Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

24.03.2021 року представник позивача АТ «Харківобленерго» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 2 291,97 грн.; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за адресою [ADDRESS] мешкає відповідач та відповідно є побутовим споживачем електричної енергії (особовий рахунок № [NUMBER] ). Разом з тим, [PERSON] не виконує умови укладеного договору та не дотримується вимог Правил в частині оплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого станом на 01.01.2019 року на особовому рахунку споживача утворилася сума заборгованості у розмірі 2 291,97 грн. Зазначена заборгованість виникла внаслідок частково неоплаченої угоди про погашення заборгованості за електричну енергію від 05.11.2018 року у сумі 1 537,71 грн. 05.11.2018 року [PERSON] звернулася до Товариства з заявою про погашення заборгованості у сумі 1 845,25 грн. за 6 місяців. 05.11.2018 року між [PERSON] та АТ «Харківобленерго» укладено додаткову угоду про погашення заборгованості за електричну енергію згідно з графіком погашення заборгованості, що відповідає п. 23 зазначеної Угоди. Так, згідно п. 2.3 Угоди, [PERSON] повинна сплачувати до 25 числа кожного місяця, починаючи з 25.12.2018 року по 307,54 грн. Однак, споживач порушила умови Угоди, сплатила лише частину заборгованості у сумі 30 734,0 грн. Залишок неоплаченої заборгованості складає 1 537,71 грн. Також за період з 23.10.2018 року по 31.12.2018 року [PERSON] не сплачено за спожиту електричну енергію 754,26 грн. Отже, на підставі викладеного заборгованість за спожиту електричну енергію 2 291,97 грн. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії проводяться згідно з «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» (далі Правила), які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, Законом України «Про ринок електричної енергії». Дані нормативні акти, в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін, обов`язкові як для енергопостачальника, так і для споживача електроенергії. Таким чином, загальна сума заборгованості за використану електроенергію складає 2 291,97 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.04.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.08.2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки Департаменту реєстрації Харківської міської ради зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , отже є споживачем послуг енергопостачання за вказаною адресою (а.с.8, 12). [PERSON] звернулася до Товариства з заявою про погашення заборгованості за вказані послуги у сумі 1 845,25 грн. за 6 місяців. 05.11.2018 року між [PERSON] та АТ «Харківобленерго» укладено додаткову угоду про погашення заборгованості за електричну енергію згідно з графіком погашення заборгованості, що відповідає п. 23 зазначеної Угоди (а.с.7). Згідно з п. 2.3 Угоди, [PERSON] зобов`язалась сплачувати до 25 числа кожного місяця, починаючи з 25.12.2018 року по 307,54 грн. Однак, споживач порушила умови Угоди, сплатила лише частину заборгованості у сумі 30 734,0 грн. Залишок неоплаченої заборгованості складає 1 537,71 грн. Крім того за період з 23.10.2018 року по 31.12.2018 року [PERSON] не сплачено за спожиту електричну енергію 754,26 грн., що підтверджено довідкою (а.с. 5). Отже [PERSON] не виконує умови укладеного договору та не дотримується вимог Правил в частині оплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого станом на 01.01.2019 року на особовому рахунку споживача № [NUMBER] утворилася загальна сума заборгованості у розмірі 2 291,97 грн. (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За вимогами п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року №1357, Методикою обчислення розміру відшкодувань збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1990 року №1416. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Відповідно до п. 2 п. 5.5.5 Правил, Споживач електричної енергії зобов`язуватися сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Судом встановлено, що у сторін виникли договірні відносини. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до вимог п.48 «Правил користування електричною енергією для населення», споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення правил користування електричною енергією, за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію та розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовна заява АТ «Харківобленерго» є обґрунтованою належними та достатніми доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим, із [PERSON] на користь АТ «Харківобленерго» підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 2 291,97 грн. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 270,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного і

Outcome: approved