Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

21 червня 2018 року та уточнено 21 серпня 2019 року, 07 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 26.06.1977 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, після чого прізвище дружини змінено на [PERSON] . 16.12.1996 [PERSON] було отримано свідоцтво про право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у період шлюбу [PERSON] та [PERSON] 13.06.2006 було придбано транспортний засіб марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер [NUMBER] , та 17.06.2008 - транспортний засіб марки «ЗАЗ», моделі ТF699Р, реєстраційний номер [NUMBER] . За життя [PERSON] та [PERSON] , їх частки як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру та транспортні засоби виділені не були, не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, відповідно кожному окремо за життя, на праві приватної власності належало по 1/2 частці вказаного майна. [INFO] померла [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , після смерті яких відкривалася спадщина, на належне їм майно, заповіти складено не було. Позивачі, як діти померлих, є спадкоємцями першої черги за законом, були зареєстровані разом з батьками на день їх смерті, та фактично прийняли спадщину, однак постановою нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що неможливо визначити коло спадкоємців і належні їм частки у спадковому майні. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилися, від них надійшла заява, в якій вони просять суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд винести законне рішення за наявності обґрунтованих обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.1977 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Копенкуватським с/б ЗАГС Новоархангельського району (а.с.12), 16.12.1996 на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів від 04.12.1981 №494, [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів підтверджено факт придбання 13.06.2006 транспортних засобів, а саме:автомобіля марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер [NUMBER] , та 17.06.2008 - автомобіля «ЗАЗ», моделі ТF699Р, реєстраційний номер [NUMBER] , які були зареєстровані на [PERSON] (а.с.17, 18). Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом. [INFO] померла [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть, виданими Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.19, 20). Згідно свідоцтва про народження виданого 08.07.1978 Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, [PERSON] являється сином [PERSON] , а [PERSON] - донькою, що також підтверджується свідоцтвом про народження виданого 02.09.1982 Центрально-Міським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу та свідоцтвом про шлюб від 21.04.2007 виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, та за яким було змінено прізвище дружини з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7, 8, 11). Постановою нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Уколової Н.М. від 15.06.2018, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] , в зв`язку з тим, що неможливо визначити коло спадкоємців і належні їм частки у спадковому майні (а.с.21). Разом з тим, із спадкової справи заведеної Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області після смерті [PERSON] , встановлено, що після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , а також повідомлено, що після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася (а.с.75-106). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, враховуючи вище оговорені обставини, в контексті наведених норм законодавства, яке регулює вказані правовідносини, суд вважає вимоги позивачів в повній мірі доведеними належними та допустими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved