Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

22 травня 2017 року позивач звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до відповідача, в якому просила: - провести поділ майна подружжя; - визнати за нею право власності на: 1/2\~частину автомобіля марки FORD FOCUS C307 TREND, загальний легковий універсал-В, рік випуску 2007, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) WF0WXXGСDW7Y56961, об'єм двигуна 1596, державний реєстраційний номер [NUMBER]; телевізор кольоровий LG32LF 630L, газовий котел FERROLI, витяжку для кухні VENTO, духову шафу PYRAMIDA, варочну панель FORALL; - визнати за відповідачем право власності на: 1/2\~частину автомобіля марки FORD FOCUS C307 TREND, загальний легковий універсал-В, рік випуску 2007, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) WF0WXXGСDW7Y56961, об'єм двигуна 1596, державний реєстраційний номер [NUMBER]; софу МАКС; шафу-купе; пральну машину ZANUSI, пилосос SAМSUNG. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що з 03.09.2005 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2017 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу ними було придбано вищезазначене майно. Автомобіль було зареєстровано на ім'я відповідача. Після розірвання шлюбу автомобілем користується тільки відповідач, перешкоджає їй користуватися автомобілем. Крім того, відповідач без її згоди забрав з їх квартири частину спільного майна: телевізор кольоровий LG32LF 630L, софу МАКС; шафу-купе; пральну машину ZANUSI, пилосос SAМSUNG. Вартість майна, яке залишилося у її користуванні, значно менша за вартість майна, яке перебуває у користуванні відповідача, тому вона просить визнати за нею право власності на телевізор кольоровий LG32LF 630L. В добровільному порядку поділити спільне майно відповідач відмовляється. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову в частині поділу автомобіля. Також надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що, розлучаючись, вони з позивачем досягли згоди щодо поділу спільного майна, яке перебувало в їх квартирі. В межах їх домовленості частину майна він забрав собі, а більшу частину залишив позивачу. Однак, порушуючи їх домовленість, на даний час позивач вимагає повернути їй телевізор. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги письмові заперечення та часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.09.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2017 року (а.с. 8). Під час шлюбу, 27.06.2014 року за [PERSON] був зареєстрований автомобіль марки FORD FOCUS C307 TREND, тип - загальний легковий універсал-В, рік випуску 2007, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) WF0WXXGСDW7Y56961, об'єм двигуна 1596, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 18). Вказаний автомобіль був придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2014 року, укладеного між ТОВ «ІОН МОШ» (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2183. Згідно пункту 9 договору купівлі-продажу, цей договір був укладений за згодою дружини покупця [PERSON] (а.с. 12). За змістом ст.ст.\~60,\~63,\~70,\~71 СК\~України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Спірний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON], перебуває у користуванні відповідача. Будь-яких домовленостей між сторонами щодо поділу майна судом встановлено не було. Отже, частка кожного з подружжя у спірному автомобілі складає по 1/2 частині. Згідно до\~ст. 71 СК України\~та роз'яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», викладених у пункті 25, підставою для поділу неподільної речі є обов'язкова згода одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до\~ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Вимог щодо припинення права на частку у спільному майні в порядку\~ст. 365 ЦК України\~позивач не заявляла, а суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог. Тому суд вважає за необхідне визначити ідеальні частки подружжя у спірному майні без його реального поділу, та відповідно до статей\~69,\~70 СК України\~визначає частки сторін в праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль у розмірі 1/2 частини за кожним, залишивши його в спільній частковій власності сторін. Щодо позовних вимог про поділ іншого рухомого майна: телевізору кольорового LG32LF 630L, газового котла FERROLI, витяжки для кухні VENTO, духової шафи PYRAMIDA, варочної панелі FORALL; софи МАКС; шафи-купе; пральної машини ZANUSI, пилососу SAМSUNG, суд приходить до висновку про відмову у цій частині позову з огляду на таке. Відповідно до пунктів 23, 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і поділу спільного майна подружжя», вирішуючи суперечки між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження цієї частини позовних вимог. Так, документів на вищевказане рухоме майно позивачем не надано, його наявність позивачем не доведено, вартість майна сторонами не узгоджено, тому суд позбавлений можливості задовольнити в повному обсязі позовні вимоги\~про поділ майна, у зв'язку з їх недоведеністю. За таких обставин, суд вважає за, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи позивачем за подання до суду позовної заяви було сплачено судовій збір в сумі 1349,16 гривень (а.с. 1). Оскільки, позовні вимоги суд задовольняє частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у розмірі 1112,65 гривень (1% від ціни позову в тій частині, що підлягає задоволенню). На підставі викладеного,

Outcome: partial