Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину ізольованої двокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 55,67 кв.м., житловою площею 30,12 кв.м. При цьому, позивач зазначає, що вказана квартира належала його бабусі та дідусю, після смерті яких квартиру успадкував батько позивача. Після смерті батька спадкоємцями квартири у рівних частках є позивач та його мати. Однак, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру та оспорювання відповідачем частки квартири, позивач змушений звернутися до суду із позовом. 29.05.2015 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на ? частини ізольованої двокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 55,67 кв.м., житловою площею 30,12 кв.м. При цьому, [PERSON] посилається на те, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина у вигляді ? частини вказаної квартири, та спадкоємцями після померлого є вона та їх син, оскільки інша ? частина квартири належить [PERSON] так як [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбу із спадкодавцем. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву представника позивача [PERSON], який просить справу розглядати за відсутності [PERSON] та його представника, позовні вимоги підтримує, частково заперечує проти задоволення зустрічного позову, а саме в частині визнання за [PERSON] права власності на додаткову ? частину квартири, та не заперечує проти визнання права власності на ? частину квартири за [PERSON] Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] був членом ЖБК «Київський-15А», що підтверджується випискою з протоколу № 9 загальних зборів уповноважених членів ЖБК «Київський-15А» від 16.07.1996 року /а.с. 13/, та ордером № 1382/225 серії КР, виданим 20.05.1985 року виконкомом Київської райради народних депутатів /а.с. 7/. Відповідно до довідки ЖБК «Київський-15А» від 03.09.1996 року пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] виплачено у повному обсязі 19.03.1993 року /а.с. 6/. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року /втратив чинність 20.06.2007 року, однак діяв на момент виникнення правовідносин/, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, законодавство у 1993 році не пов'язувало виникнення права власності на нерухоме майно ані з оформленням відповідного правовстановлюючого документу, ані з державною реєстрацією такого права власності. Отже, судом встановлено, що внаслідок повної виплати пайового внеску [PERSON] набув право власності на ізольовану двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 55,67 кв.м., житловою площею 30,12 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, [INFO] у віці 72 років помер [PERSON], актовий запис № 6105 /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року /що діяв на момент вказаних правовідносин /при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] стали його дружина [PERSON] /свідоцтво про одруження серії [NUMBER]/ /а.с. 9/ та їх син [PERSON] /свідоцтво про народження серії [NUMBER]/ /а.с. 10/. Статтею 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 525 ЦК УРСР від 18.07.1963 року передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На підтвердження факту вступу в управління та володіння спадкоємцями [PERSON] спадковим майном - квартирою [ADDRESS], судом досліджено: · заяву [PERSON] від 15.07.1996 року на ім'я голови Київського райвиконкому про переоформлення особового рахунку та закріплення за нею вказаної квартири у складі двох осіб - [PERSON] та [PERSON] /а.с. 11/; · заяву [PERSON] від 15.07.1996 року на ім'я голови Київського райвиконкому про згоду на переоформлення особового рахунку на його матір [PERSON] та про внесення його у новий правовий документ на правах члена сім'ї /а.с. 12/; · виписку з протоколу № 9 загальних зборів уповноважених членів ЖБК «Київський-15А» від 16.07.1996 року, відповідно до якої, загальні збори постановили надати згоду на переоформлення особового рахунку на [PERSON] та прийняття її у члени кооперативу із складом сім'ї з двох осіб - [PERSON] та син - [PERSON] /а.с. 13/; · довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 19.08.1996 року, з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали у спірній квартирі з 1985 року /а.с. 14/. Таким чином, з урахуванням чинного на той час законодавства, судом встановлено, що в день смерті спадкодавця [PERSON] [INFO], у його спадкоємців [PERSON] та [PERSON] виникло право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]. [INFO] у віці 82 років померла [PERSON], актовий запис № 4200, що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси /а.с.15/. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] був її син [PERSON], що проживав із нею, та у відповідності до чинного на той час ЦК УРСР від 18.07.1963 року, прийняв спадщину у вигляді усієї квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [INFO] у віці 59 років помер [PERSON] /а.с. 16/. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спадковим майном після смерті [PERSON], оскільки останній був власником спірної квартири, однак за життя не зареєстрував своє право власності належним чином. Статтею 1216 ЦК України від 16.01.2003 року, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З проаналізованих судом копії свідоцтва про народження [PERSON] /серії [NUMBER], виданого 15.05.1976 року Центральним відділом ЗАГС м. Одеси/ /а.с. 17/ та свідоцтва про укладання шлюбу /серії [NUMBER], виданого 23.12.1987 року відділом ЗАГС Центрального району м. Одеси/ /а.с. 18/, судом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] стали позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Положеннями ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом досліджено довідку /виписку з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію/ № 17 від 2.04.2015 року, з якої слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] з 1998 року /а.с. 19/. Отже, судом встановлено, що сторони по справі є особами, які прийняли спадщину після померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] Частиною 1 ст. 1278 ЦК України встановлено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. З урахуванням вказаного, а саме враховуючи, положення ч. 1 ст. 1278 ЦК України, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] належить сторонам по справі на праві власності по ? частині кожному у порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме у частині визнання за [PERSON] права власності на ? частину спірної квартири. Оскільки суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на той факт, спадщина після смерті [PERSON] складається саме із ? частини квартири, а інша ? частина квартири належить [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена, а зустрічна позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, так як частково обґрунтована та доведена.

Outcome: partial