Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

24.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що проживала з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За час сумісного проживання в них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дітей не надає, тому, позивач у судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла до суду, просив розглянути справу за його відсутності. Свою позицію щодо заявлених [PERSON] позовних вимог не висловив. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки № 149, виданої 20.01.2017 року Бузькою сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, діти проживають за адресою: [INFO] разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Виходячи з вищевказаних положень та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, отримання аліментів на дитину, не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від згаданих обставин. Розмір аліментів визначається судом у кожному конкретному випадку окремо, з урахуванням обставин справи та вимог, викладених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, фактичні дані (докази), які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, показань свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За такого, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо особи відповідача, що могли б вказувати на неможливість виконання останнім своїх обовязків по утриманню дітей або вплинути на розмір аліментів, суд прийшов до висновку, що частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить 1/3 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 24.02.2017 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved