Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

22 грудня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей і сім`ї Роганської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22грудня 2020 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року позовну заяву про позбавлення батьківських прав було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. В установлені законом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, по справі призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подана заява за підписом в.о. начальника служби у справах дітей та сім`ї Россохатської К. про розгляд справи за відсутності третьої особи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до вимог частини 8 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частинами 2, 3 статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав. Згідно частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання обов`язків по вихованню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області(а.с. 5), вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до вказаного свідоцтва про народження, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту акту обстеження умов проживання, затвердженого 14 грудня 2020 року в.о. начальника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Роганської селищної ради Россохатської К.С. (а.с. 10) вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , її чоловіком- [PERSON] та його матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному будинку у дитини є окрема кімната з ліжком, шафою, телевізором. В наявності сезонний одяг, взуття, шкільні приладдя. В кімнатах чисто. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. У дитини є умови для проживання та навчання. З довідок №160/01-31, виданої 10 грудня 2020 року завідувачем Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №93 Харківської міської ради» Стрельникової Н.І. (а. с. 14) вбачається, що [PERSON] навчається в «Дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №93 Харківської міської ради» з 01 вересня 2017 року і по теперішній час. За час перебування у закладі освіти за хлопчиком піклується його мати, [PERSON] . Вона своєчасно здійснює оплату за харчування дитини, вчасно приводить та забирає сина із закладу дошкільної освіти, приймає участь у заходах ЗДО, відвідує батьківські збори. Хлопчик завжди охайний та привітний. У вихованні сина батько [PERSON] участі не приймав. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено повністю. Стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частки від усіх видів її доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2017 року набрало законної сили (а.с. 8). Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого старшим державним виконавцем Шкавро Д.А. (а.с. 12-13), станом на 01 вересня 2020 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в загальному розмірі 69 881,01 гривень, які стягуються з нього на підставі виконавчого листа №635/5064/17 від 06 листопада 2019 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення щомісячно з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON] . Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На спростування доводів позивача, про те, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавляться, турботи про її виховання та розвиток не проявляє, відповідних доказів відповідачем суду не були надані. Натомість з нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , судом було встановлено, що він усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психологічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, не заперечує проти позбавлення батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та надає добровільну та безумовну згоду на його усиновлення з присвоєнням дитині прізвища та по-батькові усиновлювача. Вищевказаний доказ суд розцінює, як прояв свідомого нехтування батьком дитини - [PERSON] своїми обов`язками відносно малолітнього сина. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених статтями 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до свого малолітнього сина, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є обгрунтованим та не суперечить інтересам дитини. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до приписів статті 150 СК України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Оцінивши обставини справи, суд враховуючи насамперед інтереси дитини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не надає грошової допомоги, що свідчить про ухилення від виховання дитини, а тому вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Згідно квитанції №9218-1414-3580-1755 від 21 грудня 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved