Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

24.01.2018 року до суду звернувся позивач з первинним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 10947 (десять тисяч дев'ятсот сорок сім) гривень 99 копійок, вартість експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2019 (дві тисячі дев'ятнадцять) гривень 60 копійок, а також судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивував наступними обставинами. 27.09.2017 року о 20:00 годині в місті Харків по провулку Банному відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Audi A-3», державний номер [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] була встановлена постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02.11.2017 року. Добровільно відшкодувати спричинену матеріальну шкоду відповідач [PERSON] відмовився, також при зверненні до страхової компанії ПрАТ «СК «Юнівес» позивач так і не дочекався відповіді щодо страхового відшкодування збитків, у зв'язку з чим був змушений звернутися зі вказаним позовом до суду, сплативши судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 21.02.2019 року до участі у справі у якості співвідповідача було залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України. В судове засідання 24.04.2019 року позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи здійснювати без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 17.10.2018 року, 14.11.2018 року, 17.12.2018 року, 24.01.2019 року, 21.02.2019 року, 12.03.2019 року та 24.04.2019 року не з'явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача, однак згідно поштових повідомлень судові повітки не отримував, оскільки за місцем реєстрації не проживає. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України за довіреністю від 26.12.2018 року № 6-03/35 [PERSON] у судове засідання 24.04.2019 року також не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення судової повістки, попередньо засобами поштового зв'язку надіслав до суду відзив на позовну заяву позивача [PERSON], відповідно до якого в повному обсязі заперечував проти позовних вимог позивача до МтСБУ, зазначив, що шкода повинна відшкодовуватися з винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, тобто відповідача [PERSON], одночасно зауважив, що Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] відшкодування шкоди у розмірі 9579,77 грн., також просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Представник ПрАТ «СК «Юнівес» у судове засідання 24.04.2019 року також не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення судової повістки, матеріали справи містять повідомлення начальника управління врегулювання збитків ПрАТ «СК «Юнівес» [PERSON] від 01.02.2018 року, згідно якого станом на дату дорожньо-транспортної пригоди поліс АМ/0212037 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів [PERSON] не діяв, оскільки термін його дії сплинув 15.09.2017 року. 24.04.2019 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної справи, проти чого позивач не заперечував. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 08.09.2009 року. Постановою судді Червонозаводського районного суду Харківської області Теслікової І.І. від 02.11.2017 року [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 18543 про визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] від 16.11.2017 року, проведеного експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса [PERSON], та ремонтної калькуляції № 18543 від 15.11.2017 року величина матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля [NUMBER] від 16.11.2017 року, пошкодженого внаслідок ДТП, станом на момент огляду (01.11.2017 року) становить 10947,99 гривень, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 12345,48 гривень. Відповідно до квитанції № 20397353-1 від 26.10.2017 року вартість експертного дослідження по визначенню спричиненої матеріальної шкоди власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] складає 2019 гривень та сплачена останнім у повному обсязі. Як вбачається з повідомлення головного експерта відділу регламентних виплат МТСБУ [PERSON] від 01.11.2018 року № 3.1-05/34017 МТСБУ, розглянувши справу про відшкодування шкоди заподіяної [PERSON] як власнику автомобіля [NUMBER], прийняло рішення про виплату останньому відшкодування шкоди у розмірі 9579,77 гривень. Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз'яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України. Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд встановив, що позивачу [PERSON] було завдано матеріальну шкоду під час ДТП, яке сталося з вини [PERSON] Оскільки позивач не отримав страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Юнівес» у зв'язку з тим, що сплинув строк страхового полісу, він був змушений звернутися за відшкодування шкоди до МТСБУ, проте те відшкодування яке він від нього отримав у сумі 9579,77 гривень повністю не покрило понесені ним збитки. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що іншу частину понесених витрат, що складаються з 1368,22 гривень матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, та 2019 гривень витрат на експертне дослідження має відшкодувати особа, винна у ДТП, а саме відповідач [PERSON] Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача підлягає стягненню понесені витрати позивачем по оплаті судового збору у розмірі 443,24 грн.

Outcome: partial