Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

24.05.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Ізяславської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що в період з 03.12.1981 року по 31.10.1996 року працювала та була членом КСП «Зоря», розташованого в с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області. В 1996 році землі КСП «Зоря» були розпайовані, тому вона, як член колгоспу, у відповідності із п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» набула право на земельну частку (пай) КСП «Зоря». Проте на час розпаювання земель вищевказаного колективного сільськогосподарського підприємства позивач до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) помилково внесена не була та сертифікат на право на земельну частку (пай) на її імя не видавався. Вважає, що будучи членом КСП «Зоря», вона безпідставно не була внесена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель КСП «Зоря», про що вона дізналась у 2018 році при звернення до архівного відділу Ізяславської РДА, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 29.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В підготовчому судовому засіданні 02.07.2018 року представником позивача [PERSON] подано заяву про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Ухвалою суду від 02.07.2018 року вказану заяву представника позивача задоволено. Ухвалою суду від 20.09.2018 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позові. Відповідач повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі. При цьому, 05.06.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав відсутності документів, які б підтверджували членство останньої в КСП «Зоря» на момент паювання земель. Також зазначено про звернення позивача з позовом поза межами строків позовної давності. Представник третьої особи на стороні відповідача, повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі. Крім того, 06.09.2018 року на адресу суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначено, що при вирішенні даної справи Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області покладається виключно на розсуд суду. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну часту (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України (№561-ХІІ від 18.12.1990 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та вищевказаного Указу Президента України, особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Сам по собі факт перебування особи у трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю). Судом встановлено, що згідно протоколу зборів уповноважених членів колгоспу «Комунар» с. Васьківці від 29.12.1981 року №4, [PERSON] прийняли в члени даного колгоспу, що підтверджено також довідкою, виданою СТОВ «Зоря», с.Васьківці Ізяславського району від 14.12.2017 року №93. Також в матеріалах справи міститься довідка СТОВ «Зоря», с. Васьківці Ізяславського району про те, що колгосп «Комунар», с. Васьківці в 1992 році був реорганізований в КСП «Зоря», яке було правонаступником колгоспу «Комунар». В свою чергу, КСП «Зоря» було реорганізовано в СТОВ «Зоря», яке також є правонаступником КСП «Зоря» згідно рішення загальних зборів відповідно до Протоколу №1 від 14.02.2000 року. Відповідні дані містяться також в архівній довідці архівного відділу Ізяславської РДА Хмельницької області від 06.07.2018 року №96/04-04. Згідно копії трудової книжки [PERSON] серії УКР №0440278 та довідок СТОВ «Зоря» с. Васьківці Ізяславського району від 14.12.2017 року №93 та від 09.02.2018 року №21, позивач працювала в даному господарстві у 1981 1996 роках. Відповідно до довідки, виданої Клубівською сільською радою від 07.09.2017 року №2155, [PERSON] пропущена у списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Зоря», с.Васьківці Ізяславського району Хмельницької області. В архівній довідці архівного відділу Ізяславської РДА від 12.02.2018 року №М-37/04-04 зазначено, що в списку членів КСП «Зоря», с.Васьківці Ізяславського району та пенсіонерів з їх числа, який додається до протоколу засідання комісії по визначенню земельної частки (паю), [PERSON] не значиться. При цьому, згідно довідки Клубівської сільської ради від 01.10.2018 року №163, наданої на запит суду, зазначено, що у звязку із давністю державного акту на право колективної власності на землю, що був виданий КСП «Зоря», с.Васьківці Ізяславського району Хмельницької області (більше 20 років), інформація про його наявність відсутня, в архівах сільської ради не знайдено. Щодо списку громадян членів КСП «Зоря», сільська рада такою інформацією не володіла, так як це виключно повноваження колишнього КСП «Зоря», с.Васьківці. В довідці, виданій СТОВ «Зоря», с.Васьківці Ізяславського району Хмельницької області від 09.09.2018 року №76 зазначено, що державний акт про право колективної власності на землю, що був виданий КСП «Зоря», та списки громадян членів КСП «Зоря», доданого до акту, у господарстві відсутні. Також в довідці відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.09.2018 року №9-22-0.25-434/101-18 зазначено, про те, що в архіві відділу відсутній державний акт на право колективної власності по реформованому КСП «Зоря», оскільки такий державний акт відповідно до акту приймання передачі ліквідованим КСП «Зоря» та Клубівською сільською радою не передавався. Архівним відділом Ізяславської РДА надано довідки від 06.07.2018 року №95/04-04 та від 05.10.2018 року №Г-219/04-04, зі змісту яких встановлено, що до архівного відділу на зберігання не передавався Державний акт про право колективної власності на землю, що був виданий КСП «Зоря», с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області та список громадян членів КСП «Зоря». В розпорядженнях Ізяславської РДА, що зберігаються в архівному відділі, є розпорядження №154 від 17.07.1996 року, до якого додається список членів КСП «Зоря» та пенсіонерів з їх числа, які раніше працювали в господарстві і залишаються його членами. Також зазначено, що в протоколі від 28.09.1992 року №2 загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Комунар» є рішення про реорганізацію колгоспу в КСП «Зоря». При дослідженні списку членів КСП «Зоря» та пенсіонерів, що додається до розпорядження Ізяславської РДА №154 від 17.07.1996 року, судом, встановлено, що з 456 членів КПС «Зоря» та пенсіонерів з їх числа, які раніше працювали в господарстві і залишаються його членами, дані щодо [PERSON] в ньому відсутні. Зміст протоколу загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Комунар» №2 від 28.09.1992 року свідчить про те, що питання про переведення членів колгоспу «Комунар» в члени КСП «Зоря», в тому числі [PERSON], на зборах не вирішувалось. Відповідно до довідки СТОВ «Зоря» с.Васьківці Ізяславського району, при реорганізації колгоспу «Комунар» в КСП «Зоря», виключення з членів колгоспу та прийом в члени КСП не відбувався. Всі працюючі колгоспу «Комунар» автоматично перейшли в члени КСП «Зоря», так як КСП «Зоря» стало правонаступником колгоспу «Комунар». Пояснення представників позивача та відомості зазначеної довідки СТОВ «Зоря», що [PERSON] була членом КСП «Комунар», яке реорганізоване у СТОВ «Зоря», членом якої вона стала автоматично та мала бути у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не відповідають вимогам ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», відповідно до якої членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Тобто, без свого волевиявлення [PERSON] не могла стати членом КСП «Зоря», оскільки це порушує принцип добровільності, що визначений ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Таким чином, під час розгляду справи позивачем не надано доказів того, що вона була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», с.Васьківці Ізяславського району Хмельницької області, а також доказів щодо отримання реорганізованим КПС «Зоря», в якому працювала позивач, державного акта на право колективної власності на землю та відповідного списку членів КСП, що набули права на земельну частку (пай), доданого до даного акта. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Враховуючи вищенаведене, позивачем не надано суду достовірних та достатніх доказів того, що в неї виникло право на отримання земельної частки (паю) реформованого КСП «Зоря», с.Васьківці Ізяславського району, а тому в позові слід відмовити. Разом з тим, посилання відповідача про необхідність відмови позивачу в позові у зв'язку з пропуском нею строку звернення до суду, то такі суд до уваги не приймає з наступних підстав. Як роз'яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення в цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже з викладеного слідує, що рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв'язку з закінченням строків позовної давності, може бути ухвалено судом лише у випадку доведеності вимог позивача та відсутності причин для його поновлення. Враховуючи те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]С, застосування судом наслідків спливу позовної давності не ґрунтуються на законі. Підстави для розподілу судових витрат відсутні. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed