overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2012 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у сторін не склалося і рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2013 року шлюб між ними розірваний, дітей залишено проживати з матірю. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, аліментів нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має. За таких обставин позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на кожну дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000,00 грн.щомісяця додосягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання сторони не зявилися, у поданих письмових заявах просили справу слухати за їх відсутності, а позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2008 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сімї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою перебувають в шлюбі з 26 червня 2004 року, який зареєстрований відділом РАЦС Ленінського РУЮ м. Харкова, актовий запис № 176. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданим 26 червня 2004 року. Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечувала та прохала розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 21 липня 2012 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України, обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.00 коп. та на користь позивача 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 21 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 вересня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 червня 2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2013 року, актовий запис № 758 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

22 грудня 2016 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 18 лютого 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться понад два роки, шлюб фактично розпався. Подальше сумісне проживання і збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. У судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним, чином через засоби масової інформації. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 лютого 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 серпня 2012 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

22 грудня 2016 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги [PERSON] були задоволені та [PERSON], визнано таким, втратив право користування житловим привішенням, квартири [ADDRESS]. Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Барильської А.П. від 19.01.2017 року справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.1 п.4 ст. 220 Цивільно - процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

22 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції, актовий запис № 81, вказавши, що сімейне життя між ними не склалося. Відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, не цікавиться її проблемами. Періодично зловживає спиртними напоями, на грунті чого у них часто виникали сварки в присутності сина, що негативно впливало на його психологічний стан. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинили близько шести місяців тому. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Хоча повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, на його адресу вказану в позовній заяві направлялася повістка з позовною заявою, яка повернулась на адресу суду з відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання», відповідно до довідки виконкому Теплицької селищної ради, відповідач за вказаною адресою зареєстрований, що відповідає ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2007 року. Шлюб зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції, актовий запис № 81. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на сімейне життя та сварки шлюб розпався. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

22 грудня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в даний час вона має намір вступити у шлюб із громадянином [PERSON], [INFO], проте не може зареєструвати шлюб, оскільки не досягла вісімнадцятирічного віку, по досягненню якого відповідно до діючого законодавства надається право на шлюб. Просить надати їй право на шлюб, оскільки перебуває в стані вагітності та хоче зареєструвати шлюб з [PERSON] до народження їх дитини. Зазначає, що реєстрація шлюбу до досягнення нею 18-річного віку відповідає її інтересам. У судовому засіданні заявник [PERSON]В.П. підтримала заяву, просить надати їй право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам. Представник заінтересованої особи Локачинського РВ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважні причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просять її задовольнити. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], заінтересованих осіб: [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася 01 липня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-ЕГ № 062952 від 09 липня 2001 року, тобто, станом на день розгляду справи вона досягла 16-річного віку, однак, не досягла шлюбного віку (а.с. 4). Відповідно до довідки Локачинської центральної районної лікарні від 14 грудня 2017 року [PERSON] знаходиться на обліку в Локачинській ЦРЛ з приводу вагітності (а.с.11). Судом встановлено, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON], а тому її заява підставна і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

22 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06 вересня 1997 року. Від спільного життя мають повнолітню доньку. Основою розпаду\~сім'ї\~послугувало те,\~що вони\~мають різні\~погляди на\~життя і\~з цього\~приводу між\~ними відсутнє\~взаєморозуміння.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON], проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, причин своєї неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та в заочному провадженні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 06 вересня 1997 року зареєстрували шлюб у виконкомі Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Неповнолітніх дітей від шлюбу на даний час [PERSON] та [PERSON] не мають. Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сімї послугувало те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя. Судом надався [PERSON] та [PERSON] термін на примирення 6 місяців, але примирення не відбулось. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved