Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

22 квітня 2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 02 жовтня 2014 року між нею та [PERSON] . Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 05 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (а.с.14). 20 травня 2021 року позивач надала суду уточнену позовну заяву, в якій вказала, що вона вагітна і батьком зачатої дитини є [PERSON] (а.с.19-21), якого ухвалою суду від 31 травня 2021 року було залучено до участі в справі як третю особу (а.с.31). У судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 23 червня 2021 року позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій свої позовні вимоги вона підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.35). Відповідач 24 червня 2021 року надав суду також заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказує, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення (а.с.36). [PERSON] 16 травня 2021 року надав заяву, в якій зазначив, що визнає дитину, яку виношує позивач (а.с.29). З огляду на викладене та відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2121. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши у позові про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Крім того встановлено, що [PERSON] станом на 25 червня 2021 року вагітна і виношує дитину, що підтвердилось копією Виписки Поліклініки №1 КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради №834 від 20 травня 2021 року (а.с.27). Як вбачається зі змісту письмової заяви третьої особи від 20 травня 2021 року (а.с.29), [PERSON] визнає своє батьківство дитини, яка зачата під час проживання позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3 ст.110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Отже, судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved