Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

22 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Затишанського КП «Райсількомунгосп» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В позовній заяві позивач посилається на те, що з 10 листопада 2010 року він працював у Затишанському КП «Райсількомунгосп» на посаді начальника на підставі контракту від 07 листопада 2014 року. 19 лютого 2016 року був звільнений з посади, на підставі розпорядження № 06/2016-ОС Затишанської селищної ради від 19.02.2016 року за згодою сторін. На час звільнення відповідач має непогашену заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 19.02.2016 року в сумі 28 808, 64 гривень. На підставі вище викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 28 808 грн. 64 коп. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено, заперечення проти позовної заяви та будь-яких клопотань до суду не надано. Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що\~ позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до копії трудової книжки, [PERSON], був прийнятий на роботу до Затишанського КП «Райсількомунгосп» на посаду начальника підприємства, згідно наказу № 70от від 04 травня 2011 року. Згідно копії наказу № 10 від 19 лютого 2016 року позивача було звільнено з займаної посади начальника, на підставі розпорядження № 06/2016-ОС Затишанської селищної ради від 19 лютого 2016 року. При звільненні з [PERSON] не було проведено повного розрахунку та належні йому кошти не були виплачені. Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до довідки № 24 від 25 травня 2016 року виданої начальником Затишанського КП Райсількомунгосп на звернення [PERSON] 19 лютого 2016 року Затишанською селищною радою було розірвано контракт з [PERSON] Розрахунок по заробітній платі за 2015 рік провести неможливо, так як підприємство знаходиться в збанкрутлому стані, та не в змозі здійснити повний розрахунок. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу\~ форми ОК-5\~\~ відносно\~ гр.\~\~ [PERSON], наданих управлінням\~ Пенсійного фонду\~ України\~\~ у\~ Фрунзівському районі\~ Одеської\~\~ області, \~ [PERSON] було нараховано, але не виплачено заробітню плату з червня 2015 року по лютий 2016 року в сумі 30 868 грн. 67 коп., без утримання з нарахованої суми податків визначених законодавством. Будь-яких доказів на спростування вимог позивача представником відповідача надано не було. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті, обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 30 868 грн. 67 коп. з утриманням податків визначених законодавством. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved