Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

23 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. У позовній заяві зазначено, що між сторонами 20 травня 2000 року було укладено шлюб, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 грудня 2011 року було розірвано. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає та перебуває на повному утриманні позивача. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2017 року відповідача [PERSON] було зобов`язано сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1 000 грн. щомісячно. Згідно з договором про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним технікумом № 84 від 06 серпня 2018 року, укладеним між Вінницьким кооперативним інститутом в особі ректора [PERSON] та [PERSON] , навчальний заклад взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів позивача здійснити підготовку студента [PERSON] , денної форми навчання, освітній ступень - молодший спеціаліст, за спеціальністю - Право, строк надання освітньої послуги - 4 роки. Повна вартість освітньої послуги становить 57 800 грн. Відповідно до додаткової угоди № 259 від 29 січня 2019 року до договору про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним інститутом, укладеного між Вінницьким кооперативним інститутом в особі ректора [PERSON] та [PERSON] , вартість освітньої послуги на 2018 - 2019 роки підвищилась на 1 080 грн. і склала 11 880 грн., а на 2019 - 2020 роки підвищилась на 1290 грн. та склала 14 190 грн. За період з серпня 2018 року по даний час позивачем було сплачено (за навчання, навчальні курси та пробне ЗНО) - 35 070 грн. На день подання позовної заяви фактично зазначені додаткові витрати на дитину складають 42 420 грн. Відповідач ніякої участі в додаткових витратах не несе. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 29 грудня 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та просить суд відмовити у його задоволені у повному обсязі. 06 січня 2021 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Відповідно до ч. 3 ст. 179 ЦПК України, до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Однак, позивачем було подано до суду відповідь на відзив без документів, що підтверджують її надіслання (надання) і доданих до неї доказів іншим учасникам справи. З огляду на зазначене вище, суд не бере до уваги надану позивачем [PERSON] відповідь на відзив, оскільки остання подана з порушенням встановленого процесуальним законодавством порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 13 січня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. У графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 5). 06 серпня 2018 року між Вінницьким кооперативним інститутом в особі ректора [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено договір № 84 про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним інститутом, відповідно до умов якого, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку студента [PERSON] , форма навчання - денна, освітній ступінь - молодший спеціаліст, спеціальність - право, строки надання освітньої послуги - 4 роки. Загальна вартість освітньої послуги становить 57 800 грн. 00 коп. (а.с. 4). Відповідно до додаткових угод від 29 січня 2019 року та від 29 січня 2020 року до договору про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним інститутом, укладених між Вінницьким кооперативним інститутом в особі ректора [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник), вартість освітньої послуги на 2018 - 2019 навчальний рік підвищується на 1 080 грн. та буде складати 11 880 грн. та вартість освітньої послуги на 2019 - 2020 навчальний рік підвищується на 1 290 грн. та буде складати 14 190 грн. (а.с. 3). Згідно із довідкою № 3945 від 03 вересня 2018 року, виданою Вінницьким кооперативним інститутом, [PERSON] навчається у коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту ІІ рівня акредитації на І курсі денної форми навчання спеціальності 081 «Право» за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст, на договірній основі. Стипендії не отримує. Термін навчання - 4 роки: з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року (а.с. 2). Як вбачається із наданих позивачем квитанцій, [PERSON] за період з серпня 2018 року по листопад 2020 року понесла додаткові витрати на навчання дитини [PERSON] у розмірі 42 420 грн. 00 коп. (а.с. 15-18). Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, танців, певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 в справі № 6-1489цс17). У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати на навчання дитини [PERSON] у Вінницькому кооперативному інституті у загальній сумі 42 420 грн. 00 коп. та надає цьому відповідні документи, які підтверджують здійснення оплати (а.с. 15-18). Однак, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 17 535 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] понесених позивачем додаткових витрат на дитину у розмірі 17 535 грн. 00 коп. (в межах заявлених позивачем вимог), а тому позов підлягає до задоволення. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved