Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

23.07.2018 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що 12.07.2011 року між Банком і відповідачем укладено договір без номера, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 8000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач грошові кошти отримав, для зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка на 22.06.2018 року становить 23763.63 грн. та складається із заборгованості за кредитом - 10111.35 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 11210.85 грн. заборгованості за пенею та комісією - 833,64 грн. а також штрафів : 500 грн. - фіксована частина, 1107,79грн. - процентна складова. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості і судового збору у розмірі 1762 грн. В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача Гаренко Н.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити , зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судові засідання з 23 липня 2018 року по 01 листопада 2008 року з'явився , будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача Гаренко Н.В., дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір без номера, згідно з яким він отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач гроші отримав, але зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.06.2018 року становить 23763.63 грн. та складається із заборгованості за кредитом - 1011135 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 11210.85 грн., заборгованості за пенею та комісією - 833.64 грн., а також штрафів: 500 грн. - фіксована частина, 1107.79грн. - процентна складова. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст..629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст..ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ст..549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про не дотримання положень, закріплених у ст..61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином , вимоги Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення штрафу 500 грн. - фіксована частина, 1107.79 грн. - відсоткова складова задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд,

Outcome: partial