Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

23 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позов обґрунтований тим, що [INFO] року помер [PERSON], який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала в будинку на момент смерті [PERSON] 17.08.2016 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючого документа на будинок. Однак, свідоцтво про право власності на будинок на ім'я спадкодавця було втрачено ще за його життя, збереглась лише частина документу, яка відновленню не підлягає. У зв'язку з цим, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач Приазовська селищна рада Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.03.1993 року. Позивач [PERSON] є дочкою померлого, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.10.1971 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.10.1981 року, згідно якого прізвище позивача було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1974 року. Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 та п. 4 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, до даних правовідносин, які виникли з моменту смерті [PERSON], підлягають застосування положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року, чинного на момент відкриття спадщини. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом. В силу ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки Приазовської селищної ради від 10.08.2016 року № 1059, позивач мешкала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на день його смерті та вела з ним спільне господарство. Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановленому порядку шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа. Відповідно до витребуваної судом інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 44998718 від 07.09.2016 року, відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутні. Згідно з довідкою КП «Нерухомість-П» від 14.09.2016 року № 278, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1974 року. Технічна характеристика: А-1 житловий будинок, черепашник обкл. цеглою, Б-1 літня кухня, б-1 сарай, № 1 вбиральня, № 2 огорожа. Самочинне будівництво відсутнє. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 26.08.2016 року № 66659703, інформація про зареєстроване право власності на будинок [ADDRESS] відсутня. За положеннями ЦК України 1963 року, виникнення права власності на нерухоме майно не пов'язувалось з його державною реєстрацією. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено наявність у неї права на спадкування після смерті [PERSON], а також належність померлому на праві власності спірного майна, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved