Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

23 жовтня 2019 року надійшла позовна заява, подана від імені [PERSON] , [PERSON] їх представником - адвокатом Журіковою І.В. Заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивачів солідарно заборгованості по аліментам у розмірі 3108 грн 06 коп, пені у розмірі 3108 грн 06 коп, трьох відсотків річних у розмірі 909 грн, втрат від інфляції у розмірі 6055 грн 71 коп. У судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивачів - адвоката Журікової І.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. За змістом цієї заяви представник позивачів підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначено, що борг за аліментами до теперішнього часу не погашено, вона не бачилася та не спілкувалася з відповідачем близько 15 років, не він наразі перебуває, їй не відомо. Згідно отриманої судом інформації, зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] невідомо, тому виклик відповідача у судове засідання здійснювався відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України 19 лютого 2020 року. Відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заява представника позивача про розгляд справи у її відсутність не містить заперечень проти заочного розгляду справи, тому суд проводить заочний розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми дітьми відповідача [PERSON] . Згідно виконавчого листа № АЕ-118, виданого 11 лютого 1997 року Павлоградським міським судом, з [PERSON] стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] (а.с.14-15). 20 січня 2010 року державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про закриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № АЕ-118, виданого 11 лютого 1997 року Павлоградським міським судом, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Заборгованість по аліментах складає 3108 грн 06 коп (а.с.16). Позивачі посилаються на положення ст.179 Сімейного кодексу України, що визначає право власності дитини на аліменти, одержані на її утримання. Однак станом на час виникнення заборгованості по сплаті аліментів, зокрема на момент закриття виконавчого провадження - 20 січня 2010 року діяла інша редакція статті 179 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються. У разі смерті того з батьків, з ким проживала дитина, аліменти є власністю дитини. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів має саме одержувач аліментів. Таким чином право вимоги за даним позовом має особа, на ім`я якої виплачувалися аліменти - [PERSON] , яка самостійних вимог щодо предмета спору не заявляла. З позовом про стягнення заборгованості по аліментам звернулись неналежні позивачі, що є підставою для відмови у позові. Позивачі звільнені від сплати судового збору, тому витрати на сплату судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed