Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

23.10.2017 р. до суду заявлено доповнений 30.10.2017 р. позов, у якому Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (ВІТІ) просить стягнути з [PERSON] 22 133,66 грн. витрат, пов'язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, мотивуючи свої вимоги тим, що за наказом начальника ВІТІ № 173 від 29.08.2016 р. відповідач з 28.08.2016 р. зарахований курсантом 1-го курсу денної форми навчання та поставлений на всі види курсантського забезпечення з виплатою грошового утримання відповідно до контракту від 29.08.2016 р., за умовами якого [PERSON] зобов'язався навчатися у ВІТІ, а після закінчення навчання обов'язково пройти військову службу на посадах офіцерського складу протягом п'яти років, однак ці умови не виконав і 08.11.2016 р. наказом начальника ВІТІ № 224 відрахований зі списку інституту в зв'язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання, а тому зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати за його утримання в навчальному закладі в сумі 22 133,66 грн. та 1 684,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив позов задовільнити, справу розглянути без нього на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.32). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що 29.08.2016 р. [PERSON] на підставі укладеного 29.08.2016 р. контракту зараховано курсантом 1-го курсу денної форми навчання ВІТІ, який зобов'язався навчатися у ВІТІ, а після закінчення навчання обов'язково пройти військову службу на посадах офіцерського складу протягом п'яти років, однак ці умови не виконав і 08.11.2016 р. наказом начальника ВІТІ № 224 відрахований із списку інституту в зв'язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання, фактичні витрати на його утримання в навчальному закладі складають 22 133,66 грн. Спірні правовідносини регламентуються: -ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; -ст. 610 ЦК України, за якою порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ; -ч.ч. 5,10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», згідно з якими з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання); курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку; -абз. 5 п. 1, п. 5 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу від 29.08.2016 р, на підставі яких у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладуособа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Оскільки [PERSON] добровільно взятих на себе зобов'язань не виконав, достроково розірвав контракт через небажання продовжувати навчання, фактичні витрати на його утримання у навчальному закладі в сумі 22 133,66 грн. добровільно не відшкодував, чим порушив права позивача, то задля його захисту з відповідача на користь позивача зазначені кошти необхідно стягнути рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - контрактом контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу від 29.08.2016 р, відповідно до абз. 5 п. 1, п. 5 якого у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання [PERSON] зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с.14); - витягом з наказу начальника ВІТІ № 173 від 29.08.2016 р., відповідно до якого [PERSON] з 28.08.2016 р. зараховано курсантом 1-го курсу денної форми навчання та поставлено на всі види курсантського забезпечення з виплатою грошового утримання. (а.с.12); - витягом з наказу начальника ВІТІ № 224 від 08.11.2016 р., на підставі якого [PERSON] відрахований зі списку інституту в зв'язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання (а.с.13); - розрахунками витрат на утримання в ВІТІ курсанта [PERSON], відповідно до яких за весь період навчання з 29.08.2016 р. по 08.11.2016 р. на його утримання інститутом затрачено 22 133,66 грн., з них грошове забезпечення - 19 284,92 грн., продовольче забезпечення - 2 488,74 грн., медичне забезпечення - 360,00 грн. (а.с.17,18,19,20). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути судові витрати.

Outcome: approved