Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

22.03.2018 позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором, укладеним 03.07.2007 між позивачем та [PERSON] , яка становить 10 302 грн і виникла в результаті невиконання умов договору позичальником, в частині повернення кредиту, сплати відсотків та інших, передбачених договором платежів. [INFO] помер [PERSON] . Спадкову справу після померлого відкрито на підставі претензії позивача. Посилаючись на те, що відповідач зареєстрований та постійно проживав із боржником, позивач просить стягнути з нього суму заборгованості за договором та понесені позивачем судові витрати. Провадження у справі відкрито 23.04.2018 суддею [PERSON].; справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням головуючого судді у відставку 27.09.2018. У зв`язку з відсутністю у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 17.10.2018. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 25.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19). 13.05.2019 суддею Лизенко І.В. справу прийнято до провадження, повторно розпочато спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін та призначено відкрите судове засідання на 21.10.2019. 21.10.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 28.11.2019. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.30). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 03.07.2007 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого, у свою чергу є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», укладено кредитний договір із [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання заяви позичальника (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом № 40, згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.13). Після смерті [PERSON] на підставі претензії позивача Решетилівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №367/2014. Заяв від спадкоємців та інших кредиторів не надходило, що підтверджується копією довідки Решетилівської державної нотаріальної контори від 21.04.2017 та копією претензії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.18-19). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором б/н від 03.07.2007, станом на 30.11.2017 утворилась заборгованість у розмірі 10 302,00 грн, яка складається із: -залишку заборгованості за процентами - 2 616,02 грн; -нарахованої пені - 7 685,98 грн. З копій паспортів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що місцем їх реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] (а.с.11,12). У зв`язку із чим 19.10.2017 позивачем направлено відповідачу лист-претензію щодо виконання ним зобов`язання за [PERSON] за вищевказаним кредитним договором (а.с.20). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до ст. 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Згідно ч.3 ст.1231, ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічна позиція викладена в п.32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позивач в обґрунтування свого позову посилається на те, що відповідач [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, таким чином, на думку позивача він прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Однак позивачем не надано жодних доказів наявності родинних відносин між боржником та відповідачем по справі, а також того, що він був зареєстрований та проживав разом із [PERSON] саме на час відкриття спадщини. Сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем, за відсутності підтвердження умов, за яких особу віднесено до кола спадкоємців за законом, не є достатнім доказом на підтвердження права спадкування відповідача після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, який прийняв після нього спадщину. Частиною 1 статті 84 ЦПК України встановлено право учасника справи, у разі неможливості самостійно надати докази, подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Однак позивач не надав відповідних доказів та клопотання про їх витребування не заявив. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1216,1218,1231,1268-1270,1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed