Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

23 січня 2019 року представник [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON], видане Охтирською районною державною нотаріальною конторою Сумської області після смерті [PERSON], померлої 03.11.2009 в с. Пологи Охтирського району Сумської області.; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину спадкового майна після смерті матері [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що 03.11.2009 померла [PERSON], з якою позивач проживав та був зареєстрований на день смерті. [PERSON] звернувся у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі позивачу також розяснили, що він може в будь - який час оформити спадщину, оскільки на день смерті матері був зареєстрований та проживав з нею. В звязку зі скрутним матеріальним становищем позивач звернувся до Охтирської міськрайонної нотаріальної контори лише в травні 2018 року, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки спадщину прийняла дочка померлої [PERSON] Позивач вважає, що має право на спадщину після смерті своєї матері, відмови від прийняття спадщини не писав. Добровільно відповідач не бажає визнавати за позивачем вказане право, тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON] в судому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зазначив, що між сторонами досягнута домовленість з приводу виниклого спору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти того, що її брат [PERSON] також має право на Ѕ частину спадкового майна після смерті матері. Представник Охтирської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі нотаріуса. Ухвалою суду від 01.03.2019, на підставі поданої представником позивача до початку розгляду справи по суті заяви, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна після смерті матері [PERSON], померлої 03.11.2009 залишено без розгляду. Частиною 3 ст.\~200\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 06.10.1966 народився [PERSON], батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) 03.11.2009 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 303537 від 28.03.2018 (а.с.10). Згідно довідки виданої 28.03.2018 Пологівським старостинським округом Охтирського району, на день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] у Пологівському старостинському окрузі не посвідчувався (а.с.12). Відповідно до інформації Охтирської районної державної нотаріальної контори від 22.05.2018, 14.06.2018 після смерті [PERSON], померлої 03.11.2009 заведено спадкову справу № 72/2010. Спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину є її дочка [PERSON], яка подала заяву про прийняття спадщини. Відомостей стосовно інших спадкоємців, які прийняли та/або відмовилися від спадщини в матеріалах спадкової справи не має (а.с.14, 16). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). Статтею 1261\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають\~діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, позивачка (син спадкодавця) та відповідачка (донька спадкодавця) є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч. 1 ст.1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України,\~якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~1301\~Цивільного кодексу\~України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як вбачається із розяснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.\~1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на викладене, враховуючи, що у зв'язку з видачою [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом були порушені права [PERSON], як іншого спадкоємця першої черги за законом, тому суд вважає за необхідне свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя [PERSON] визнати недійсним, оскільки вона не мала законного права на успадкування всього спадкового майна після смерті матері, бо частину спадкового майна фактично успадкував її брат [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved