Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

22 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що [INFO] 2016 року в смт.Іванівка, Іванівського району Херсонської області по вул.Українській сталася ДТП за участю його автомобіля ВАЗ 21104, державний номер [NUMBER] та автомобіля MITSUBISHI PAJERO державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 01.07.2016 року за фактом ДТП [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Автомобіль ВАЗ 21104, державний номер [NUMBER] , належить йому на праві приватної власності. При зіткненні його автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком оцінювача від 24.04.2018 року, звіт №21, вартість матеріального збитку в результаті пошкодження його автомобіля у ДТП складає 33150,38 грн. У період з 09.08.2016 року по 25.08.2016 року він здійснив відновлювальний ремонт транспортного засобу на СТО у ФОП [PERSON] , вартість якого становить -\~ 32095 грн.\~ Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь - 32095 грн. понесених витрат на відновлювальний ремонт його автомобіля та судові витрати, пов`язані зі: сплатою судового збору у сумі 704,80 грн, сплатою адвокату за надання правової допомоги в сумі 6000 грн; за проведення експертного дослідження щодо визначення розміру матеріального збитку в сумі 1600 грн. 10.12.2018 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, згідно якого, він визнає ту обставину, що внаслідок ДТП, що сталася 25.06.2016 року по вул.Українській в [ADDRESS] області, за його участі, та з його вини було пошкоджено автомобіль належний позивачу. Його цивільна відповідальність, як водія та власника транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO державний номер [NUMBER] , згідно страхового полісу №АЕ 9455778, чинного на момент ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПрАТ «СТ «Іллічівське»), яке на даний час, як юридична особа, не ліквідовано. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він належним чином повідомив страхову компанію ПрАТ «СТ «Іллічівське» про виникнення страхового випадку, що підтверджується повідомленням №079-с від 30.06.2016 року. Розмір обрахованої позивачем шкоди становить 32095,00 грн, а тому цей розмір не виходить за межі страхового ліміту та підлягають стягненню саме зі страховика (страхової компанії). Пред`явлення позивачем до нього, як страхувальника, а не до страховика, вимоги щодо стягнення завданої майнової шкоди у межах страхового ліміту є безпідставним та суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідач [PERSON] , посилаючись на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову до нього у повному обсязі (т.1 а.с.175-176). Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 10.12.2018 року, за клопотанням представника позивача [PERSON] , до участі у справі як співвідповідачі були залучені: Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» та Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Тишковський С.А. підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяви та з урахуванням уточнень просив стягнути матеріальну шкоду від ДТП та судові витрати саме з [PERSON] \~ Пояснивши, що останнім не було належним чином виконані вимоги ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страхової компанії про ДТП, а саме: відповідач не надав повної інформації про транспортний засіб позивача; повідомлення [PERSON] та повідомлення [PERSON] , (водія, який в момент ДТП керував транспортним засобом позивача) відрізняються за формою, та датах їх подання; ДТП не було визнано страховою компанією страховим випадком, а тому відсутні підстави для стягнення майнової шкоди з ПрАТ «СТ «Іллічівське». Також додав, що в липні 2016 року позивач звертався до страхової компанії ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на свої звернення відповіді не отримав. Просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання, яке відбулося 06.05.2019 року не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку (т.2 а.п.223); від його представника адвоката Вагіна Д.С. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність (т.2 а.с.212). У попередніх судових засіданнях, за участю представників [PERSON] та [PERSON] , останні просили у задоволенні позовних вимог щодо [PERSON] відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, доповнивши тим, що відповідач виконав вимоги ст.33 Закону щодо своєчасного повідомлення страхову компанію про ДТП, а саме - 30.06.2016 року, тобто на другий робочий день (28.06 святковий день). Крім того, [PERSON] разом з повідомленням надав страховій компанії всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Тому позовні вимоги мають бути спрямовані саме до ПрАТ «СТ «Іллічівське». Щодо стягнення франшизи в розмірі 510 грн, то поклалися на розсуд суду.\~ Представник відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно в установленому законом порядку (т.2 а.с.220-222). Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (т.2 а.с.216). З відзиву представника [PERSON] на позовну заяву вбачається, що станом на дату ДТП (25.06.2016 року) автомобіль, яким керував [PERSON] був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АЕ № [NUMBER] , реалізований ПрАТ СТ «Іллічівське». З 06.12.2016 року дане страхове товариство позбавлене права укладати договори страхування. У даному випадку відшкодування майнової шкоди має бути здійснено страховою компанією відповідно до укладеного договору страхування, згідно якого розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 тис. грн. Обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів/майна на МТСБУ. У даному випадку відсутні відомості про визнання господарським судом ПрАТ «СТ «Іллічівське» банкрутом, заявлення позивачем своїх вимог до страховика у процесі банкрутства, набуття ним статусу кредитора. Не заявлені вимоги до страховика не породжують для МТСБУ будь-яких забов`язань перед кредиторами останнього відповідно до закону. Просять відмовити повністю позивачу в позовних вимогах до МТСБУ (т.2 а.с.204-205). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 25 червня 2016 року близько 08.10 години по [ADDRESS] [PERSON] , керуючи автомобілем\~ MITSUBISHI PAJERO, державний номер [NUMBER] , перед початком обгону автомобіля ВАЗ 21104, державний номер [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку та подав сигнал про намір здійснити поворот ліворуч, не переконавшись в безпечності вказаного маневру, розпочав обгін, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Постановою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 01 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення\~ у виді штрафу в розмірі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 11.07.2016 року (т.1 а.с.18). Оскільки відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, факт ДТП та вина [PERSON] у її вчиненні додаткового доказування не потребує. Автомобіль марки ВАЗ 21104, державний реєстраційний номер [NUMBER] , належить позивачеві на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (т.1 а.с. 20). Як вбачається зі звіту №21 від 24.04.2018 року про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого автомобілю ВАЗ 21104, державний номер [NUMBER] , №21 від 24.04.2018 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , на замовлення позивача, загальна вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля при ДТП складає 26076,86 грн ( т.1 а.с. 22-37). Вартість проведеного оцінювачем дослідження становить - 1600,00 грн, що підтверджується квитанцією к приходному касовому ордеру №21 від 14.07.2016 року (т.1 а.с.21). Відновлювальні роботи по ремонту транспортного засобу ВАЗ 21104, державний номер [NUMBER] , здійснені ФОП [PERSON] Згідно актів виконаних робіт по ремонту транспортного засобу від 10.08.2016 року, від 25.08.2016 року та рахунків №0807 від 09.08.2016 року, № 0808 від 10.08.2016 року (т.1 а.с.38-46), позивачем сплачено за виконані роботи по ремонту транспортного засобу на загальну суму 32095 грн (30735+1360=32095).\~\~ Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Як встановлено з матеріалів страхової справи № 501689, на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9455778 від 01.06.2016 року (далі - Поліс). Згідно з цим [PERSON] , який був дійсним на момент ДТП 25.06.2016 року, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO» державний номер [NUMBER] , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн, життю і здоров`ю - 200 000, 00 грн, розмір франшизи - 510,00 грн (т.2 а.с.5, 12). Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час ДТП) (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон визначає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, у підпункті 33.1.4 ст.33 Закону визначено, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 «ґ» пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону). Як вбачається з матеріалів страхової справи № 501689, заведеної ПрАТ «СТ «Іллічівське» за фактом ДТП, що мала місце 25.06.2016 року, відповідач [PERSON] \~ 30 червня 2016 року звернувся до страхової компанії ПрАТ «СТ «Іллічівське», в якій застрахований його автомобіль, з заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди, надавши пакет необхідних документів для здійснення страхового відшкодування (т.2 а.с.2-12). Дана заява (повідомлення) [PERSON] була прийнята представником страхової компанії [PERSON] - 30 червня 2016 року за вх.№ 079-с. Таким чином, відповідач, у встановлений законом строк (протягом трьох робочих днів) звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП. З матеріалів страхової справи №501689 також вбачається, що 11 липня 2016 року до ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою на виплату страхового відшкодування звертався позивач [PERSON] , однак на свої звернення відповіді не отримав, страхове відшкодування страховою компанією не виплачено ( т.2 а.с.29-30).\~ З 06.12.2016 року ПрАТ «СТ «Іллічівське» позбавлено права укладати договори страхування (т.1 а.с.139-142, т.2 а.с.12). Пунктом 52.5 ст.51, пп.« ґ» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик, членство якого припинено зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.\~\~ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.05.2019 року\~ - ПрАТ «СТ «Іллічівське» (код ЄДРПОУ 25186738) є діючою юридичною особою /не перебуває у процесі припинення/ (т.2 а.с.224-228). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону). Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача [PERSON] про те, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на його страховика - ПрАТ «СТ «Іллічівське». Згідно п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової\~ відповідальності власників\~ наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, потерпілому має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, витрати по відновлювальному ремонту транспортного засобу позивача, пошкодженого внаслідок ДТП в розмірі - 32095 грн, саме ця сума із зменшенням на суму франшизи, яка згідно до страхового полісу складає 510 грн, є матеріальною шкодою для позивача та повинна бути відшкодована відповідачем ПрАТ «СТ «Іллічівське», франшиза в сумі 510 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача [PERSON] , тому з ПрАТ «СТ «Іллічівське» підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі -\~ 31585 (32095-510=31585) грн. Відповідно до ст.133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, експертів. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно квитанції №10 від 20.06.2018 року позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за подання даного позову 704,80 грн (т.1 а.с.1). 02 лютого 2018 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Тишковським С.А., діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №436 від 12 березня 2009 року, виданого Радою адвокатів Херсонської області, було укладено Договір\~ про надання правової допомоги (т.1 а.с.48,50). Предметом даного договору є надання правової допомоги у підготовці та складанні позовної заяви до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП, та представляє інтереси позивача у всіх судових інстанціях (п.2.2 п.2.4 Договору). Оплата за виконану роботу становить 6000 грн (п.3.1 Договору). Згідно детального опису робіт виконаних адвокатом та розрахунку про стягнення витрат на послуги з надання правничої допомоги ( Додаток №1 до договору), адвокатом було витрачено 23 години робочого часу, зокрема, вивчення документів та доказів 5 годин, опитування [PERSON] з приводу спірних правовідносин 2 години, підготовка та направлення досудових вимог 4 години, підготовка позову та додатків до нього 6 годин, представництво інтересів у суді 6 годин (т.2 а.с.229-230).\~\~\~ Згідно квитанції адвоката від 02.02.2018 року, за надані послуги позивач сплатив адвокату гонорар в розмірі 6000 гривен (т.1 а.с.49). Позивачем надані зазначені вище докази в обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, в яких повно та вичерпно вказані надані адвокатом послуги та їх розмір, який є співмірний із складністю справ та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. Вартість проведеного оцінювачем дослідження становить - 1600,00 грн, що підтверджується квитанцією к приходному касовому ордеру №21 від 14.07.2016 року (т.1 а.с.21). Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачем при розгляді справи в суді понесені судові витрати на загальну суму 8304 грн 80 коп., які складаються з: 704 грн 80 коп. витрати по сплаті судового збору; 1600 грн витрати по сплаті експертного дослідження; 6000 грн витрати за надання правової допомоги адвокатом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд покладає їх пропорційно сумам стягнення на кожного відповідача: 98,4 відсотки на ПрАТ «СТ «Іллічівське», що становить 8171,92 грн та 1,6 відсотки на [PERSON] , що становить 132,88 грн.

Outcome: approved