Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

23 липня 2021 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 24 лютого 2017 року у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №63. Просила розірвати шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 лютого 2017 року у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №63; стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 900 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.02.2017 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований у у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Причиною цього стало те, що у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя, різні інтереси. Вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Фактичне ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання на даний час припинене та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки шлюб носить формальний характер. Подальше сімейне життя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та дитині, яка проживає з позивачем. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач у судове засідання не прибула, подалав до суду заяву (вх. № 22583/21-Вх), в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву (Вх. № ЕП-5524/21-Вх), в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, встановивши фактичні обставини справи суд дійшов до такого висновку. Так, судом встановлено, що дійсно [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24.02.2017 у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи те, що суд задовольнив позов, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 908,00 гривень у користь позивача. Матеріали справи містять Договір про надання правової допомоги (у цивільних справах) від 21.07.2021, складений адвокатом Царенком О. О. з додатком № 1, Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу (правничу) допомогу, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу та не знаходить вагомих та об`єктивних причин для зменшення судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, адже відповідем доказів вказаного до суду не надано.

Outcome: approved