Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

23.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій з урахуванням уточнених вимог просить становити факти, що мають юридичне значення, а саме: 1) факт, що двоюрідна сестра заявника [PERSON], померла [INFO], є дочкою [PERSON], померлої [INFO]. 2) факт належності двоюрідній сестрі заявника [PERSON], померлій [INFO], свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON] Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 23.11.1993 року за р. № 2-93-18785, зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.12.1993 року за № П-2-2739. 3) факт належності двоюрідній сестрі заявника [PERSON], померлій [INFO], дублікату свідоцтва про право на спадщину від 27.10.2000 року, р. № 4-3001, виданого на ім'я [PERSON] Харківським обласним державним нотаріальним архівом 22.10.2015 року за р. № 1-349 на 1/16 частку квартири [ADDRESS]. 4) факт, що батьки двоюрідної сестри заявника [PERSON], померла [INFO], та [PERSON], померлий [INFO], перебували у шлюбі, що був зареєстрований відділом ЗАГС Київського району м. Харкова 07 березня 1975 року, актовий запис № 222. В обґрунтування вимог посилаються на те, що його двоюрідна сестра - [PERSON] народилася [INFO], її батьками у свідоцтві про народження зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] та заявник є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті. Заявник прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у документах, що підтверджують факт родинних відносин та належність спадкодавці спадкового майна виявлено ряд розбіжностей у зазначенні прізвища. Так, у свідоцтві про право власності на спадкову квартиру [ADDRESS], допущено помилку у прізвищі спадкодавиці, замість «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]», у свідоцтві про смерть прізвищем матері спадкодавці замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», у свідоцтві про право на спадщину після смерті матері прізвищем [PERSON] помилково зазначено «[PERSON]». Також, у свідоцтвах про смерть матері та дочки не збігаються прізвища, а саме - прізвищем матері зазначено «[PERSON]», а прізвищем дочки «[PERSON]», не збігаються прізвище матері та батька спадкодавці [PERSON], а саме - у свідоцтві про шлюб прізвищем подружжя зазначено «[PERSON]», у свідоцтві про смерть матері - «[PERSON]», у свідоцтві про смерть батька - «[PERSON]». Зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності діду та бабі його сестри - [PERSON], [PERSON], матері - [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві про право власності на житло було допущено помилку - замість прізвище матері та дочки «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». [INFO] мати його двоюрідної сестри померла, про що у свідоцтві про смерть допущено помилку у прізвищі померлої. Після смерті своєї матері - [PERSON], його двоюрідна сестра прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, знов у її прізвищі було допущена помилка. У вказаному свідоцтві зазначено, що спадкоємицею [PERSON] є її дочка [PERSON]. [PERSON] була самотньою, після її смерті родичів крім нього не залишилось. Рішенням суду від 07.05.2015 року був встановлений факт родинних відносин, що він є двоюрідним братом померлої [PERSON]. Встановлення юридичних фактів необхідно з метою оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги підтримали, надали пояснення відповідно до викладених в заяві вимог. Представник Третьої Харківської державної нотаріальної контори не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Представник Харківської міської ради не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, заперечення за заявою не надавалися. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд може встановлювати й факти, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.01.2013 року, [PERSON] народилася [INFO], у графах батько записаний [PERSON], мати - [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 07.03.1975 року відділом РАЦС Київського району м. Харкова, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували 07.03.1975 року шлюб, про що було внесений актовий запис №222. Під час огляду в судовому засіданні вказаного оригіналу свідоцтва про шлюб встановлено, що прізвище «[PERSON]» неофіційно вручну виправлено на «[PERSON]». Зокрема, це підтверджується витребуваним судом записом акту про укладання шлюбу №222, згідно з яким прізвище подружжя [PERSON] та [PERSON] вказано як «[PERSON]» (а.с. 213). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2013 року, після смерті батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO], спадщину прийняла його дочка [PERSON], [INFO] (а.с.14,16). Однак як вбачається зі свідоцтва про смерть від 01.03.1999 року серії [NUMBER] свідоцтво про смерть видано на прізвище [PERSON], яка померла [INFO] у віці 49 років (актовий запис № 725) (а.с. 15). Рішенням Київського районного суду м. Харкові від 07.05.2015 року встановлено, що у [PERSON], який є батьком заявника [PERSON] 1988 року народження, був рідний брат [PERSON], [INFO], у якого була донька і відповідно двоюрідна сестра заявника - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] (а.с. 8). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю заявника, перебувала у шлюбі з його батьком - [PERSON], який був дядьком двоюрідної сестри заявника - [PERSON]. Батьки [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та мали спільне прізвище, але у зв'язку з помилками у зазначенні прізвища матері двоюрідної сестри заявника, родинні відносини між померлими та належність заявнику правовстановлюючих документів необхідно доводити у судовому порядку. Таким чином, вбачається, що вірним прізвищем родичів батьківської лінії заявника за їх життя було «[PERSON]». [INFO] мати двоюрідної сестри заявника - [PERSON] померла, однак при оформленні свідоцтва про смерть, прізвищем померлої помилково зазначено «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 21 Постанови Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.1992 року (в редакції Закону на час смерті), паспорт померлого здається до органів запису актів громадянського стану, який після реєстрації смерті громадянина надсилає його до паспортної служби. При таких обставинах, іншого порядку встановлення факту родинних відносин між двоюрідною сестрою заявника та її матір'ю, крім судового, чинним законодавством не передбачено. На підставі вищевказаного, суд вважає встановленим, що двоюрідна сестра заявника [PERSON] народилася від батьків [PERSON] та [PERSON], які перебували у шлюбі між собою та за життя мали спільне прізвище «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що під час приватизації квартири [ADDRESS], яка входить до складу спадкового майна, у свідоцтві про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 23.11.1993 року за р. № 2-93-18785, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.12.1993 року за № П-2-2739, прізвища співвласників вказані як [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, вказані співвласники спадкової квартири померли. Вбачається, що у свідоцтві про право власності на житло помилково вказано прізвище [PERSON] та [PERSON] як «[PERSON]». Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 жовтня 2000 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, спадкоємицею майна [PERSON], є мати [PERSON], батько [PERSON] та дочка [PERSON]. При цьому вбачається, що у прізвищі дочки допущено помилку замість «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]». Враховуючі, що особи, щодо яких необхідно внести виправлення є померлими, заявник не має права звернення із такою заявою, суд вважає за можливе у судовому порядку встановити факт належності вищевказаних правовстановлюючих документів двоюрідній сестрі заявника. Встановлення вказаних фактів необхідно заявнику для оформлення спадщини. Постановою Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 10.11.2015 року №2089/02-31, заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартину [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що у документах, що підтверджують факт родинних відносин та належність спадкодавці спадкового майна виявлено ряд розбіжностей у зазначенні прізвища. На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність та їх взаємний зв'язок в сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: approved