Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 38340,27 грн. боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 24 липня 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за яким він передав відповідачу у борг грошову суму у розмірі 38340,27 грн. з обумовленням строку повернення вказаної суми до 31 грудня 2014 року. Зазначає, що на підтвердження укладення цього договору відповідачем було складено розписку в присутності свідків від 24 липня 2014 року. Пояснює, що з метою повернення наданих ним у позику грошових коштів, він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути надані в позику кошти, але станом на 22 січня 2015 року відповідачем не повернуто в повному розмірі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. Додатково пояснила суду, що розписка дійсно була написана нею власноручно, але її змусили. З приводу протиправних дій щодо неї до правоохоронних органів не зверталась. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2014 року [PERSON] отримала в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 38340,27 грн. зі строком повернення до 31.12.2014 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 20). В порушення умов договору позики, позичальник свої зобов'язання не виконала. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В суді знайшов своє підтвердження факт порушення [PERSON] зобов'язань передбачених умовами укладеного договору позики від 24.07.2014 року, а тому заборгованість за договором позики в сумі 38340, 27 грн. грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 383,40 грн. (а.с. 1), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved