Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

22.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Валківської міської ради Харківської області, про визнання батьківства. В позові зазначено, що [PERSON] в 2014 році познайомився з [PERSON] , після чого почали проживати разом та вести спільне господарство без реєстрації шлюбу офіційно. Від спільного проживання у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Під час реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, запис про батька дитини було зроблено за вказівкою матері, на підставі статті 135 Сімейного кодексу України. Як вказав позивач, проживали вони з [PERSON] на протязі декількох років, але поступово відносини погіршувалися, у зв`язку з чим в 2018 році він змушений був переїхати з їх постійного місця проживання і став мешкати окремо. Після розірвання відносин з [PERSON] він продовжував спілкуватися з донькою, опікувався нею, приймав участь у вихованні та утриманні. [INFO] [PERSON] - померла. Після смерті [PERSON] , його мати [PERSON] написала заяву до служби у справах дітей Валківської міської ради про намір залишити дитину в сім`ї. Наказом служби у справах дітей від 11 березня 2021 року №09 «Про тимчасове влаштування дитини-сироти» його донька [PERSON] проживає в його сім`ї. Позивач вимагає визнати його, [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилась в селі Литвинівка Валківського району, Харківської області. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Литвинівка Валківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 03.03.2016 року, актовий запис №01.(а.с.15) Згідно вказаного свідоцтва, в графі мати записана [PERSON] , а в графі батько - [PERSON] .(а.с.15) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 11.03.2016 року, відомості про батька [PERSON] внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України. (а.с.16) Зі змісту позову вбачається, що позивач [PERSON] починаючи з 2014 року почав проживати разом з [PERSON] , та від спільного проживання у них народилась дитина. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.03.2021 року. (а.с.12) Відповідно до наказу №110 виданого Службою у справі детей Валківською міською радою від 11.03.2021 року, дитину-сироту [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] .(а.с.32) Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 05.05.2021 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання: чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ? Який ступінь імовірності цього? Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/212-21/11233-БД від 15.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , може бути батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9997 %. Сукупність вищезазначених відомостей переконливо свідчать про те, що саме позивач [PERSON] є біологічним батьком малолітньої [PERSON] , а тому на підставі ст. 150 та ст. 151 СК України, має права та обов`язки, які мусять бути підтвердженими відповідним актовим записом в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Outcome: approved