Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

22.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 29 січня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір № 60037420521 (далі - Договір 1), про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до положень якого [PERSON] отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника товар - «Шафа купе», загальною вартістю 6 600,00 грн. Відповідно до п. 8.2. Договору 1 порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором 1 та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №1 від 13.03.2015 р. (далі - Правила), що є невід'ємною частиною Договору 1. Також, 26 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено інший Договір № 60082480051 (далі - Договір 2), про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до положень якого [PERSON] як клієнт системи Плати Пізніше отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника товар - «Ліжко Регіна люкс 1600*2000 та Матрас Мокко 1600*2000», загальною вартістю 9 876,00 грн. Відповідно до п. 8.2. Договору 2 порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором 2 та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №1 від 13.03.2015 р. (далі - Правила), що є невід'ємною частиною Договору 2. Незважаючи на обов'язок своєчасно та в розмірі, згідно умов пакету фінансування, сплачувати місячні платежі за Договором 1 та Договором 2, [PERSON] в якості оплати вартості отриманих Товарів, станом на 13 серпня 2018 року, було здійснено наступні платежі: за Договором 1 всього сплачено 4 640,00 грн., за Договором 2 всього сплачено 4 625,00 грн. Приймаючи до уваги вищевикладене, станом на 22 серпня 2018 року заборгованість [PERSON] перед Позивачем складає 19 180,34 грн., з яких за Договором 1 - 6 875,64 грн.; за Договором 2 - 12 304,70 грн. Зазначені обставини і стали підставою для подачі даного позову до суду. Ухвалою від 14.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про його виклик до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір № 60037420521 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до положень якого [PERSON] отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника товар - «Шафа купе», загальною вартістю 6 600,00 грн. /а.с.10/. 26 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір № 60082480051, про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до положень якого [PERSON] як клієнт системи Плати Пізніше отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника товар - «Ліжко Регіна люкс 1600*2000 та Матрас Мокко 1600*2000», загальною вартістю 9 876,00 грн. /а.с.11/. Відповідно до п. 8.2. Договору 1 та Договору 2 порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором 1 та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №1 від 13.03.2015 р., що є невід'ємною частиною Договору 1. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Крім того, судом з'ясовано, що в момент підписання Договорів всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, як вбачається з матеріалів справи, станом на 13 серпня 2018 року відповідачем [PERSON] було здійснено наступні платежі: - за Договором 1: 21.02.2017 року - 1 320,00 грн.; 21.03.2017 року - 1 320,00 грн.; 22.05.2017 року - 2 000,00 грн., всього сплачено 4 640,00,00 грн. - за Договором 2: 21.07.2017 року - 1 975,70 грн.; 22.09.2017 року - 2 650,00 грн.; всього сплачено 4 625,00,00 грн. Таким чином, станом на 22 серпня 2017 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить: - за Договором 1 - 6 875,54 грн., в тому числі: 3 217,16 грн. - сума заборгованості ро оплаті вартості товару 1; 3 658,48 грн. - сума штрафних санкцій. - за Договором 2 - 12 304,70 грн., в тому числі: 7 132,10 грн. - сума заборгованості по оплаті вартості товару 2; 5 172,60 грн. - сума штрафних санкцій. Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача у зазначеному вище розмірі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, однак відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані заявлені позивачем вимоги. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку Договорами про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про стягнення заборгованості за договорами, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved