Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

21 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» (а.с. 1-4), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 27), просить стягнути з відповідача на свою користь не виплачену заробітну плату, вихідну допомогу у розмірі 17118,08 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі16126,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 1977 року її було прийнято на роботу до ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів», а 12 жовтня 2015 року у звязку із скороченням штату, чисельності працівників її було звільнено за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Стверджує, що в день звільнення відповідач в порушення ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 116 КЗпП України розрахунок з нею не провів; заборгованість по заробітній платі, включаючи вихідну допомогу, становила 17118,08 грн. Зазначає, що повторно надсилала відповідачу вимогу про виплату всіх належних їй сум при звільненні 12.11.2015 року, проте розрахунок по заробітній платі з нею проведено не було. Також вказує, що крім сум нарахованої заробітної плати та вихідної допомоги, відповідач має виплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні розмір якої станом на день розгляду позову становить 16126,00 грн. за 74 робочих дні затримки з розрахунку розміру середньоденної заробітної плати 217,92 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в письмових запереченнях проти позову (а.с. 28-30). Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і по наданих суду доказах, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 жовтня 1977 року [PERSON] було прийнято на роботу до ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів». 12 жовтня 2015 року у звязку із скороченням штату, чисельності працівників [PERSON], маляра 3-го розряду будівельної дільниці № 339, було звільнено за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с. 9-11) та витягом із наказу по ПАТ «ЧЕЗАРА» № 282/к від 08.10.2015 року (а.с. 12). Згідно довідки № 466/437 від 03.02.2016 року заборгованість при звільненні перед [PERSON] станом на 01.02.2016 року складає 17118,08 грн. (а.с. 33). Згідно довідки № 466/438 від 03.02.2016 року середньоденний заробіток [PERSON] складає 219,41 грн., без утримання податку і обовязкових платежів. Вона працювала чотириденний робочий тиждень (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, відповідач порушив права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, щодо строків розрахунку при звільненні, що передбачено ст.ст. 47, 116 КЗпП України, а отже сума заборгованості по заробітній платі та вихідна допомога в розмірі 17118,08 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 жовтня 2015 року по 22 лютого 2016 року в сумі 16016,93 грн. (кількість робочих днів з дня звільнення 12 жовтня 2015 року по 22 лютого 2016 року 73 робочі дні; середньоденна заробітна плата складає 219,41 грн.; 219,41 грн. х 73 р. д. = 16016,93 грн. ). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати - 551 грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Outcome: partial