overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

23 січня 2019 року\~ позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 12 червня 2004 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 453. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що між ним і [PERSON] склалися неприязні стосунки, які повязані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у нього та відповідачки на сумісне життя. В звязку з цим виникають сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. З [PERSON] на даний час вони проживають окремо. Таким чином, їхня сімя розпалась повністю і перспектив на примирення не має. Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 12 червня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 453, судові витрати залишити за ним (а.с. 3-4). Ухвалою судді від 14 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 22 березня 2019 року (а.с. 15-16). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, отримана судом 22.03.2019 року за вх. № 10983, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, отримана судом 22.03.2019 року за вх. № 10984, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 22). Враховуючи те, що відповідачкою визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

23 січня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2014 року з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 450 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з 13 березня 2014 року і до досягнення повноліття. Позивачка вважає що сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у уточненнях до позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2014 року з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 450 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з 13 березня 2014 року і до досягнення повноліття. Відповідне рішення набрало законної сили. Згідно п.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не надає достатньої матеріальної допомоги [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , а тому відповідно до ст.ст.180,181,182,183,192 Сімейного кодексу України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

23 січня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - 7000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також грошові кошти на позивача, як дружини, на утриманні якої перебуває дитина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач не утримує дитину, хоча має високий дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Відповідач позов визнав частково: щодо сплати аліментів на дитину - у розмірі 5000 грн. щомісячно, щодо сплати грошових коштів на дружину до досягнення дитиною трьох років - у розмірі 2000 грн. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24.09.2013 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісячно, розмір грошових коштів на дружину до досягнення дитиною трьох років 07.04.2021 року, у розмірі 2000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

23 січня 2019 року представник позивачки звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який був розірваний 07.10.2016 року рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Роменського міськрайонного суду від 19.09.2016 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття. У звязку з тим, що матеріальний стан відповідача поліпшився, оскільки він на даний час офіційно працевлаштувався, тому він має можливість сплачувати більший розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина, який має бути визначений у часті від заробітку. \~ \~ \~ \~Тому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти в розмірі 1 / 4 частини його заробітку. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

23 січня 2020 року [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 1. Обґрунтування заяви: 19\~квітня 2016\~року Орджонікідзевським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Маріупольського міського\~управління юстиції\~було розірвано\~шлюб між [PERSON] та [PERSON] та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Від даного\~шлюбу у\~них народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дитина проживає із позивачем та перебуває на її повному забезпеченні. Вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Такий рівень не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Проте, вона не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини, у зв`язку із чим вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 23 січня 2020 р. 2. Судовий розгляд: Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду рекомендованою поштою із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання. Крім того, про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280, 281 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків. 3. Оцінка фактичних обставин та позиція суду: Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

23 січня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2017 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача на теперішній час недостатньо для свого самостійного утримання. У зв?язку із зазначеним позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює - [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не скористався своїм правом надати суду пояснення та відзив на позов. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка не досягла трьох років, а позивач, як дружина має право на його утримання, відповідач на надав суду обґрунтовані заперечення, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

23 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач у добровільному порядку відмовляється утримувати доньку. Ухвалою суду від 06.02.2020 відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, неодноразово викликаний судовими повістками, направленими за його зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подавав. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висноку, що позовні вимоги підлягають задоволенню враховуючи таке. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзац другий частини другої статті 182 СК України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - сторони в даній справі. З довідки за підписом в.о. старости с. Погребки Шосткинського району від 11.01.2020 вбачається, що [PERSON] проживає разом із [PERSON] та перебуває на її утриманні. З довідок про доходи [PERSON] вбачається, що вона, працюючи на посаді ливарника, отримує заробітну плату на рівні мінімальної. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзиву не подав, в судове засідання не з`явився, а тому суд, задовольняючи позовні вимоги, виходить з наданих позивачем доказів, вважаючи їх достатніми, належними та допустимими. З урахуванням всього вищевикладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача доведені повністю, а відповідачем не було подано жодних доказів на їх спростування. Судові витрати підлягають стягнення з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

23 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 30.07.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м.\~Запоріжжя, актовий запис №371. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з 2017 року. При цьому сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Ухвалою судді від 26 лютого 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. В судове засідання відповідач надав письмову заяву, в якій зазначив, що визнає позов і просить розірвати шлюб. Справу просить розглянути за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 30 липня 2003 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м.\~Запоріжжя, актовий запис №371, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №432 (а.с.8), [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] . Як вказує позивачка у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони з 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON] з матір`ю та щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

23 січня 2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 27 січня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 12 березня 2020 року, яке в подальшому відкладено на 17.03.2020. Позивач [PERSON] вказувала, що шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через різні погляди на життя та несумісність характерів, вони припинили проживати однією сім`єю з серпня 2018 року, тому вона прохала суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що ними було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити, після розлучення залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю (а.с.12). Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.07.2000 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис 38. Від шлюбу мають двоє дітей, однак неповнолітнім наразі є лише син [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання дитини немає ( а. с. 3,5). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено в серпні 2018 року, в зв`язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Отже шлюб, зареєстрований 22.07.2000 у відділі реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 38, які мають неповнолітню дитину, потрібно розірвати. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved