Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя склала заповіти, посвідчені Луківською селищною радою Турійського району Волинської області 26 жовтня 2000 року за № 122 і № 123, якими усе своє майно заповіла своїй рідній сестрі - [PERSON] , яка є матір`ю позивача, спадщину після смерті своєї сестри не прийняла і [INFO] померла. Відповідачі: [PERSON] і [PERSON] , які є рідними сестрами померлої [PERSON] та спадкоємцями за законом другої черги, не прийняли спадщину після смерті останньої. Позивач є племінницею [PERSON] , належить до спадкоємців за законом п`ятої черги після смерті тітки та має намір прийняти спадщину. Вказуючи, що встановлений законом строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки наявні спадкоємці другої черги за законом, просила визначити їй додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, про дату, час і місце розгляду належним чином була повідомлена, 1 вересня 2020 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а.с. 38, 47). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 39-42, 52, 54, 56). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 12). Згідно з довідкою виконавчого комітету Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 170 від 14 липня 2020 року [PERSON] була зареєстрована та до дня своєї смерті проживала одна по [ADDRESS] . За життя [PERSON] тричі складала заповіти: заповітом від 16 грудня 1999 року, посвідченим у Журавлинській сільській раді Старовижівського району Волинської області, усе належне їй майно заповіла своєму братові [PERSON] , а наступними заповітами від 26 жовтня 2000 року, посвідченими Луківською селищною радою Турійського району Волинської області за № 122, № 123, змінила свою волю і заповіла усе належне їй майно своїй рідній сестрі - [PERSON] (а.с. 15-17). Складені [PERSON] заповіти на ім`я [PERSON] не змінювалися і є чинними, спадкова справа після її смерті не заводилася, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 44-46). [PERSON] спадщину після смерті сестри [PERSON] не прийняла, [INFO] померла (а.с. 18). Родинні відносини між [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та одруження (а.с. 21-24), з яких видно, що позивач є племінницею [PERSON] і в контексті положень частини першої статті 1265 Цивільного кодексу України належить до спадкоємців п`ятої черги за законом. Враховуючи, що спадкоємець за заповітом [PERSON] та спадкоємці за законом другої черги: [PERSON] і [PERSON] , не прийняли спадщину після смерті [PERSON] , а інші спадкоємці за законом відсутні, то позивач одержала право на спадкування після смерті останньої. Приватним нотаріусом 16 липня 2020 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 27). На час смерті спадкодавця позивач з нею не проживала, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України зобов`язана була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликалася на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є наявність спадкоємців за заповітом та за законом другої черги, які могли прийняти спадщину, у зв`язку з чим вона з об`єктивних причин не подавала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті тітки. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого законом строку для прийняття спадщини. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 140 грн 13 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved