Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

23.02.2016 року керівник Уманської місцевої прокуратури звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 12.07.2015 року близько 18 год. 15 хв. відповідач [PERSON], перебуваючи на сільській вулиці в с. Вороне Жашківського району Черкаської області, знаходячись у стані алкогольного спяніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, яка виникла поміж ним та [PERSON] та перейшла у бійку, легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, які міг і повинен був передбачити та свідомо припускав настання таких наслідків, умисно штовхнув рукою у груди [PERSON] від чого останній упав на стоячий велосипед та отримав тілесні ушкодження. Потім [PERSON] в ході подальшої сварки між ним та [PERSON] діючи злочинно недбало та не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув [PERSON] у груди, вуд чого останній впав на асфальтну дорогу та отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово медичної експертизи № 734 від 21.08.2015 року відносяться до тяжких. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КП «Уманська міська лікарня» протягом 13 днів, а саме в період з 15.07.2015 року по 28.07.2015 року та за вказаний період на стаціонарному лікуванні згідно довідки КП «Уманської міської лікарні» від 05.02.2016 року № 4 на лікування [PERSON] виплачено коштів у сумі 1774 грн. 11 коп., чим завдано збитків державі на вказану суму . Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 03.02.2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України. Відповідачем [PERSON] в добровільному порядку матеріальна шкода не відшкодована, тому просив стягнути з нього на користь відділу охорони здоровя Уманської міської ради для зарахування на рахунок місцевого бюджету матеріальні збитки, завдані внаслідок вчиненого кримінального правопорушення в сумі 1774 грн. 11 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і підтвердила вищевказані обставини.Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що потерпілому [PERSON] 03.02.2016 року ним відшкодована матеріальна шкода у звязку з лікуванням та моральна шкода в сумі 25000 гривень і претензій до нього потерпілий не має. Щодо лікування потерпілого [PERSON] в лікарні - витрати у звязку з цим вважає позовні вимоги прокурора безпідставними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 12.07.2015 року близько 18 год. 15 хв. відповідач [PERSON], перебуваючи на сільській вулиці в с. Вороне Жашківського району Черкаської області, знаходячись у стані алкогольного спяніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, яка виникла між ними та перейшла у бійку, умисно штовхнув рукою у груди [PERSON], від чого останній упав на стоячий велосипед та отримав тілесні ушкодження. Потім в ході подальшої сварки між ним та [PERSON], діючи злочинно недбало та не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув [PERSON] у груди, від чого останній впав на асфальтну дорогу та отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку судово медичної експертизи № 734 від 21.08.2015 року [PERSON] спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні комунального підприємства «Уманська міська лікарня» протягом 13 днів, а саме в період з 15.07.2015 року по 28.07.2015 року. За вказаний період на стаціонарному лікуванні [PERSON] витрачено коштів в сумі 1774 грн. 11 коп., що стверджується уточнюючою довідкою № 4 від 05.02.2016 року, наданою 11.0.2016 року в судовому засіданні представником позивача. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 03.02.2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України. Ст..1206 Цивільного Кодексу України передбачено обовязок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, згідно з частиною 3 вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 7 липня 1995 року «Про відшкодування витратна стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженою постановою Кабінету міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоровя в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування, тобто 13 днів 136 грн. 47 коп = 1774 грн.11 коп. Суд також вважає стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у доход держави у сумі 1378 грн. На підставі викладеного і ст..ст. 1166, 1206 ЦК України, постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»,

Outcome: approved