Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

23.12.2013 року позивач ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулося до суду із позовом до відповідача, до якого 09.10.2015 року надало заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 75\~283,06 грн., інфляційні нарахування та три відсотки річних у розмірі 56\~934,31 грн., а також судовий збір у розмірі 2\~212,66 грн. При цьому позивач посилається на те, що ПАТ «ЕК Одесаобленерго» постачає електричну енергію за адресою: м. Одеса, пров. Морський, 4-а, згідно особового рахунку № 416110, власником якого є відповідач, яка з листопада 2004 року та до теперішнього часу є споживачем енергії. У зв'язку із частковою оплатою відповідачем коштів за спожиту електричну енергію, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А. від 10.02.2014 року провадження у справі відкрито. У зв'язку із припиненням повноважень судді Літвінової І.А., 23.03.2015 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Реви С.В. справу прийнято до свого провадження, та ухвалою суду від 07.07.2015 року задоволено заяву представника позивача про відвід судді. 10.07.2015 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Пучкової І.М. заявлено самовідвід по справі. 20.07.2015 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. прийнято справу до провадження. В звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Маломуж А.І. справу передано до авторозподілу. За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В., та ухвалою від 17.02.2016 року справу прийнято до провадження. Представник позивача ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги не визнає, вважає себе неналежним відповідачем та просить замінити її на належного відповідача [PERSON]. Матеріали справи містять письмові заперечення на позовну заяву. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, ПАТ «ЕК Одесаобленерго» постачає електричну енергію за адресою: м. Одеса, пров. Морський, 4-а, згідно особового рахунку № 416110, відкритого на ім'я [PERSON] З досліджених документів судом встановлено, що відповідач [PERSON] своєю заявою від 11.11.2011 року, адресованою начальнику «Южного РЕМ», повідомляє, що їй належить дачний будинок за адресою: м. Одеса, пров. Морський, 4-а. Однак, вказаний будинок в ПАТ «ЕК Одесаобленерго» помилково зареєстрований за іншою особою, а саме [PERSON], у зв'язку із чим [PERSON] просить ПАТ «ЕК Одесаобленерго» замінити помилкового споживача «[PERSON]Н.» на реального споживача «[PERSON]Л.» /а.с. 13/. Судом досліджено ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21.01.2015 року по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «ЕК Одесаобленерго», третя особа Управління з питань захисту прав споживачів Одеського міськвиконкому про захист прав споживачів. Так, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.01.2015 року встановлено, що за адресою: м. Одеса, пров. Морський, 4, розташований дачно-будівельний кооператив «Металург», членом якого є [PERSON] Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.1998 року затверджено мирову угоду, згідно якої [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перейшло у користування, володіння, розпорядження територія дачі за адресою: м. Одеса, Морський пров., 4-а, загальною площею 130 кв.м., а [PERSON] територія дачі за тією ж адресою загальною площею 110 кв.м. Будинок, де проживає [PERSON] є окремим будинком. В подальшому [PERSON] відчужила свій будинок за адресою: м. Одеса, Морський пров., 4-а /а.с. 123-125/. Крім того, судом досліджено ухвалу Київського районного суду м. Одеси 11.11.2011 року по справі про забезпечення позову по справі № 2-6535/11, якою за клопотанням [PERSON] було зобовязано ПАТ «ЕК Одесаобленерго» відновити підключення до електромережі будинку № 6 по Морському провулку в м. Одесі; та заборонено здійснювати дії щодо відключення будинку від мережі електропостачання. Окрім того, в ході розгляду справи № 2-6535/11 було проведено судову електротехнічну експертизу, за результатами якої висновком встановлено, що прилад обліку типу СОЕ-5020Н № 0986968 встановлений 20.05.2010 року споживачу, на якого відкрито о/р № 416110, розташований у будинку [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, що постачається на будинок за адресою: м. Одеса, Морський пров., 4-а. У зв'язку із чим, суд приходить до висновку, що [PERSON] є належним відповідачем по справі, а її доводи щодо неналежного статусу відповідача спростовуються дослідженими матеріалами справи та встановленими обставинами, зокрема наявними в матеріалах справи актами, складеними за участю самої [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом досліджено розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію, відповідно до якого заборгованість [PERSON] за період з 16.09.2008 року по 01.10.2011 року становить 23\~037,22 грн. за спожиті 10 305 кВт.год. за вказаний період були здійснені оплати відповідачем у розмірі 4\~040,00 грн., в результаті чого заборгованість за вказуй період становить 18\~997,22 грн. /23\~037,22 грн. - 4\~040,00 грн./. Крім того, з розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 01.10.2011 року по 26.02.2014 року становить 56 2858,84 грн. за спожиті 84 458 кВт.год. У зв'язку з чим, загальна заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 75\~283,06 грн. = 18\~997,22 грн. + 56 2858,84 грн. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ «ЕК Одесаобленерго» має право вимоги стягнення коштів за розрахунком індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Так, судом досліджено розрахунок заборгованості [PERSON], з якого вбачається, що сума процентів річних від простроченої суми становить 3\~347,52 грн., а індекс інфляції за весь час прострочення 53\~586,79 грн. У ході розгляду справи сторона відповідача звертала увагу суду на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки ПАТ «ЕК Одесаобленерго» при зверненні до суду із позовом у листопаді 2013 року має право на вимогу стягнення лише за період з листопада 2010 року. Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом 23.12.2013 року з вимогою про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 16.09.2008 року по 01.10.2011 року у розмірі 18\~997,22 грн. Вказана сума в ході розгляду справи позивачем на підставі ст. 31 ЦПК України була збільшена. Згідно дослідженого судом розрахунку заборгованості за період з 16.09.2008 року по 01.10.2011 року вбачається, що у вказаний період відповідач здійснювала часткові оплати на суму 4\~040,00 грн. Положеннями ч. 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Таким чином, суд приходить до висновку, про безпідставність заперечень відповідача в частині пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Судові витрати відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved