overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

23.08.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 11.09.2015 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Також зазначила, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі 1/4 частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, стягнути з відповідача кошти на своє утримання щомісячно по 1/4 частині із всіх видів заробітку до досягнення сином 3-х років. Позивач в судове засідання не з'явилась надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

23.08.2016 р. ТОВ «УЮТ-2011» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій та холодне водопостачання в сумі 4644грн. 85 коп., станом на 01.06.2016р.. В обґрунтування вказує, що відповідачі зареєстровані в [INFO]. ТОВ «УЮТ-2011» надає вказані послуги, а відповідачі повинні сплачувати за надані послуги. Проте відповідачі свої зобовязання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно належним чином за місцем реєстрації по вул. Адмірала Головка, 53/3 м. Кривого Рогу, але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено що відповідачі - [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] згідно довідки а.с.4. Зобовязання по сплаті відповідачі не виконували, за житлово - комунальні послуги не сплачували, заборгованість станом на 01.06.2016 р. складає 4644,85 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку а.с.4. Згідно ст. 610-611 ЦК України, ст.64 ЖК України у звязку з неналежним виконанням зобовязання з відповідачів солідарно слід стягнути вказану заборгованість та сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. згідно ст.. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.64 ЖК України, Закону України «Про судовий збір», ст.ст.526, 610-611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

23.08.2016 Тростянецьким районним судом Сумської області було ухвалене рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину. Під час ухвалення вказаного рішення суду не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а тому суд з власної ініціативи вирішив розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Представник позивача у судове засідання зявився, проти ухвалення додаткового рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання зявився, проти ухвалення додаткового рішення не заперечував та подав суду заяву про зменшення розміру стягуваного з відповідача судового збору оскільки останній є безробітнім та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Суд заслухавши думку учасників процесу зазначає про наступне. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи 23.08.2016 Тростянецьким районним судом Сумської області було ухвалене рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину. Таким чином, судом було розглянуто дві майнові вимоги у позовному провадженні. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за розгляд кожної із цих вимог підлягає сплаті судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що загалом становить 1102 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п 3. ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів За таких обставин, оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п 3. ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» сума судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. Разом із тим, відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є безробітнім та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За таких обставин, враховуючи майновий стан відповідача, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру судового збору, що підлягає стягненню з нього на коритись держави з 1102 грн. 40 коп. до 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

23.08.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у звязку з чим шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2016 року, мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Збереження сім'ї та подальше спільне життя неможливі, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами зареєстрований 01.02.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 10. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них та їх дитини, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

23.08.2017 позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 08.06.2013 він та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з матір'ю. Останній час сімейне життя між подружжям не склалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин, т.я. вони мають суттєві розходження в поглядах на сімейні відносини, між ними відсутні взаєморозуміння і довіра. На даний час проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна між сторонами не виникає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що, примирення між ними неможливе, а подальше збереження шлюбних відносин буде суперечити їх інтересам. Відповідач проти позову не заперечувала та не оспорювала факти, наведені позивачем в його заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 08.06.2013, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з матір'ю. Як зазначив позивач, шлюбні відносини між ним та відповідачем [PERSON] припинені, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, подальше сімейне життя неможливе через відсутність взаєморозуміння та довіри, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам відповідача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити, і відповідач проти цього не заперечувала. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

23.08.2017р. [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просить позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням квартирою №8 будинку №118 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі. Вказує, що на підставі права власності є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані його дочка [PERSON] та її син [PERSON]. З листопада 2006 р. відповідачі залишили місце проживання та виїхала з квартири, місце знаходження невідоме, згідно акту. Фактичне місце проживання відповідачів не відоме. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені через житловий орган згідно ст. 76 ч. 3 ЦПК України, оскільки відповідачі за місцем реєстрації не проживають. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження зі згоди позивача позов слід задовольнити та відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Правовідносини між сторонами регулюються ст.405 ч.2 ЦК України згідно норм якої - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, актом затвердженим ТОВ «УЮТ 2011» а.с.9, що [PERSON], [PERSON]зареєстровані в [INFO] та не проживають більше десяти років, залишили житло, що підтверджується актом. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] в спірній квартирі не проживають, житло за призначенням не використовують більш ніж 6 місяців без поважних причин, відповідно можуть бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

23.08.2017р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить визначити їй додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у виді квартири в [ADDRESS], вказувала, що вона є єдиною спадкоємицею за законом, пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки перебувала в Росії, причину пропуску вважає поважною. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї (а.с.26). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.25). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої [INFO] [PERSON], спадкоємицею за законом є її дочка [PERSON]; шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою нею був пропущений з поважних причин - перебувала в Росії. Спірні правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців їй необхідно визначити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2015 р., відповідно до якого [INFO] померла [PERSON] (а.с.9); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.06.1970 р., за яким [INFO]. народилася [PERSON], батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10); - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.11.1989р., за яким 29.06.1989 р. одружилися [PERSON] та [PERSON].(а.с.11); - технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON].(а.с.12-16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

23.08.2017 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги мотивує тим, що вже тривалий час вони з [PERSON] зустрічаються, полюбили один одного, підтримують фактичні шлюбні відносини та на даний час вона перебуває у стані вагітності, а тому вирішили зареєструвати шлюб між собою, однак через недосягнення нею вісімнадцятирічного віку вона позбавлена права на шлюб. Зазначає, що її наречений [PERSON], досяг шлюбного віку та має намір з нею одружитися. Про стан здоров'я один одного вони обізнані. Її батьки - [PERSON], та [PERSON], не заперечують проти укладення шлюбу. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, а подала заяву, в якій зазначила, що вимоги, викладені у заяві підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що заяву [PERSON] підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] - батьки заявниці, в судове засідання не з'явилися, а подали заяви, в яких зазначили, що заяву дочки - [PERSON] підтримують та просять суд справу слухати у їх відсутності. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких міркувань. Відповідно до вимог ч.1 ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно із ч. 2 ст.23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідатиме її інтересам. Встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла шістнадцяти років, бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO] - заінтересованою особою по справі, однак не може зробити цього через недосягнення нею шлюбного віку. В свою чергу [PERSON] вже досяг шлюбного віку і також має намір зареєструвати шлюб із заявницею. Крім того, як вбачається із копії про УЗ обстеження від 14.08.2017року, заявниця [PERSON] перебуває у стані вагітності терміном 13 тижнів. Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, суд переконаний, що надання заявниці [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідатиме її інтересам та інтересам заінтересованих осіб, не порушує їхніх прав і відповідає вимогам закону, а тому згідно ст.23 Сімейного кодексу України є всі підстави для надання їй права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

23.08.2017 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №276, мотивуючи тим, що вони 15.06.2013 року уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 15.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №276. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Сторони з жовтня 2016 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

23.08.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить її задоволити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.07.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 125. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, яке знаходиться в матеріалах справи. На даний час дитина проживає з позивачем. Фактичні шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені. Збереження сімї, за словами сторін, суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. Примиритися [PERSON] та [PERSON] не бажають. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з позивачем - [PERSON]. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved