Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

23.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позивач посилається не те, що згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу 15.12.2010 року народилася донька [PERSON], яка проживає із позивачем. 29.02.2016 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім стягуваних 1000 грн. відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Донька важко хворіє та в період з вересня 2017 року по квітень 2018 року позивачем витрачено на лікування доньки 7965,54 грн. У звязку із вище викладеним позивач просить стягнути із відповідача на її користь 3982,82 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки. Ухвалою суду від 24.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 183221 від 23.12.2010 року, [PERSON] народилась 15.12.2010 року, батьком якого записано [PERSON], а матірю [PERSON] Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON]. Відповідно до довідки № 6 Хмільницького районного медичний центр первинної медико-санітарної допомоги від 09.02.2018 року, у [PERSON], [INFO], наявний діагноз: Рецедивуючий обструктивний бронхіт. Харчова та побутова алергія. Загроза виникнення бронхіальної астми. Згідно довідки КУ «Хмільницька центральна районна лікарня» від 12.02.2018 -[PERSON], [INFO], знаходиться на «Д » нагляді у лор лікаря з діагнозом : Алергічний риніт. Аденоїдні вегетації з 2014 року. Проходить консервативне лікування. Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.02.2016 року з [PERSON]Г стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] з вересня 2017 року по квітень 2018 витрачено на лікування доньки 7965, 64 грн. ., що підтверджується 42 квитанціями розрахунковими аптек. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати дитину. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, які викликані хворобою, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені додаткові повязані із лікуванням дитини в розмірі 9982,82 грн. від загальної суми, яку позивач самостійно понесла в розмірі 7965,64 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та

Outcome: approved