Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернувся із заявою про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20.04.2011 року в частині задоволення позову [PERSON] до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради про визнання права власності. В обґрунтування заяви він послався на те, що після набрання вказаним рішенням законної сили, йому стали відомі обставини, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику. [PERSON] стверджував, що вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Такими обставинами заявник вважав факт відсутності, не видачі розпорядження Іллічівської районної адміністрації «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. А. та надвірних споруд, що належать гр. [PERSON] за адресою: вул. Деревообробна 39-б» № 989 від 25.12.2002 року. Оскільки спірне розпорядження стало підставою для винесення рішення суду, [PERSON] вважав рішення суду незаконним, несправедливим, таким, що підлягає перегляду у звязку із нововиявленими обставинами. При перегляді рішення [PERSON] просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав. [PERSON] вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки спірна обставина може вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Представники Одеської міської Ради та Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради вважали, що спірна обставина є нововиявленою, просили суд вирішити заяву відповідно до ст. 363 ЦПК України. [PERSON], КП «ОМБТІ» в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд заяви, їхня неявка відповідно до ч. 1, ст. 365 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши заяву, думку учасників цивільного процесу, суд вважає, що заява [PERSON] про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2011 року в частині задоволення позову [PERSON] до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради про визнання права власності підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що при вирішенні спору між [PERSON] та [PERSON] 08.10.2008 року був укладений договір дарування №3-3582 13/20 частин домоволодіння за адресою м.Одеса, вул. Деревообробна, 39б, яке в цілому складається з одного камяного житлового будинку під літерою: «А», загальною житловою площею 77, 8 кв.м., житловою площею 53, 4 кв.м., та надвірних споруд під літерами «Б»-літня кухня, «В,Г,Д,Ж,К» сараї, «Е»-вбиральня, «З»- навіс, №1-5-огорожа, І-ІІ-мостіння. Вказаний договір був посвідчений Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за номером 3-3582. Як вбачається зі змісту договору, спірна частина домоволодіння належала за життя [PERSON] як дарувальнику на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20.11.2006 року. Вказане судове заочне рішення було прийнято судом в межах даної справи на підставі розпорядження Іллічівської районної адміністрації «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. А. та надвірних споруд, що належать гр. [PERSON] за адресою: вул. Деревообробна 39-б» № 989 від 25.12.2002 року. Заявником [PERSON] доведений факт того, що вказане розпорядження не існувало. За № 989 існує розпорядження від 22.11.2002 року «Квартирний облік громадян, які працюють на підприємствах району», в якому спірна адреса не значиться. Згідно журналу реєстрації розпоряджень Іллічівської районної адміністрації за 2002 рік датою 25.12.2002 року не зареєстровано жодного розпорядження. Вказані обставини були перевірні Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради та визнані нею в процесі розгляду заяви. Окрім того, вони підтверджуються відомостями Департаменту архівної справи та діловодства ОМР від 1.02.2016 року № 269-11.1-34, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.05.2015 року по справі № 521/18872/14-а, окремою ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 31.03.2015 року прокурору Малиновського району м.Одеси про вирішення питання щодо перевірки факту виготовлення підробленого документу, кримінальним провадженням. Так, відповідно до ст. 361 ЦПК України, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», таким обставинами можуть вважатися, зокрема, юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Враховуючи, що факт відсутності спірного розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради підтверджується фактичними даними (доказами), цей факт існував на час розгляду даної цивільної справи, але не був і не міг бути відомим заявникові та в установленому порядку спростовує факти, покладені в основу судового рішення, суд погоджується із доводами [PERSON] про задоволення його заяви про перегляд рішення у звязку із нововиявленими обставинами. Розглядаючи заяву, суд враховує, що визначений абзацом 1 частини першої статті 362\~ЦПК\~місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним строком, який обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин. Як встановлено в процесі розгляду заяви про наявність спірного розпорядження [PERSON] дізнався із постанови Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про закриття кримінального провадження від 23.06.2015 року, відповідно, звернувся до суду із дотримання процесуального строку, встановленого ст. 362 ЦПК України для подання заяви. Розглядаючи заяву відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд, суд вважає, що позов [PERSON] до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: КП «ОМБТІ та РОН» про визнання права власності не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є власником 13/20 частин домоволодіння за адресою м.Одеса, вул. Деревообробна, 39 б, яке в цілому складається з житлового будинку під літерою: «А», 2-1 тамбур, 2-2 коридор, 2-3 кухня, 2-4 житлова, 2-5 житлова, сараї «Ж,К,В» навісу «З», кухні під літерою «Б» прибудови «б», тамбуру «б». Право власності набуто нею на підставі договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за номер 3-3582, за яким вона отримала спірне майно у дар від [PERSON] [PERSON], як третьою особою, в межах даної справи були заявлені самостійні вимоги щодо предмета спору. Поряд із тим, як вбачається із матеріалів цивільної справи, не заперечується сторонами, встановлено ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України від 15.02.2012 року договір дарування, за яким дарувальник [PERSON] на підставі рішення суду, ухваленого за неіснуючим розпорядженням Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.12.2002 року, ніким не оспорюється, недійсним не визнаний. Так, Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право на захист це самостійне субєктивне право, яке зявляється у володільця регуляторного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа \~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, якіпорушують це право. Так, позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Враховуючи, що спірне майно належить [PERSON] на підставі договору, який не оспорений (не визнаний недійсним) підстави для визнання за нею права власності на спірне майно в судовому порядку відсутні, ухвалене 20.04.2011 року Малиновським районним судом м.Одеси судове рішення не може вважатися законним, оскільки позбавило заявника права на оспорювання договору дарування. \~

Outcome: approved