Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

24.04.2014 року позивач звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області із вказаною позовною заявою у якій, посилаючись на те, що він являється співвласником квартири за адресою [ADDRESS]. Сусідами є [PERSON] (адреса проживання [ADDRESS]) та [PERSON] (адреса проживання [ADDRESS]). Прибудинкова земельна ділянка не приватизована (підтверджує довідкою відділу Держземагентства від 24.01.2014 р. № 03-09 283 ), порядок користування ділянкою між сторонами не встановлено. До 2013 року прибудинкова територія була огороджена дерев'яним парканом. Восени 2013 р. відповідачі почали будувати металевий паркан, замість старого дерев'яного. Його будівництво з позивачем ніхто не узгоджував, також йому як викладає у позові останній, не відомо чи погоджено Новгород-Сіверською міською радою встановлення паркану саме на тій межі де він на даний час знаходиться. Але після того, як було встановлено новий паркан, [PERSON], не може нормально проходити до своєї квартири, оскільки на вхідних дверях є кодовий замок. До початку будівництва та під час його проведення його ніхто не повідомляв про встановлення кодового замку. З приводу обмеження доступу до квартири позивач [PERSON], звертався до Новгород-Сіверської міської ради. Після проведення комісійного огляду у повідомленні від 24.01.2014 р. № 03-12/Ш-3 спеціалісти міськради зазначили, що останній нібито може проходити через двері, оскільки відповідачі повідомили номер кодового замку. У той же час [PERSON], зазначав, що код не працює і він не надавав згоди на встановлення кодового замку. До встановлення кодового замка, прохід до квартири, через прибудинкову земельну ділянку був вільним. Вважає, що [PERSON], та [PERSON], встановленням кодового замку порушили мої права користування та володіння квартирою. У судовому засіданні позивач підтримав позов та зазначив, що на момент розгляду справи відсутні конкретні перешкоди у користуванні хвірткою оскільки відповідачами йому було надіслано номер коду хвіртки поштою та він користується даним кодом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити та зазначив що на його думку порушено права його довірителя у користуванні хвірткою із кодовим замком, тим що співвласники будинку у будь-який час можуть змінити код замка не повідомивши про це [PERSON] Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позов не визнала та просила суд врахувати подане раніше заперечення проти позову та відмовити у задоволенні позову оскільки вони із сім'єю [PERSON] з дозволу міської ради та за згодою [PERSON], за власні кошти встановили на місці старого зруйнованого паркану новий паркан з кодовим замком код якого повідомили сусіду [PERSON] При цьому додатково пояснила, що необхідність встановлення хвіртки із кодовим замком викликано тим, що у дворі співвласниками квартири якого є учасники судового процесу до [PERSON], постійно приходять відвідувачі які ведуть аморальний спосіб життя, здійснюють крадіжки з їх спільного двору та смітять у дворі. Відповідач [PERSON], позов не визнав просив відмовити у його задоволенні, підтримав письмове заперечення проти позову та надав до суду документи про дозвіл міської ради на встановлення паркану за власний рахунок. Представник третьої особи Новгород-Сіверської міської ради [PERSON], у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог [PERSON], відмовити, а справу провадженням закрити у зв'язку із безпідставністю позову. При цьому пояснив, що землі по [ADDRESS], де співвласниками нерухомості являються чоти ри особи перебувають у комунальній власності. Міська рада за зверненням [PERSON], та [PERSON], надавала письмову згоду-дозвіл на установку нового паркану по вище вказаній адресі про що надав письмові докази. 22.01.2014 року він особисто був у складі комісії міської ради по обстеженню при будинкової території по [ADDRESS] та з'ясовував [PERSON], чи знає він номер коду замку хвіртки на що останній відповів що код йому відомий. Тому на його думку позивач вводить суд в оману з метою безперешкодного потрапляння у двір його товаришів які ведуть аморальний спосіб життя і не бажає приймати участь в утриманні при будинкової території у належному стані. Перешкод у користуванні хвірткою у позивача немає а міська рада також за проханням відповідачів надсилала [PERSON] рекомендованим листом номер коду хвіртки. Представник третьої особи держземагенства у Новгород-Сіверському районі до судового засідання не з'явився, але попередньо надав суду письмову заяву про те що землі за адресою [ADDRESS] ніким не приватизовані і відносяться до земель комунальної власності, просили суд розглянути справу без участі їх представника. Представник третьої особи реєстраційної служби Новгород-Сіверського району до судового засідання не з'явився, але попередньо надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, оскільки право власності по [ADDRESS] не за ким не зареєстровано. Представник третьої особи Новгород-Сіверської БТІ до судового засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши думку всіх учасників процесу та вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав: Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у 2013 році з дозволу міської ради побудували на місці старого паркану новий із метало профілю за власний кошт з метою уникнення потрапляння до їхнього двору сторонніх осіб та з метою уникнення крадіжок які до цього неодноразово траплялись у даному дворі через те, що до [PERSON], постійно приходять сторонні особи. На момент розгляду справи у суді жодних перешкод для потрапляння у двір позивача судом не встановлено оскільки йому неодноразово відповідачами та міською радою повідомлялось номер коду хвіртки про що свідчить копія поштового повідомлення та листа з номером коду. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За викладеного, заслухавши представника позивача, позивача, відповідачів представника третьої особи міської ради та дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази суд приходить до висновку про те, що твердження представника позивача про існування перешкод у користуванні хвірткою є безпідставними, хибними та не має жодних утисків з боку співвласників квартир щодо потрапляння [PERSON], до двору. Представник позивача не надав суду жодного доказу того що існують перешкоди для [PERSON] у користуванні майном. У відповідності до п.5 ч.2 ст.319 ЦК України,- власник не може використовувати право власності на шкоду правам свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України,- Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Отже, суд остаточно приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном необхідно відмовити.

Outcome: dismissed