Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

23.02.2018 року позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить збільшити розмір аліментів на доньку з 500 грн. на 1000 грн.. В обґрунтування позову вказала, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2016 р. присуджено до стягнення з відповідача аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно. Проте на сьогоднішній день дана сума складає менше ніж 50% відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач у добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі. Тому просить позов задовольнити. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка подала суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у його відсутності. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази, суд дійшов до наступного висновку. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2016 р. у справі № 459/692/16-ц частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягувати аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 02.03.2016 р. до її повноліття. На даний час відомостей, про те, що відповідач працює та має стабільний заробіток, немає. Статтею 61 ЦПК України\~ передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з вимог розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальний стан позивачки, інтереси дитини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з відповідача в користь на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути 704,80 грн. судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved