Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

22.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також про стягнення аліментів на її утримання до досягнення меншою дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.01.2016 року сторони розірвали шлюб, від якого мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. На даний час [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дітей не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.17). Відповідач не з'явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.16). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. Так, копією рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17.12.2015 року про розірвання шлюбу (а.с.6) підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у юридичному шлюбі, який 05.01.2016 року було припинено. З копій свідоцтв про народження (а.с.8-9) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Ладанської селищної ради (а.с.15) неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки сторони являються батьками неповнолітніх дітей та зобов'язані матеріально утримувати їх, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дітьми, які перебувають на утриманні позивачки, а також в змозі сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача - [PERSON] На підставі викладеного та ст. 84, 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved