Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

23 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вінницька міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , являється власником 27/50 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вищевказаного будинковолодіння є - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частка яких становить 23/50 в житловому будинку. На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих від 25 березня 1953 року № 3/357 за будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 600 кв.м. по [ADDRESS] . Фактично в користуванні співвласників будинку перебуває земельна ділянка площею 556 кв.м. Позивач бажає скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки, проте, є певні розбіжності щодо порядку користування земельною ділянкою з іншими співвласниками. Останні не виявляють бажання отримати права на частку у будинковолодінні та дозволу на розробку технічної документації, тому [PERSON] необхідне документальне підтвердження площі земельної ділянки якою він користується. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради - Сторчак Т.В. до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 8/357 від 25 березня 1953 року «Про затвердження протоколу № 8 засідання комісії по розподіленню садибних ділянок від 19 березня 1953 року», протокол засідання комісії по розподіленню садибних ділянок під індивідуальне житлове будівництво від 19 березня 1953 року за № 8, затверджено (а.с. 19). Відповідно до п. 54 вказаного протоколу, [PERSON] відведено для індивідуального будівництва одноповерхового будинку земельну ділянку [ADDRESS] площею 500 кв. м. по [ADDRESS] (а.с. 20-21). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2018 року, виділено в натурі [PERSON] у власність Ѕ частину будинку з прибудовами, надвірними будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] , що становить 27/50 частки будинку; приміщення будинку з прибудовами, надвірними будівлями та спорудами розташованими під [ADDRESS] , що становить 23/50 частки, виділено відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10-11). Факт того, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 27/50 частки житлового будинку з прибудовами, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 154448744 від 30 січня 2019 року (а.с. 8). Як вбачається з відповіді № 5677 від 06 червня 2019 року, наданої [PERSON] КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 9913 за житловим будинком [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 600 кв.м., згідно рішення № 3/357 Вінницької міської ради від 25 березня 1953 року (а.с. 9). Згідно з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання, представник ТОВ «Поділля інжагробуд» в особі сертифікованого інженера-землевпорядника [PERSON] передав землекористувачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на зберігання межові знаки, межі земельної ділянки за кадастровим номером 0510100000 :03:040, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наданої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 0,0556 га, закріплені в натурі, користувачі земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають, про що свідчать їх підписи у цьому акті (а.с. 17). Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналогічна правова норма закріплена і в ст. 120 ЗК України. Згідно ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності співвласникам жилого будинку. У відповідності до кадастрового плану земельної ділянки, виготовленого ТОВ «Поділля інжагробуд» 06 серпня 2019 року, у користуванні сторін перебуває 0,0556 га, з них: в користуванні позивача - 0, 0315 га; в користуванні відповідачів - 0,0241 га (а.с. 15). Фактичний порядок користування земельною ділянкою, що склався між сторонами, відповідає кадастровому плану земельної ділянки, виготовленому ТОВ «Поділля інжагробуд» 06 серпня 2019 року. Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що порядок користування спільною земельною ділянкою, запропонований позивачем, не позбавляє можливості кожну сторону користуватися своєю частиною будинковолодіння та земельної ділянки, а тому суд вважає, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до порядку землекористування, що склався фактично та відповідає кадастровому плану земельної ділянки, виготовленому ТОВ «Поділля інжагробуд» 06 серпня 2019 року, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд вважає за можливе залишити за позивачем, оскільки останній наполягала на тому у своїй позовній заяві. На підставі викладеного та

Outcome: approved