Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

23.02.2018 року та уточнено 03.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років.В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 24.09.2016 року в Довгинцівському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 335. В період шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. У відповідача від першого шлюбу є також донька [PERSON], [INFO], на утримання якої з 2016 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу). Шлюбні відносини між сторонами погіршилися, відповідач не надає їй та дитині матеріальну допомогу, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться, постійного заробітку не має. В даний час, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, немає можливості вийти на роботу, отримує державну допомогу у розмірі 860 грн. Просить суд задовольнити її позов в повному обсязі. Позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася,надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 24.09.2016 року в Довгинцівському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 335 а.с.5, відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.6, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При призначенні розміру аліментів, суд приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину і те, що позивач має право на утримання від батька дитини, до досягнення останньою трьох річного віку, та виходячи з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача та малолітньої дитини, з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти, не порушуючи права дитини, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved