overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 серпня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18 серпня 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в зазначеному акті, що посвідчує його право власності на земельну ділянку площею 0,060 га за цільовим призначенням - будівництво житлового будинку, його прізвище та по-батькові помилково вказано Исламов та Рашідович, тоді як за паспортом він Ісламов та Рашидович. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки вказана помилка перешкоджає належним чином зареєструвати вказану земельну ділянку в реєстраційній службі. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення заяви. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує та просить про її задоволення. Представник заінтересованої особи Очаківської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30 квітня 1993 року на підставі рішення Очаківської міської ради Миколаївської області № 146 від 27 квітня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 64 на імя [PERSON], останньому належить на праві приватної власності земельна ділянка, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, загальною площею 600 кв. метрів з цільовим призначенням - будівництво жилого будинку. Згідно копії паспорта серії ЕР № 320567, [PERSON], народився 17 травня 1960 року в м. Шахрісабзе Кашкадарінської області, Узбекистан. Вказані обставини свідчать про те, що державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім'я [PERSON] фактично належить [PERSON]. Встановлення факту належності зазначеного документа має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому належним чином зареєструвати земельну ділянку в реєстраційній службі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював з 15 серпня 1974 року по 05 травня 2004 року включно на різних посадах ВАТ «Содовий завод». При його звільненні з підприємства ВАТ «Содовий завод» був зобов'язаний провести з ним повний розрахунок, однак не зробив цього, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем підприємства. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 12 березня 2013 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 10 802 грн. 39 коп. Вказане рішення було своєчасно надано ліквідатору підприємства, але до цього часу невиконане. 24 січня 2013 року одержано листа №11-05-00801 від Фонду державного майна України в Донецькій області, відповідно до якого станом на 01 січня 2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акції у розмірі 100% статутному капіталу ВАТ «Содовий завод». 10 вересня 2013 року колектив працівників ВАТ «Содовий завод» звернувся зі скаргою на невиконання рішень суду до Президента України. 07 жовтня 2013 року отримана відповідь з Прокуратури в Донецькій області, з якої вбачається, що наша колективна скарга направлена до Головного Управління юстиції в Донецькій області за належністю. 18 жовтня 2013 року отримано лист від Державної виконавчої служби України, де зазначено, що постановою господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 26 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 166. Дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначив в заяві, що він та відповідач [PERSON] з початку 2013 року не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, оскільки між ними виникали суперечки, сварки в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, несумісності характерів, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON]. не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов визнала, просила суд розірвати шлюб, в разі задоволення позову, просила змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 26 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб сторонами, актовий запис № 166, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з початку 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 24 лютого 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис № 80. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 лютого 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №80. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 26.11.2002р. померла його двоюрідна сестра, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді Сертифіката на право на земельну частку (пай), яку прийняв її син, [PERSON], проте не встиг оформити внаслідок смерті. Тому він має намір успадкувати за законом право на земельну частку (пай), але не має можливості оформити спадщину, через відмову Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте голова Спичинецької сільської ради [PERSON] листом повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у відсутності представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 26.11.2002р. відкрилась спадщина у виді Сертифіката на право на земельну частку (пай), яку [PERSON]Я має намір успадкувати за законом, як єдина спадкоємциця за законом, але не має можливості оформити спадщину, через відмову Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВН № 042937, виданого 01.10.1996 року Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 19 жовтня 2013 року; шлюб зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 492. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з січня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19 жовтня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 492 (л.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 11). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з січня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя у неї з Відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], 16 січня 2014 року. В позові [PERSON] зазначила, що спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами не має. Крім цього, сторони досягли домовленості стосовно проживання дітей разом з матірю. Позивач в судове засідання не зявилась, проте надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 06 червня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], 16 січня 2014 року (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що дівоче прізвище [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що при зверненні до Приватного нотаріус Барського району [PERSON] з метою оформлення спадщини, стало відомо, що вона не може цього зробити у звязку з невідповідністю документів. Пояснює, що вона, [PERSON], дівоче прізвище [PERSON], є дочкою [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження. В ході перевірки наданих нею до нотаріуса документів, у нотаріуса виникло питання щодо підтвердження її дівочого прізвища. Її дівоче прізвище [PERSON], а в подальшому вона вийшла заміж та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Шлюб уклала 15.06.1976 року в м. Ош, Киргизькій Республіці. Зазначає, що зміна її прізвища може бути підтверджена записами у її трудовій книжці; інших документів не має можливості надати так як свідоцтво про одруження загублено. Встановлення факту того, що дошлюбне прізвище заявниці є [PERSON] необхідне останній для реалізації свого право на спадкування. В судове засідання заявник не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі; зазначила, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Барського району [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні досліджено: копію паспорту [PERSON], [INFO], місце народження с. Біличин Барського району Вінницької області (а.с. 4); копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], місце народження с. Біличин Барського району Вінницької області (а.с. 6); копію трудової книжки [PERSON] (закреслено - [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності правовстановлюючого документу, за встановленням якого звертається заявник, має юридичне значення, оскільки його встановлення необхідне останній для реалізації її права на спадкування. Таким чином суд приходить до висновку, що є підстави встановити факт що має юридичне значення, а саме, що дошлюбне прізвище [PERSON], [INFO], є [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 01 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №123. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 червня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №123 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved