overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28.02.1997 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.02.1997 року. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON] [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, з березня 2015 року мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй дошлюбного прізвища «Піхович», як нареченій до укладення шлюбу з [PERSON], який зареєстрований актовим записом №202 від 03.07.1984 року виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву. [PERSON] суду пояснила, що на даний час вона оформлює документи для отримання пенсії за віком і під час подачі відповідних документів до управління Пенсійного фонду м. Южноукраїнська Миколаївської області були виявлені розбіжності в її прізвищі до укладення шлюбу з [PERSON] Так, згідно актового запису про укладення шлюбу №202 від 03.07.1984 року, складеного виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, її прізвище, як нареченої до укладення шлюбу з [PERSON] «Заіченко» [PERSON]. Однак в дійсності вказаний шлюб укладався між [PERSON] та [PERSON].Таким чином, в вищенаведеному документі містяться розбіжності в написанні її дошлюбного прізвища. Тому вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою, яку просить задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник заінтересованої особи управління пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] до укладення шлюбу з [PERSON], зареєстрованим актовим записом №202 від 03.07.1984 року виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, мала прізвище «Піхович». Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON]звернулася до суду з заявою про встановлення фактународження особи на тимчасово окупованій території України, в якій просить суд встановити факт народження певною жінкою дитини в певний час. В обґрунтування заяви [PERSON]посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 02.08.2015 року заявниця народила хлопчика. На підтвердження даного факту їй було видано медичне свідоцтво про народження №392, видане 05.08.2015 року комунальною установою «Краснодонський пологовий будинок», яке на території України не є дійсним. У звязку із цим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ для державної реєстрації народження дитини. Встановлення даного юридичного факту необхідно для державної реєстрації народження дитини. У судовому засіданні заявник [PERSON] не зявилася. В своїй заяві просить суд розглянути заяву за її відсутності. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ не зявилася. В своїй письмовій заяві не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та просить суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і підлягаючою повному\~ задоволенню\~ з наступних підстав: Згідно медичного свідоцтва про народження №392 від 05 серпня 2015 року у [PERSON] 02.08.2015 року об 11 год. 00 хв. народилась друга дитина хлопчик вагою 3500 грамів. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 01.09.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. У січні 2016 року припинили подружні відносини, відповідач залишив сім`ю, а вона створила іншу сім`ю, тому наполягає на ухваленні заочного рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд, вислухавши позивачку, яка наполягає на ухваленні заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, а позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.09.2012 року. Шлюб у них перший. Зареєстрований у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 327. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері, позивачки по справі. За рішенням суду у квітні 2016 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини. Позивачка посилається на те, що з січня 2016 року вони не підтримують подружні стосунки і мешкають окремо. Суд надав подружжю строк для примирення і ухвалою суду від 20.04.2016 року відклав судовий розгляд. Після надання строку для примирення сторони не помирились. Не вживають зусиль для збереження сім`ї, а кожен живе своїм життям. Спору про майно, житло між подружжям немає. Малолітня дитина живе з матір`ю, відповідач не вимагає передати йому дитину на виховання. Позивачка просить не змінювати прізвища після розірвання шлюбу, витрати, пов`язані з розглядом справи в суді, покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та третьої особи: Південної Товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], дійсним. В позовній заяві позивач зазначила, що 17.05.1995 року на Південній Товарній біржі між [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір №1714 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. 16.11.2014 року [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина, у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1995 року. Але оформити спадщину після смерті [PERSON] вона не має можливості, тому що договір купівлі-продажу був оформлений на біржі, а не нотаріусом, тому змушена звернутися до суду з даним позовом про визнання угоди дійсною. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Третя особа представник Південної Товарної біржі у судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 194/2015 до майна померлої 16.11.2014 року [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.1995 року на Південній Товарній біржі, між [PERSON], який діяв від свого імені та від імені [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №1714 купівлі-продажу, квартири [ADDRESS]. 16.11.2014 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді зазначеної вище квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1995 року. Але оформити спадщину після смерті матері позивач [PERSON] не має можливості, тому що договір купівлі-продажу був оформлений на біржі, а не нотаріусом. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім'я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.12). Відповідач не з'явився до суду також, проте згідно з адресованою суду письмовою заявою позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.13). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] був зареєстрований 11.11.2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівській області зроблено відповідний актовий запис за №18 (а.с.5). Зі свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]». На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

22.03.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

22.03.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

22.03.2016 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шість місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище Грига (а.с.16). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв (а.с.13,14). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх шість місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шість місяців, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

22.03.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені вже майже півтора року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 12), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 14 грудня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 246 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка проживає разом з матір'ю (а.с. 9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

22.03.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.06.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1100 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 29.02.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 14066,23 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 18.06.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1100 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Даний договір є публічним (ст. 633 ЦК України). (а.с. 7-33) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1092,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом 8928,22 грн.; по комісії 2900,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 646,01 грн. (а.с. 6) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 14066,23 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved