Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

23 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті її тітки [PERSON], яка померла 15 грудня 2015 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, що складається із житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться по вул. І.Франка, 25 в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, земельної ділянки площею 0,1441 га, що знаходиться по вул. І.Франка, 25 в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівельних споруд (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 946089, виданий 25 липня 2007 року Томашпільським районним відділом земельних ресурсів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВЕО 789297 від 24 травня 2007 року). Позов обґрунтовано наступним. 15 грудня 2015 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON], яка доводилася позивачці тіткою. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться по вул. І.Франка, 25 в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом на майно тітки, оскільки остання за життя, а саме 15 грудня 2015 року, склала заповіт у державного нотаріуса, яким все своє майно заповіла [PERSON] Позивачка зазначає, що по питанню оформлення спадщини звернулася до Томашпільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу за її позовом слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак представник Томашпільської селищної ради [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. [PERSON] померла 15 грудня 2015 року. В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 15 грудня 2015 року в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки Томашпільської селищної ради № 49 від 15 січня 2016 року, після смерті [PERSON], померлої 15 грудня 2015 року залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться в смт Томашпіль по вул.. І.Франка, 25. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишилася її племінниця [PERSON] (а.с.5). Згідно заповіту від 15 грудня 2015 року, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає [PERSON] (а.с.3). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 грудня 2014 року, власником домоволодіння по вул..І.Франка, 25 в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину /3461/ 22 грудня 2004 року/ Томашпільська державна нотаріальна контора (а.с.6). Відповідно звіту про оцінку майна, даний житловий будинок має такі показники: деревяно-валькований будинок «А» загальною площею 64,90 кв.м., жилою площею 48.6 кв.м., хліб «Б», погріб «П», огорожа 1-2, вхідна площадка «а» (а.с.10). Як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 946089, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.1441 га, що розташована по вул..І.Франка, 25 в смт Томашпіль, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (а.с.9). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса на заяву [PERSON], останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 20). Згідно вищезазначеного, вбачається висновок про те, що [PERSON] прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 15 грудня 2015 року, заведена на підставі заяви [PERSON], якій в подальшому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. До спадкової справи долучено копію заповіту, складеного [PERSON], яка заповіла [PERSON] все своє майно (а.с.16-19). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] єдиний спадкоємець за заповітом на спадкове майно своєї тітки [PERSON], яка спадщину прийняла, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тобто позивачка набув права та обовязки спадкодавця, тобто спадщина після смерті її тітки належить їй, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцю майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем визнано позовні вимоги [PERSON], визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved