Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 21 вересня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Любешівського районного суду від 29 жовтня 2004 року розірвано. Від спільного шлюбу мають дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яка не досягла повноліття. Згідно рішення Любешівського районного суду від 29 жовтня 2004 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання доньки Маряни в розмірі 100 гривень, щомісячно. Зазначає, що на даний час зросли потреби доньки в силу досягнення більш дорослого віку і збільшення потреб в побуті та навчанні, також з часу прийняття рішення про стягнення аліментів в 2004 році зріс і сам розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, в силу досягнення донькою шкільного віку, рівень витрат на неї значно зріс, оскільки в даний час такі витрати, повязані ще й забезпеченням навчальних потреб з придбання шкільного приладдя, забезпечення належних умов для навчання та створення відповідного побуту. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки Маряни, [INFO] та стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої зменшила свої позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки Маряни в розмірі 1000 грн., щомісячно та розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, згідно якої згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки Маряни в розмірі 1000 гривень, щомісячно та просить розгляд справи проводити без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що рішенням Любешівського районного суду від 29 жовтня 2004 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 100 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви з 18.10.2004 року і до її повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З позовної заяви вбачається, що на даний час позивач працює в Любешівській ЦРЛ молодшою медсестрою, на її утриманні знаходяться двоє дітей: повнолітня донька [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання та неповнолітня донька [PERSON], [INFO], відповідач працює на сезонних роботах, його дохід є мінливим та повязаний з фактичним обсягом робіт виконаних за певний період. Беручи до уваги те, що відповідач погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на неповнолітню дитину та визначає аліменти в розмірі 1000 гривень, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Разом з тим, зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слідує, що суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць у справах про стягнення аліментів, а не про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial