overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 08 листопада 1997 року, актовий запис № 200, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена з вини відповідачки, яка недостатньо приділяє належної уваги, зраджує у подружній вірності, що стало причиною втрати почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2012 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, зазначив, що у наданий судом строк з відповідачем не помирився, просить провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому, за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирилися. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною заявою про скасування судового наказу, в якій зазначив, що вимоги стягувача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не можуть бути задоволені, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] була нарахована заявнику з 2011 по 2014, а він на підставі Рішення суду з 2007 року не є її власником. У судове засідання [PERSON] не з'явився, про час та дату розгляду його заяви був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує свою заяву про скасування судового наказу, та просить її задовольнити з підстав, наведених в ній. Представник ОСББ «Чайка» в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду заяви про скасування судового наказу був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 травня 2014 року Оболонський районний суд м. Києва видав судовий наказ №2-н/756/234/14 про стягнення з [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], на користь ОСББ «Чайка» 16303,72 грн заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також судовий збір у розмірі 121,80 грн. Пунктом 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право. Враховуючи той факт, що із поданої боржником заяви про скасування судового наказу вбачається спір про право, про обставини, які суду під час видачі судового наказу не було відомо,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04 лютого 2012 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склались у зв'язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалась, позивачка просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище [PERSON], не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Заслухавши позивачку, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 04 лютого 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Однією сім'єю сторони проживали до 23 квітня 2014 року. З цього часу фактично шлюбні стосунки між ними припинені. Зі слів позивачки основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони з чоловіком не зійшлись характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та взаємоповага один до одного, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. Спільне господарство подружжям [PERSON] на даний час не ведеться, вони проживають окремо. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернулася до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області з позовною заявою до [PERSON] в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 14.09.2001 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. У травні 2014 року шлюбні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені: вони стали проживати окремо один від одного. Донька проживає разом з нею та відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. За таких обставин просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. На позові наполягала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про перенесення розгляду справи з зазначенням причин неявки суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний [PERSON] (відповідач у справі), про що свідчить додана до матеріалів справи копія свідоцтва про народження дитини. З представленої довідки про склад сім'ї, виданої АВЖБ «Союз» встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані і проживають [PERSON] та [PERSON] (її донька). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальний стан дитини; 2) стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають суттєве значення. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Не підтримують сімейні стосунки, через зловживання відповідачем спиртними напоями, несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов не визнає. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис за № 13 (а. с. 4), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Суд переконаний, що в даному випадку заперечення відповідача проти задоволення позову суперечитиме моральним засадам суспільства, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Фактичні обставини справи, а саме те, що судом сторонам надавався строк для примирення з метою збереження шлюбу, ставлення позивачки до заперечень відповідача свідчать про те, що примирення неможливе, шлюб розпався остаточно. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 12 травня 1984 року Жовтневим РАЦс міста Караганда республіки Казахстан за актовим записом №432 зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що вона і відповідач довгий час не підтримують шлюбні відносини, з 1995 року проживають окремо. Сім'я перестала існувати, у зв'язку з відсутністю між ними взаєморозуміння, різних поглядів на подружнє життя, втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 12 травня 1995 року Жовтневим РАЦс міста Караганда республіки Казахстан за актовим записом №432 сторони зареєстрували шлюб. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з 1995 року, з цього ж часу проживають окремо, втратили почуття любові один до одного, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважають неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований з [PERSON] 24 жовтня 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Овідіопольського РУЮ в Одеській області, за актовим записом №102 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 07.05.2014 року), доньку, [PERSON], [INFO], залишити на виховання позивачу. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, у родині постійно виникають сварки та непорозуміння, відповідач не бажає змінювати ставлення до родини. Від шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського РУЮ Одеської області, запис №51. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та залишення дитини на виховання [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, родина фактично розпалася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. Заповітом від 28.11.2007р. баба усе своє майно заповіла позивачці. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Саражинецької сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с.9) була власницею земельної ділянки, розміром 3,9661 га., що розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.13); [PERSON] як спадкоємиця за заповітом подала заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів (а. с. 12). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, розміром 3,9661 га., що розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиця за заповітом подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У визначений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки окрім позивачки право на спадщину має її брат [PERSON], який заяву до нотаріального органу про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття не подав. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO]. (свідоцтво про смерть - а.с.7) мала право на земельну частку (пай), розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.10-11); [PERSON] як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, що належала спадкодавцю (а. с. 9), однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки окрім позивачки право на спадщину має її брат [PERSON], який заяву до нотаріального органу про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття не подав. Окрім сторін право на спадщину за законом мають [PERSON] та [PERSON], які від спадщини відмовилися у встановленому законом порядку (а. с. 13-14). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., мала право на земельну частку (пай), розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, однак не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved