Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

22 листопада 2016 року Перший заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду в інтересах Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення. У позові вказував, що ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.10.2016 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст. 286 КК України закрито у звязку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України. Відповідно згаданої ухвали суду, 22.03.2016 року, близько 18 години 45 хвилин, в темну пору доби водій автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з АТ 5722АЕ [PERSON] рухався в м. Миргород по вул. Ковтуна, в напрямку вул. Гоголя. Здійснюючи виїзд з другорядної на головну дорогу, на нерегульованому перехресті [PERSON] порушив вимоги п. 16.11, розділу 33 п. 2.1. ПДР України, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не надав переваги в русі велосипедисту [PERSON]І, який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з ним. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], отримав тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. В результаті злочинних дій відповідача, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського, де на його лікування витрачено 5493 грн. 39 коп. Прокурором виконано вимоги Закону України «Про прокуратуру», так як ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського звернулося до прокурора з проханням про звернення в його інтересах до суду з відповідним позовом, оскільки в них відсутні документи на підставі яких можливо звернутися з позовом до суду. Зважаючи на вищевикладене, прокурор просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського у відшкодування понесених лікувальним закладом витрат 5493 грн. 39 коп. В судовому засіданні представник позивача, прокурор Герасименко Ю.Ю., позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник Полтавської обласної держаної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського в судове засідання не зявився, а звернувся до суду із письмовим клопотанням, яким він позов підтримав у повному обсязі і просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 31). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, судову повістку про виклик до суду отримав, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило (а.с.29,30). Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Судом встановлено, що 22.03.2016 року, близько 18 години 45 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з АТ 5722АЕ в м. Миргород по вул. Ковтуна, в напрямку вул. Гоголя, порушив вимоги п. 16.11, розділу 33 п. 2.1. ПДР України, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, не надав переваги в русі велосипедисту [PERSON]І, та допустив зіткнення з ним. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 274 від 26.08.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правого стегна, які по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя та не є небезпечними для життя в момент спричинення. Вказана обставина підтверджується ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 13.10.2016 року про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього по ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України (а.с.3). В звязку з отриманими внаслідок злочинних дій [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського з 25.03.2016 року по 11.04.2016 року, де на його лікування витрачено 5493 грн. 39 коп., що підтверджується довідкою (а.с. 4-5). Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом ст. 11 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Зважаючи на вище викладене, суму відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] від злочину, що зазначена прокурором в позові, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського, оскільки така сума нарахована у відповідності з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Відповідно ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 1378 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved