Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

23.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] комітету Миколаївської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 02.12.2016 року у зазначеній справі залучено до участі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], інтереси якої буде представляти [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 2014 року за усним дозволом коменданта гуртожитку син позивача [PERSON], його дружина [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON] мешкали у кімнаті №33 гуртожитку по вул. Бутоми, 13 в м. Миколаєві. У 2015 році за рішенням суду зазначених осіб виселено без надання іншого житлового приміщення. Таким чином, на теперішній час позивач, її сини [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] та неповнолітня [PERSON] мешкають у гуртожитку в кімнатах №34А, 35 по вул. Бутоми, 13 в м. Миколаєві. Загальна площа займаних ними кімнат становить 25,4 кв.м., по 4,23 кв.м. на кожного, що є порушенням встановлених чинним законодавством норм. Позивач неодноразово зверталась до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, до міського голови з приводу надання її сімї додаткової кімнати, але отримувала відмови. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] комітету Миколаївської міської ради, відповідач [PERSON], яка представляє інтереси неповнолітньої [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали, проти задоволення позову заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідачу [PERSON], яка є одинокою матірю та особою з числа сиріт, спірна кімната була надана 02.03.2016 року на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконкомі Миколаївської міської, а тому відповідач [PERSON] проживає в спірній кімнаті на законних підставах, сплачує за житлово-комунальні послуги та приймає участь в ремонті помешкання. В судовому засіданні відповідач [PERSON], яка діє також і в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], не визнала позов. Пояснила, що рішенням виконкома Миколаївської міської ради в березні 2016 року їй була надана для проживання спірна кімната №33 гуртожитку по вул. Бутоми, 13 м. Миколаєва як особі з числа сиріт та одинокій матері, яка виховує двох малолітніх дітей. У вказаній кімнаті вона проживала та сплачувала комунальні послуги, там знаходяться її речі. Але, у зв'язку з тим, що вона була вагітною, і їй було дуже важко, в серпні 2016 року вона поїхала до своїх родичів, де і мешкала останній час. 15.12.2016 р. народилася в неї дитина, і вона переїхала до вказаної кімнати разом з двома дітьми, де і мешкає по теперішній час. Просить суд відмовити у позові, оскільки в цій кімнаті проживають вона та її діти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що гуртожиток, розташований по вул. Бутоми, 13 в м. Миколаєві, перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток», та належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. Відповідно до довідки по формі-3 №966 від 02.04.2015 року у кімнатах №34А, 35 зазначеного гуртожитку зареєстровані власник особового рахунку [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] Копія довідки міститься в матеріалах справи. У збільшеній позовній заяві позивач просить визнати за нею право користування кімнатою №33 зазначеного гуртожитку та зобовязати виконком Миколаївської міської ради видати їй ордер на право зайняття зазначеної кімнати та визнати недійсним ордер на кімнату №33, виданий [PERSON] Так, згідно протоколу №19 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Миколаївської міської ради від 26.11.2014 року [PERSON] відмовлено у наданні додаткової кімнати №33 в гуртожитку по вул. Бутоми, 13 в м. Миколаєві. Відповідно до ст. 129 ЖК УРСР На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Аналогічні підстави щодо порядку надання жилої площі у гуртожитках зазначені у Положенні про гуртожиток. З пункту 2 ст. 58 ЖК УРСР ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно ст. 42 ЖК УРСР жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до положень ст. 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Статтею 46 ЖК УРСР передбачено, що поза чергою жиле приміщення надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або не можливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно витягу з протоколу №4 від 02.03.2016 року засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Миколаївської міської ради вирішено погодитися із наданням [PERSON] кімнати №33 в гуртожитку по вул. Курортній (Бутоми), 13 на склад сімї дві особи (вона, дочка). 23.03.2016 року [PERSON], яка є одинокою матірю та особою з числа сиріт, виданий ордер серії 002527 на право заняття з сімєю з двох осіб житла в гуртожитку по вул. Бутоми, 13 кімната №33. Також судом встановлено, що [PERSON] має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №152454 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №260890, з якими на теперішній час проживає в спірній кімнаті. Згідно з п. 4,5 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір сплачено позивачкою при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed