Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

22 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: - стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Вона сама знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьохрічного віку, не працює, а отже, не має достатньо коштів на утримання дитини та на своє утримання. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання її та дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання себе та дитини. В ході судового розгляду позивачем через канцелярію суду подано заяву про зменшення позовних вимог в частині розміру аліментів на утримання дитини, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. А позовні вимоги про стягнення аліментів на своє утримання просила залишити без розгляду. Ухвалою суду від 28 вересня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, були залишені без розгляду. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує ( а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 12). Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності не надав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 171413 від 05.08.2015 року (а.с.2). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № № 1109,1110 від 15.08.2016 року (а.с. 4). Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому пріоритет у визначенні способу виконання вказаного обов'язку законодавцем віднесено до взаємного волевиявлення батьків. За відсутності такого волевиявлення, питання визначення та стягнення аліментів віднесено до компетенції суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобовязаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітьої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved