Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

22 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради в особі Служби у справах дітей, про втрату права користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі її родичі, зареєстровані в квартирі, однак з 2011 року не проживають за місце реєстрації, не сплачують комунальні посли, не поліпшують умов проживання, тому вона змушена звернутися до суду за захистом порушених прав. Позивач відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подала до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були сповіщені належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подали суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подали до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2005, зареєстрованого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Огняник А.М., за номером 390 (а.с.8-10). Крім того, довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 19.11.2018 №10744 підтверджено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Разом із цим, з акту Товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» від 19.11.2018 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак не проживають там з 2011 року (а.с.12). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З урахуванням викладеного та з огляду на доведеність факту відсутності відповідачів в квартирі [ADDRESS] , суд на підставі вимог ст. 405 ЦК України вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити та визнати відповідачів такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням через відсутність понад один рік у цьому жилому приміщенні без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 704,80 грн. Отже з урахуванням наведеного з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved