Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

23.11.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнила та в якій зазначила, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 серпня 1994 року, виданого бюро приватизації житла «Мансарда», квартира [ADDRESS] є власністю [PERSON], яка є матірю чоловіка позивачки та її свекрухою. Як вказано у позові, 13 травня 2012 року [PERSON] померла, на день смерті вона була зареєстрована та проживала в квартирі за вказаною адресою. Чоловік позивачки [PERSON] звернувся до [PERSON] бахмутської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги, однак за життя не встиг отримати правовстановлюючий документ, [PERSON] помер 31 березня 2014 року. Позивачка у позові вказала, що після смерті чоловіка вона фактично вступила в управління даною квартирою, зробила її поточний ремонт, несе витрати по сплаті комунальних послуг. Крім позивачки, спадкоємцем на дане майно є дочка [PERSON] відповідачка по справі [PERSON], яка не бажає приймати та оформлювати дану спадщину. Також, як вказала позивачка, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дане майно після смерті чоловіка вона не має можливості, оскільки за життя він не встиг отримати правовстановлюючий документ свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати його на своє імя в Державному реєстрі. Позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житлову квартиру [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не зявилася, до матеріалів справи на а. с. 28 доданий договір про надання правової допомоги від 20.11.2017 року, укладений з адвокатом [PERSON] на право представляти інтереси позивачки у судових засіданнях по справі про визнання права власності на житлову квартиру. Представник позивача у судове засідання також не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просив розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] обєднаної територіальної громади у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, надала заяву, посвідчену 05.12.2017 року нотаріусом Нальчикського нотаріального округу Кабардино Балкарської Республіки, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у її відсутність. (а. с. 57). Згідно з частиною 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01 серпня 1994 року, виданого Бюро приватизації житла Артемівського району «Мансарда» згідно з розпорядженням № 4 [PERSON] належить на праві приватної власності квартира, розташована за адресою: село Парасковіївка Артемівського району, вул. Володарського, 21/5. (а. с. 15-16). 13 травня 2012 року [PERSON] померла, про що 14.05.2012 року виконкомом Парасковіївської сільської ради Артемівського району Донецької області було складено відповідний актовий запис № 22 та видано свідоцтво про смерть серії І-НО № 628358. (а. с. 10). Після смерті [PERSON] залишилося вказане спадкове майно. Як встановлено судом, чоловік позивачки [PERSON], який є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження на а. с. 9 звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 11), однак спадщину не оформив та 31.03.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть на а. с.12. З наданого позивачкою [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що вона є дружиною [PERSON] (а. с. 8). З повідомлення завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори № 22/01-16 від 12.01.2018 року вбачається, що після померлої 13 травня 2012 року [PERSON], [INFO], [PERSON] бахмутською державною нотаріальною конторою 19.06.2012 року була заведена спадкова справа за номером 243/2012; після померлого 31 березня 2014 року [PERSON] [PERSON] бахмутською державною нотаріальною конторою 17.03.2016 року була заведена спадкова справа за номером 97/2016. (а. с. 47-49). З відповіді завідувача [PERSON] бахмутської державної нотаріальної контори № 266/01-16 від 16.02.2018 року вбачається, що на підставі заяви [PERSON] від 22.01.2016 року про прийняття спадщини після померлого 31.03.2014 року чоловіка [PERSON] було заведено спадкову справу. Свідоцтва про право на спадщину по зазначеній спадковій справі в Україні не видавались. Статтею \~328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено у частині першій статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно зі ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю житлової квартири та належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне позивачці за спадщиною майно, заважає їй вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною.

Outcome: approved