overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

23.09.2015 року позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати укладений шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяв та клопотань суду не надав, був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 18.10.2002 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1509 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). В позовній заяві зазначено: з 28.12.2014 року відповідач не проживає разом із позивачем та дочкою, з таких причин стосунки між ними фактично припинено. На цей час дитина проживає з матір'ю, суперечностей щодо участі відповідача у вихованні дитини не виникає. Згідно ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей. Оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та їх збереження є неможливим, суд приходить до висновку про те , що позовна вимога [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню, враховуючи також, що існування шлюбу протирічить інтересам обох сторін та інтересам малолітньої дитини. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню судом у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачем [PERSON]М договору № DOXRRC26750025 від 14.04.2007 року, останній отримав кредит у розмірі 4107, 39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 22.06.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 25351, 72 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 14.04.2007 року між банком та відповідачем [PERSON]М укладено договір № DOXRRC26750025 від 14.04.2007 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 4107, 39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 22.06.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 25351, 72 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218, 00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачкою [PERSON] договору № DOXRRX27920517 від 13.02.2008 року, остання отримала кредит у розмірі 6239,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 11.06.2015 року відповідачка має заборгованість у розмірі 33818,51 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовилася, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення їй судової повістки, заперечень проти позову не надала, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідачки. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 13.02.2008 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір № DOXRRX27920517 від 13.02.2008 року, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 6239,39 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 11.06.2015 року відповідачка має заборгованість у розмірі 33818,51 грн., яку необхідно стягнути з останньої на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачкою [PERSON]М договору б/н від 09.07.2007 року, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.08.2015 року відповідачка має заборгованість у розмірі 11127, 43 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Представник позивача у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов*язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 09.07.2007 року між банком та відповідачкою [PERSON]М укладено договір б/н від 09.07.2007 року, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.08.2015 року відповідачка має заборгованість у розмірі 11127, 43 грн., яку необхідно стягнути з останньої на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини. На обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 08.05.2008 року. Від подружнього життя у сторін є дочка: [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року стосунки між ними погіршились і відповідач не надає коштів на ведення спільного господарства та на утримання дитини. Відповідач працює на фірмі «Мебель-Сервіс» та отримує зарплату. Сторони у судове засідання не зявились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на сплату аліментів погоджується. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони уклали шлюб 08.05.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ №080680, виданого 08.05.2008 року Відділом РАЦС Червоноградського МУЮ у Львівській області. Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії I-СГ № 191588 від 05.03.2009 року. Дитина фактично перебуває на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання дочки не надає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи наведене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON]В.(а.с.10,11), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.8,9) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 487,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

23.09.2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 18.08.2007року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 18.08.2007року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Спільно нажитого майна не мають. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

23.09.2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 10.06.2014 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них постійно виникали непорозуміння , вони втратили повагу один до одного , внаслідок чого з серпня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені і з цього часу вони проживають окремо. Посилаючись на те , що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов , позивачка просила суд розірвати їх шлюб , відновивши її дошлюбне прізвище Лазаренко. Сторони у судове засідання не з»явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність , у яких просили суд розірвати їх шлюб. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі з 10.06.2014 року, який був зареєстрований у відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 29) Як вбачається з матеріалів справи , в сім»ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають , звернулись до суду з заявами , у яких просили суд розірвати їх шлюб, вказавши , що примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

23.09.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 19 лютого 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від якого мають доньок: Ксенію, [INFO], та Олену, [INFO]. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини між ними припинені з 2012 року. Подальше збереження шлюбу неможливе, тому позивачка просила суд шлюб розірвати. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги (а.с. 17). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не зявився, не повідомив суд про причину неявки (а.с. 22). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі. Після реєстрації шлюбу відповідач взяв прізвище дружини (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають двох доньок: Ксенію, [INFO], та Олену, [INFO] (а.с. 7, 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

23.09.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона та відповідач уклали шлюб 27 березня 2014 року. В останній час стосунки з відповідачем не склалися, позивачка була вимушена повернутися жити до своїх батьків. 07 квітня 2015 року у них народився син - [PERSON]. Відповідач з позивачкою не проживає, спільного господарства не веде, долею дитини він цікавиться, але в її забезпеченні участі не приймає. У відповідача є ще одна дитина від першого шлюбу на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку. Відповідач є особою працездатного віку, інвалідність йому не встановлена. Просить позов задовольнити в повному обсязі стягнувши з відповідача аліменти на дитину. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої просила справу слухати у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ З свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 273149 від 27.03.2014 року встановлено, що 27.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії І-КИ № 545881 від 27.04.2015 року встановлено, що 07.04.2015 року народився [PERSON] [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [PERSON], відповідач працює,\~\~у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

23.09.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Просив визнати за ним, [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул. І.Калини, б. №12 за набувальною давністю. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник відповідача - Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши докази по справі суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного на 03.11.2014 року, інвентарний номер 191, не вказано власника житлового будинку за адресою Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул. Комсомольська б. №11. Відповідно до акту, складеного депутатом Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON] в присутності свідків від 07 червня 2015 року видно те, що [PERSON] з березня 2005 року фактично проживає за адресою вул. [PERSON] (Комсомольська), будинок № 12 в смт Казанка, Казанківського району, Миколаївської області без реєстрації, та вважається його власником. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать про законність вимог позивача, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved