Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

23.10.2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, відповідно до якого просить визначити їй причину пропуску поважною для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] і визначити додатковий строк три місяці для подання заяви в нотаріальну контору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала в с.Яструбово Козівського району Тернопільської області та на праві власності мала житловий будинок, дві земельні ділянки. Зазначає, що вона з 1985р. постійно проживає у Автономній Республіці Крим м.Севастополь, та у зв`язку із подіями 2014 року (Автономна Республіка Крим була анексована Російською Федерацією) була позбавлена можливості виїхати звідти та вчасно звернутись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте у жовтні 2019 року вона звернулась до Козівської державної нотаріальної контори нотаріуса із усіма необхідними документами із відповідною заявою для прийняття спадщини після смерті матері, однак їй було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відтак, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 04.11.2019 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за такою та розпочато підготовче провадження. 19.05.2020 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області було закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, при цьому, представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.58). 27.05.2020 року через канцелярію суду представником відповідача поданий «відзив на позов», зі змісту якого останній просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.56). Оскільки учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не\~ здійснювалося. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогамстатті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданої Яструбівською сільською радою Козівського району Тернопільської області 19.09.2018 року (а.с.10). Позивач, [PERSON] (до укладення шлюбу « [PERSON] ») є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.8, 9). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належали: жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11); земельні ділянки площею 2,6348 га та 0, 2065 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Купчинецької сільської ради Козівського району Тернопільської області згідно з державними актами ЯЛ №040905та ЯЛ №040906 (а.с.12, 13). Згідно із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Козівської державної нотаріальної контори від 22.10.2019 року №814/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку із тим, що вона на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем та не подала заяву про прийняття спадщини у 6-ти місячний строк (а.с.14). Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Частина 3\~ст.1272 ЦК України\~визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що із 1985 року проживає та зареєстрована в Автономній Республіці Крим (з 2014 року Російська Федерація), і у зв`язку із анексією Автономної Республіки Крим була позбавлена можливості виїхати із міста Севастополь. Вказані обставини також визнані відповідачем у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. З огляду на відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов до висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, який слід визначити строком на три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved