Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

23 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], які проживають з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі 500 грн. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Сторони по справі перебували у шлюбі з 15 жовтня 2010 року, який за рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2013 року розірвано та є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 09 грудня 2010 року за актовим записом № 101 зробленого у Книзі реєстрації народжень відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області., [PERSON] , [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 12 червня 2012 року за актовим записом № 48 зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області. (а.с 3,5,6). Проживання дітей з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 23 грудня 2013 року за вихідним № 4507 (а.с. 7). Після розірвання шлюбу, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вони повністю знаходяться на матеріальному забезпеченні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дітей, за захистом яких вона звернулася до суду, однак задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), оскільки відповідач неофіційно працює та має постійний заробіток. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: partial