Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 1 червня 2014 року до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно і проводити розгляд справи без її участі (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву, в якій погодився з розміром аліментів на утримання дітей у розмірі ? частини з усіх видів доходів, та довідку про доходи за місцем роботи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що уточнені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який 26.10.2007 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 22). Від шлюбу, згідно наданих копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], сторони мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які згідно довідки КЖРЕП м. Чугуєва Харківської області № 700 від 12.06.2014 року мешкають з позивачем (а.с. 4-6). Згідно наданої довідки про доходи відповідач з 1.08.2014 року за трудовим договором працює у ПП [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 1480 грн., без зазначення суми сплачених аліментів (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред'явлення позову, тому вимоги позивача щодо стягнення аліментів з 01.06.2014 року не підлягають задоволенню. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти проживають з матір'ю та знаходиться на її утриманні, на підтвердження чого надана довідка за місцем мешкання матері, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює з 1.08.2014 року, що підтверджується довідкою про доходи, відомостей про наявність інших осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача, суду не надані. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який працює офіційно у ПП [PERSON], отримує заробіток, розмір якого підтверджено довідкою, відсутність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні, матеріальне становище позивача та дітей, а також те, що відповідач жодних заперечень щодо позову не надав, хоча мав таку можливість, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дітьми повноліття. З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред'явлення позову. В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial