Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

21 січня 2014 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі ПАТ «Ідея Банк») звернулося до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області з позовом в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 28 листопада 2008 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Я54.117.70082 відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5 500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,80 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконувала. Останній платіж здійснила 25.01.2011 року у зв'язку з чим її заборгованість за кредитним договором станом на 10.12.2013 рік становить 6 178,73 гривень і складається з: 508, 31 гривень - прострочений борг; 978,00 гривень - прострочені проценти; 7,69 гривень - строкові проценти; 128,61 гривень - нарахована плата за обслуговування кредиту; 54,63 гривень - прострочена плата за обслуговування кредиту; 701,49 гривень - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 3 800 гривень - віндикаційні витрати. За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на користь банку вказану суму заборгованості за кредитним договором та вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути позов за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки. Про причини своєї неявки відповідач не повідомив, заяву про відкладення справи або про розгляд справи у її відсутності не надав. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності сторін у справі, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 28.11.2008 року між ПАТ «Плюс банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 5 500 гривень, включаючи витрати на страховий внесок 249,76 гривень, а позичальник зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за його користування та комісію за кредитне обслуговування. Сторонами було визначено, що кредит надається строком на 15 місяців; розмір відсотків за користування кредитом становить 24,80% річних від залишкової суми кредиту; плата за обслуговування кредитом - 1,30% щомісячно від початкової суми кредиту. Також за умовами кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит разом з платою за обслуговування кредиту в 15 щомісячних внесків до 1 дня/числа кожного місяця, при чому перші 14 внесків у рівній частині у сумі 506,24 гривень, а останній - 519,75 гривень до 28.02.2010 року. Також умовами договору визначено, що у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту більше ніж 60 днів, Банк має право нараховувати та стягнути штрафні санкції (пеню) у розмірі 0,5% від простроченої суми кредиту за кожен день прострочки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав [PERSON] обумовлену угодою суму кредиту, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту. Втім свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, у зв'язку з чим має заборгованість яка станом на 10.12.2013 року становить 6178,73 гривень. При цьому згідно представленої довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором загальна заборгованість становить 6 178,73 гривень і складається з: 508, 31 гривень - прострочений борг; 978,00 гривень - прострочені проценти; 7,69 гривень - строкові проценти; 128,61 гривень - нарахована плата за обслуговування кредиту; 54,63 гривень - прострочена плата за обслуговування кредиту; 701,49 гривень - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 3 800 гривень - віндикаційні витрати. Відповідно до умов кредитного договору (п.2.4 договору) у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним договором (у тому числі, але не обмежуючись, на листування, телефонні дзвінки, виїзди до позичальника, розшук позичальника, послуги сторонніх організації, згідно з Тарифами Банку). При цьому позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити зазначені витрати: в разі прострочення позичальником від 30 до 60 днів - за дії Банку, здійснені в межах зазначеного періоду прострочки; в разі прострочення позичальника понад 60 днів - за дії Банку, здійснені починаючи з першого дня прострочки. Відповідно до приписів ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено з наданого позивачем розрахунку розмір віндикаційних витрат понесених останнім за цим кредитним договором становить 3 800 гривень. Разом з цим позивачем, ані в позові, ані у долучених до матеріалів справи документах взагалі не зазначено в чому саме полягають вказані віндикаційні витрати та не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаної у довідці-розрахунку цієї суми. За таких обставин, враховуючи, що доказування у справі не можу ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не представлено суду жодного доказу на обґрунтування своїх вимог стосовно понесення віндикаційних витрат за цим кредитним договором, вимоги позивача у цій частині (в частині стягнення з відповідача суми віндикаційних витрат у розмірі 3 800 гривень) задоволенню не підлягають. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідачем [PERSON], як позичальником, не виконувались умови, встановлені кредитним договором, то вимоги позивача про стягнення з неї заборгованості по кредитному договору підлягають частковому задоволенню у загальній сумі 2378,73 гривень яка складається з: 508, 31 гривень - прострочений борг; 978,00 гривень - прострочені проценти; 7,69 гривень - строкові проценти; 128,61 гривень - нарахована плата за обслуговування кредиту; 54,63 гривень - прострочена плата за обслуговування кредиту; 701,49 гривень - пеня за несвоєчасне погашення платежів Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 гривень (враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір фактично у мінімальному розмірі встановленому Законом), які були понесені позивачем і підтверджені квитанціями, підлягають стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея банк». На підставі викладеного,

Outcome: partial