Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

22 вересня 2015 року, позивачка [PERSON], звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.10.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 1117), від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 121381 від 26.02.2008 року, яку після розірвання шлюбу вона просила залишити на виховання їй, посилаючись на те, що фактичні шлюбні відносини між ними фактично припинені, однією сімєю вони не проживають вже давно, спільне господарство, не ведуть, вони втратили взаєморозуміння один з одним, а тому збереження шлюбу між ними неможливо, так як їхня сім`я розпалася остаточно. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду свою заяву, в якій, з посиланням на ч. 2 ст. 158 ЦПК України підтримала позов та просила суд, слухати справу у її відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 18,23,25). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином особисто під розписки, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 19,24). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 26.10.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 1117), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД 061309 від 26.10.2007 р., від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 121381 від 26.02.2008 року (а.с. 11,12). З матеріалів справи вбачається, що фактичні шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, однією сімєю вони не проживають вже давно, спільне господарство, не ведуть, вони втратили взаєморозуміння один з одним, а тому, на думку позивачки, збереження шлюбу між ними неможливо, так як їхня сім`я розпалася остаточно. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки, викладену у її письмовій заяві, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та особистим свободам позивачки та малолітньої доньки. На підставі викладеного, та з урахуванням обставин справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved