Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

23 травня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25 жовтня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 18. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та не піклується про створення в сім`ї, доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між ними відсутністі почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини фактично припинились з осені 2018 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На теперішній час вони спільного господарства не ведуть. Питання про поділ майна подружжя між ними вирішено. Шлюб вони розривають вперше. Діти залишаються проживати з позивачем. Тому він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований у виконкомі Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 18. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Також просив прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить відновити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Не заперечує проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2008 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 жовтня 2008 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають з осені 2018 року, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що між сторонами досягнута домовленість, що неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] залишаються проживати з батьком. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved