Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона. народилась [INFO] в с. Чепіль Балаклійського району Харківської області, її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Вона разом з батьками та бабусею по лінії батька - [PERSON] мешкала в с. Чепіль Балаклійського району. У 1967 році вона одружилась з [PERSON], від шлюбу у них народився син [PERSON]. В подальшому вона почала мешкати в м. Балаклія Харківської області, а син після досягнення повноліття переїхав на постійне місце проживання у с. Чепіль до своєї бабусі [PERSON]. ЇЇ бабуся [PERSON] та син [PERSON] були колгоспниками і працювали у колгоспі ім. ХІХ партз»їзду, а в подальшому колгосп було перейменовано в КСП «Чепіль». Тому після розпаду колгоспу і бабуся і син були внесені у список членів КСП, яким виділялось майно колгоспу. При виготовленні державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 01-00-000276 і [PERSON] і [PERSON] були внесені в додаток 1 до державного акту - список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Чепіль». В цьому списку [PERSON] вказана під № 29, а [PERSON] під № 394. Однак при складанні списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Чепіль» були допущені помилки. А саме, ім»я бабусі вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]», а прізвище сина замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Ні бабуся, ні син не отримали земельні сертифікати. [PERSON] померла [INFO]. За життя бабуся заповіла усе своє майно [PERSON]. Після її смерті син позивачки вступив у спадщину домоволодінням, розташованим у с. Чепіль, однак оформленням земельної частки (паю) не займався. [INFO] помер [PERSON]. Вже після їх смерті позивачка знайшла копію державного акту на право колективної власності на землю, в якому бабуся [PERSON] та син [PERSON] були внесені в додаток № 1 до державного акту. В оформленні спадщини в Балаклійській державній нотаріальній конторі позивачці було відмовлено оскільки відсутні сертифікати на земельні ділянки та рекомендовано звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши позивача, врахувавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Чепіль Балаклійського району Харківської області, її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). У 1967 році [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], від шлюбу у них народився син [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] після досягнення повноліття переїхав на постійне місце проживання у с. Чепіль до своєї бабусі [PERSON]., вони були колгоспниками і працювали у колгоспі ім. ХІХ партз»їзду, а в подальшому колгосп було перейменовано в КСП «Чепіль». Після розпаду колгоспу вони були внесені у список членів КСП, яким виділялось майно колгоспу. При виготовленні державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 01-00-000276 і [PERSON] і [PERSON] були внесені в додаток 1 до державного акту, список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Чепіль» (а.с. 16-20). В цьому списку [PERSON] вказана під № 29, а [PERSON] під № 394. Однак при складанні списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Чепіль» були допущені помилки. А саме, ім»я бабусі вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]» (а.с. 18), а прізвище сина замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]» (а.с. 19). Ні [PERSON] ні [PERSON] не отримали сертифікат на земельну частку (пай), що підтверджено довідками Чепільської сільської ради № 397, № 396 від 09.12.2013 року (а. 25, 26). [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим 11.07.1996 року (а.с. 15). За життя вона заповіла усе своє майно [PERSON], що підтверджується заповітом від 06.06.1988 року (а.с. 21). Після її смерті [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований у с. Чепіль (а.с. 22), однак оформленням земельної частки (паю) не займався. Вказаний факт свідчить про те, що [PERSON] прийняв спадщину фактичним шляхом. Статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР (який діяв на час відкриття спадщини) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 14). В оформленні спадщини в Балаклійській державній нотаріальній конторі позивачці було відмовлено оскільки відсутні сертифікати на право на земельні ділянки та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту належності [PERSON] - запису під № 29 у додатку 1 до державного акту, список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Чепіль» та належності [PERSON] - запису під № 394 у цьому ж додатку(а.с.24) . Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, оскільки надає їй можливість прийняти спадщину після смерті сина та бабусі. Відповідно до довідки № 66 від 19.02.2013 року [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті проживала і була зареєстрована з [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 27). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved