Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

22 червня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року клопотання АТ КБ «ПриватБанк» було задоволено і витребувано від Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради відомості про реєстрацію [PERSON] , померлого [INFO] , і довідку про склад сім`ї та від Другої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року було вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 06 жовтня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 19 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір. Разом з тим, свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів ним виконано не було, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 09 січня 2019 року склав 17\~634 гривень 05 коп. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями померлого [PERSON] , які були зареєстровані з ним на дату його смерті, є відповідачі [PERSON] і [PERSON] 19 травня 2020 року позивачем було направлено до Другої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора, на яку 05 червня 2020 року було отримано відповідь, в якій зазначалося, про долучення претензії до спадкової справи. 16 січня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу відповідачів претензію про сплату заборгованості, яку відповідачами залишено без задоволення. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором у сумі 17 634 гривень 05 коп., а також судовий збір у розмірі 2 270 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просив, справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлені в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Будь-які заяви чи клопотання від відповідачів до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом отримання кредитного ліміту на платіжну карту, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 25). Даний договір був укладений шляхом підписання анкети-заяви клієнта на оформлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок в національній валюті України та встановлено ліміт кредитування у розмірі 17 000 гривень, розмір якого було змінено (а.с. 24). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 86 оберт). 19 травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив поштою (а.с. 60, 60 оберт) до Другої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора (а.с. 103). Листом Другої дніпровської державної нотаріальної контори вих. № 1184/02-14 від 20 травня 2020 року позивача повідомлено про долучення претензії до спадкової справи № 54/19, відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 109). 16 січня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідачів було направлено претензію про сплату заборгованості кредиторові спадкодавця, яку відповідачами залишено без задоволення (а.с. 63, 64, 65-66). Відповідно до спадкової справи № 54/2019, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с. 86) та із заявою про відмову від прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 85 оберт). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 вересня 2019 року Другою дніпровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 5-837, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] , у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 101 оберт). Листом Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 20 травня 2020 року [PERSON] повідомлено про отримання претензії АТ КБ «ПриватБанк» та про зобов`язання задоволення вимог кредитора (а.с. 108 оберт). Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст.\~1281\~ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. [PERSON] своєю заявою від 25 січня 2019 року до нотаріальної контори відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого батька, [PERSON] , померлого [INFO] , на користь своєї матері, [PERSON] . Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не ґрунтуються на вимогах закону та у їх задоволенні в частині вимог до [PERSON] слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При цьому приписами ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором, спадкоємцем і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини; наявність та розмір спадкового майна; згода поручителя відповідати перед кредитором за будь-якого нового боржника; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; пред`явлення позову до поручителя в межах строку, визначеного законодавством. В позовній заяві позивач зазначає, що 05 червня 2020 року ним було отримано відповідь від Другої дніпровської нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємці після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із заявами про прийняття або відмову від прийняття від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Вказана обставина спростовується матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріальною конторою листом № 1184/02-14 від 20 травня 2020 року (а.с. 109) було повідомлено банк про долучення вимоги кредитора до матеріалів спадкової справи, та який було отримано кредитором 05 червня 2020 року (а.с. 62). Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак,\~з огляду\~на наведене,\~суд приходить\~до висновку\~про відсутність\~правових підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, оскільки позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст.\~1281\~ЦК України строк пред`явлення вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину. 13 вересня 2019 року нотаріусом спадкоємцеві [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину, про смерть боржника позивач був обізнаний ще з 31 січня 2019 року (а.с. 11 оберт), а з претензією кредитора банк звернувся до нотаріуса тільки 20 травня 2020 року, тобто, з пропуском встановленого шестимісячного строку на пред`явлення претензій до спадкоємця, яка прийняла спадщину, тому у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині слід також відмовити. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови від позову на позивача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне сплачений позивачем судовий збір віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed