Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

23 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 27 лютого 1987 року виконавчим комітетом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, з вересня 2017 року проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. 11 грудня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11 січня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 1987 року виконавчим комітетом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблений відповідний актовий запис №9 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила її шлюбне прізвище «[PERSON]» залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved