Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

24.06.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на громадський будинок. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що починаючи з 2004 року він користується громадським будинком (сараєм) , який розташований в с. Полузіря , вулиця Миру, 12 а, Новосанжарського району Полтавської області , але в звязку з тим, що громадський будинок (сарай) не зареєстрований у Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», відсутнє свідоцтво про право власності на громадський будинок, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи , в судове засідання не зявився , надав заяву якою прохає розглянути справу за його відсутності і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач представник Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-31/240 від 20.07.2015 року про розгляд справи за його відсутності і прохає задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі , якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України , суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків Згідно технічного паспорта , виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 15 квітня 2015 року , інвентаризаційна справа № 38002, по вулиці Миру , 12 а, с. Полузіря Новосанжарського району Полтавської області знаходиться громадський будинок (сарай), замовником технічної інвентаризації є Полузірська сільська рада ( а.с. 8-9). Згідно довідки Полузірської сільської ради № 153 від 19 березня 2015 року , господарське приміщення (сарай) , адреса не присвоєна, знаходиться неподалік господарського двору , що належить СФГ «Н ива» , по вулиці Миру , 12 , дані про власника відсутні.(а.с. 7). Згідно акту від 18 березня 2015 року, складеного [PERSON], [PERSON], [PERSON] , з травня 2004 року [PERSON] користується господарським приміщенням (сарай), адреса не присвоєна, дані про власника відсутні, знаходиться поруч з господарським двором СФГ Нива , по вулиці Миру 12 ( а.с. 5). Згідно довідки Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 6599 від 30.07.2015 року , реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна (сарай) за адресою Полтавська область Новосанжарський район с. Полузіря, вулиця Миру , 12 А не проводилась ( а.с. 25). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, ніхто за цей час не заявляє до нього вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved