Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

21 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до договору дарування житлового будинку від 07 березня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області. В даному будинку значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] , який являється рідним братом позивачки. Відповідач [PERSON] з січня 2015 року не проживає у вказаному будинку, проживає в будинку батька по [ADDRESS] . Витрати по утриманню будинку не несе, його особистих речей в будинку немає та даним житлом він не цікавиться, добровільно знятись з реєстрації в належному позивачці будинку не бажає. Оскільки відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] понад один рік, тому втратив право користування будинком. В даний час позивачка через реєстрацію відповідача в будинку позбавлений можливості розпорядитись власним майно. Крім того, відповідач має боргові зобов`язання, які не погашає, кредитори постійно присилають листи, щодо сплати боргів, що негативно впливає на здоров`я позивачки та її матері. Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду судом справи повідомлений належним чином. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити із вказаних підстав. Заслухавши пояснення позивачки, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири/будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 07 березня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу (а.с.12-14) , та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 81951444 від 07.03.2017 року, право приватної власності на будинок [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с.15). Згідно довідки, виданої депутатом Полонської міської ради ОТГ № 2 від 18 січня 2021 року, [PERSON] 1997 року народження, не проживає в житловому будинку [ADDRESS] (а.с.20). Допитана у судовому засіданні за заявою позивача свідок [PERSON] показала, що відповідач, являється її сином, у будинку позивачки [PERSON] по [ADDRESS] не проживає з 2015 року, проживає разом з батьком. Витрати по утриманню будинку не несе, не спілкується ні з нею, ні з позивачкою, прохання добровільно виписатись з будинку ігнорує. Крім того, свідок [PERSON] показала, що проживає з позивачкою по сусідству. Відповідач [PERSON] більше 6 років не проживає у будинку [PERSON] , не приходить, зі слів позивачки та її матері знає, що будь-яких коштів за будинок не сплачує. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки,\~наявність реєстрації\~місця проживання\~відповідача в\~житлі [PERSON] \~ створює для\~неї перешкоди\~у користуванні\~цим житлом,\~тому,\~відповідно до\~ст.391\~ЦК України,\~ її права, \~як власника,\~підлягають захисту\~шляхом визнання\~ [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право на\~користування житловим\~приміщенням.

Outcome: approved