Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

22.05.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до страхової компанії «Гарант Авто», [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування заявлених вимог (з урахуванням уточнень) позивач посилається на те, що 23.07.2013 року близько 13-00 год. водій [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER], у м. Дніпропетровську по вул. К. Лібкнехта і на перехресті з вул. Шпіндяка, рухаючись по дорозі з одностороннім рухом, перед початком та при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному з ним напрямку ліворуч. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода, постраждалих людей не має. Згідно з довідкою ДАЇ автомобіль, який керував позивач отримав наступні механічні пошкодження: два правих крила, дві праві двері, передній і задній бампер, переднє праве колесо з диском, правий поріг. Його автомобіль був застрахований у ПРАТ СК «Уніка», згідно поліса № АЕ/1965839 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.01.2013 року. Автомобіль [PERSON] був застрахований у СК «ГАРАНТ АВТО». Вищевказана ДТП сталася з вини відповідача, про що свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також те, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2013 року було визнано винним [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 400 гривень. Згідно із висновком № 1397 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 10.08.2013 року, вона становить 16590 грн. 35 коп. За послуги по складанню калькуляції та висновку експерта було сплачено 600,00 грн. Дані висновки були ним були надані в СК «ГАРАНТ АВТО», з експертом даної страхової компанії був погоджений висновок незалежного експерта та ніяких питань не виникало, але ними був зроблений власний висновок № 1397 від 10.08.2013 року, справа № 11837 та на підставі якого виплачено 26.12.2013 року, суму, що складає 4483,69 грн. Пояснень чому саме така сума була виплачена не надали, копію висновку та страхового полісу не надано. Було отримано лише лист з ремонтною калькуляцією № 11837/5 від 23.09.2013 року. Вважає, що йому СК «ГАРАНТ АВТО» та [PERSON] не доплатили 12706, 66 грн. (а.с. 2-4; 101; 112). У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача СК «ГАРАНТ АВТО» до суду не з'явився, про судове засідання були повідомлені належним чином, заперечень проти позову до суду не надали. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 23.07.2013 року близько 13-00 години водій [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER], у м. Дніпропетровську по вул. К. Лібкнехта і на перехресті з вул. Шпіндяка, рухаючись по дорозі з одностороннім рухом, перед початком та при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному з ним напрямку ліворуч. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода, постраждалих людей не має. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу розмірі 400 гривень, відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2013 року (а.с. 10). В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з чим, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 23.07.2013 року, внаслідок чого заподіяна шкода позивачу, доведена в силу вищевказаної норми. Транспортний засіб ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 5.05.2011 р. (а.с. 6). Згідно із полісом № АЕ/1840563 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО», траспортний засіб типу В1, номерний знак [NUMBER], марка/модель ВАЗ-21061, 1980 року випуску, [NUMBER], страхувальник: [PERSON], строком дії з 25.02.2013 року до 24.02.2014 року, забезпечений на страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну на п'ятдесят тисяч гривень (а.с. 110). Згідно з довідкою ДАІ, виданою [PERSON], 23.07.2013 року о 13 год. 00 хв. в м. Дніпопетровську, вул. К. Лібкнехта - вул. Шпіндяка, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб ГАЗ-3110, номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER], отримав механічні пошкодження: 2 правих крила, 2 праві двері, передній і задній бампер, переднє праве колесо з диском, правий поріг (а.с. 5). Відповідно до виписки з банку 26.12.2013 року позивачу було перераховано 4483,69 грн. в рахунок страхового відшкодування (а.с. 11). Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування власників транспортних засобів», передбачено, що при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 4 договору страхування поліс № АЕ/1840563 ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн. Вказані умови кореспондуються з приписами пункту 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність особи [PERSON], винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО»», остання відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна відшкодувати їх у межах встановлених лімітів. Як вбачається з висновку № 1397 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 10 серпня 2013 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ГАЗ 3110, державний реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER], пошкодженого у наслідок ДТП, становить: 16590,35 грн. (а.с. 13-23). Відповідно до відповіді на звернення позивача до УСК «ГАРАНТ-АВТО», де з ремонтної калькуляції № 11837/5 від 23.09.2013 року наданої ними щодо траспортного засобу власника [PERSON], марки ГАЗ 3110, № держ. реєстрації [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER], вбачається, що усього сума складає 4483.69 грн. (а.с. 24-28). Відповідно до ст.34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоду. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). На отримання висновків, згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера ПП [PERSON] від 27 липня 2013 року за експертне дослідження автомобіля ГАЗ 3110, державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] сплатив 600,00 грн. (а.с. 7). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність правопорушника [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а відповідач ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», в якому був застрахований автомобіль відповідача [PERSON], не сплатив страхового відшкодування позивачу в повному обсязі, хоча страховий ліміт це дозволяє та висновків протилежного не надав, тому позовні вимоги необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» в рахунок стягнення страхового відшкодування збитки, які складаються з недоплаченої вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, що становить 12106,66 грн. та витрат понесених позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 600,00 грн., що загалом складає 12706,66 грн. На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог, документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial