Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

24.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 3100,00 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення донькою повноліття стягнути з [PERSON] аліменти на утримання позивача у розмірі 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народилася донька Владіслава, [INFO]. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Та у звязку із тим, що позивач не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, позивач була змушена звернутись до суду також із вимогами про стягнення аліментів на її утримання як дружини. До судового засідання позивач [PERSON] повторно не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано чергове клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та підтримав надані письмові заперечення на позовну заяву. При цьому відповідач пояснив, що немає постійного місця роботи, перебуває на утриманні батьків, проте здатний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 450,00 грн. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 21.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 211535. У ході розгляду справи сторони пояснювали, що у провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між ними. 15.12.2014 року народилася [PERSON], актовий запис № 13045, що слідує із свідоцтво про народження серії І-ЖД № 419157. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 4/. Судом встановлено, що донька сторін знаходиться на утриманні позивача, про що свідчить довідка /виписки із домової книги про склад сімї та прописку/ № 11 від 12.01.2017 року, з якої вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 10-11/. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує встановлений ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік , прожитковий мінімум у 2017 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Тому сума аліментів на дитину сторін має узгоджуватись з вказаною сумою. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У ході розгляду справи відповідач пояснював, що систематично надає позивачу кошти на утримання доньки, що підтверджується наданими до матеріалів справи квитанціями на накладними. Окрім того, відповідач вказав, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, у звязку із чим він був змушений звернутися до компетентних органів із заявою, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 24.04.2017 року. В ході судового розгляду справи, доводи позивача щодо задовільного майнового стану відповідача, так і заперечення відповідача у цій частині з посиланням на перебування на утриманні батьків, не знайшли свого підтвердження. Оскільки сторонами всупереч положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів у цій частині. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог у частині стягнення аліментів на доньку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у цій частині підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. А саме, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як дружини, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Стаття 84 СК України зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріалу допомогу. З урахуванням вставлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у цій частині не підлягають задоволенню, так як позивачем всупереч положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження здатності відповідача надавати матеріалу допомогу. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial