Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

23.09.2020 представник Управління поліції охорони в Сумській області звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Просить стягнути з [PERSON] на користь Управління поліції охорони в Сумській області 8523 грн. 96 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої державному майну Позивача. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2102 грн. Позов мотивовано тим, що 13.03.2020 близько 15.00 годин наряд групи реагування працівників поліції Управління поліції охорони в Сумській області у складі молодшого інспектора взводу реагування № 1 батальйону Управління старшого сержанта поліції [PERSON] і поліцейського-водія взводу реагування № 1 батальйону Управління старшого сержанта поліції [PERSON] на службовому автомобілі «Skoda Fabia» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] здійснили виїзд на повідомлення про спрацювання засобів тривожної сигналізації, встановлених у приміщенні супермаркету «ЕКО» по вул. Кооперативна, 1 у м. Суми. Вказаний службовий автомобіль «Skoda Fabia» обладнаний спеціальними проблисковими вогнями синього кольору, має синього кольору номерний знак та написи на поверхі капота, багажника і обох передніх дверцях «Поліція», тобто має усі логотипи службового автомобіля Національної поліції України. Припарковавши на території автостоянки біля входу в приміщення супермаркету «ЕКО» по вул. Кооперативна, 1 м. Суми службовий автомобіль «Skoda Fabia», поліцейські наряду групи реагування Позивача зайшли в приміщення супермаркету для вияснення причини спрацювання системи тривожної сигналізації та ймовірного відповідного реагування на протиправні діяння у відношенні осіб, які могли їх скоїти. Користуючись відсутністю поліцейських наряду групи реагування Позивача в службовому автомобілі «Skoda Fabia», який знаходився на автомобільній стоянці біля входу в приміщення супермаркету «ЕКО» по вул. Кооперативна, 1, Відповідач [PERSON] , знаходячись в нетверезому вигляді, із хуліганських спонукань з метою сфотографуватись на поверхні службового автомобіля з логотипами Національної поліції України, заплигнув на поверхню капоту автомобіля а потім на поверхню його даху, внаслідок чого спричинив механічні ушкодження цьому службовому автомобілю у вигляді значних вм`ятин даху та тріщини лобового скла. Відповідач [PERSON] був затриманий працівниками поліції наряду групи реагування Позивача біля входу в приміщення торгівельно-розважального центру «Київ» та доставлений до чергової частини Сумського міського відділу поліції Головного управління поліції в Сумській області, де були встановлені його анкетні дані. Свою вину в пошкодженні цього автомобіля Відповідач відразу визнав і обіцяв відшкодувати повністю вартість ремонтних робіт по відновленню належного Позивачу службового автомобіля «Skoda Fabia». Після цього Відповідач [PERSON] був обстежений у Сумському обласному наркологічному диспансері на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння і згідно медичного висновку він знаходився в нетверезому стані. Факт Пошкодження належного Позивачу службового автомобіля «Skoda Fabia» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] було зареєстровано в журналі єдиного обліку Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області № 17690 від 13.03.2020 року. 13.03.2020 року за даним фактом порушено кримінальне провадження № 12020200440000901 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, по якому 19.03.2020 року провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України а копію постанови про закриття та копії матеріалів кримінального провадження були направлені до Сумського відділу поліції ГУНП України в Сумській області для вирішення питання про притягнення Відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За результатами проведення судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] незалежної автотоварознавчої експертизи та наданого ним висновку № 015/20 автотоварознавчого дослідження від 25 березня 2020 року по встановленню суми матеріальних збитків, завданих громадянином [PERSON] належному Управлінню поліції охорони в Сумській області службовому автомобілю Skoda Fabia державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , що мало місце 13 березня 2020 біля приміщення магазину «ЕКО» по вул. Кооперативна, 1 м. Суми, сума спричиненої Позивачу матеріальної шкоди становить 6553 грн. Крім того, вартість фактично сплаченої Позивачем за проведення судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] незалежної автотоварознавчої експертизи для встановлення суми спричинених службовому автомобілю «Skoda Fabia» збитків становить 1970,96 грн. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.10.2020 відкрито провадження у даній справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 27.10.2020. 08.12.2020 до суду надійшов відзив представника [PERSON] - [PERSON] , відповідно до якого вважає, що вимоги Позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що Позивачем по справі не надано жодного доказу на підтвердження того, що пошкодження транспортного засобу виникли безпосередньо 13.03.2020, а не раніше. Вина відповідача не доведена, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності Відповідач не притягувався. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.03.2020 слідчим були зафіксовані пошкодження лобового скла, потертості фарби, але час утворення даних ушкоджень встановлено не було. Слідчий допускає, що ушкодження могли утворитися до даної події. Крім того слідчий наголошує на тому, що крім [PERSON] були ще інші невстановлені особи, які залазили на автомобіль. Таким чином Відповідач вважає, що він Позивачу не заподіяв ніякої шкоди. 10.12.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначають, що постанова про закриття кримінального провадження від 19.03.2020, винесена слідчим слідчого відділення Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Зюзько В.С. у відношенні Відповідача [PERSON] виключно з формальних підстав, а саме за відсутності в діях Відповідача кваліфікуючих передбачений частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України злочин - грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинені групою осіб, однак формально в діях Відповідача [PERSON] вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України. Таким чином, посилання представника Відповідача у відзиві на позовну заяву на дану постанову про закриття кримінального провадження як на законну підставу для відмови Позивачу у задоволенні його позовних вимог та відсутності вини Відповідача [PERSON] у пошкодженні належного Позивачу службового автомобіля «Skoda Fabia» і спричиненні ним таким чином матеріальної шкоди майну Позивача являється безпідставним. Також невмотивованим та безпідставним являється і викладена у даному відзиві позиція представника Відповідача про те, що механічні пошкодження службового автомобіля Позивача «Skoda Fabia» могли з`явитись раніше вказаної 13.03.2020 події оскільки: дані механічні пошкодження у вигляді значних вм`ятин на капоті та даху службового автомобіля Позивача «Skoda Fabia» знаходились саме в місцях дотику слідів від кросівок Відповідача і вказані сліди не могли знаходитись на поверхні автомобіля тривалий час; службовий автомобіль за наявності таких механічних пошкоджень за жодних обставин не міг бути випущеним на лінію посадовою особою Позивача, оскільки це являється грубим порушенням як вимог статті 31 Правил дорожнього руху України так і нормативних документів МВС України та Національної поліції України, зокрема, Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 року № 111; якби вказані пошкодження автомобілю були спричинені до вказаної події то чому б тоді працівники поліції наряду реагування Позивача діяли б таким чином, тобто приймали заходи по встановленню особи, яка спричинила ці пошкодження, саме у день та час цієї події. З посиланням на підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, просить задовольнити позовні вимоги. 25.01.2021 до суду надійшло заперечення представника відповідача, відповідно до яких зазначає, що Відповідач заперечує проти даних позовних вимог та обставинами зазначеними у відповіді на відзив. Щодо посилань Позивача на те, що вина Відповідача повністю підтверджується матеріалами службового розслідування по факту виїзду 13.03.2020 наряду взводу реагування №1 батальйону УПО Сумської області на спрацювання засобів тривожної сигналізації з магазину «ЕКО-Маркет». Вказані матеріали службового розслідування не можуть бути доказом по справі, оскільки він є індивідуальним актом, який складався виключно за участі співробітників УПО Сумської області без залучення сторонніх осіб, зокрема Відповідача, а тому є сумнів щодо достовірності цих матеріалів службового розслідування. Щодо посилань Позивача що механічні пошкодження службового автомобіля не могли з`явитись до виїзду автомобіля на лінію. Позивачем не надано жодного доказу стосовно того, що автомобіль був випущений на лінію у справному стані, не надано будь-якого документу з яким пробігом автомобіль виїхав на лінію і повернувся, не надано жодного доказу щодо огляду вказаного автомобіля перед виїздом на лінію (акт огляду, журнал перевірки стану автомобіля, тощо). Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Вказана позиція висловлена у постанові Верховного суду від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц. Головною умовою протиправної поведінки особи та вини, є те що дана особа буде притягнута до юридичної відповідальності (адміністративної, кримінальної, дисциплінарної). Однак, [PERSON] до відповідальності не притягувався. Також, необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювана шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Позивачем по справі не надано жодного доказу на підтвердження того, що пошкодження транспортного засобу виникли безпосередньо 13.03.2020, а не раніше. Вина відповідача недоведена, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності Відповідач не притягувався. Також, з матеріалів кримінального провадження не міститься доказів, що [PERSON] мав фізичний контакт безпосередньо з лобовим склом. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.03.2020 слідчим були зафіксовані пошкодження лобового скла, потертості фарби, але час утворення даних ушкоджень встановлено не було. Слідчий допускає, що ушкодження могли утворитися до даної події. 27.01.2021 ухвалою суду витребувано у Сумського Районного Управління Поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (м. Суми, вул. Першотравнева, 12) матеріали кримінального провадження № 12020200440000901, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідування 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та яке було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України постановою слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області Зюзько В.С. від 19.03.2020; матеріали та рішення, які приймались при вирішенні питання про притягнення [PERSON] , [INFO] та групи невстановлених осіб до адміністративної відповідальності згідно ст. 173 КУпАП на виконання п. 4 постанови слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області Зюзько В.С. від 19.03.2020 у кримінальному провадженні № 12020200440000901, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідування 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. 15.02.2021 до суду Сумським РУ ГУНП в Сумській області направлено матеріали кримінального провадження № 12020200440000901, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідування 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Ухвалою суду від 17.02.2021 повторно витребувано від Сумського РУ ГУНП в Сумській області матеріали та рішення, які приймались при вирішенні питання про притягнення [PERSON] , [INFO] та групи невстановлених осіб до адміністративної відповідальності згідно ст. 173 КУпАП на виконання п. 4 постанови слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області Зюзько В.С. від 19.03.2020 у кримінальному провадженні № 12020200440000901, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідування 13.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача - просив у позові відмовити з посиланням на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено та як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 12020200440000901, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 296 КК України з коротким викладом обставин а саме: «13.03.2020 близько 16.13 хв. на парковці під універмагом «Київ» за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 1, [PERSON] , [INFO] разом з групою невстановлених осіб з хуліганських спонукань залізли на капот службового автомобіля та здійснили його пошкодження (ЖЄО № 17690 від 13.03.2020), кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України п. 2». Згідно протоколу огляду від 13.03.2020, який проведено на вул. Першотравневій біля будинку 21 з 18.05 год. до 18.30 год. згідно повідомлення до Чергової частини Сумського ВП був оглянутий службовий автомобіль Державної служби охорони Skoda Fabia державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , на передній частині автомобіля, а саме на капоті виявлено три сліди низу підошви взуття - дані сліди зафіксовані фотозйомкою, пошкодження на капоті відсутні. На лобовому склі даного автомобіля в правому верхньому куті виявлено пошкодження скла у вигляі тріщин в формі паутини розміром 3,5 на 4 см та дві ріщини одна з яких йде вниз вправо довжиною 20 см та інша, яка йде вниз в ліву сторону до середини лобового скла довжиною 55 см. На краю даху автомобіля на відстані 2,5 см від головноїточки пошкодження лобового скла маєтьсяпошкодження фарби, якена момент огляду іржею розміром 4 на 4 см.. На даху автомобіля перед проблисковими маякамивиявлено два сліда низу підошви взуття та потертість фарби розміром 10 на 7 см. На даху автомобіля за проблесковими маяками виявлено два слідинизу підошви взуття. Будь-яких інших пошкоджень під час огляду виявлено не було. Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.03.2020 [PERSON] , [INFO] був затриманий о 18 год. 10 хвилин 13.03.2020. 19.03.2020 постановою слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області Зюзько В.С. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12020200440000901 від 13.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України закрите у зв`язку з встановленням відсутності в діянні, складу кримінального правопорушення в силу малозначності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Копії матеріалів та постанови направлено до Сумського ВП ГУНП в Сумській області для вирішення питання про притягнення [PERSON] та групи невстановлених осіб, до адміністративної відповідальності згідно ст. 173 КУпАП. В мотивувальній частині постанови слідчий зазначив, що «Хоча дані ушкодження і було зафіксовано протоколом огляду але час утворення даних ушкоджень встановлено не було, можливо дані ушкодження могли утворитись до даної події. Також в матеріалах кримінального провадження відсутні фотографії даного автомобіля до ситуації яка виникла під торговим центром». Згідно Висновку № 015/20 автотоварознавчого дослідження від 25.03.2020 судового експерта автотоварознавця [PERSON] вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля в наслідок пошкодження, що сталося 13.03.2020, без врахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів станом на дату оцінки складає 6553 грн. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. За змістом вищезазначеної ст. 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов, таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.06.2019 у справі № 591/5118/14-ц. У відповідності до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Досліджені судом докази по справі не є достатніми, для однозначного висновку про порушення відповідачем прав позивача. На переконання суду, позивачем не доведено протиправності поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та матеріальною шкодою позивача, а також вини, що виключає можливість деліктної відповідальності. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed