Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

22 березня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 38121,87 грн.) посилаючись на те, що 18 листопада 2010 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Померлою 17 січня 2006 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №3, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося та в чому воно б не полягало і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є позивачка. На підставі заповіту, посвідченого секретарем Рачинецької сільської ради, на імя [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] 21 липня 2011 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого, спадщина складається з одного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями. Крім того, після смерті [PERSON] до складу спадкового майна входить: право на земельну частку (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колгоспу «Голозубинецький», с.Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області, право на яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0253729, що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 09 грудня 1996 року за №196. 06 березня 2018 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Рачинецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області 17 січня 2006 року, зареєстрований у реєстрі за №3 на право на земельну частку (пай), що належала [PERSON], яка померла 18 листопада 2010 року, у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, про що є оголошення і газеті «Дунаєвецький вісник» від 15 лютого 2018 року, крім того позивачка звернулась із заявою в Дунаєвецьку райдержадміністрацію з приводу видачі дубліката втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай) і згідно повідомлення Дунаєвецької райдержадміністрації видати дублікат сертифікату неможливо, оскільки бланки сертифікатів на право на земельну частку пай відділі у Дунаєвецькому районі Головного управління Держгеокадастру Хмельницькій області не передавались з 2009 року та не будуть через їх відсутність та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене позивачка обмежена у своєму праві на оформлення та розпорядження спадковим майном і в звязку з цим змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила ухвалити рішення згідно ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні, оскільки представник відповідача позов визнав. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче судове засідання не зявився, однак надіслав суду відзив на позов, в якому позов визнав та не заперечив в його задоволенні і просить справу розглядати у його відсутності. Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду повідомлення, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, про що свідчить відзив на позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд ухвалює про винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18 листопада 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) площею 1,98 в умовних кадастрових гектарах у землі КСП «Голозубинецький» с.Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області, що знаходиться на території с. Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши до нотаріальної контори в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією заповіту від 17 січня 2006 року, посвідчений секретарем виконкому Рачинецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №3, матеріалами спадкової справи №167-2011 заведеної по заяві [PERSON] 12 квітня 2011 року після смерті [PERSON], померлої 18 листопада 2010 року та копією свідоцтва про право на спадщину від 21 липня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №574. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06 березня 2018 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, що належала [PERSON], яка померла 18 листопада 2010 року, не може у звязку з тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи земельну частку (пай). Відповідно до оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» №7 (10967) від 15 лютого 2018 року втрачений сертифікат серії ХМ №0253729, виданий 26 жовтня 1996 року [PERSON], вважати недійсним. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Судом встановлено, що 26 жовтня 1996 року [PERSON], як члену КСП «Голозубинецький» с.Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0253729 розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю),вартістю - 38121,87 грн., що підтверджується, копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копією державного акту В серії ХМ №000330, додатком №1 списки громадян, де за №228 рахується [PERSON] та повідомленням відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі про вартість паю від 01.02.2018 року. Також, відповідно до відповіді Дунаєвецької РДА від 09.02.2018 року на заяву позивачки щодо видачі їй дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай), взамін втраченого серії ХМ №0253729, виданого на імя [PERSON] видно, що бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі не передавались з 2009 року та не будуть передаватись у звязку з їх відсутністю. Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набула право на земельну частку (пай), і її право на дане майно перейшло у порядку спадкування до [PERSON] за заповітом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 1,98 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved