Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

22 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 23 травня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 06 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою, в якій усунула недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 07 червня 2018 року ухвалою суду було відкрите провадження у справі. 06 серпня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені позивачем вимоги. 06 серпня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання позову, просив суд проводити судовий розгляду без його участі, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 16 травня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис №120. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, після припинення шлюбних стосунків дитина залишилася проживати з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON], посилаючись на вимоги ст.ст. 181, 184, 191 СК України, просила суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 травня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис №120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні стосунки, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі\~статті 181\~СК України, 1. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до приписів статті 182 СК України 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі статті 183 СК України, 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~вікув звязку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved