивач звернувся до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42963575 від 16.02.2016 року, вищезазначений заповіт є чинним (а.с.92, 37, 78). 26.01.2017 року державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з житлового будинку № 36 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шило Віталія в селищі Азов Розівського району Запорізької області, що належав матері позивачки на підставі дубліката договору купівлі - продажу, виданого секретарем виконавчого комітету Азовської сільської ради 02 вересня 2008 року за реєстром № 457, замість втраченого договору, посвідченого виконавчим комітетом Азовської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 12 жовтня 1992 року за реєстром № 434, зареєстрованим в цей же день Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі № 15 під № 2931. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] від 24.02.1998 року, нотаріусом відмовлено в зв'язку із не наданням позивачем до нотаріальної контори Витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 98). Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-IV (зі змінами), встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що у позивача виникли труднощі із оформленням у встановленому законом порядку свого права на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON], суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved