Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

23.10.2018 року [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.2-3). 19.11.2018 року [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], через канцелярію суду подала уточнюючу позовну заяву до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.20-22). Звернувшись до суду з даним позовом [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області 16 жовтня 2008 року за реєстром № 3258. З 26 серпня 2006 року у вказаному житловому будинку, який належав на той час її чоловіку - [PERSON], спадкоємицею якого вона є, зареєстрований [PERSON] Відповідач [PERSON] не входить та ніколи не входив до складу її родини та жодного дня не проживав за вказаною адресою. Вона та відповідач не мають взаємних прав та обов'язків, вони не пов'язані спільним побутом. Відповідач ніколи не ніс жодних витрат по сплаті комунальних послуг, ніяких домовленостей між нею і відповідачем щодо користування житлом не було та немає на сьогоднішній день. Реєстрація місця проживання була необхідна відповідачеві на певний короткий проміжок часу та лише з формальних підстав, бо він не мав власного житла і не мав можливості зареєструватися за будь-якою іншою адресою. Колишній власник дозволив зареєструватися відповідачеві у зазначеному житловому будинку, оскільки він начебто мав намір придбати власний житловий будинок в с. Інзівка та обіцяв знятися з реєстраційного обліку відразу після нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, але до теперішнього часу так і залишається зареєстрованим у житловому будинку, який їй належить. Неодноразові її вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою відповідач ігнорував, мотивуючи тим, що йому немає де зареєструватися. На сьогоднішній день її права порушені, оскільки вона не може в повному обсязі розпорядитися належним їй на праві власності нерухомим майном, зокрема, здійснити відчуження будинку, також є перепони для оформлення житлової субсидії, адже у будинку зареєстрована стороння особа - відповідач, який ніколи фактично не мешкав у будинку та не користувався комунальними послугами. З метою захисту своїх прав вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю: житловим будинком № [ADDRESS], шляхом визнання відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка - [PERSON], та її представник - [PERSON], що діє на підставі довіреності, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з'явилися. Представник позивачки надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, провести судове засідання за її відсутності та відсутності позивачки. Зазначила, що у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.35). Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив не надав. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивачки у письмовій заяві проти заочного розгляду справи не заперечувала, тому, суд ухвалив на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 06 жовтня 1979 року в Інзівській сільській Раді Приморського району Запорізької області, актовий запис № 17 (а.с.25). Згідно із витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 12 серпня 2008 року, реєстраційний № [NUMBER], будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 17.01.1990 року, виданого Приморською районною Радою народних депутатів (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] року у віці 48 років в с. Інзівка Приморського району Запорізької області, Україна (а.с.26). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 16 жовтня 2008 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 3258, спадкоємцем всієї частки майна [PERSON], який помер [INFO] року, є дружина - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], що мешкає в с. Інзівка Приморського району Запорізької області. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається: із житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, належного спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке видане Приморською районною Радою народних депутатів 17 січня 1990 року, зареєстроване в Бердянському комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації за номером запису 197, в книзі №2, реєстраційний номер - [NUMBER], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Приморського комунального підприємства бюро технічної інвентаризації від 12 серпня 2008 року, за № [NUMBER] (а.с.6). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 24.10.2018 року, будинок [ADDRESS], зареєстрований на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON]- 1/1 частка (а.с.23-24). Згідно із домовою книгою реєстрації громадян, які проживають у будинку за адресою: [ADDRESS], з 26.08.2006 року по теперішній час за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], уродженець с.\~Олександрівка Зачепілівського\~району Харківської\~області (а.с.12-13). Відповідно до Рішення № 1 п'ятої сесії сьомого скликання Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 11 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць в селі Інзівка» перейменовано наступні вулиці села Інзівка без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд: стара назва - [ADDRESS], нова назва - [ADDRESS], стара назва - [ADDRESS], нова назва - [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 06.09.2018 року, в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної власності, зареєстровані: власник - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], не родич - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до акту від 10 жовтня 2018 року [PERSON], [INFO], який зареєстрований з 26.08.2006 року за адресою: [ADDRESS], фактично не проживав та не проживає за вказаною адресою (а.с.9). Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який з 26.08.2006 року зареєстрований [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], фактично не проживав та не проживає у вказаному будинку. Відповідач не є родичем позивачки, не проживає спільно з позивачкою, не пов'язаний з нею спільним побутом, відповідач і позивачка не мають взаємних прав та обов'язків, тобто встановлено, що відповідач не являється членами сім'ї позивачки. В судовому засіданні також встановлено, що договір найму вказаного будинку між позивачем і відповідачем не укладався. Відповідно до ст.386 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач зареєстрований за місцем знаходження належного позивачу на праві власності житлового будинку, тривалий час в ньому не проживає, не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації, комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням його реєстрації в будинку, не сплачує, що позначається на матеріальному стані позивача, порушені права власника з розпорядження майном і він вимушений звернутися до суду, щоб усунути порушення права власності. Спосіб судового захисту порушеного права, обраний позивачем, не суперечить законодавству і може бути застосований судом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Необхідно усунути перешкоди у здійсненні позивачкою права користування та розпорядження власністю: житловим будинком № [ADDRESS], шляхом визнання відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., які підтверджені наданою позивачкою квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved