Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

22 листопада 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 листопада 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9086. За умовами кредитного договору Банк надав кредит позичальнику у сумі 30\~000,00 грн. на наступних умовах: - відсоткова ставка за користування кредитними коштами 11% річних; - строком погашення 18 листопада 2016 року. Всі зобов'язання за договором були виконані Банком належним чином та [PERSON] надано кредит в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на транзитний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №9086 від 21 листопада 2013 року. У відповідності до п.3.3.3 Договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 833,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 01 грудня 2013 року на відповідні рахунки Позичальника, відкриті в Банку. В свою чергу Позичальник не сплачував нараховані проценти з 30 червня 2015 року, чим порушив умови Кредитного Договору. В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним Договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір Поруки №8652 від 21 листопада 2013 року, а також між Банком та [PERSON] було укладено Договір Поруки №8653 від 21 листопада 2013 року. Згідно п.2.1 Договору Поруки, [PERSON] та [PERSON] безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язуються солідарно відповідати перед Позичальником за виконання зобов'язань. Станом на 06 жовтня 2016 року основна заборгованість Відповідача за Кредитним договором складає 10\~600,13 грн., а саме: заборгованість за основним боргом 10\~399,87 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 200,26 грн.; інфляційне збільшення заборгованості 888,43 грн.; три відсотки річних від простроченої суми 404,46 грн., а всього 11\~893,02 грн. Просять суд, стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 11893,02 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], діюча в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності від 08 листопада 2016 року (а.с.49), не зявилася, суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.46). Відповідачі [PERSON]О, [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового засідання був повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 02 грудня 2016 року №227 (5847 )(а.с.48). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №997/1 від 21 листопада 2013 року, відповідно до якого Мала отримала кредит у сумі 30\~000,00 гривень з встановленням процентної ставки за користуванням кредитом у розмірі 11% та з терміном повернення кредиту не пізніше 18 листопада 2016 року (а.с.16-18). На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 21 листопада 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] уклали договір поруки №8652 від 21 листопада 2013 року, за яким [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати перед Кредитором за виконання боржником своїх зобовязань, як солідарний боржник у повному обсязі, включаючи сплату процентів, повернення частини Кредиту в строки визначені графіком погашення Кредиту (а.с.21-23). Також, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 21 листопада 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] уклали договір поруки №8653 від 21 листопада 2013 року, за яким [PERSON] виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед Кредитором за виконання боржником своїх зобовязань, як солідарний боржник у повному обсязі, включаючи сплату процентів, повернення частини Кредиту в строки визначені графіком погашення Кредиту (а.с.21-23). Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки №8652 та №8653 укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Державний ощадний банк України», та особисто [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 30\~000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9086 від 21 листопада 2013 року (а.с.15). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 9086 від 06 жовтня 2016 року вбачається, що станом на 06 жовтня 2016 року [PERSON] та її поручителі [PERSON], [PERSON] мають заборгованість за кредитом у сумі 11\~893,02 грн. з яких сума заборгованості за основним боргом 10\~600, 13 грн.; сума заборгованості відсотків 200, 26 грн.; сума інфляційного збільшення заборгованості 888, 43 грн.; сума трьох річних від простроченої суми 404, 46 грн. (а.с.5). Відповідно до положення ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Державний ощадний банк України» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по заборгованості за кредитом, по заборгованості по процентами за користування кредитом, по інфляційним нарахуванням на суму простроченого кредиту та трьох відсотків річних за кредитним договором № 997/1 від 21 листопада 2013 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель\~\~поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за\~\~порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою\~статті 543 ЦК України\~у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу\~статті 60 ЦПК України\~\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачене укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до розяснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі у сумі 1\~102,50 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved