Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

22.06. 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.02.2016 року розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Вікторію, [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх сина [PERSON], [INFO] та доньки Вікторії, [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.06.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. 17.08.2017 року позивачка надала уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача аліменти у тримання дітей у розмірі 33% від усіх видів заробітку та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання також не зявився та надав суду заяву, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає повністю, просить суд розглянути справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.11.2006 року перебували у шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.02.2016 року розірвано (а. с. № 3, 8). Від шлюбу останні мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Вікторію, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а. с. № 4, 5). В даний час діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком малолітніх дітей, але не надає допомоги на їх утримання, чим порушує свій обовязок як батька утримувати сина та доньку до досягнення ними повноліття, встановлений ст. 180 СК України. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторонами визнано, що їх діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Таким чином, з відповідача на користь [PERSON], підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Вікторію, [INFO], до їх повноліття у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дітей, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів, у межах платежу за один місяць. Оскільки позивачка, при зверненні до суду, була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved