overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

23.05.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 14867,27 грн. та 1378 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору № б/н від 10.08.2015 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 13926,12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість в відповідача [PERSON] станом на 12.04.2016 року становить 14867,27 грн. і складається з наступних сум: 11002,86 грн. - заборгованість за кредитом; 522,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1760,44 грн. - заборгованість за пенею та комісію; 1581,20 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1378 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.08.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.5-30. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору в розмірі 14867,27 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 11002,86 грн. - заборгованість за кредитом; 522,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1760,44 грн. - заборгованість за пенею та комісію; 1581,20 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, - а.с.4. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14867,27 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1378 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

23.05.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 37510,60 грн. та 1378 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №б/н від 09.08.2010 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 31.03.2016 року становить 37510,60 грн. і складається з наступних сум: 23820,01 грн. - заборгованість за кредитом; 11285,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 142,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1762,41 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1378 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.08.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-32. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору в розмірі 37510,60 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 23820,01 грн. - заборгованість за кредитом; 11285,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 142,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1762,41 грн. - штраф (процентна складова),- а.с.4-5. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 37510,60 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1378 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

23.05.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 11011,84 грн. та 1378 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 11.03.2015 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 7707,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 11.04.2016 року становить 11011,84 грн. і складається з наступних сум: 7304,38 грн. - заборгованість за кредитом; 1165,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1629,53 грн. - заборгованість за пенею та комісію; 912,09 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1378 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.03.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, - а.с.5-30. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору в розмірі 11011,84 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 7304,38 грн. - заборгованість за кредитом; 1165,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1629,53 грн. - заборгованість за пенею та комісію; 912,09 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, - а.с.4. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11011,84 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1378 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

23.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 07.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 813 від 07 серпня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] Від шлюбу мають спільного сина - малолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, на час звернення з позовом до суду вони припинили вести спільне господарство та сумісно проживати. Вказує, що за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 07 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільного сина - малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, на час звернення до суду з позовом сторони проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та не вважають за можливе. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

23.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач зловживає алкогольними напоями, між ними стали виникати сварки та конфлікти, вони припинили подружні відносини, через поведінку відповідача примирення між ними та збереження шлюбу неможливі, їх шлюб перетворився в просту формальність. Позивач [PERSON], в звязку з неявкою відповідача, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та настоює на розірванні шлюбу, вказує, що вони припинили подружні відносини з грудня 2015 року, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Калита. Відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з рекомендованим поштовим відправленням про вручення, не зявився в судове засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд, враховуючи згоду позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 20 квітня 1991 року Лозинською сільською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №05. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з грудня 2015 року, з даного часу сторони хоч і проживають в одному житловому приміщенні, однак спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини немає. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

23.05.2016 року позивач [PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. \~ Заявлені вимоги позивач вмотивував наступним. Сторони зареєстрували шлюб 10.05.2003\~ року. Від шлюбу мають одну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя\~ сторін не склалося,\~ на грунті особистих непорозумінь\~ між сторонами\~ виникають суперечки, які переростають у сімейні конфлікти та скандали. Шлюбні відносини між сторонами припинено, вони проживають окремо.\~ Неповнолітня дочка сторін проживає разом з позивачкою. Позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, бо втратив почуття кохання до неї, просить шлюб укладений між ним та [PERSON] розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач на розгляд справи не з'явився, подавши суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, у зв'язку з терміновим виїздом на сезонні роботи. На розірванні шлюбу наполягає. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно судовою повісткою, причина неявки суду невідома. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Оцінивши зміст позовних вимог, письмові пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити,\~ виходячи з такого. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка на розгляд справи не з'явилася, клопотання про надання повторно строку для примирення у шлюбі суду не подала. Позивач подав суду заяву в якій вказує, що наполягає на розірванні шлюбу. Отже, сторони у наданий судом строк для примирення чотири місяці не примирилися,\~\~ спільно не живуть подружнім життям, мешкають окремо. \~\~\~\~\~\~ \~Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування \~до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. \~\~\~\~\~\~ Статтею 24 ч.1 СК України встановлено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За цих підстав\~ суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя\~ [PERSON] та [PERSON] \~ і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а\~ тому установлене дає підстави застосувати ст.ст.105, 110, 112 СК України та шлюб укладений між сторонами\~ - розірвати.\~\~\~\~ Судових витрат до стягнення чи повернення позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

23.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Новотроїцького району Херсонської області із позовною заявою про призначення опікуна мотивуючи тим, що [PERSON], є матір»ю повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Її син спеціалізованою Херсонською обласною психіатричною медико-соціальною експертною комісією визнана ний інвалідом 1 групи А з дитинства безстроково, про що свідчить довідка серії 10 АА № 996590 від 18.06.2013 року. За станом здоров»я він потребує постійного стороннього догляду, не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов»язки. Раніше його опікуном був її чоловік , його батько. Наразі він помер. Зараз дитиною опікується вона , проте не може отримувати призначену йому пенсію та виконувати за нього інші дії. Просить призначити її опікуном. [PERSON] надала до суду заяву, згідно якої просить слухати справу без її участі, позов підтримує та просить його задоволити. Голова [PERSON] сільської ради Новотроїцького району Херсонської області [PERSON] надав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали цивільної справи слід прийти до наступних висновків. Предметом спору є призначення опікуна над [PERSON], [INFO] , якого було визнано недієздатним та призначено опікуном його батька , який наразі помер. Мати повнолітнього недієздатного [PERSON] наразі здійснює догляд над ним, без призначення її опікуном та звернулася до суду із позовною заявою про призначення її опікуном. Відповідач позов визнає. Згідно ст.. 292 ЦК України фізична особа , яка визнана недієздатною має право на опіку. У відповідності до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений, а позивач [PERSON] призначена опікуном над недієздатним [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

23.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.11.2016 року помер його батько [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на все майно. За життя [PERSON] склав заповіт на позивача. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON], позивач не звертався до нотаріальної контори, оскільки [PERSON] під час та після смерті батька перебував за межами с. Дубище Чуднівського району Житомирської області, а з 05.04.2017 року по 12.05.2017 року був направлений на навчання з питань охорони праці, яке він проходив без відриву від своєї основної роботи, тому не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний термін, тому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - територіальна громада в особі Дубищенської сільської рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON] згідно якої сільська рада позов визнає. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.2, 1265, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

23.05.2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 16 березня 2002 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріуполського місього управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 116 від 16.03.2002 р.н. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть Через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів вважає неможливим подальше збереження сімї у зв'язку з чим просила розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що однією сім'єю не проживають протягом семи років. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що однією смією з позивачкою не проживає близько 7 років. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved