Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

23 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 серпня 2001 року між ними укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 5. Від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Чоловік останнім часом постійно зловживає алкогольними напоями, на цьому грунті у них виникають сварки. Перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння відповідач чинить насильницькі дії стосовно позивача, за що у грудні 2016 року притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді громадських робіт. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу разом звернутись до державного органу реєстрації актів цивільного стану для подачі заяви про розірвання шлюбу, але відповідач відмовлявся. 11 серпня 2016 року позивач вже письмово звернулась до відповідача для подачі спільної заяви про розірвання шлюбу до органів Софіївського ДРАЦС Дніпропетровської області. Однак відповідач до органів ДРАЦС не з'явився. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна яке їх спільною власністю немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 серпня 2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.04.2008 року (а.с. 4). Відповідно до довідки Новоюлівської сільської ради Софіївського району № 05 від 18.01.2017 року, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). 20 жовтня 2016 року позивач звернулась до відповідача з листом про подачу спільної заяви про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС (а.с. 5). Однак відповідач не з'явився до відділу ДРАЦС. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved