Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

22.01.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що 26.11.2005р. шлюб між сторонами було зареєстровано у відділі РАГС Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Пізніше, а саме 30.11.2010р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, крім того, позивачка просила стягнути аліменти за минулий трирічний період в загальній сумі 18 000грн. (з розрахунку 500грн. на місяць х 36міс.=18 000грн.). В наданій суду 25.02.2014р. заяві представник позивачки - [PERSON] (що діє за договором та ордером від 21.01.2014р. - а.с. № 5-7, 22) підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач у судове засідання 25.02.2014р. також надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, повідомив суду, що він працює водієм у пожежній частині, між тим заробіток має нерегулярний, погодився на стягнення аліментів у твердій грошовій суми та за минулий трирічний період (а.с. № 27-29). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження, є відповідач (а.с. № 9). Неповнолітня дитина мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Цих обставин не заперечував і відповідач. Відповідно до ст. ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід - частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивачка просила стягувати аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 800грн., відповідач в своїй заяві до суду від 25.02.2014р. підтвердив, що хоча він і працює офіційно водієм в 27 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, між тим має нерегулярний заробіток (а.с. № 27), то суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення із дня подачі позову, а саме з 22.01.2014р. Крім того, підлягає задоволенню і та частина позовних вимог [PERSON], що стосується стягнення з відповідача аліментів за минулий трирічний період в розмірі 18 000 грн. (з розрахунку 500грн. на місяць х 36міс. = 18 000грн.), оскільки стягнення аліментів за минулий час передбачено ч. 1 ст. 194 СК України. При вирішенні питання про задоволення позовних вимог в цій частині, суд виходив також з того, що позивачка ставить питання про стягнення аліментів саме за трирічний період, а також того, що відповідач своєю заявою від 25.02.2014р. погодився в цілому з позовними вимогами [PERSON] (а.с. № 27). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved