Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

22 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] третя особа: [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини під час навчання, в розмірі ? частини. В обгрунування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала з відповідачем у громадському шлюбі з 1990 року по 2000 рік. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON],[INFO] ,батьком якої в свідоцтві про народження зазначений відповідач. Донька досягла повноліття але на даний момент навчається на ІІІ курсі , денної формі навчання Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди. У звязку з навчанням донька немає можливості самостійно себе утримувати та знаходиться на її повному забезпеченні. Вона має мінливий дохід, який не надає можливості забезпечити доньку усім необхідним ( сплачувати проживання у гуртожитку , покупати одяг та продукти харчування, навчальний матеріал). Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу , має постійний заробіток, тому вона вимушена звернутися до суду та проситься стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ,доки вона навчається у розміру ? частини з усіх видів заробітку , але не менш ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до досягнення нею 23 років ,за умови що вона буде навчатися, з часу звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши ,що їм надавалась допомога до досягнення доньки 18 років. На теперішній час він має мінливий дохід, утримує матір пенсіонерку, тому вважає ,що донька сама має можливості,враховуючи її графік навчання себе утримувати. Третя особа на попередньому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити в подальшому в судове засідання не зявилась , про слухання справи повідомлялась належним чином. Суд, суд вислухавши учасників судового процесу , перевіривши матеріали справи вважає, що справа може бути розглянута без участі третьої особи, заявлені позовні вимоги підлягає задоволенню, при цьому висновки суду ґрунтуються на наступному. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадського стану 9 грудня 1995 року),батьками [PERSON],[INFO] вказано відповідно: [PERSON] ,[PERSON] Довідка №140 Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди від 8 жовтня 2015 року засвідчує , що [PERSON], є студенткою ІІІ курсу ,зазначеного закладу , факультету психології і соціології, за денною формою навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги , а також відомості про стан здоровя , наявність інших дітей , непрацездатної дружини , батьків та матеріальний стан платника аліментів. Як зазначив відповідач він має мінімальний дохід, на його утриманні знаходиться матір пенсійного віку, інших дітей він немає. На підтвердження цього надав до суду відповідні довідки. З довідки про доходи виданої 25 листопада 2015 року ТОВ « САФАРІ-АРМС-Україна»,де останній працевлаштований охоронником його заробіток з травня по жовтень 2015 року склав 5\~169.15 грн. Довідка №115 від 30 листопада 2015 року вказує про те ,що [PERSON] ,1938 року мати відповідача , має хронічні захворювання та потребує постійного амбулаторного та щорічного лікування. Як зазначив відповідач матір є пенсіонеркою, потребує додаткового утримання. Відомостей, що вона не отримує відповідне пенсійне утримання передбачене законодавством України , а також знаходиться на утримані [PERSON] відповідачем суду не надані. Як і не надані докази того ,що донька має самостійно забезпечувати свої існування. У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Така ж правова позиція викладена в п.20 постанову № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. Виходячи з того , що відповідач працює, отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, належних та допустимих доказів, відповідно до положень ст. 60 ЦПК України того , що він немає матеріальної можливості сплачувати аліменти , не надав, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку, починаючі з дня звернення до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved