Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

21 травня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4 723 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позивачка зазначає, що вона з відповідачем 29 жовтня 2004 року уклали шлюб, який 20 лютого 2008 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від подружнього життя у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Більше трьох років вони разом не проживають, батько дитину не підтримує фінансово та майже не бачить. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться повному її утриманні. Відповідний рівень проживання вона самостійно забезпечити дитині не може, тому батько, який є здоровим та працездатним зможе сплачувати аліменти на рівні мінімальної заробітної плати, тобто 4 723 грн. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 24 липня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з позивачкою вони дійсно не проживають з 2008 року. після розлучення вони з позивачкою усно домовилися, що він буде сплачувати щомісячно по 300 грн. на утримання дитини. Так він і робив весь час, але зважаючи на нестабільний заробіток інколи не кожен місяць платив, але наступним платежем намагався компенсувати пропущену виплату. Розуміючи, що дитина дорослішає та витрати на неї збільшуються, на власний розсуд у 2017 році почав перераховувати по 500-1000 грн., в залежності від того коли і як міг виходячи зі свого заробітку. 9 червня 2017 року він уклав шлюб з громадянкою [PERSON] . Тривалий час кошти на утримання доньки перераховувала нова дружина, оскільки вона працювала. А він тривалий час не мав ніякого заробітку, але все одно турбувався про свою дитину та намагався кожен місяць перераховувати грошові кошти. Також, вони час від часу бачилися з донькою, вона приїздила до нього в помешкання, де він до недавнього часу проживав разом зі своєю матір`ю, бабусею доньки. У 2019 році він разом з своєю новою дружиною, її донькою від першого шлюбу, та їхньою спільною з позивачем донькою їздили на відпочинок до моря у м. Бердянськ. Також, вони часто з донькою спілкувалися по телефону. Проте, починаючи з травня 2020 року донька перестала відповідати на його дзвінки. У позовній заяві позивач просить стягнути з нього аліменти у розмірі 4 723 грн. Проте, нічим не аргументує такий розмір аліментів, твердження стосовно того, він нещодавно придбав будинок не відповідають дійсності. У його власності дійсно є авто, яке вони придбали разом зі своєю дружиною в кредит на 24 місяці та станом на 14.07.2020 року кредит вже виплачено. Крім того, на даний час його дружина на працює та й йому в зв`язку з карантином складно найти хорошу роботу. Тому, просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1 300 грн. 12 серпня 2020 року від позивачки надійшли до суду додаткові пояснення по справі, в яких вона зазначає, що дійсно донька в 2019 році відпочивала разом з відповідачем на морі, проте це було один раз за 11 років після розлучення. На даний час доньки 15,5 років, вона готується до ЗНО і витрати на навчання складають 3000 грн. у місяць. Сума аліментів у розмірі 1 300 грн. на місяць не вистачає навіть на оплату репетиторів. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 10 грудня 2019 року Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1078. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачці аліменти на утримання спільної дитини. У позовній заяві позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 4 723 грн. щомісячно. Однак, позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення - 4 723 грн. щомісячно. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - 1 779 гривень та для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 15 років. Враховуючи дані обставини, суд прийшов до висновку, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, які необхідно стягнути з відповідача, буде 1 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial