Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

22 березня 2016 року, [PERSON], звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 24.01.2004 р. відділом цивільного стану м. Тирасполь, [PERSON] (актовий запис № 53), від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON], 16.07.2004 р., посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося з приводу непорозумінь по всім життєвим питанням, сварок, які виникали у подружжя, а також різних поглядів на сімейне життя, духовні та моральні цінності, внаслідок чого, в сім`ї панувала напруженість, розлад, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до розпаду сім`ї і на сьогоднішній день їхній шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду свою письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав позов, просив його задовольнити і слухати справу без його участі (а.с. 21,24). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки не повідомила, однак надіслала до суду нотаріально посвідчену заяву від 19.04.2016 р. (реєстр. № 491), в якій повністю визнала позов та просила суд слухати справу за її відсутності (а.с. 25). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між подружжям був зареєстрований 24.01.2004 р. відділом цивільного стану м. Тирасполь, [PERSON] (актовий запис № 53), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії CS-V 0988633 від 23.06.2012 р. та офіційно посвідченого перекладі свідоцтва з румунської на українську мову, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON], 16.07.2004 р. (а.с. 5-7,15). Суд з`ясував, що спільне життя у подружжя не склалося з приводу непорозумінь, які постійно виникали між ними, а також різних поглядів на сімейне життя, духовні та моральні цінності, внаслідок чого, в сім`ї панувала напруженість, розлад, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, і на сьогоднішній день їхній шлюб носить формальний характер. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позицію позивача та відповідачки, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивача, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved