Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

23 жовтня 2015 року, [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила суд, встановити юридичний факт її постійного проживання однією сім`єю разом із заповідачем [PERSON], померлою 27.01.2006 р. на час відкриття спадщини за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка (Леніна), 326, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,5766 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Овідіопольська селищна рада, масив № 57, ділянка № 2, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 030775 від 01.08.2003 р., посилаючись на відмову нотаріуса у прийнятті її заяви про прийняття спадщини за нотаріально посвідченим заповітом від 10.04.2000 р. (реєстр. № 679), який залишила на її ім`я заповідач [PERSON], у звязку з не підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем на день її смерті і рекомендацією звернення до суду з відповідною заявою. В судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свою заяву та просила суд слухати справу за її відсутністю (а.с. 17). Представниця заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але надіслала на адресу суду заяву, в якій підтримала заяву [PERSON] та з проханням розглянути вказану справу без її участі (а.с. 18,19). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як передбачає стаття 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 10.04.2000 р. [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт (реєстр. № 679), в якому все її майно, яке на день її смерті буде їй належати, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилося, та все, на що вона за законом буде матиме право заповідала [PERSON] (а.с. 6). Суд з`ясував, що вказаний заповіт не скасовувався та не змінювався. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 030775 від 01.08.2003 р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 776 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,5766 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Овідіопольська селищна рада, масив № 57, ділянка № 2, яку вона отримала на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 87 від 12.02.2003 р. (а.с. 8). Заповідач [PERSON] померла 27.01.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 032118 від 27.01.2006 р. (а.с. 7). Отже, відповідно до ст.ст. 1233,1235 ЦК України заявниця є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Як з`ясував суд, на момент смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована у належному заявниці [PERSON] будинку за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка (Леніна), 326, що підтверджується довідкою Овідіопольської с/р від 18.09.2015 р. (а.с. 11). З заяви вбачається, що до 2000 р., заявниця постійно проживала за адресою своєї реєстрації : [ADDRESS], однак була вимушена переїхати на постійне місце проживання в [INFO], де проживала та була зареєстрована спадкодавець [PERSON] у звязку з укладенням між ними 29.05.2000 р. нотаріально посвідченого договору довічного утримання (реєстр. № 1151) від 29.05.2000 р., відповідно до умов якого, заявниця зобовязалася довічно утримувати та доглядати [PERSON], яка в свою чергу, передала заявниці у власність свій житловий будинок та земельну ділянку за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка (Леніна), 326. Відповідно до акту складеного депутатом та сусідами, на момент смерті [PERSON], яка померла 27.01.2006 р., з нею з 200 р. проживала [PERSON] без реєстрації, яка була утримувачем померлої і поховала її за власні кошти (а.с. 10). Як встановив суд, заявниця та [PERSON] проживали однією сім`єю із спільним сімейним бюджетом, були повязані спільним побутом, а вже після смерті [PERSON], заявниця подарувала вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку своїй доньці, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування від 05.11.2007 р. (реєстр. № 2621) (а.с. 13). Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої 27.01.2006 р. [PERSON], заявниця отримала письмову відмову нотаріуса у видачі такого свідоцтва у звязку зі спливом 6-ти місячного строку на прийняття спадщини та відсутності доказів постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на день смерті (а.с. 9). Таким чином, суд дійшов висновку, що заявниця [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті 27.01.2006 р., тобто на день відкриття спадщини, що підтверджується вищезазначеними доказами, а тому, суд вважає за можливе задовольнити заяву, як обґрунтовану і підтверджену документальними доказами та встановити факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме на день смерті спадкодавця за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка (Леніна), 326.

Outcome: approved