Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

23 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при отриманні пенсії в березні 2018 року вона помітила, що з її пенсії почали проводити відрахування. Згодом в Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми вона дізналася, що ці відрахування проводяться на користь ПАТ «ПриватБанк» на підставі виконавчого напису Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №17871 від 31 жовтня 2017 року. Вищезазначеним виконавчим написом з неї на користь ПАТ «ПриватБанку» стягнуто борг в сумі 41389, 65 грн. за договором без номеру від 18 травня 2011 року, повний текст якого банком їй до сьогодні не надавався. Позивач зазначає, що зазначена в виконавчому написі сума є позамежною. В природі не може існувати жодного документа, відповідно до якого цю суму можливо було б стягнути з неї, тим паче у безспірному порядку. Посилаючись на зазначені обставини, вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не з`ясував за який час була нарахована сума заборгованості, у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №17871 від 31 жовтня 2017 року про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанку» боргу в сумі 41389, 65 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 03 жовтня 2018 року о 09 год. 40 хв. 03 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено до 13 грудня 2018 року 10 год. 20 хв. в зв`язку з клопотанням позивача про витребування у приватного нотаріуса копії виконавчого напису № 17817. 13 грудня 2018 року розгляд справи відкладено до 25 лютого 2019 року о 10 год. 00 хв. в зв`язку з невиконанням нотаріусом запиту суду та його повторним направленням до виконання. 25 лютого 2019 року розгляд справи відкладено до 23 квітня 2019 року 10 год. 00 хв. в зв`язку з невиконанням нотаріусом запиту суду та його повторним направленням до виконання. В дане судове засідання позивач, представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача та її представника адвоката Семиволос В [PERSON] . надійшла заява, в якій просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Під час судового розгляду встановлено, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 17817, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 39589 грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 18 травня 2011 року. Строк, за який провадиться стягнення 2331 днів, а саме: з 18 травня 2011 року по 04 жовтня 2017 року. Сума складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7418 грн. 05 коп., нараховано відсотків у розмірі 3689 грн. 49 коп., нараховано пені у розмірі 26120 грн. 70 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1861 грн. 41 коп. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. 00 коп. (а.с. 56). 18 січня 2018 року постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бистрик О.М. відкрито виконавче провадження ВМ №55551651 з виконання зазначеного виконавчого напису (а.с. 6). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~ № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих на запит суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Р [PERSON] О. документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис, вбачається, що звертаючись 12 жовтня 2017 року до цього нотаріуса, представник ПАТ КБ «Приватбанк» до заяви про вчинення виконавчого напису надав копію кредитного договору (а.с. 59). Таким чином вчинення виконавчого напису відбулося з порушенням вимог п. 2 Переліку документів, оскільки оригінал кредитного договору нотаріусу стягувачем наданий не був. Вказана обставина не спростована відповідачем належними та допустимими доказами. З наданого розрахунку заборгованості за договором б/н від 18 травня 2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що така заборгованість утворилася в період з 20 листопада 2013 року по 04 жовтня 2017 року та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7418 грн. 05 коп., нараховано відсотків у розмірі 3689 грн. 49 коп., нараховано пені у розмірі 26120 грн. 70 коп., заборгованість по штрафам у розмірі 2361 грн. 41 коп. (а.с. 64). При цьому позивач не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що питання щодо стягнення такої стягувачем порушена поза межами строків позовної давності, встановленої ст. 258 ЦК України. Таким чином відсутні підстави вважати, що заявлена стягувачем сума заборгованості стосовно якої він порушив питання про вчинення нотаріусом виконавчого напису, є безспірною, оскільки в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом вчинено виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved