Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

23 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 грудня 2015 року задоволені позовні вимоги [PERSON], стягнуто з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 01 січня 2011 року по 30 червня 2015 року в розмірі 274760 грн. Ухвалою суду від 26 квітня 2016 року дане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. В квітні 2016 року позивачка надала позов в новій редакції. Посилалась на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 серпня 2009 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 квітня 2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей, починаючи з 19 січня 2010 року. З моменту набрання рішенням законної сили [PERSON] нараховані аліменти в розмірі 65419 грн. 35 коп., однак на даний час аліменти оплачені частково в сумі 56500 грн., таким чином заборгованість станом на 01 липня 2015 року становить суму 8919 грн. 35 коп. Згідно ст.196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки (пені) від суми 8919 грн. 35 коп. заборгованості по аліментах за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2015 року становить суму 10900 грн. згідно розрахунку. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2015 року в сумі 10900 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просять стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2015 року в сумі 10900 гривень, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2480 грн. 40 коп. з підстав, вказаних з позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Доповнили, що дійсно старший син [PERSON] проживає з відповідачем з 01 червня 2014 року, однак аліменти, які відповідач сплачував на його утримання, витрачались нею для сина, зокрема: на одяг, на ліки та на засоби гігієни. Крім того, син за цей період також періодично проживав з нею. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснили, що дійсно за рішенням суду з 2010 року він сплачує аліменти на користь позивачки на утримання двох синів, однак аліменти сплачував не щомісячно, а з запізненням за деякі місяці, що і стало підставою у відповідності до ст.196 СК України для нарахування пені. За його розрахунком згідно уточненої довідки державного виконавця він повинен сплатити [PERSON] пеню за період з січня 2011 року по 30 червня 2015 року в сумі 8184 грн. 68 коп., однак, враховуючи те, що один син проживає з ним з 01 червня 2014 року, а він сплачував позивачці аліменти на його утримання, тому просить зменшити суму пені на 3610 грн. і не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивачки пені за прострочення сплати аліментів в сумі 4574 грн. 68 коп. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] з 30 серпня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 серпня 2009 року (копія рішення на а.с.6). Від шлюбу у позивачки і відповідача є двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачкою [PERSON] Згідно ст.196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. ЇЇ завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною, тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відносно цих вимог закону судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 квітня 2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 19 січня 2010 року (копія рішення на а.с.7-8). На підставі цього рішення був виписаний виконавчий лист та направлений на виконання в Шевченківський відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції за місцем проживання боржника [PERSON] і з того часу державний виконавець нараховує аліменти в порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». За період з 19 січня 2010 року до 30 червня 2015 року державним виконавцем були нараховані аліменти в сумі 65419 грн. 35 коп., з яких відповідачем сплачено лише суму 59500 грн., таким чином заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 липня 2015 року становить суму 5919 грн. 35 коп., що підтверджується останньою довідкою державного виконавця № 481 від 10 червня 2016 року (а.с.88-90). З цієї довідки вбачається, що відповідачем сплачувались аліменти не щомісячно в сумі 1000 грн., а в окремі місяці в цій сумі, в окремі місяці в більшій сумі по 2000, 3000 та 4000 грн. З врахуванням даних цієї довідки суд вважає обґрунтованим нарахування пені за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2015 року в сумі 8184 грн. 68 коп., яка нарахована за ті місяці, коли аліменти не були сплачені з врахуванням переплати за попередні місяці відповідно до розрахунку (а.с.77-79), зокрема: пеня за лютий, березень, жовтень і листопад 2011 року становить суму 1152 грн. 42 коп.; за лютий, травень, червень, серпень і вересень 2012 року становить суму 1436 грн. 61 коп.; за лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад 2013 року становить суму 2382 грн. 42 коп.; за лютий, квітень, липень, жовтень, листопад, грудень 2014 року становить суму 1713 грн. 23 коп.; за лютий, березень, квітень, травень, червень 2015 року становить суму 1500 грн. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів в підтвердження поважних причин несвоєчасної сплати аліментів на утримання його синів, а тому повинен нести відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, при цьому є всі підстави для зменшення розміру неустойки у відповідності до вимог ч.2 ст.196 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що один син [PERSON] проживає з відповідачем з 01 червня 2014 року, однак аліменти на його утримання він весь час сплачував позивачці [PERSON], що визнали сторони в судовому засіданні, у звязку з чим суд вважає, що пеню належить зменшити до суми 5000 гривень. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] належить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, стягнутих рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 квітня 2010 року, на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в сумі 5000 грн. за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2015 року, частково задовольнивши позовні вимоги, а також згідно ст.88 ч.1 ЦПК України понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. згідно квитанції (а.с.58) та у відповідності до вимог ст.84 ЦПК України понесені витрати на правову допомогу в сумі 1240 грн. пропорційно сумі задоволених вимог (а.с.95), оскільки позовні вимоги задоволені частково. На підставі викладеного, ст.196 Сімейного кодексу України, ст.549 та глави 49 ЦК України,

Outcome: partial