Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

23.06.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] , в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 362 920, 72 грн., моральну шкоду в розмірі 39 260, 14 грн. заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.07.2019 р. о 17:05 год. на автошляху Київ - Харків - Довжанський (556 км. + 200 м.), [PERSON] керуючи автомобілем марки MG 6, д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної швидкості руху, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.2. (суспільної) та скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] , яким у цей час керувала [PERSON] , що належав на праві власності [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За наслідками вказаної ДТП було відкрито кримінальне провадження № 12019220440000941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про що внесено до ЄРДР 21.07.2019 р. Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР розташованого у місті Полтава Маслова Д.Б. від 12.12.2019 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019220440000941 від 21.07.2019 р. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, відносно водіїв виділено матеріал для адміністративного провадження. У подальшому, постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2020 р. у справі № 636/236/20, за наслідками розгляду адміністративного матеріалу за вказаною ДТП, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Позивач зазначає, що розмір заподіяної матеріальної шкоди, що спричинена власнику автомобіля марки Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП, яка мала місце 20.07.2019 р. згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 55 С від 23.12.2019 р. складає 461 920, 72 грн. Крім того позивачу заподіяно моральної шкоди внаслідок спричинення ушкодження здоров`я, яку позивач оцінює у розмірі 40 000, 00 грн. У зв`язку із тим, що після відшкодування страховою компанію матеріальної та моральної шкоди у межах ліміту відповідальності, суми яких не у повному обсязі покривають розмір спричиненої шкоди, з огляду на невідшкодування відповідачем у добровільному порядку розміру спричиненої шкоди, яка не покрита страховим відшкодуванням, позивач має право на стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2020 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2021 р. закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечують проти заочного порядку розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток за місцем його реєстрації, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Крім того, суд відзначає, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Європейський суд з прав людини покладає на сторони обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо їх стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечу є проти такого вирішення справи. Враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 р. проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Судом встановлено, що 20.07.2019 р. о 17:05 год. на автошляху Київ - Харків - Довжанський (556 км. + 200 м.), [PERSON] керуючи автомобілем марки MG 6, д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної швидкості руху, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.2. (суспільної) та скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] , яким у цей час керувала [PERSON] , що належав на праві власності [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За наслідками вказаної ДТП було відкрито кримінальне провадження № 12019220440000941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про що внесено до ЄРДР 21.07.2019 р. Згідно постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР розташованого у місті Полтава Маслова Д.Б. від 12.12.2019 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019220440000941 від 21.07.2019 р. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення, відносно позивача та відповідача виділено матеріал для адміністративного провадження. Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2020 р. у справі № 636/236/20, за наслідками розгляду адміністративного матеріалу за вказаною ДТП, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Харківського апеляційного суду від 02.12.2020 р. постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2020 р. у справі № 636/236/20 залишено без змін. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Суд вважає доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України. Крім того, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки MG 6, д.н.з. [NUMBER] , яким під час ДТП керував відповідач, була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» (АТ «СК «АРКС») згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM № 8765342 від 06.12.2018 р. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого згідно цього полісу складає 100 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Розмір заподіяної матеріальної шкоди, що спричинена власнику автомобіля марки Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП, яка мала місце 20.07.2019 р. визначено на підставі проведеного автотоварознавчого дослідження судового експерта [PERSON] . Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 55 С від 23.12.2019 р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 20.07.2019 р. складає 461 920, 72 грн. У зв`язку із цим, власник автомобіля марки Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] , скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав заяву до АТ «СК «АХА Страхування», як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Судом встановлено, що страхова компанія у межах ліміту відповідальності згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM № 8765342 від 06.12.2018 р. здійснила страхове відшкодування згідно Акту № ARX 2491090 у сумі 99 000, 00 грн., що підтверджується випискою по надходженням по картці АТ «КБ «Приватбанк» від 24.04.2020 р. Згідно частини 1 статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Матеріали справи свідчать, що різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП - 461 920, 72 грн. та страховою виплатою АТ «СК «АХА Страхування» - 99 000, 00 грн. складає 362 920, 72 грн., про стягнення якої з відповідача на свою користь простить позивач. Роз`яснення, закріплені у п. 13 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р. свідчать, що враховуючи що відповідно до положень статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позивач є потерпілою особою в розумінні ст. 1194 ЦК України, а відтак позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, спричиненої останнім внаслідок ДТП, яка мала місце 20.07.2019 р. у розмірі 362 920, 72 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди, спричиненої внаслідок вищевказаної ДТП. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР розташованого у місті Полтава Маслова Д.Б. від 12.12.2019 р. якою кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019220440000941 від 21.07.2019 р. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в результаті ДТП, яка мала місце 20.07.2019 р. позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми, струсу головного мозку, забійної рани м`яких тканин тім`яної ділянки, гематоми в ділянці медіальної кісточки правої гомілки, що підтверджується висновком судового експерта № 09-1524/19 від 05.12.2019 р. Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, після ДТП, позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня № 27» у період з 20.07.2019 р. по 02.08.2019 р. та амбулаторному лікуванні у період з 08.08.2019 р. по 21.08.2019 р. Шкода, заподіяна життю та здоров`ю позивача внаслідок ДТП, що пов`язана з лікуванням позивача, пов`язаною з тимчасовою втратою нею працездатності була відшкодована АТ «СК «АХА Страхування» (АТ «СК «АРКС») згідно Акту № [NUMBER] на загальну суму 14 797, 12 грн. Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. У зв`язку із цим, АТ «СК «АХА Страхування» (АТ «СК «АРКС») згідно Акту № ARX 2575927 здійснило відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу у сумі 739, 86 грн., що, як встановлено судом, складає 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю позивачу в результаті ДТП. При цьому, як зазначає позивач, здійснене страхове відшкодування моральної шкоди не у повному обсязі покриває спричинені останній моральні страждання, які позивач оцінює у загальному розмірі 40 000, 00 грн. Тобто, різниця між фактичним розміром моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП - 40 000, 00 грн. та страховою виплатою АТ «СК «АХА Страхування» - 739, 86 грн. складає 39 260, 14 грн., про стягнення якої з відповідача на свою користь простить позивач. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 'Суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням доводи позивача, покладені в основу визначення глибини фізичних та душевних страждань, характер правопорушення, ступеня вини відповідача а також його процесуальну поведінку, за відсутності доказів на спростування обставин ДТП, яка мала місце 20.07.2019 р., приходить до висновку про наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди у результаті ДТП, а розмір, заявлений позивачем до стягнення, суд вважає розумним та справедливим. Відтак позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, спричиненої останнім внаслідок ДТП, яка мала місце 20.07.2019 р. у розмірі 39 260, 14 грн. у порядку ч. 1 ст. 1194 ЦК України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовної заяви у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 3 629, 22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved