Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

22.02.2019року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд встановити іпотеку земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0453га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для індивідуального дачного будівництва; земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], площею 0,0048 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для індивідуального дачного будівництва; іпотекодавець - [PERSON] (65016 [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), іпотекодержатель - [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), в забезпечення вимог іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором № МL-500/104/2005 від 27.10.2005 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] , у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановленому в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього; заставна не випускалась, її випуск не передбачено. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27.10.2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-500/104/2005, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 599 000 дол. США, строком користування до 27.10.2025 року. Позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 01.11.2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем - [PERSON] було укладено договір іпотеки за №РМL-500/104/2005, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрований в реєстрі за №15732, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку банку дачний будинок за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що у 2006 році АКБ «Райффайзенбанк Україна» був придбаний ПАТ «ОТП Банк» і в теперішній час він є ПАТ «ОТП Банк». У подальшому, як зазначає позивач, 30.11.2015 року між ПАТ «ОТП Банк» та ним був укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №МL-500/104/2005 від 27.10.2005 року, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» передає у повному обсязі, а він приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором №МL-500/104/2005 від 27.10.2005 року. Крім того, позивач стверджує, що 30.11.2005 року між ПАТ «ОТП Банк» та ним був укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №РМL-500/104/2005, посвідченим [PERSON] ., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 01.11.2005 року за реєстровим № 15732, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за №6591, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» передає та відступає йому сукупність прав за договором забезпечення, включаючи, але не обмежуючи, право звернути стягнення на заставне майно. Таким чином, позивач вважає, що він на теперішній час є іпотекодержателем за договором іпотеки №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005 року. Позивач вказує, що відповідно до п. 3.2. вказаного договору, іпотека за цим договором поширюється і на частину об`єкта майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення цього іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, а також поширюється на належну іпотекодавцю на праві власності земельну ділянку, на якій розташована вказана нерухомість і яка необхідна для використання цієї нерухомості за цільовим призначенням. Земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки стає частиною предмета іпотеки з моменту одержання іпотекодавцем відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку. У цьому разі, за вимогою іпотекодержателя, сторони укладають додатковий договір до цього договору, яким вносяться зміни до опису предмета іпотеки. Зазначеним додатковим договором можуть бути передбачені інші умови за згодою сторін. Іпотекодавець повинен до 27.10.2006 року оформити державний акт на право власності на земельну ділянку і передати її в іпотеку банку. Позивач стверджує, що за договором іпотеки №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005року в іпотеку було передано лише дачний будинок за адресою: [ADDRESS] , а земельна ділянка, на який розташований вказаний будинок в іпотеку передана не була всупереч вимогам п. 3.2. іпотечного договору та ч. 4 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку». Вищезазначений дачний будинок, як зазначає позивач, розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], площею 0,0453 га, та на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0048 га. З урахуванням викладеного, оскільки земельна ділянка, на якій розташоване іпотечне майно - дачний будинок, в іпотеку передана не була, а він на дачний час є іпотекодержателем вказаного будинку, [PERSON] звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 27.02.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою[PERSON] до [PERSON] про встановлення іпотеки. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. У підготовче засідання 20.03.2019року позивач - [PERSON] не з`явився, але 18.03.2019року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, у підготовче засідання 20.03.3019року не з`явилась, однак 20.03.2019року надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 01.11.2005 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №РМL-500/104/2005, відповідно до умов якого, для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань, визначених у статті 2 цього договору, іпотекодавець цим надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, визначене у статті 3 цього договору. Відповідно до п.п. 2.1., 2.1.1. договору іпотеки №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005року, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього. Зокрема, іпотека за цим договором забезпечує виконання таких вимог іпотекодержателя: повернення кредиту. Іпотекодавець зобов`язаний повністю повернути іпотекодержателеві суму отриманого кредиту, наданого на придбання нерухомості, що вказана в п.3.1 цього договору, не пізніше 27 жовтня 2025 року відповідно до умов встановлених п.п.1.5.-1.6. кредитного договору, чи в інший строк встановлений в кредитному договорі. Сума кредиту може скласти 599 000 доларів США. Сплата відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору іпотеки №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005року, предметом іпотеки за цим за цим договором є дачні будівлі, що знаходяться в [ADDRESS]», та складаються з дачного будинку загальною площею 331,4 кв.м., гаражу літ. «БІІІ», №1 - огорожа, розташований на земельній ділянці, площею 519 кв.м., належні [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 01.11.2005 року р. №15717, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 01.11.2005 року за № 931673. Предмет іпотеки передається в іпотеку з невід`ємними приналежностями, які заходяться в ньому. Іпотека за цим договором поширюється і на частину об`єкта майна, яке не може бути виділено, була приєднана до предмета іпотеки після укладення цього іпотечного договору без реєстрації права власності на окремий об`єкт нерухомості, а також поширюється на належну іпотекодавцю на праві власності земельну на якій розташована вказана нерухомість і яка необхідна для використання цієї нерухомості за цільовим призначенням. Земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки стає частиною предмета іпотеки з моменту одержання іпотекодавцем відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку. У цьому разі, за вимогою іпотекодержателя, сторони укладають додатковий договір до цього договору, яким вносяться зміни до опису іпотеки. Зазначеним додатковим договором можуть бути передбачені інші умови за згодою сторін. Іпотекодавець повинен до 27.10.2006 року оформити державний акт на право власності на земельну ділянку і передати її в іпотеку банку. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що 27.10.2005року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-500/104/2005, у забезпечення виконання умов якого було укладено договір іпотеки №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005року. У подальшому, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» стало правонаступником Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна». Згідно довідки ПАТ «ОТП Банк» від 20.03.2007 року за №500-12-1/871, станом на 20.03.2007р. у позичальника [PERSON] існує наступна заборгованість за кредитним договором №МL-500/104/2005 від 27.10.2005року у розмірі 622 268,89 доларів США та 123 241,67 грн. Виконавчим написом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Н.А. від 30.04.2007 року було запропоновано звернути стягнення на дачні будівлі, що знаходяться в [ADDRESS]», та складаються з дачного будинку літ. «БІІ», загальною площею 331,4 кв.м., гаражу літ. «БІІІ», №1 - огорожа, на земельній ділянці площею 519 кв.м., що належать на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.,01.11.2005 року р.№ 15717, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 01.11.2005 року за № 931673, [PERSON] , і за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомості, запропоновано задовольнити вимогиПАТ «ОТП Банк» (ЗАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна») станом на 20.03.2007 року у розмірі 622 268,89 доларів США та 139 569,67 грн. Крім того, виконавчим написом приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньова В.О. від 29.11.2011 року було запропоновано звернути стягнення на дачні будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що складаються з дачного будинку літ. «БІІ», загальною площею 331,4 кв.м., гаражу літ. «БІІІ», №1 - огорожі, що розташовані на земельній ділянці площею 519 кв.м., і за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна, запропоновано задовольнити вимогиПАТ «ОТП Банк» в розмірі 781688,20 доларів США. 30.11.2015 року між первісним кредитором - Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та новим кредитором [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №МL-500/104/2005 від 27.10.2005року, відповідно до умов якого, первісний кредитор передає у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитним договором №МL-500/104/2005 від 27.10.2005року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] , а саме: первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання боржником боргових зобов`язань за кредитним договором в розмірі 668 229,69 доларів США та всі інші права вимоги виконання боржником грошового зобов`язання, які має первісний кредитор по кредитному договору за ціну, встановлену в п. 3 цього договору. Таким чином, новим кредитором за кредитним договором №МL-500/104/2005 від 27.10.2005року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] став [PERSON] . Крім того, 30.11.2015 року між первісним іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та новим іпотекодержателем [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №РМL-500/104/2005, посвідченим [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 01.11.2005 року за реєстровим №15732, відповідно до умов якого, первісний іпотекодержатель Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передав та відступив новому іпотекодержателю сукупність прав, належних первісному іпотекодержателю за договором забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, право звернути стягнення на заставне майно. За цим договором новому іпотекодержателю переходять всі права первісного іпотекодержателя як сторони за договором забезпечення в обсягах та на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором та відповідно до норм чинного законодавства. Так, за вказаним договором, іпотекодержателем за іпотечним договором №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005року, який було укладено між первісним іпотекодержателем та [PERSON] став [PERSON] . Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2018 року було скасовано арешт з будинку [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , накладений постановами Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області від 06 червня 2013 року, 09 лютого 2017 року та 22 листопада 2017 року. Судовим розглядом також встановлено, що 12 грудня 2008 року [PERSON] отримала державний акт Серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0048га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва. Крім того, 12 грудня 2008 року [PERSON] отримала державний акт Серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0453га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва. Разом з тим, судом встановлено, що вказані земельні ділянки, на яких розташований предмет іпотеки, всупереч положенням п.3.2. договору іпотеки №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005року, в іпотеку передані не були. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Ст. 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Частина 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що якщо будівля (споруда), котра передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає переданню в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов`язки, які мав іпотекодавець за правочином, котрим установлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Виходячи з аналізу правової норми ст. 6 Закону України «Про іпотеку», якщо в іпотеку передається будівля (споруда), розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю, то іпотека поширюється й на належну іпотекодавцю земельну ділянку або її частину, на котрій розташована відповідна будівля (споруда). Крім того, п. 3.2. договору іпотеки №РМL-500/104/2005 від 01.11.2005року передбачено, що земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки стає частиною предмета іпотеки з моменту одержання іпотекодавцем відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку. У цьому разі, за вимогою іпотекодержателя, сторони укладають додатковий договір до цього договору, яким вносяться зміни до опису іпотеки. Зазначеним додатковим договором можуть бути передбачені інші умови за згодою сторін. Іпотекодавець повинен до 27.10.2006 року оформити державний акт на право власності на земельну ділянку і передати її в іпотеку банку. Таким чином, суд зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору іпотеки обумовлено передачу в іпотеку земельної ділянки на якій розташований предмет іпотеки. Судовим розглядом встановлено, що дачний будинок, який переданий в іпотеку, розташований на земельних ділянках площею 0,0048га, за адресою: [ADDRESS] , та площею 0,0453га, за адресою: [ADDRESS] які належать [PERSON] , яка є іпотекодавцем, на підставі державних актів серія [NUMBER] від 12грудня 2008 року, та серія [NUMBER] від 12грудня 2008 року. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, доказів передання вищевказаних земельних ділянок в іпотеку після одержання відповідних державних актів, іпотекодавцем - [PERSON] суду надано не було. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що іпотека поширюється і на будинок, що перебуває в іпотеці, і на земельну ділянку, що є складовою частиною предмету іпотеки. Вимоги [PERSON] є способом забезпечення вимог як іпотекодержателя. Визнання права по своїй суті це спосіб захисту, який застосовується у випадку спору між суб`єктами цивільного права з приводу наявності чи відсутності правовідносин між сторонами правовідносин, і відповідно наявності чи відсутності цивільного права та цивільного обов`язку. Враховуючи викладене вище та визнання позову відповідачем, позовні вимоги [PERSON] про встановлення іпотеки - земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0453га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для індивідуального дачного будівництва; земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0048 га, кадастровий номер - [NUMBER] , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved