Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

23 вересня 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності їм на праві спільної часткової власності 506/1000 та 494/1000 ідеальних часток відповідно квартири спільного заселення [ADDRESS] [ADDRESS] . В обгрунтування заяви заявники зазначили, що проживали у секції (квартирі спільного заселення) [ADDRESS] [ADDRESS] , яка складається із двох відокремлених кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати. Рішеннями Южноукраїнської міської ради від 04.07.2012 року та 30.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] шляхом приватизації були передані у власність житлові приміщення №113а (505/1000 часток) та №113б (494/1000 частки) в будинку [ADDRESS] . На підставі вказаних рішень були оформлені правовстановлюючі документи. Рішенням Южноукраїнського міського суду від 21.05.2019 року була усунута арифметична помилка, визнано за [PERSON] право власності на 506/1000 часток квартири спільного заселення, а саме на приміщення №113а. Таким чином у спільній частковій власності заявників перебуває цілісна квартира [ADDRESS] . Посилаючись на те, що літери у нумерації фактично означають дві юридичні адреси, хоча офіційно розподіл житлового приміщення не відбувався, це обмежує власників у праві розпорядження своїм майном, помилка була здійснена ще при передачі гуртожитку у комунальну власність, а тому на даний час усунути помилку та змінити правовстановлюючі документи неможливо, заявники просили визнати факт належності їм на праві спільної асткової власності квартири спільного заселення [ADDRESS] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Представник заявників адвокат Саннікова Н.Г. в судове засідання не з`явилась, направила заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та відсутності заявників, підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованих осіб виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, Южноукраїнської міської ради Миколаївської області міський голова надав суду заву про розгляд справи у відсутності представників заінтересованих осіб, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи Центру надання адміністративних послуг м.Южноукраїнська Миколаївської області в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду прави, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення представника заявників,\~дослідивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житлове приміщення [ADDRESS] будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно /а.с.5/. Свідоцтво про право власності видано на підставі рішення Южноукраїнської міської ради №629 від 04.07.2012 року /а.с.9-10/, згідно якого [PERSON] передано у приватну спільну часткову власність (505/1000) житлове приміщення №113а у гуртожитку будинку [ADDRESS] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.05.2019 року за [PERSON] визнано право на 506/1000 квартири спільного заселення /а.с.15-16/. [PERSON] в свою чергу на праві приватної спільної часткової власності належить житлове приміщення [ADDRESS] будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нурухоме майно /а.с.17/. Свідоцтво про прав власності видано на підставі рішення Южноукраїнської міської ради №675 від 30.08.2012 року /а.с.9-10/, згідно якого [PERSON] передано у приватну спільну часткову власність (494/1000) житлове приміщення №113б у гуртожитку будинку [ADDRESS] . Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша\~статті 293 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Визначений у частині першій\~статті 315 ЦПК України\~у перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -\~встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Кожна сторона, згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Процес доведення полягає в обґрунтуванні того, що певні дії або події неодмінно мають своїми наслідками настання інших дій або подій, при цьому обставини вважатимуться встановленими за умови, що настання таких наслідків не є вірогідним, а є обов`язковим за таких обставин та за таких умов (постанова Верховного Суду №752/2345/16-ц від 20.03.2019 року). Разом з тим, заявниками окрім власних пояснень не надано жодного доказу того, що дійсно [PERSON] та [PERSON] кожна позбавлені можливості відчужити належнукожній частку житлового приміщення на підставі існуючих правовстановлюючих документів в порядку, встановленому Цивільним кодексом України для продажу частки у спільному майні, не надано доказів звернення до відповідних організацій для виправлення помилки адміністративним шляхом та відмови в її виправленні. Так, п.19 Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 року №367 визначено, що підставою для зміни адреси об`єкта нерухомого майна є об`єднання, поділ, виділення часткиз об`єкту нерухомого майна, а також упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна, уповноваженим органом на такі дії є відповідний орган виконавчої влади (п.6 Тимчасового порядку). Таким чином усунення помилок щодо різних адрес приміщення (секції), що перебуває у власності заявників, можливе у позасудовому порядку. Відповідно до частини другої статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Таким чином, судовий орган не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed