Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

22 грудня 2014 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 31.05.2013 р. між ним та [PERSON], на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію боргу укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 17 484,77 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначили, що боржник свої зобов'язання по Договору не виконує. Станом на 25.11.2014 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 27 015,62 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 6 187,50 грн, зі сплатою 1,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 06 липня 2010 р. 31 травня 2013 р. між Банком і [PERSON] укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і доручення до Умов і правил надання продукту кредитних карт, на підставі якої [PERSON] надано строковий кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку в сумі - 17 484,78 грн, зі сплатою 1,5 процента в місяць, строком на 24 місяці, тобто до 31 травня 2015 року. Боржник повинна була погашати борг з 1 по 25 число кожного місяця сумою не менш ніж 874,94 грн. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходилась вищезазначена сума грошових коштів. Судом встановлено, що боржник свої зобов'язання по договору не виконує, внаслідок чого станом на 25 листопада 2014 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала - 27 015,62 грн, з яких: · заборгованість за кредитом - 10 715,29 грн; · заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 110,80 грн; · заборгованість по комісії - 857,22 грн; · штраф (п. 2.2. Угоди) - 14 332,31 грн. · Виходячи з того, що відповідач у своїй заяві не навела доводів щодо невизнання вимог та не надала суду відповідних належних і допустимих доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved