Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

22 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру сплаченої компенсаційної виплати за надання соціальних послуг. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у вересні 2013 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про призначення компенсаційної виплати за надання соціальних послуг своїй матері. Заяву було задоволено. У подальшому було встановлено, що право на отримання допомоги відповідачка втратила, у звязку з чим виникла переплата у такій допомозі. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки надміру сплаченої допомоги в сумі 317,40 грн. (а.с.а.с. 2 4). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом було встановлено, що 04.09.2013 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про призначення компенсаційної виплати за надання соціальних послуг своїй матері Гасс ан [PERSON], обґрунтувавши її, зокрема, тим, що остання потребує постійного стороннього догляду (а.с.а.с. 6 10). Заяву було задоволено, і від 04.09.2013 року відповідачка щомісяця отримувала допомогу (а.с.а.с. 11, 12). 09 січня 2018 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про припинення виплати допомоги у звязку зі смертю 12.11.2017 року матері (а.с.а.с. 13 15). 12 січня 2018 року позивачем було ухвалене рішення про припинення виплати допомоги від 13.11.2017 року. Переплата допомоги за період від листопада 2017 року по січень 2018 року склала 317,40 грн. (а.с. 5). 30 травня 2018 року позивач звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів, яку відповідачка проігнорувала (а.с. 17). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558 (далі Порядок), непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 15 Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. У відповідності з частинами 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Судом встановлено, що на час звернення відповідачки із заявою про припинення виплати допомоги за нею виникла переплата в сумі 317,40 грн. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. При цьому суд зважає на те, що вичерпний перелік підстав для звільнення особи від обовязку повернути безпідставне набуте майно визначено статтею 1215 ЦК. За правилами, встановленими пунктом 1 статті 1215 ЦК, \~не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відтак юридично значущим чинником для застосування положень приведеної норми є насамперед відсутність рахункової помилки з боку платника і недобросовісності з боку набувача. Між тим, судом було встановлено, що відповідачка звернулася до позивача із заявою про припинення виплати допомоги за півтора місяця, що свідчить про її недобросовісність, у розумінні статті 1215 ЦК. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки також підлягає стягненню компенсація судових витрат позивача в сумі 1 762,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved