Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із дійсним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що вона із відповідачем зареєструвала шлюб 22.01.2011 року, у Виконавчому комітеті Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Вказує, що у них з відповідачем різні інтереси, уподобання. Вони перестали розуміти один одного, кожен живе відокремленим життям, у них різні бачення ролі чоловіка та жінки у сімї. Вказує, що з відповідачем не проживають близько чотирьох місяців. У неї відсутні почуття поваги та любові до відповідача, вважає, що збереження шлюбу в даному випадку є неможливим та його потрібно розірвати. В судовому засіданні 27 квітня 2016 року позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, вказала, що сім`я розпалася, примирення з відповідачем неможливе, просила не надавати строк для примирення, так як жити з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що не бажає розривати шлюб з позивачем, вважає, що вони можуть зберегти сім`ю,тому просив надати строк для примирення. В звязку із зазначеним, 27 квітня 2016 року судом було винесено ухвалу про надання сторонам по справі строку для примирення тривалістю 1 (один) місяць. Позивач [PERSON] 30 травня 2016 року о 09.00 год., в судове засідання не зявилася, згідно наданої заяви просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] 30 травня 2016 року о 09.00 год. до судового засідання не зявився, хоча був завчасно повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.01.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-АМ № 170816 (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АМ №335883 (а.с.5), та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АМ № 192579 (а.с.4). Причинами розпаду сімї є відсутність між сторонами взаєморозуміння, втрата почуттів любові та поваги один до одного, окреме проживання, в звязку з чим позивач прийшла до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сімю. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб\~припиняється\~ внаслідок\~ його\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, а також те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на їх взаємовідносини, тому суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, так як спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Довголенко», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved