Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

24.03.2020р. позивач звернулася до суду вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача у твердій грошовій одиниці - в розмірі 3000 гривень щомісячно, аліменти на її користь для утримання їхного спільного сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, який є батьком дитини у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги для утримання сина, який проживає з нею, позивачем. Позивач у судове засідання просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стверджуючи, що відповідач має достатні заробітки, але не надаючи на підтвердження доходів відповідача відповідних доказів. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але у розмірі 1400грн. на місяць, щомісячно, адже в розмірі, якому просить позивач, він виплачувати не зможе через невеликий дохід у виді заробітної плати, надавши довідку про її розмір. Розглянувши надані суду документи та матеріали, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - з наданих суду відомостей, вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 17.04.2020року був розірваний (справа №497/271/20), рішення набрало законної сили 06.08.2020 року; - від цього шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (серії [NUMBER] , яке було видане 23.12.2005р. Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №41, ( а.с.5); - згідно зазначеного свідоцтва про народження відповідач є батьком дитини і не заперечував цього у судовому засіданні; - з довідки Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 11.03.2020 року за №108, вбачається, що дитина сторін - [PERSON] - проживає зі своєю матір`ю - позивачем, на утриманні якої перебуває, і ця обставина ніким не заперечується (а.с.7); - згідно наданої суду довідки про доходи, відповідач [PERSON] працює у Болградському міжрайонному управлінні водного господарства на посаді інженера групи станції насосних 1 категорії, сума доходів за період з травня 2019 року по квітень 2020 року (за 12 місяців) становить 72684,75грн. - від 4980грн. на місяць до 6796грн. на місяць, у середньому - 6057грн. на місяць ( а.с.17); Будь-яких інших доказів на підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин - матеріального стану та стану здоров`я, - відносно відповідача, а також позивача, - суду не надано, крім тих, що досліджені у судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Станом на теперішній час чинним законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.ст.180,181ч.3, ст.188,183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтями 182-185 СК України визначено, що суд має враховувати певні обставини при визначенні розміру аліментів. Так, суд має враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-2 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Абзац другий частини другої статті 182 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \Частину другу статті 182 доповнено абзацом третім згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\, \Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \Статтю 182 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\. Суд може визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину \Статтю 183 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\. Суд також може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період \Частина друга статті 184 в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\. Той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку \Стаття 184 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2901-IV від 22.09.2005; текст статті 184 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017\. Крім того, Законом регламентовано участь батьків у додаткових витратах на дитину: той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а п.4ч.1ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути аліменти у виді твердої грошової одиниці - 3000грн. на місяць. Проте відповідач погоджується виплачувати 1400грн. на місяць, що не є розміром меншим, ніж передбачено чинним законодавством (мінімальний розмір аліментів становить станом на час ухвалення даного рішення - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідачів - становить 1159грн. на місяць (2318грн.:2). Тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що суду відповідачем надано відомості щодо розміру йогодоходів, а відповідачем не доведено наявність у відповідача інших доходів, суд дійшов висновку що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1400 гривень щомісячно, починаючи з 24.03.2020 року - з дня звернення позивача з даним позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial