Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

23.12.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] (м. Артемівськ) Донецької області. Як вказує позивачка, відповідачка є її племінницею, яка зареєстрована в даній квартирі з 08.10.2003 року, але з дня реєстрації і по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживає та позивачці невідоме місце її знаходження. Також позивач у позові зазначає, що особистих речей відповідачки, а також її майна в квартирі немає. Через її реєстрацію у спірній квартирі, позивач несе додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою № 35 у будинку № 53 по вул. Горького в місті Бахмуті Донецької області. Позивач у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи та поясненя позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить квартира [ADDRESS] (м. Артемівськ) Донецької області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових праві на нерухоме майно. (а. с. 5-7). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії поквартирної картки на а. с. 8 [PERSON], [INFO], яка є племінницею позивачки, з 08.10.2003 року зареєстрована за адресою: м. Бахмут (м. Артемівськ) [ADDRESS]. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] дійсно тривалий час, а саме: з 2003 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Вказана обставина підтверджується актом від 22.12.2016 року, складеним та затвердженим головою ОСББ «Горького, 53». (а. с. 10). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідачки суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved