Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

22 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлівської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що її батьком є [PERSON], який помер [INFO] року. На праві власності останньому належала земельна ділянка, загальною площею 4,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради, посвідчену Державним актом серії [NUMBER] виданого 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2002 року за № 91. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яку фактично прийняла позивачка шляхом збереження документів та розпорядженням особистого майна, тобто вступила в управління спадковим майном, але юридично свої права не оформила у зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю втрачений, що є перешкодою для набуття права на земельну частку (пай). Позивачка зазначила, що інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO] року, на земельну ділянку, площею 4,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] не підтримав позовних вимог, пояснивши, що спадщину [PERSON] після батька [PERSON] не прийняла, та про зазначене немає документів. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, повідомивши, що з позовом згодні, просили розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала повністю та пояснила, що після [PERSON] спадщина юридично не оформлена, тільки надані документи. Що 06.04.2011 року була оформлена спадщина [PERSON] на підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 09.03.2011 року. [PERSON] згідно довідки Павлівської сільської ради від 06.10.2016 року на момент смерті чоловіка [PERSON] разом з ним проживала та фактично прийняла спадщину чоловіка, але юридично її не оформила. Фактичним спадкоємцем є [PERSON]. Інших документів не поступало. Не відкрита спадкова справа після [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю був наданий [PERSON] для подальшого оформлення спадщини. Документів на зберіганні у позивачки не було, відтак- позивачка [PERSON] не прийняла спадщину батька. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Третя особа - [PERSON] в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що вона фактично прийняла спадщину шляхом догляду та здійснення поховання [PERSON], померлої [INFO], яка була дружиною спадкодавця [PERSON], та в свою чергу прийняла спадкове майно після смерті чоловіка шляхом спільного проживання та після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, про що є рішення Білопільського районного суду Сумської області від 09 березня 2011 року. А прийнявши спадщину [PERSON], яка в свою чергу прийняла спадщину померлого чоловіка [PERSON],- вона успадкувала і майно [PERSON], але не оформила своєчасно через відсутність коштів. Що позивачка не зналася та не спілкувалася з батьком, [PERSON], за останній час його життя, не прийшла на його похорон. Поховали [PERSON] його дружина [PERSON] та допомагала їй [PERSON] Заслухавши представника позивача за довіреністю [PERSON], представника третьої особи - завідуючу Білопільською районною державною нотаріальною конторою [PERSON], третю особу - [PERSON], суд повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], який помер [INFO] року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] року в с. Павлівки Білопільського району Сумської області. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] На підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] після реєстрації шлюбу 04 липня 1962 року позивачці присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 10). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2002 року за № 91, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № [NUMBER], [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,86 га, з них: 4,3007 га ріллі та 0,56 га кормових угідь (а. с. 12). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, оціночна вартість об'єкту - земельної ділянки, розташованої на території Павлівської сільської ради станом на 06 жовтня 2016 року становить 115 685 грн. (а. с. 13-24). Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] З листа відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 03 жовтня 2016 року вбачається, що на ім'я [PERSON] виготовлявся та видавався державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 4,8600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 29). Разом з цим судом встановлено, що [PERSON] 15 червня 1953 року уклав повторний шлюб з [PERSON]. Останній після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], що стверджується повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а. с. 43,44). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради від 03 жовтня 2016 року за № 948 [PERSON], який помер [INFO] року, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним була зареєстрована та проживала дружина - [PERSON], яка померла [INFO]. За життя спадкодавця та протягом 6 місяців з дня смерті вели спільне господарство, вступила в управління спадковим майном, зберігала документи на спадкове майно. Заповіт від імені померлого сільською радою не посвідчувався (а. с. 45). [PERSON] померла [INFO]. У відповідності до інформаційної довідки, спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] року, держнотконторою не заводилась (а. с. 42). Із матеріалів спадкової справи № 171/2011 вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка фактично прийняла спадкове майно після смерті свого чоловіка [PERSON], спадкоємцем є [PERSON] (а. с.55-59). Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 06 квітня 2011 року спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Павлівською сільською радою 29 березня 2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545 ( а.с.59). Згідно рішення Білопільського районного суду Сумської області від 09 березня 2011 року встановлено юридичний факт того, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], який помер [INFO] року, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу як чоловік і дружина не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, що залишилась після смерті останнього, а саме з вересня 1975 року по [INFO] року. Та зазначеним рішенням встановлено юридичний факт того, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], яка померла [INFO], проживали разом не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, що залишилась після смерті останньої, а саме із жовтня 1998 року по [INFO] ( а.с. 63). На підставі довідки виконкому Павлівської сільської ради, що знаходиться в матеріалах спадкової справи № 171/2011) вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року постійно і на день смерті проживала в с.Павлівка Білопільського району Сумської області. Спадкоємець племінниця [PERSON], проживали разом, вели спільне господарство. Заповіт від імені померлого сільською радою не посвідчувався ( а.с. 57). З довідки, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради від 30 вересня 2016 року за № 940 вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем майна є його донька - [PERSON], яка прийняла спадщину, розпоряджалась речами померлого та зберігала документи. Заповіт від імені померлого сільською радою не посвідчувався (а. с. 27). Суд не може взяти до уваги як належний та допустимий доказ - довідку виконавчого комітету Павлівської сільської ради від 30 вересня 2016 року за № 940, так як вона суперечить змісту раніше наданій довідці, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 171/2011( а.с.57). Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування покладений на сторони у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, тобто відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР не прийняла спадщину- фактично не вступила в управління або володіння спадковим майном та не подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а отже не має права на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed