Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

22.07.2019 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 20.03.2012 Відділом державної реєстрації цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №13. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 20.03.2012 позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не складається через те, що після народження дочки чоловік не витримав сімейних умов та терпимості до виховання дитини, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, які віддалили їх одне від одного. Тоді вона зрозуміла, що вони з відповідачем різні люди, у них різні погляди на життя, різні життєві цінності. І відповідач покинув її з дитиною. Спільно не проживають чотири роки. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини та є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 07.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 08.09.2020 на електронну адресу суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В позовній заяві просила судові витрати стягнути із відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, яку він отримав, однак у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 07.10.2020 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяви позивача у справі про розгляд справи без її участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 20.03.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 13, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.03.2012. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу -\~ [PERSON] (арк.\~справи 4). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам їхньої дочки, на підставі ст.\~110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.\~3,4 ст.\~56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.\~3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.\~2 ст.\~112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, наявність малолітніх дітей, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, натомість позивач наполягала на розірванні шлюбу, про що подала відповідну заяву, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати по справі складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. У матеріалах справи є квитанція адвоката Канарєєва І.О. від 17.07.2019 про одержання від [PERSON] 800 грн. за надання юридичних консультацій та підготовку цивільного позову; опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги від 22.07.2019 за підписом лише позивача; договір про надання правової допомоги від 12.02.2020, ордер серії ЛВ № 148960 від 12.02.2020 на надання правової допомоги та договір про оплату послуг за надання правової допомоги від 12.02.2020, згідно якого вартість послуг 800 грн. Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу належним чином не підтверджені, оскільки позивачем надано квитанцію від 17.07.2019 і опис наданих послуг з такою ж датою, проте договір про надання правової допомоги, ордер на надання правової допомоги та договір про оплату послуг за надання правової допомоги від 12.02.2020, тобто ці документи були укладені на сім місяців пізніше. Такі обставини спростовують надання адвокатом позивачу робіт вказаних в описі, а відтак позивачем не підтверджено понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 800 грн., а отже такі стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved