Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

23.04.2015 р. до суду з позовом звернувся Фонд комунального майна Чернігівської міської ради до [PERSON] про зобов'язання повернення нежитлового приміщення шляхом примусового виселення(а.с.3-4), мотивуючи свої вимоги наступним. Нежитлове приміщення - прибудова до колишньої теплиці, загальною площею 89,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернігова на підставі рішення Чернігівської міської ради від 25.04.2014 р. (сорокова сесія шостого скликання) про внесення змін до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чернігова та на підставі свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення по [ADDRESS] від 28.10.2014 р. В ході проведення перевірки вказаного нежитлового приміщення встановлено, що воно переобладнане під житлове, наявне електро та водопостачання, встановлено автономне опалення і в ньому постійно проживає відповідач з чоловіком. Листом від 17.04.2014 р. відповідача попереджено про необхідність терміново звільнити приміщення, але відповіді він не надав, приміщення не звільнив. 12.01.2015 р. повторно проводилась перевірка, в ході якої встановлено, що відповідач і надалі продовжує незаконно займати зазначене приміщення. Посилаючись на ст.ст. 327, 387 ЦК України, просили зобов'язати [PERSON] повернути нежитлове приміщення колишньої теплиці, згідно з інвентаризаційною справою № 444, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 89,9 кв.м, фонду комунального майна Чернігівської міської ради шляхом примусового виселення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов(а.с.3-4) підтримала за вимогами, в ньому викладеними, та пояснила, що підстава позову - це ст. 387 ЦК України; належним позивачем є фонд; спірне майно, власником якого є Чернігівська міська рада, підлягає поверненню не Чернігівській міській раді, а позивачу - фонду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала та пояснила, що фонд є неналежним позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про місце та час судового розгляду була повідомлена у встановленому порядку. Суд розглядає справу у її відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.10.2014 р. власником будівлі загальною площею 849,2 кв.м за адресою: [ADDRESS], є територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради(а.с.7,8-12,17,18). Спірне нежитлове приміщення складається з 759,3 кв.м (теплиця) та 89,9 кв.м (підсобне приміщення). Згідно змісту актів обстеження позивача в результаті перевірок було з'ясовано, що підсобне приміщення колишньої теплиці, площею 89,9 кв.м, переобладнане під житлове, наявне електро та водопостачання, встановлене автономне опалення і в ньому постійно проживає відповідачка з родиною, яка відмовляється звільнити дане приміщення (а.с.15-16). Відповідно до пунктів 1.1-1.3 «Положення про фонд комунального майна Чернігівської міської ради», затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 31.03.2011 р. (сьома сесія шостого скликання), зокрема, фонд комунального майна Чернігівської міської ради, утворений Чернігівською міською радою і відповідно чинного законодавства України здійснює реалізацію політики місцевого самоврядування м. Чернігова у сфері управління, приватизації, оренди об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чернігова; фонд комунального майна Чернігівської міської ради здійснює управління майном комунальної власності в межах повноважень, визначених міською радою; визначення цих повноважень та умов їх здійснення регулюються цим Положенням; фонд комунального майна Чернігівської міської ради є юридичною особою(а.с.5-6). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, зокрема, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі викладеного, враховуючи, що Чернігівська міська рада і фонд комунального майна Чернігівської міської ради є юридичними особами; позов подано фондом комунального майна Чернігівської міської ради як позивачем на захист свого порушеного права (в даному випадку, враховуючи підставу позову - ст. 387 ЦК України, порушеного права власності), а не в інтересах Чернігівської міської ради на захист порушеного права власності Чернігівської міської ради; що власником спірного майна є Чернігівська міська рада, тому відсутні правові підстави для задоволення заявленої позовної вимоги про зобов'язання повернення спірного нежитлового приміщення шляхом примусового виселення саме фонду комунального майна Чернігівської міської ради, а не Чернігівській міській раді. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглянув цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. В зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати(а.с.2).

Outcome: dismissed