Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

23 листопада 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини [PERSON], [INFO], на тимчасово неконтрольовану територію України у м.Донецьк до досягнення дитиною віку 16 років без згоди та супроводу матері. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що його син [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], він проживає окремо від сина, але часто з ним спілкується, вони проводять разом багато часу. На теперішній час йому необхідно виїхати з сином до м.Донецька, де у нього знаходиться житло та проживають родичі, але відповідач відмовляється надати нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд дитини. У судове засідання позивач не з'явився, надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила, відзиву на позов і будь-яких інших заяв від відповідача не надійшло. Тому суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилась. Від Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, яка проти позовних вимог не заперечує, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, визнає. З доданих до позовної заяви документів видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: Донецька область, Волноваський район, с.Володимирівка, вул.Проценко, 7/19. Мати дитини зареєстрована за адресою: [INFO]. Батько проживає окремо від дитини, але у тому ж населеному пункті за адресою: Донецька область, Волноваський район, с.Володимирівка, вул.Крупської, 13. Згідно з пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, вїзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57. Згідно з Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 (пункт 4), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість оформлення відповідних документів на в'їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію без згоди одного з батьків за рішенням суду. Отже, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо в'їзду/виїзду на тимчасово неконтрольовану територію неповнолітньої дитини, а лише встановлено певний порядок її в'їзду/виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено рівність прав та обов'язків батьків у здійсненні батьківських прав. Згідно з ч. 1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2\~ ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ч. 1 ст.64 Конституції України,\~конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені. Згідно з ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, \~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Позивач просить надати дозвіл на виїзд дитини на тимчасово неконтрольовану територію України у м.Донецьк до досягнення дитиною віку 16 років без згоди та супроводу матері. Враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати нотаріальну згоду матері дитини на вїзд на тимчасово неконтрольовану територію, де проживають його родичі, суд приходить до висновку, що бажання позивача отримати дозвіл на вїзд /виїзд дитини через лінію зіткнення на тимчасово неконтрольовану територію узгоджується з його правами та обов'язками, покладеними на нього Сімейним кодексом України, а тому задоволення позовних вимог буде відповідати інтересам дитини, надасть їй можливість більше спілкуватися з батьком та іншими родичами, що проживають у м.Донецьку. При цьому позивач зазначив про те, що судові витрати на сплату судового збору згоден взяти на себе.

Outcome: approved