Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

22.08.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (а.с.2-3 об.), в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 17623,36 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 19.01.2012 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав грошові кошти у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.05.2016 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 17623,36 грн. 22.11.2016 р. до суду надійшли заперечення відповідача на позов (а.с. 52-52 об.), в яких він посилався на те, що кредитний договір не підписував, кредитних коштів не отримував і не розпоряджався ними. Отримував грошові перекази з Росії від знайомих і працівники банку змусили його отримати кредитну картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», на яку був зарахований переказ, кошти були зняті ним. Крім того, він мав бажання закрити картку, але працівники банку заперечували, і він залишив картку в банку. В судове засідання 13.03.2017 р. представник позивача не зявився, надав клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с. 3 об.) та надав письмові пояснення (а.с. 77-79). В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 86), про причини неявки не повідомив. Судом винесено ухвалу про продовження розгляду справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.01.2012 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого банк надав грошові кошти у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-32). Із тексту заяви, яка була заповнена відповідачем, вбачається, що він був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг і підтвердив своїм підписом отримання повної інформації про умови кредитування (а.с. 6 об.). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 умов та правил надання банківських послуг вищезазначена заява (а.с. 6) разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг між банком та держателем платіжної картки. Суд\~ вважає, що ці умови\~ договору відповідають положенням, встановленим ст. ст. 634, 1054 ЦК України. Банк свої зобовязання виконав. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.05.2016 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 17623,36 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1708,19 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 11799,77 грн., заборгованість за пенею та комісією 2800 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 815,40 грн. (а.с. 4-5, 78 об.-82). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, т.я. вони не доведені, вимоги про недійсність правочину не заявлені. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved