Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

23.03.2021 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи на те, що її колишній чоловік [PERSON] , відносно якого рішенням суду від 24.09.2021 року видано обмежувальний припис на строк 6 місяців із визначенням певних обмежень, порушує його, а саме приходив на роботу та додому до неї, до дітей до школи, телефонував їй та її батькам з погрозами фізичним насильством, в зв`язку з чим за її зверненням до правоохоронних органів 10.02.2021 року відкрито кримінальне провадження. За таких обставин, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від вчинення домашнього насильства відносно неї та дітей просила продовжити відносно [PERSON] обмежувальний припис, оскільки закінчення його дії створює реальну загрозу життю та здоров`ю її та дітей, і яким: заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; заборонити наближатися на визначену відстань, а саме 50 метрів до місця проживання (перебування) дітей, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою - [PERSON] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 10.02.2021 року на підставі заяви [PERSON] були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021275390000040 з приводу невиконання її чоловіком обмежувального припису, виданого судом. Ухвалою суду від 24.03.2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 29.03.2021 року, який було відкладено на 02.04.2021 року за клопотанням представника заінтересованої особи. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву та просила задовольнити її з підстав, зазначених у її змісті. Пояснила, що на підтвердження заяви не має жодних доказів, окрім витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого відомості за її зверненням були внесені в зв`язку з невиконанням її чоловіком обмежувального припису, виданого судом. На даний час обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню не направлено до суду. Представник заявниці- адвокат Мироненко С.В. в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав, зазначених у її змісті. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник заінтересованої особи - адвокат Ковалюх В.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження необхідності продовження обмежувального припису. Також послався на правові позиції Верховного Суду, висловлені у постановах від 13.01.2021 року у справі № 369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) та від 02.09.2020 року у справі за № 635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20). Зазначив, що на даний час між сторонами наявний спір щодо розподілу спільного майна, а саме будинку, який буде вирішено в межах правового поля. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого\~провадження розглядаються\~судом з\~додержанням загальних\~правил,\~встановлених цим\~Кодексом,\~за винятком\~положень щодо\~змагальності та\~меж судового\~розгляду.\~Інші особливості\~розгляду цих\~справ встановлені\~цим розділом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 04.08.2015 року. Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.07.2020 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.09.2020 року за заявою [PERSON] стосовно [PERSON] видано обмежувальний припис на строк 6 місяців, яким заборонено: перебувати у місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування) дітей, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 10.02.2021 року на підставі заяви [PERSON] від 09.02.2021 року внесні відомості до Єдиного реєстру досудових розсідувань за № 12021275390000040 з правовою кваліфікацією ст. 390-1 КК України, в зв`язку з невиконання її чоловіком обмежувального припису, виданого судом. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є\~Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно п.п. 2, 7 ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.14\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~зазначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Предметом доказування є вчинення відноснодо заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Відповідно до ст.\~350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2\~цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6\~цього Кодексу. Як зазначено у п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. За приписами ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ ч.ч.1,2\~ст.\~62\~Конституції України\~особа вважається\~невинуватою у\~вчиненні злочину\~і не\~може бути\~піддана кримінальному\~покаранню,\~доки її\~вину не\~буде доведено\~в законному\~порядку і\~встановлено обвинувальним\~вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. На підтвердження необхідності продовження обмежувального припису заявницею надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021275390000040 від 10.02.2021 року, відповідно до якого внесені відомості за заявою [PERSON] в зв`язку з невиконанням обмежувального припису, встановленого судом, відносно її чоловіка, з визначенням правової кваліфікації ст. 390 -1 КК України. Однак вказаний доказ не може бути належним та достатнім в розумінні положень ст. 77, 80 ЦПК України, виходячи зі змісту ч.ч.1,2 ст. 62 Конституції України. Інших належних та достовірних доказів згідно ст.ст. 77,79 на підтвердження необхідності продовження обмежувального припису заявницею не надано. Зазначені в поданій заяві та підтримані в судовому засіданні посилання заявниці на те, що [PERSON] порушував обмежувальний припис, а саме приходив на роботу та додому до неї, до дітей до школи, телефонував їй та її батькам з погрозами фізичним насильством, є голослівними та нічим не підтверджені. Враховуючи, що заявницею не доведено наявності обґрунтованих підстав для продовження обмежувального припису, в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed