Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

23 квітня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1393 га, що розташована по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2013 року за нею визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1598, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Проте, при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно, для отримання Свідоцтва про право власності на земельну ділянку, їй було відмовлено у державній реєстрації, оскільки документи, подані нею для проведення державної реєстрації не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: в витязі ДЗК площа земельної ділянки зазначена 0,1393 га, а в рішенні суду 0,1598 га. В Державному акті на право приватної власності на землю площа земельної ділянки зазначена площа 0,1598 га. Однак, після виконання кадастрової зйомки земельної ділянки, яка виконувалась за замовленням її чоловіка, була встановлена фактично використовувана площа земельної ділянки - 0,1393 га. Саме ця площа затверджена рішенням ХХІ позачергової сесії 6-го скликання Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 5 від 26.03.2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON]». З метою захисту порушеного права, позивач змушена звернутися до суду із позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач - Мирнівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради, проти задоволення заявлених позивачкою позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2013 року за позивачем визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1598 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-МК №? 03341 була передана у власність [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 4). Рішенням ХХІ позачергової сесії 6-го скликання Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 26.03.2012 року затверджена технічна документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] в межах території Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та надана у власність земельна ділянка площею 0,1393 га (а.с. 11). Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2013 року площа спірної земельної ділянки становить 0,1393 га (а.с. 6-10). Державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки документи, подані нею для проведення державної реєстрації не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: в витязі ДЗК площа земельної ділянки зазначена 0,1393 га, а в рішенні суду 0,1598 га (а.с. 5). Частиною 3 ст. 152 ЗК України, одним зі способів захисту прав громадян на земельну ділянку - є визнання права. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивачкою була прийнята спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1593 га, що розташована по [ADDRESS], але Держаним реєстратором прав на нерухоме майно їй відмовлено у реєстрації права власності, оскільки відповідно до технічної документації, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку її площа складає 0,1393 га., в зв'язку з чим, право набувача на нерухоме майно - земельну ділянку не визнається іншою особою, а тому на підставі ст.ст. 16, 392 ЦК України, суд вважає необхідним захистити цивільне право позивача шляхом визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved