Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON]. ЇЇ родині на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 1996 року належить квартира [ADDRESS]. У відповідності до цього свідоцтва власниками квартири є її мати [PERSON], її батько [PERSON], її брат [PERSON], її сестра [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.С. та сама позивач. 23 листопада 2005 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилось спадкове майно у вигляді 1/5 частини вказаної квартири. Мати звернулась до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на дану частину квартири, так як вона, її сестра та брат відмовились від своїх часток на користь матері. 30 листопада 2012 року помер її брат [PERSON] Після його смерті відкрилось спадкове майно у вигляді 1/5 частини вказаної квартири. Мама прийняла спадщину після смерті як така, що постійно проживала на день смерті зі спадкодавцем. 14 грудня 2014 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилось спадкове майно у вигляді 3/5 часток квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті матері є позивач [PERSON] та її сестра відповідач [PERSON] 19 грудня 2015 року у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Нотаріус [PERSON] відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] 16 липня 2015 року по закінченню шестимісячного строку, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на 1/5 частину квартири, яка належала матері на підставі свідоцтва про право спадщини на житло, де їй повідомили про те, що на 2/5 частини квартири, що залишилась, видати свідоцтво про право на спадщину неможливо на тій підставі, що свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частину після смерті батька мати не зареєструвала у встановленому законом порядку, а за свідоцтвом про право на спадщину на 1/5 частину після смерті брата вона взагалі не зверталась. БТІ міста Маріуполя нотаріусу надало відомості про те, що власниками квартири є її мати та брат по 1/5 частини кожний. Крім того, нотаріус повідомила, що враховуючи всі обставини, визнати право власності на 2/5 частини спадкового майна за позивачем можливе лише через звернення до суду. Також, у нотаріальній конторі їй було видана постанова про відмову здійсненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. У звязку із тим, що мати позивача за життя не оформила належним чином свої спадкові права, позивач вимушена захищати свої інтереси у судовому порядку. Таким чином, на підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство позивач [PERSON] звертається до суду та просить визнати за нею право власності на 2/5 частини квартири 56, загальною площею 62,01 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., у будинку 93 по вулиці Азовстальській у місті Маріуполі, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 14 грудня 2014 року. У судове засідання позивач [PERSON] її представник - адвокат [PERSON], діюча на підставі Договору про надання адвокатський послуг, не зявились, однак надали заяви про розгляд справи без їх участі, просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 23 листопада 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 0784256, виданим 24 листопада 2005 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Актовий запис № 1754. [PERSON] помер 30 листопада 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 658041, виданим 01 грудня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Актовий запис № 1575. [PERSON] померла 14 грудня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 813096, виданим 15 грудня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Актовий запис № 1719. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-НО № 386169, виданого 20 січня 1972 року [PERSON] народилась 13 січня 1972 року. У графі «Батьки» записані» [PERSON], [PERSON]. Актовий запис № 68. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 386072, виданого 07 червня 1997 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану, між [PERSON] та [PERSON] 07 червня 1997 року зареєстрований шлюб. Їй присвоєно прізвище Веремій. Актовий запис № 292. Як вбачається зі свідоцтва про народження № 312012, виданого 20 червня 1979 року [PERSON] народилась 22 січня 1979 року. У графі «Батьки» записані» [PERSON], [PERSON]. Актовий запис № 23. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 085562, виданого 22 липня 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану, між [PERSON] та [PERSON] 22 липня 2000 року зареєстрований шлюб. Їй присвоєно прізвище [PERSON]. Актовий запис № 304. У відповідності до свідоцтва на право власності на житло № 44786, виданого 27 листопада 1996 року Відділом приватизації Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві загальної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Загальна площа квартири 62,01 кв.м. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 грудня 2006 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] спадкоємицею цілого майна [PERSON], померлого 23 листопада 2006 року є його дружина [PERSON]. Спадкове майно складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу 16 липня 2015 року [PERSON] спадкоємцем [PERSON], померлої 14 грудня 2014 року, є її дочка [PERSON], у тому числі з урахуванням ? частки у спадщині від якої відмовилась дочка померлої [PERSON]. Спадщина складається з 1/5 частки квартири [ADDRESS], житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 62,01 кв.м. Постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 16 липня 2015 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо 2/5 частки квартири [ADDRESS], із у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. З наданої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] копії спадкової справи № 15/2015, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 14 грудня 2014 року до нотаріуса звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Крім того, до нотаріальної контори звернулась [PERSON] із заявою про відмову від належної їй спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], на користь [PERSON]. На підставі поданих заяв 16 липня 2015 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 часток квартири [ADDRESS], житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 62,01 кв.м. А, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо 2/5 частки вказаної квартири, у звязку із відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обовязкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно зясовувати:1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З підстав наведеного та з урахуванням того, що позивач звернулася в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на 2/5 частини квартири [ADDRESS], внаслідок чого задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Outcome: approved