Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

22.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розділ сумісного майна подружжя (том 1, а.с.2-4), відповідно до уточненої позовної заяви від 30.11.2016 р. (том 2, а.с.120-122) просив постановити рішення, яким майно, набуте позивачем з відповідачем під час шлюбу, поділити в рівних ідеальних частках, визнати за позивачем та відповідачем право власності в розмірі 1/2 частки за кожним на нежитлову прибудову до магазину Господарка, яка розташована за адресою : м. Павлоград, вул. Полтавська 127/6-а, визнати за позивачем та відповідачем право власності в розмірі 1/2 частки за кожним на житловий будинок № 85 по вул. Орджонікідзе в м. Павлограді Дніпропетровської області, визнати за позивачем та відповідачем право власності в розмірі 1/2 частки за кожним на квартиру [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що між [PERSON] та відповідачем [PERSON] 05 березня 1983 року було укладено шлюб. В період шлюбу сторонами було придбано у власність майно, яке просить розділити. 28 липня 2015 року [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя, яким просив поділити спільне нажите майно та сплатити компенсацію для зрівняння часток (том 1, а.с.83-85), відповідно до уточненої зустрічної позовної заяви від 08.11.2016 р. (том 2, а.с.101-103) просив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини двокімнатної кооперативної квартири [ADDRESS], вартість якої складає 183\~397, 00грн., тобто 1/2 частки складатиме 91\~698, 50грн., визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини двокімнатної кооперативної квартири [ADDRESS], вартість якої складає 183\~397, 00грн., тобто 1/2 частки складатиме 91\~698, 50грн., визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок №85, розташований по вул. Орджоникидзе в м. Павлограді, вартість якого складає 103\~557грн., в звязку з неможливістю його поділу, визнати за [PERSON] право власності на двохкімнатну квартиру №29 в будинку №9 по вул. Підгорна, у м.Павлограді Дніпропетровської області, вартість якої складає 164 924, 00 грн., право власності на легковий автомобіль марки ««ЗАЗ -110307», 2003року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 35\~218,13грн, свідоцтво про реєстрацію № АЕС 072840, зареєстровано за [PERSON], видане Павлоградським ВРЕР ДАІ України у Дніпропетровській області, залишити за [PERSON] з виплатою [PERSON] за 1/2 частини вартості автомобіля, яка складає 17\~609,06 грн., визнати за [PERSON] право власності на приміщення «Господарка», яке використовується ним, як субєктом підприємницької діяльності, вартість якого складає 84\~326грн. з виплатою [PERSON] за 1/2 частини приміщення «Господарка», тобто 1/2 частки складатиме 42\~163грн., враховуючи, що післі розподілу вищезазначеного майна вартість боргу [PERSON] [PERSON], складає - 1 594,94грн., зазначена сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. Сторони та їх представники в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача просив задовольнити первісний позов в останній редакції, заперечував проти зустрічного позову. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов (в останній редакції). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами 05 березня 1983 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом ЗАГС м. Павлограда. (том 1, а.с. 5 на звороті, а.с. 86 на звороті). Вказаний шлюб розірвано 22.12.2011 на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду справа №2-4478/11 від 12.12.2011 (том1, а.с. 5 на звороті, а.с. 86 на звороті). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що спільним сумісним майном подружжя [PERSON] є: квартира загальною площею 54,1 кв.м житловою площею 28,5 кв.м , що розташована: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] 03.04.2012 на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №361669 від 23.03.2012, виданого виконавчим комітетом Павлоградської міської ради (том 1, а.с. 205-206) вартістю 183397,00 грн (том2, а.с. 54-55); квартира загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: [ADDRESS], зареєстровано [PERSON] 12.01.2006 на підставі договору купівлі-продажу, Серії ВСК №834276, р.№ 2600 від 20.12.2005, посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотокругу [PERSON] (том1, а.с. 210, 216-217) вартістю 164924,00 грн (том 2, а.с.5); нежитлова прибудова до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, зареєстровано за [PERSON] 13.01.2004 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серії ВВА №821103 р.н. 2-3237 від 19.12.2003, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою (том1, а.с. 209) вартістю 84326,00 грн (том 2, а.с. 5); житловий будинок, що розташований: вул. Орджонікідзе, 85, м. Павлоград, Дніпропетровська область (том 1 а.с. 141, 183) вартістю 103557,00 грн (том 2, а.с. 55) транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, білого кольору, шасі № Y6D11030730024911, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований за [PERSON] 14.06.2003 р, посвідчення ЯАА №721246 (том1, а.с.220, том 2, а.с.23) вартістю 35218,13 грн (том 2, а.с. 15), а всього майна на загальну суму 571422,13 грн. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Вказана позиція цілком співпадає із правовими висновками Верховного Суду України, висловлена у постановах від 16.12.2015 (справа № 6-2641цс15), 27.04.2016 (справа № 6-486цс16), від 07.09.2016 (справа № 6-801цс16). Стаття 70 Сімейного Кодексу України встановлює що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю або шлюбним договором. Стаття 71 Сімейного Кодексу України передбачає, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться в натурі. В п. 25 Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року\~«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, слід керуватися положеннями ч. 4,5\~ст. 71 Кодексу про шлюб та сім'ю України, щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними, відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обох сторін підлягають частковому задоволенню, шляхом поділу спільного сумісного майна сторін із виділенням позивачу в натурі [PERSON] квартири загальною площею 54,1 кв.м житловою площею 28,5 кв.м, що розташована: [ADDRESS], вартістю 183397,00 грн., а відповідачу житлового будинку, що розташований: вул. Орджонікідзе, 85, м. Павлоград, Дніпропетровська область вартістю 103557,00 грн. а також транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, білого кольору, шасі № Y6D11030730024911, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, посвідчення ЯАА №721246 від 14.06.2003, держ.знак 25495АЕ вартістю 35218,13 грн. З огляду на дійсну вартість іншого спірного майна із врахуванням позовних вимог сторін, суд визнає наступні ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності, а саме за позивачем 1/2 частину квартири загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: [ADDRESS], вартістю частки 82462,00 грн.; 1/2 частину нежитлової прибудови до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вартістю частки 42163,00 грн. Так само, за відповідачем залишити 1/2 частину квартири загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: [ADDRESS], вартістю частки 82462,00 грн. та 1/2 частини нежитлової прибудови до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вартістю частки 42163,00 грн. З огляду на те, що наслідок поділу спірного майна позивачу передано майна на загальну суму 308022,00 грн., а відповідачу на 263400,13 грн., із позивача слід стягнути з на користь відповідача різницю вартості часток у спільному сумісному майні у розмірі 22310,94 грн. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. ст. 57 60,61,69,70,71 СК України, ст.ст. 88, , 208, 209 212-215 ЦПК України

Outcome: partial