Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 492 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], яка обслуговується відповідачем по наданню послуг по утриманню даного будинку та прибудинкової території. Пояснює, що ним постійно та в повному обсязі оплачуються надані відповідачем послуги, проте з відповідачем у нього відсутні договірні відносини. Але відповідач постійно в своїх рахунках на оплату послуг та повідомленнях, які вивішувались на стінах будинку № [ADDRESS] і направлялись на його адресу проживання, повідомляв його про наявність неіснуючого боргу за надані ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території і розмірі 492 грн. Пояснює, що він отримує від держави житлово-комунальну субсидію і при наявності заборгованості з комунальних послуг у отримувача субсидії і її несплати протягом двох місяців надання субсидії припиняється. Тому він 04.05.2017 року звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій зазначив про безпідставно даного боргу та вимагав його списання, але відповідач відмовився списати дану заборгованість, і, не надавши обґрунтування її наявності, направив до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради інформацію про дану заборгованість, що спонукало його сплатити на рахунок відповідача неіснуючу у нього заборгованість по оплаті наданих ним послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 492 грн. Тому вважає, відповідачем йому нанесені матеріальні збитки в сумі 492 грн. Також вваж є, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює в 5000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. Також пояснила, що до них послуги з утримання будинку № [ADDRESS] та прибудинкової території надавало КП «Деснянське» Чернігівської міської ради. Після того як КП «ЖЕК-13» прийняло на свій баланс зазначений будинок, КП «Деснянське» передало йому і борги населення станом на 01.02.2013 року згідно акту прийому-передачі, в тому числі і борг позивача. Як і коли виникла спірна заборгованість у позивача представнику відповідача невідомо. Також вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем йому завдано моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 14.12.2001 року (а.с. 24). Листом від 11.04.2017 року № 657 КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради повідомило наймача квартири [ADDRESS] про наявність заборгованості перед підприємством за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, що станом на 01.04.2017 року становить 492,00 грн. (а.с. 10). 12.05.2017 року КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради звернулось до УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради зі списком громадян, які утримували житлову субсидію та мають прострочену понад два місяці заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг станом на 01.05.2017 року, в якому зазначено що [PERSON] має заборгованість в сумі 545,77 грн. (а.с. 7). 09.06.2017 року [PERSON] сплачено КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради 584,41 грн. згідно рахунку за травень 2017 року (а.с. 8). 04 травня 2017 року [PERSON] звернувся до КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради з заявою, в якій зазначив про відсутність у нього перед ними заборгованості за надані послуги та про списання останньої (а.с. 5)._ Листом від 09.06.2017 року № 629 КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради повідомило [PERSON] про те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] прийнятий на баланс їхнього підприємства з 01.02.2013 p., згідно рішення Чернігівської міської ради № 364 від 27.12.2012 р. Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради були передані борги населення станом на 01.02.2013 року, згідно акту прийому-передачі. Заборгованість за адресою: [ADDRESS] передана в сумі 528,82 грн., законних підстав не враховувати дану заборгованість у їхнього підприємства немає (а.с. 6). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно абз. 11 п. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (зі змінами та доповненнями), у разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Відповідачем у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України не надано належних доказів існування у [PERSON] заборгованості за надані за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема розрахунку цієї заборгованості, інформації за який період у позивача вказана заборгованість виникла, тощо, що свідчить про безпідставність нарахування останньої у сумі 492 грн. В свою чергу відповідачем було надано до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради інформацію про наявність у позивача вищезгаданої заборгованості і останній змушений був сплатити відповідачу грошові кошти в сумі 492 грн. аби не втратити право на отримання субсидії на наступний строк. Тому суд вважає, що грошові кошти в сумі 492 грн. є збитками, понесеними позивачем, і підлягають відшкодуванню відповідачем. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги численні неправомірні і необґрунтовані і безпідставні вимоги відповідача до позивача, розміщення необґрунтованих повідомлень про заборгованість, що змушувало позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а саме сплачувати документально необґрунтовану заборгованість для уникнення негативних наслідків для себе у вигляді позбавлення субсидії, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках останнього, його переживання та страждання в сукупності з приводу безпідставного нарахування заборгованості за надані послуги і приходить до висновку, що з урахування засад розумності, виваженості та справедливості, сума у 5000 грн. буде адекватною нанесеній [PERSON] моральній шкоді. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, від сплати яких позивач звільнений (а.с. 13), в сумі 640,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved