overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

22 липня 2009 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння № 8 на вул. Абрикосовій в м. Сміла. Спадкоємицею по заповіту на спадкове майно померлого є [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала разом з ним до дня його смерті, але не може отримати свідоцтво про право власності в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 22 липня 2009 року, відкрилася спадщина на будинковолодіння № 8 на вул. 30 років ВЛКСМ в м. Сміла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 липня 2009 року, довідкою Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 12 березня 2016 року № 161-о та технічним паспортом від 03 березня 2016 року. З довідки начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста № 55 від 21 квітня 2016 року вбачається, що рішенням сесії Смілянської міської ради «Про перейменування вулиці 30 років ВЛКСМ» від 18 лютого 2016 року № 12-106/VII, вулиця 30 років ВЛКСМ перейменована на вулицю Абрикосову. За свого життя [PERSON] склав заповіт, в якому заповів усе своє майно позивачці, яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою квартального комітету № 23 від 06 липня 2015 року. Нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність померлому [PERSON] будинковолодіння № 8 на вул. Абрикосовій в м. Сміла. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння, що залишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

22 липня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, фактично з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з травня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дітей не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що діти: донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою [PERSON] , а син [PERSON] , [INFO] проживає разом з відповідачем [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити дітей на виховання: доньку позивачці [PERSON] , а сина відповідачу [PERSON] . Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

22 липня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 62 по вул. Матровсова у м. Добропілля, з моменту ухвалення відповідного рішення, зобовязати Добропільський РВ УМВС України в Донецькій області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації осіб, зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою 85000, м. Добропілля, вул. Матросова, 62. Свій позов мотивує тим, що його син [PERSON], зареєстрований з 16.01.1996 року за адресою 85000, м. Добропілля, вул. Матросова у будинку № 62, що належить йому на праві приватної власності. В 1999 році відповідач змінив постійне місце проживання, вибувши в іншу місцевість. В попереднє судове засідання позивач не зявився але надав заяву, про розгляд справи в його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 130 ЦПК України, розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок суд обґрунтовує наступним. Згідно договору дарування, від 01.09.1993 року (а.с. 8, 9) будинок належить на праві власності [PERSON]. Згідно довідки голови квартального комітета вулиці Матросова Корнєвої Ірини Анатоліївни Зіняк Ігор Леонідович, [INFO], за адресою м. Добропілля, вул. Матросова 62 не мешкає з 1999 року. Ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачає, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вищевказаних обставин суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі. На підставі викладеного, ч.2 ст.405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

22 липня 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову остання зазначила, що 10 вересня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинились, проживають окремо. Причиною тому стала відсутність взаємопорозуміння у подружньому житті та несплата відповідачем аліментів на утримання сина. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року. Реєстрація шлюбу проводилась Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 13. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, їм надавався термін на примирення, але до позитивного результату це не привело, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

22 липня 2013 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3-4). Позивачка мотивує тим, що в них розпочалися взаємна неповага, нерозуміння один до одного. Це призвело до припинення шлюбних відносин та ведення сумісного господарства. З травня 2013 року вони стали жити окремо, майнового спору в них немає. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить шлюб, зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управляння юстиції Одеської області від 21 листопада 2009 року під актовим записом №613 між нею та відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримала (а.с.17). Відповідач в судове засідання не явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.16). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого в відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управляння юстиції Одеської області від 21 листопада 2009 року під актовим записом №613 зареєстрований шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] (а.с.5). В період знаходження в шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

22 липня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18313,40 грн., заборгованність за кредитом 9831,35 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6570,89 грн, заборгованысть за пенею та комысыэю 562,90 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 848,26 грн., всього загальна сума забогованості склала 18313,40 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 липня 2013 року в розмірі 18313,40 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 22 липня 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18313,40 грн., заборгованність за кредитом 9831,35 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6570,89 грн, заборгованысть за пенею та комысыэю 562,90 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 848,26 грн., всього загальна сума заборгованості склала 18313,40 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 7 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстрував шлюб з відповідачкою. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишиться у нього на вихованні. У червні 2011 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що сторони 7 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишиться на вихованні у позивача. У червні 2011 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 03 грудня 2010 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без нього. Відповідачка надала заяву, в якій визнала позов та просила справу розглянути без її участі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 грудня 2010 року (а.с.10). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO].народження /а.с.11/ Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачкою, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, хоча працює ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» шахта «Новодонецька» , на користь інших осіб на утримання дітей аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 7, ) У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться лише на її утриманні через відокремлене від сім'ї проживання його батька та відсутності матеріальної допомоги з його боку. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надану позивачем суду заяву про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 15 жовтня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], (а.с.6), яка знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.7). Позивачка разом із дочкою [PERSON] зареєстрована та проживає у с.Семенівка Липоводолинського району Сумської області (а.с.7). Відповідач зареєстрований по [ADDRESS]. Відомості про наявність у відповідача сталого регулярного заробітку на час розгляду справи у матеріалах справи відсутні. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу положень ст.180 СК України, яка покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (зокрема відсутність у нього сталого регулярного доходу), відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на вступ до шлюбу, вказавши, що вона народилась [INFO] року, та з 2012 року знаходиться фактично у шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO], чекає від нього дитину. Він та вона бажають створити повноцінну сім'ю та одружитися, зареєструвати батьком дитини [PERSON] За вирішенням цього питання вона звернулась до відділу органів РАЦС, але їй було відмовлено, оскільки вона не досягла повноліття і їй було рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні заявниця повністю підтримала заявлені вимоги і їх підстави, вказані в заяві. Заінтересована особа [PERSON] суду пояснив, що він є батьком заявниці, підтвердив, що його дочка з 2012 року знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і просив надати його дочці право на вступ до шлюбу до досягнення нею повноліття. Заінтересована особа [PERSON] підтримав заявлені вимоги, повідомив, що бажає одружитися із заявницею, дає свою згоду на це і що заявниця чекає від нього дитину. Представник служби у справах дітей Костенко В.Г. не заперечувала проти надання заявниці права на шлюб. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] року, що підтверджується паспортом [NUMBER], виданим 21 листопада 2012 року Костянтинівським РВ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.11-12). З 2012 року заявниця співмешкає разом з [PERSON], [INFO]. Заявниця вагітна, строк вагітності на момент звернення в суд складає 22 тижні, що підтверджується довідкою № 9 від 09 липня 2014 року (а.с.13). [PERSON] підтвердив, що заявниця чекає дитину від нього і не проти одружитися з нею. Батько неповнолітньої [PERSON] не заперечує проти надання дочці права на вступ до шлюбу. Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки не суперечитимуть моральним засадам суспільства, сприятимуть узаконенню фактичних шлюбних відносин, що склалися, створенню повноцінної сім'ї. На підставі визначеного і

Outcome: approved