Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

22.03.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до [PERSON], в якому зазначав наступне. 12.08.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») [PERSON] уклали договір (анкета - заява) б/н (далі Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 2 800 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Водночас відповідач [PERSON] порушила умови Договору і має прострочену заборгованість станом на 05.03.2017 року в сумі 13 785 грн. 43 коп., яка склалась із заборгованості за тілом кредиту 1 891 грн. 51 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 10 761 грн. 28 коп., а також штрафу (фіксованої частини) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентної складової) 632 грн. 64 коп. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» був вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. З огляду на вказане, позивач просив стягнути з [PERSON] зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат\~у розмірі\~ 1 600 грн. 00 коп. (сплаченого судового збору) та 330 грн. 00 коп. (витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача). Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена відповідно до положень ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). При цьому, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не подавала. За письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом\~ встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника - особисто [PERSON] Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 12 серпня 2009 року укладено Договір, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 2\~800 грн. 00\~ коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 4-32).\~ Відповідно до п. 3.2., п. 3.3. Умов, позивальниця [PERSON] дала свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, що, в свою чергу, дає право ПАТ КБ «ПриватБанк» в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання\~ даного Договору є прямою і безумовною згодою\~ позичальниці щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с. 10).\~ Крім того, відповідно до п. 6.5, п 6.6 Умов, позичальниця зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати\~ зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту (а.с. 12). При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів,\~ позичальниця зобовязалась сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 8.6) (а.с. 12 зворотна сторона). 12.08.2009 року відповідач [PERSON] звернулася до позивача з заявою про видачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При цьому позичальниця вказала, що ознайомлена і згодна з Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані останній для ознайомлення у письмовому вигляді, своїм підписом вона підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк» та висловила згоду, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і банком Договір (а.с. 7). Позичальниця [PERSON] користувалася коштами, разом з цим, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-6, 56-66). Станом на 05.03.2017 року сума заборгованості склала 13 758 грн. 43 коп., де заборгованість за тілом кредиту 1\~891 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 10 761 грн. 28 коп., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 632 грн. 64 коп. Зазначена сума заборгованості за Договором, відповідачем [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді, не сплачена. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надала, а також не надала доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконала вимоги ст. 10 ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], а тому вважає, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі, суд в порядку ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 1 930 грн., тобто в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (1\~600 грн.) та витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (330 грн.) (а.с. 1, 77).

Outcome: approved