overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що був зареєстрований 20.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №114. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2004 року сторони зареєстрували шлюб і від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Дашу та сина [PERSON]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, на даний час сторони проживають окремо. Примирення і спільне проживання позивач вважає не можливим і зазначає, що почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач в судове засідання не зявився надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі і зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про одруження серії 1-КЕ №113580 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 20.11.2004 року. (а.с. 5) Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей, про що свідчать свідоцтва серії 1-КЕ №082934 та І-КЕ №000174. (а.с. 6-7) Згідно довідки про склад сімї сторони проживають разом. (а.с. 8) У звязку з визнанням відповідачем позову і підтриманням позовних вимог позивачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя і відновлення сімейних стосунків не можливе. Суд звертає увагу на те, що сторонам було надано строк для примирення 3 місяці, по закінченню якого позиція позивача не змінилася, а відповідач визнала позов у своїй заяві. За зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами, що був зареєстрований 20.11.2004 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 24377 грн 11 коп, завданої внаслідок затоплення її помешкання - квартири [ADDRESS], яке відбулося з вини відповідача 22.02.2012 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідка [PERSON], дослідивши докази по справі - приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Згідно комісійного акту №2 від 23.02.2012 року, який складений відповідачем, в помешканні позивача (на стелі у ванній кімнаті та в туалеті) були виявлені сліди залиття водою, причиною якого є пошкодження покрівлі (а.с.5). Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач, який зобов'язаний був утримувати в належному стані покрівлю будинку, не може нести цивільну-правову відповідальність за заподіяну позивачу матеріальну шкоду, по причині спливу позовної давності (згідно ст.267 ч.4 ЦК України), про застосування якої відповідач заявив 12.05.2015 року і суд не вбачає поважних причин пропущення позивачем позовної давності (а.с.50). При прийнятті такого рішення суд виходить з того, що позивач довідалась про особу, яка порушила її право 23.02.2012 року, а до суду звернулася 23.04.2015 року, тобто після спливу трьохрічної позовної давності. При цьому, переривання перебігу позовної давності не відбулося раніше, оскільки Деснянський районний суд міста Чернігова ухвалою від 27.03.2015 року, відмовив позивачу у прийнятті зустрічного позову про відшкодування відповідачем шкоди у справі №750/728/15-ц (а.с.14). Понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації понесених збитків в сумі 4164 грн. 48 коп. та судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні відповідача за адресою [ADDRESS] в м. Чернігові виявлено порушення п.48 Правил користування електроенергією для населення, а саме: здійснення самовільного підключення власних електроустановок до власних мереж з порушенням схеми обліку шляхом улаштування додаткового відгалуження зі скритим типом прокладання проводки. 03.04.2014 року співробітниками ПАТ «Чернігівобленерго» було складено Акт про порушення № 147127. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі споживання електричної енергії без приладів обліку. На підставі Акту про порушення від 03.04.2014 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.1993 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Затурцівською сільською радою, актовий запис № 13. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя, а відтак часто виникали конфлікти та непорозуміння. Відповідач декілька останніх років виїжджає за кордон на роботу, це призвело до порушення нормальних стосунків. З незрозумілих причин погіршилось її ставлення до позивача. Спільного господарства вони не ведуть. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги із підстав, зазначенних у позовній заяві. Просить розірвати шлюб, терміну на примирення не давати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 29.08.1993 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного шлюбу в них є троє дітей. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб між ними існує формально. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою №109 в будинку №3 по вул. Савчука в м. Чернігові, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає без поважних причин з 2011 року, не сплачує нарахування по квартирній платі та комунальним послугам. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку надійшла заява з проханням справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду сповіщався через оголошення у пресі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надішли пояснення на позовну заяву. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в [INFO], яка належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до затвердженого начальником дільниці з обслуговування житлового фонду №2 акту від 01.04.2015 року за адресою [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 2011 року і по теперішній час [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України особи втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, у звязку з чим втратив своє сервітутне право на спірне житло. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 вересня 1987 року у Жовтневому відділі ЗАГС міста Кривий Ріг, за актовим записом № 1010, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З лютого 2015 року подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що 12 листопада 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем припинено, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області від 27.03.2015 року (а.с. 5). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 23.04.2015 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 08.09.2007 року та мешкали однією родиною до травня 2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Питання про стягнення аліментів на утримання доньки не вирішено. Спільне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що перестали розуміти одне одного, втратили почуття любові та поваги, постійно виникали сварки та скандали, тому просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з,явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.08.2010 року. Від даного шлюбу у них народилася донька, [PERSON],[INFO], яка проживає разом з нею. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери. Шлюбні відносини припинені. Спору щодо розподілу спільного майна та місця проживання дитини немає. Вважає, що примирення неможливе, просила розірвати шлюб, укладений 07.08.2010 року між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Любива» стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Надала заяву про слухання справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав заяву про слухання справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року відповідно до актового запису №612, зробленого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 07.08.2010 року. Відповідно до актового запису про народження №179, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні 31.03.2011 року, [PERSON],[INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, що призвело до окремого проживання сторін. Спору щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна сторони по справі не мають. Дитина буде мешкати з позивачем. Враховуючи те, що подальше збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним відповідно до ст.112 СК України розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідачем не оспорюється факт ненадання на утримання дитини матеріальної допомоги з його боку. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, суд вважає доцільним позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до ст.ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 11.09.1999 року в Дзержинському відділі РАГС м. Харкова, актовий запис № 702, між нею та [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено у серпні 2014 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила присвоїти їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON], надав суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 11.09.1999 року в Дзержинському відділі РАГС м. Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та Прокопенко (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №702, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №095478, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження серії І-ВЛ № 129287 записаний [PERSON] та син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження серії 1-ВЛ №199268 записаний [PERSON] На даний час діти проживають з матір'ю [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в серпні 2014 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved