Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

23.11.2018р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася з позовом до Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області (далі - відповідач), в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2,67 га, кадастровий номер 4822355000:05:000:0424, яка розташована в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 13.04.2012р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі. Звернувшись до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю оригіналу документу, який би посвідчували право померлого на земельну ділянку серії ЯБ № 421081, який вона не має можливості надати через його втрату, через що і змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач, її представник в судове засідання не з'явилися, звернувшись до суду із заявою, в якій підтримують позовні вимоги та просять розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали\~справи,\~враховуючи те,\~що визнання\~відповідачем пред'явленого\~до нього\~позову не\~суперечить закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~а у судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 209 ЦПК України, виконано завдання розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду та прийняти рішення за результатами проведення розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Так, судом встановлено, що 13.04.2012р. в смт.Врадіївка, Врадіївського району Миколаївської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 275628, видане повторно 27.02.2018р.). З довідки № 404, наданої 01.08.2018р. Краснопільською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області слідує, що [PERSON], 1961р.н. проживав одиноко в [INFO], та знятий з реєстраційного обліку в звязку зі смертю а/з №3 від 147.04.2012р. Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 421081, виданого Врадіївською райдержадміністрацією 25.12.2006р., довідок Відділу у Врадіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 134/141-18 від 07.09.2018р., № 667/111-18 від 16.10.2018р., [PERSON], був власником земельної ділянки загальною площею 2,67 га, кадастровий номер 4822355000:05:000:0424, яка розташована в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до довідок Відділу у Врадіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 134/141-18 від 07.09.2018р. та № 667/111-18 від 16.10.2018р. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,67 га (кадастровий номер №4822355000:05:000:0424), вартість якої станом на 12.10.2018р. становить 94\~701 грн. 92 коп. Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.09.2018р. у справі № 474/642/18, яке набрало законної сили 07.10.2018р. встановлено факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт серії ЯБ №421081 виданий 25.12.2006р. на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 2,67 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010601200411, належить [PERSON] який помер 13.04.2012р. Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.09.2018р. у справі № 474/641/18, яке набрало законної сили 12.10.2018р., визначено позивачу додатковий строк терміном шість місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини після [PERSON], який помер 13.04.2012р. Позивач [PERSON], 08.07.1958р.н., є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 139843, виданим повторно 29.06.2017р. З довідки, виданої 10.07.2018р. Врадіївською селищною радою, Врадіївського району Миколаївської області слідує, що позивач [PERSON], 1958р.н. зареєстрована по вул.Радісна (Куйбишева),12, смт.Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області. Постановою № 1278/02-14 від 18.10.2018р. приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] відмовила позивачу у видачі після [PERSON] свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 2,67 га, яка розташована в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем розміщено оголошення в газеті Вісник Врадіївщини № 83 (9934) від 20.10.2018р., згідно якого державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №421081 від 25.12.2006р., площею 2,67 умовних кадастрових гектарів, виданий на імя [PERSON], вважати втраченим. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], та в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у неї виникло у зв'язку із смертю чоловіка [PERSON], з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved