overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання втратившим право користування квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю останньої в ньому без поважних причин. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що відповідач не проживає в [ADDRESS] з 2012 року, не сплачує за комунальні послуги, відсутні її особисті речі. У судове засідання представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5, 6). Згідно довідки Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради від 21.07.2014 року №1811 (а.с. 7) власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] не зареєстрований та зареєстрована дочка [PERSON]. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 21.07.2014 року (а.с. 8 ) вбачається, що [PERSON], зареєстрована в [ADDRESS] та не проживає за місцем реєстрації з 2012 року по даний час. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись при цьому на наступні обставини. 19 грудня 2012 року позивач та відповідач [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду № 006-04043-191212 згідно умов якої відповідачу [PERSON] встановлено кредитну лінію у розмірі 16 000 грн. Позивач належним чином виконав своє зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 16 000 грн. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 06 травня 2014 року в сумі 22677,00 грн., яка складається із тіла кредиту - 8602,00 грн., прострочене тіло кредиту - 6300,00 грн., заборгованості за комісіями - 7775,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 22677,00 грн. та стягнути на його користь судовий збір, сплачений ним за подання позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 грудня 2012 року позивач та відповідач [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду № 006-04043-191212 згідно умов якої відповідачу [PERSON] встановлено кредитну лінію у розмірі 16 000 грн. (а.с.3-5). Позивач належним чином виконав своє зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 16 000 грн. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 06 травня 2014 року в сумі 22677,00 грн., яка складається із тіла кредиту - 8602,00 грн., прострочене тіло кредиту - 6300,00 грн., заборгованості за комісіями - 7775,00 грн. (а.с.7). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 22677,00 грн. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа - П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що двоюрідному брату позивача належала квартира [ADDRESS], а також гараж [ADDRESS]. У січні 2014 року останній помер, після чого позивач звернувся до нотаріуса, проте йому було відмовлено через ненадання правовстановлювальних документів на спадкове майно. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за законом (а.с.а.с. 2 - 4). У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі. Представники відповідача, третьої особи до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що двоюрідному брату позивача, [PERSON], належала квартира [ADDRESS], а також гараж [ADDRESS] (а.с.а.с. 6, 7, 9 - 23). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 8). 14 лютого 2014 року позивач звернулася до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата. 17 червня 2014 року третя особа відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він не надав правовстановлювальні документи на спадкове майно (а.с.а.с. 24, 25). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ураховуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку про те, що після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець його майна - позивач. За правилами частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав нотаріусу відповідну заяву. Позивач протягом шести місяців після смерті двоюрідного брата звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та отримав свідоцтво про право на спадщину у вигляді грошових вкладів, отже, у розумінні закону, прийняв спадщину. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняв спадкове майно після смерті брата та є єдиним спадкоємцем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 серпня 2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, в сім'ї не має порозуміння, тому позивач вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 30 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуєвського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 235. Сторони до судового засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. В даному випадку суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до ст.ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2011 року (а.с.5). Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], (а. с. 6). Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом сімейне життя у сторін не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, мають різні погляди щодо сімейного життя, шлюбні стосунки фактично між ними припинені, відновлювати їх сторони не бажають. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки, сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 243, 60 гривень в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 22.02.2011 року. Від даного шлюбу у подружжя є син, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

22 липня 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. Позов мотивує тим, що з відповідачем припинили сімейні стосунки, мешкають за різними адресами , дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, зайнята доглядом за дитиною, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги на своє утримання, яку відповідач добровільно їй не надає, хоча має таку можливість, так як являється працездатним, фізичних вад, інших утриманців не має. Відповідач позов визнав. Суд знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року . Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS], разом з позивачкою проживає син [PERSON], [INFO]. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує матеріальне становище відповідача, який являється працездатним, інших утриманців не має, а також матеріальне становище позивачки, яка не працює, зайнята доглядом за дитиною, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку(доходу) щомісяця, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO], чи до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст..367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

22 липня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 01.11.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконкомі Талаковської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають дитину: син [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо через відсутність взаєморозуміння. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачам припинені у зв'язку з несумісністю характерів з серпня 2012 року. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у зв'язку с несумісністю характерів з серпня 2012 року. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з серпня 2012 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

22 липня 2014 року помер [PERSON], який, згідно з заповітом, складеним ним 12 грудня 1997 року та посвідченим секретарем виконавчого комітету Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області [PERSON], заповів все своє майно дочці - [PERSON]. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло будинковолодіння [ADDRESS] [PERSON] звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак в оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння їй було відмовлено через відсутність первинної документації на зазначене будинковолодіння. В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння [ADDRESS] посилаючись на неможливість оформлення спадщини через відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння. Сторони в судове засідання не з'явились. До судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він підтримав заявлені вимоги та просив справу слухати у його та позивача відсутності. До судового засідання від представника відповідача надійшла заява про визнання позову, з проханням справу слухати у відсутності представника відповідача. Визнання представником відповідача позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

22 липня 2015 р. до суду надійшла позовна заява ТОВ «Кредекс Фінанс», в якій позивач просить стягнути з [PERSON]на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 255/4606АСLAPT від 23.12.2011 р. у розмірі 13403,9 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

22 липня 2015 р. до суду надійшла позовна заява ТОВ «Кредекс Фінанс», в якій позивач просить стягнути з [PERSON]на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 455/2662ВСLA від 13.02.2012 р. у розмірі 12257,90 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON], заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції у Волинської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулася в суд із заявою про надання права на вступ у шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку. Свої вимоги обгрунтувала тим, що на даний час вона перебуває на шостому місяці вагітності і має намір укласти шлюб із [PERSON], який є батьком майбутньої дитини. Оформити юридично шлюб вони не мають можливості, так як вона, [PERSON], [INFO], ще не досягла шлюбного віку, а тому просить надати їй право на реєстрацію шлюбу із [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала із зазначених у ній підстав, посилаючись на вагітність, просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] до досягнення нею шлюбного віку. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, заяву підтримали із наведених у ній підстав. Заслухавши думку учасників судового процесу та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення заяви з наступних підстав. За вимогами cт. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 цього ж Кодексу право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник народилась [INFO] року, що підтверджується матеріалами справи, а саме копією її паспорта серії [NUMBER], виданого Маневицьким РВ УДМС України у Волинській області 18 травня 2014 року. Згідно виписки № 465, виданої Маневицькою центральною районною поліклінікою 22 липня 2015 року, [PERSON] перебуває на 23 - 24 тижні вагітності. Об'єктивність вимог [PERSON] підтверджується поясненнями заінтересованої особи [PERSON], яка є матір'ю заявника, та пояснила, що вона та батько і батьки [PERSON] не заперечують щодо укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] просить суд задоволити заяву, оскільки із заявником чекають на дитину, а тому бажають в найкоротший термін укласти шлюб. Враховуючи наведені підстави, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті 07 серпня 2014 року його батька [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке останній заповів позивачу. Зазначив, що є спадкоємцем за заповітом, однак спадщину не прийняв, оскільки із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Причинами пропуску такого строку називає тяжкі переживання після смерті батька, а також необізнаність із строком звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У судове засідання сторони не зявилися. Позивач та відповідач [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, позивач - про підтримання позову, відповідач [PERSON] про його визнання. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомив, про відкладення провадження у справі не клопотав, заперечень проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що 14 грудня 2001 року [PERSON] усе належне йому майно заповів [PERSON], про що Замшанівською сільською радою Ратнівського району посвідчено та зареєстровано за №53 заповіт. Даний заповіт не змінено і не скасовано. Згідно з свідоцтвом про смерть І-ЕГ №160280 [PERSON] 07 серпня 2014 року помер. З цієї дати відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно. У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 31.07.15. Відповідно до ст.1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Із листа в.о.завідувача Ратнівської держнотконтори від 17.07.15 вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Згідно із письмовими поясненнями позивача, що містяться у позовній заяві, встановлений ст.1270 ч. 1 ЦК України шестимісячний строк останній до нотаріальної контори не звернувся, оскільки тяжко переживав смерть батька та вважав, що до нотаріуса слід звертатися після спливу шестимісячного строк з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд з огляду на визнання позову відповідачем [PERSON] та неподання заперечень проти позову іншим відповідачем [PERSON], враховуючи принцип справедливості, визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк в один місяць з наступного дня після вступу рішення у законну силу, який вважає достатнім для подання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved