Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

22 лютого 2016 року, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати її сина [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №\~43 у будинку № 36 на мікрорайоні 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що на праві власності їй належить квартира № 43 у будинку № 36 на мікрорайоні 5-й Зарічний в місті [PERSON]. У спірній квартирі зареєстрований відповідач, який з грудня 2014 року в ній не мешкає, майном не цікавиться, жодних його особистих речей в квартирі не має. Реєстрація відповідача за спірною адресою, тягне нарахування комунальних платежів, які відповідач не сплачує, що для позивача є обтяжуючим фактором. У добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстраційного обліку, у звязку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилась заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області до суду не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, що матеріалами справи у повній мірі доведено що, позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира № 43 у будинку № 36, що розташована на мікрорайоні 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 23 серпня 2002 року, посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер № 9668. Даний договір зареєстрований у Криворізькому БТІ у реєстровій книзі 84П, стр. 98, реєстровий номер 98. Судом встановлено, за адресою м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний[ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON], який за вказаною адресою не мешкає з грудня 2014 року, що також підтверджено Актом від 15 лютого 2015 року, складений мешканцями будинку № 36 мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривому Розі, підписи мешканців засвідчені посадовими особами ТОВ «УЮТ-2011». Відповідач у справі є її рідним сином позивачки, який у спірній квартирі не мешкає, будь-які особисті речі відповідача у помешканні відсутні, комунальні послуги, які нараховуються на його імя не сплачує, тому суд погоджується з доводами позивачки, що відповідач втратив інтерес до помешкання як до місця мешкання. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за спірною адресою чинить позивачу як власнику житлового помешкання, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. При цьому, на імя відповідача йдуть нарахування комунальних платежів, що для позивача є обтяжуючим фактором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи [PERSON], з грудня 2014 року і по теперішній час у квартирі № 43 будинку № 36 на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі не мешкає, житлом, як місцем свого проживання не цікавиться. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, про те, що відповідач втратив інтерес та звязок із житлом, з грудня 2014 року, тобто більше року без поважних причин не мешкає у спірній квартирі. З боку позивача, перешкоди відповідачу у здійсненні права користування квартирою, судом не встановлені. На думку суду, позивачем надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року без поважних причин, і у відповідності зі ст. 405 ЦК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 43 у будинку № 36 на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі, підлягають задоволенню, в іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом Головного управління державної міграційної служби України, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial