Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

22 червня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. 08 жовтня 2012 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач) та [PERSON] (далі відповідач) був укладений Договір № 495779 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. В подальшому між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 495779 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до Договору відповідачу було надано кредит у сумі 20 000,00 гривень, шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок. Попри це, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту відповідачем не дотримуються, та станом на 07 червня 2021 року останній має заборгованість - 24 288,23 гривень, з яких 19 977,92 гривень заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 941,21 гривень проценти за користування кредитом; 7,97 гривень комісія за послуги смс інформування; 87,61 гривень пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 722,15 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 79,70 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1333,64 гривень - втрати від інфляція за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 138,03 гривень - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] зауважив, що він отримав графік виплат. Представник банку йому повідомив, що вони самостійно з зарплатної картки будуть стягувати заборгованість та проценти. Попри це, в подальшому представник банку зазначив, що вони лише стягували проценти, а основну суму боргу він зобов`язаний був платити сам, однак він про це на той час не знав. З урахуванням цього просив не стягувати з нього на користь позивача проценти та інші платежі не пов`язані з основним боргом. Процесуальні дії у справі. 25 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 38-39). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 08 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений Договір №495779 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної карти (а.с. 8). 22 вересня 2014 року між сторонами по справі був укладений Додатковий договір № 1 до договору № 495779 про відкриття про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної карти (а.с. 9). Згідно положень пункту 4.3. Додаткового договору, сплата процентів за Кредитом та за Несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на Рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за Кредитом у послідовності визначеній Правилами (а.с. 9). Пункт 4.4. Додаткового договору визначає, що в разі порушення строку сплати платежів за Договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (а.с. 9). Відповідно до розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 07 червня 2021 року позичальник [PERSON] (договір № 495779 від 08 жовтня 2012 року) має заборгованість 24 288,23 гривень, з яких 19 977,92 гривень заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 941,21 гривень проценти за користування кредитом; 7,97 гривень комісія за послуги смс інформування; 87,61 гривень пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 722,15 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 79,70 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1333,64 гривень - втрати від інфляція за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 138,03 гривень - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. (а.с. 10). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно частини першої статті 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Судовим розглядом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте,\~відповідач порушив свої зобов`язання, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, суд зазначає, що ключовою компетенцією Верховного Суду, окрім здійснення правосуддя, є забезпечення єдності судової практики, що, у свою чергу, гарантує стабільність правового регулювання, об`єктивність та прогнозованість правосуддя. Функцію забезпечення єдності судової практики Верховний Суд здійснює шляхом формування правових висновків (позицій) внаслідок казуального тлумачення норм права при розгляді конкретних справ. Так, Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Норми права,\~які застосував\~суд,\~та мотиви\~їх застосування. Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті\~527\~ЦК України\~боржник зобов`язаний\~виконати свій\~обов`язок,\~а кредитор\~-\~прийняти виконання\~особисто,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом,\~не випливає\~із суті\~зобов`язання\~чи звичаїв\~ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л). Розподіл судових витрат. Відповідно до\~частини першої\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статей 525, 526, 530, 549, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved