Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

22.12.2016 р. та уточнено 08.02.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, які мають юридичне значення. В обґрунтування заяви вказує, що її мати, [PERSON], дошлюбне прізвище - «[PERSON]», народилася [INFO] р. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, про що 09.02.1950 р. був зроблений актовий запис №165. Її батьками були, батько - [PERSON], за національністю «українець», мати - [PERSON], за національністю «полька». Під час шлюбу з [PERSON], [INFO] р. народилася вона. В свідоцтві про її народження, вона записана за національністю «росіянка», однак це не відповідає дійсності, оскільки вона за національністю «полька». Шлюб між батьками було розірвано 04.10.1976 р. 27.11.1982 р. вона уклала шлюб з [PERSON], в період якого в них народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] року народження. В актовий запис №901 від 02.07.1984 р. в свідоцтві про народження [PERSON], вона також записана за національністю «росіянка», що не відповідає дійсності. Вона, її мати, її діти, відносяться до національної меншини «поляки». Вони виросли і виховані у сім'ї, де дотримувалися польських традицій, культурних звичаїв, вшановувалися релігійні свята за римо-католицьким календарем і обрядом. Дві її онуки вже живуть і навчаються у Польщі. Внесення змін у актові записи про народження у частині зміни національності батьків з «росіянки» на «польку» дасть змогу її сину - [PERSON] звернутися до Консульства Республіки Польща для отримання «Карти Поляка», яка дає право користування безкоштовною системою освіти на вищому рівні на тих самих умовах, що і польським громадянам, і водночас подавати прохання про допомогу та отримання стипендій, призначених для іноземців, котрі навчаються у Польщі. Вона, її рідні, мати та діти, визнають свою національну і мовну самобутність і бажають щоб це факт був відображений у складених відносно неї, її дочки актових записах цивільного стану. Факт приналежності до національності «поляки» вони приховували, оскільки по відношенню до них проводилися репресивні дії. Просить суд встановити факт, що вона відноситься до національної меншини «поляки» і за національністю «полька», зобов'язати Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести в актовий запис №188 від 03.02.1964 р. про її народження зміни в графі національність матері - [PERSON], вказавши національність «полька» замість «росіянка». Заявник в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник заявника [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заяву підтримує, просить суд задовольнити її. Представник заінтересованої особи Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областів судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечують проти заяви заявника. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], надали суду заяви про розгляду справи в її відсутність, заяву заявника підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що викладені заявником фактичні обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи, зокрема копією паспорта, свідоцтвами про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтвом про укладення шлюбу - а.с. 10-27. Листом Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09.12.2016 р. № 2491/18-28, відмовлено [PERSON] у внесенні змін до актового запису, в частині зміни національності матері з «росіянки» на «полька», з роз'ясненням звернення матері з вищевказаного питання до суду - а.с.29. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх виникнення. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Як вбачається з положень ст. 11 Закону України «Про національні меншини» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Так, відповідно до ч. 2 ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997 р.), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, дають суду підстави для часткового задоволення заяви заявника, в частині встановлення факту приналежності заявника до національної меншини «поляки» і за національністю «полька», оскільки встановлення судом вказаного юридичного факту не порушує прав, інтересів, чи свобод інших осіб. Крім того, національне законодавство України не визначає юридичного механізму підтвердження належності до будь-якої національності та групи національних меншин для реалізації останньою прав, закріплених у нормативних актах. Єдиним таким механізмом є встановлення у судовому порядку факту належності фізичної особи до певної національності, в порядку встановлення факту, що має юридичне значення. Об'єктом судового захисту виступає охоронюваний законом інтерес, а предметом судової діяльності - є встановлення певних юридичних фактів та станів з метою подальшого здійснення заінтересованими особами суб'єктивних прав, зокрема визначення його справжньої національності, возз'єднання та підтримання стосунків зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі. Разом з тим, заява заявника в частині зобов'язання Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести в актовий запис №188 від 03.02.1964 р. про її народження зміни в графу національність матері - [PERSON], вказавши національність «полька» замість «росіянка» - задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає статті 124 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», відповідно до якої громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Національна незалежність особи, таким чином, є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносити з державою. Фіксація факту національності особи у документі, що посвідчує особу, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення держаного органу. На підставі ст. 256 ЦПК України, ст.300 ЦК України,

Outcome: partial