Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

23 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що її бабусі [PERSON] належала земельна частка (паї) площею 7,42 умовних кадастрових гектарів, розташована в межах Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. [INFO] року [PERSON] померла. Єдиним спадкоємцем за законом був син померлої [PERSON], який не прийняв спадщину після матері та помер 13 листопада 2013 року. Вона проживала разом із спадкодавицею, доглядала за нею до смерті та провела поховання. Фактично прийнявши спадщину, що залишилася після смерті бабусі, оформити за собою право власності на спадкове майно не в змозі, оскільки не була зареєстрована з нею за однією адресою. Посилаючись на викладене, просила визнати за нею право власності на вказану земельну частку (паї)в порядку спадкування за законом. Особи, які беруть участь у справі, будучі належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивачки, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги; відповідачка [PERSON] вказала, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 25 вересня 1997 року на підставі рішення Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області № 345 від 29 жовтня 1996 рокуна ім'я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на земельну ділянку площею 7,42 умовних кадастрових гектарів, із земель, що перебувають у колективній власності КСП ім. Ольшанців (а. с. 12). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 1997 року (а. с. 11). З досліджених судом свідоцтв про народження (а. с. 7), про укладення шлюбу (а. с. 8) про народження та про смерть батька позивачки [PERSON] (а. с. 9-10) вбачається, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла [INFO] року, і, у відповідності зі ст. 1266 ЦК України, є спадкоємицею за правом представлення. Іншою спадкоємицею за законом є онука померлої [PERSON] - відповідачка [PERSON]. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину після смерті бабусі. Викладене об'єктивно підтверджується довідкою Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 489 від 05 вересня 2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] проживала зі своєю бабусею за однією адресою, вела з нею сумісне господарство та провела поховання останньої (а. с. 13). 08 вересня 2017 року нотаріусом за вих. № 1039/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 14). З роз'яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Як визначено ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З повідомлення Другої очаківської державної нотаріальної контори № 1533/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50150548 від 05 грудня 2017 року, наданих на запит суду, вбачається що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Проаналізувавши сукупність доказів, наданих позивачкою, суд дійшов переконання, що остання фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, іншого шляху реалізувати своє право власності у останньої немає, визнання відповідачкою позову не порушує права та інтереси інших осіб, а тому позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved