Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

23 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстровану шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Відповідач за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2015 року сплачує аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття. Зазначила, що оскільки вона утримує неповнолітню дитину, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, коштів не вистачає на належне утримання дитини, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 22 листопада 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Покровському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 733, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 22.11.2019 (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис №636 від 25 червня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 25.06.2020 (а.с.9). [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] що підтверджується довідками відділу реєстрації місця проживання Виконкому Покровської районної в місті ради №4614 від 22.04.2021 року, та №491 від 16.01.2020 року (а.с.4). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працює, має постійний дохід, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, дитина мешкає разом із позивачем, а тому суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягує з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved