Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

23.04.2021 від адвоката Переверзєва О. О., який діє в інтересах позивачки, до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТзОВ Фінансова Компанія «Сіті Фінанс», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. від 25.08.2020 № 21056, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» коштів у сумі 9642,50 грн. Також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,0 грн. Позов обґрунтований протиправністю виконавчого напису, оскільки вчинений приватним нотаріусом за межами наданих йому повноважень законодавством і на момент його були відсутні обставини, які свідчили про наявність безспірний заборгованості [PERSON] перед ТзОВ ФК «Сіті Фінанс». Ухвалою суду від 11.05.2021 відкрито провадження у справі та визначено її розгляд здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали з позовною заявою та додатками надіслано на офіційні адреси відповідача та третіх осіб, які ними отримано, що підтверджується повідомленнями про вручення поштової кореспонденції. У визначений ухвалою від 11.05.2021 строк від відповідач відзив чи будь-яких клопотань до суду не надіслав. Жодних клопотань чи пояснень у справі також не надходило від третіх осіб. Відповідно до змісту статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду цієї справи на підставі наявних матеріалів у справі. Зважаючи на те, що справа розглядається без участі сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі матеріали та надавши їм правову оцінку, суд установив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії кредитного договору від 04.02.2020 № 226332 (а. с. 19-20), між ТзОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено договір (далі - Кредитний договір) про надання позивачці 5000,0 грн кредитних коштів строком на 15 днів. 25.08.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером 21056 про звернення стягнення з [PERSON] грошової суми 9642,50 грн заборгованості за Кредитним договором. Крім того, стягнуто 500,0 грн плати за вчинення виконавчого напису. Тобто, загалом стягнуто кошти в сумі 10142,50 грн. (а. с. 17). Кошти звернуто до стягнення на користь ТзОВ ФК «Сіті Фінанс» як правонаступника прав і обов`язків ТзОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року № Ф29-04/20. Вказаний виконавчий напис вчинений на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Вважаючи вказаний виконавчий напис нотаріуса протиправним і таким, що порушує її права як позичальника, [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним відносинам у цій справі, суд виходить з такого. Відповідно до змісту статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як установлено, спірний виконавчий напис нотаріус вчинив 25.08.2020 на підставі пункту 2 Переліку № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку № 1172 було доповнено постановою КМ України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Постанова № 662). Відповідно до пункту 2 Переліку № 1172 (у редакції Постанови № 662) «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком № 1172 повинні були слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову № 662 в частині, зокрема, пункту 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Також зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Отже, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано нечинною Постанову № 662 в частині з моменту прийняття постанови судом. Згідно з положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Таким чином, оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 не містить визначеного судом моменту визнання нечинною Постанови № 662 в частині, то така є нечинною у відповідній частині саме з моменту набрання законної сили вказаною постановою суду, тобто з 22.02.2017. З огляду на наведене, установлено, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 25.08.2020 керувався пунктом 2 Переліку № 1172, який був незаконним та нечинним. Тобто, на підставі нечинних положень нормативного акта дійшов помилкового висновку про існування безспірної заборгованості позивача перед ТзОВ ФК «Сіті Фінанс» на підставі лише документів, передбачених пунктом 2 Переліку № 1172. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив оспорений виконавчий напис від 25.08.2020 з порушенням установлених законодавством процедури та порядку,

Outcome: approved