Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

23.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Реєстраційний сектор Ємільчинської РДА, в якому просив витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,4895 га (кадастровий №1821782001:05:002:0015), нормативно грошова оцінка якої станом на 14.02.2017 року становить 1508416,65 грн., та площею 0,5105 га (кадастровий №1821782001:05:002:0014), нормативно грошова оцінка якої станом на 14.02.2017 року становить 516983,35 грн., які розташовані в [ADDRESS] на території Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області у власність територіальної громади с. Велика Цвіля в особі Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області та стягнути з відповідачів всі документально підтверджені судові витрати. Вимоги мотивує тим, що рішення 33 сесії 6 скликання Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району від 13.08.2014 року №654 стало правовою підставою для виготовлення [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель запасу (резерву) для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, розташованої в межах населеного пункту по [ADDRESS] на території Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району. Рішенням Великоцвілянської сільської ради 36 сесії 6 скликання від 20.11.2014 року №384 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] було затверджено та передано у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки площею 1,4895 га (кадастровий №1821782001:05:002:0015) та площею 0,5105 га (кадастровий №1821782001:05:002:0014), які розташовані в [ADDRESS] на території Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району. Дане рішення скріплено печаткою виконавчого комітету Великоцвілянської сільської ради та містить підпис від імені секретаря Великоцвілянської сільської ради [PERSON] . Підставою виникнення права власності на вказані земельні ділянки стало рішення виконавчого комітету місцевої ради депутатів, серія та номер: 384, виданий 20.11.2014 року, видавник Великоцвілянська сільська рада. Дата державної реєстрації 24.11.2014 року. Згідно рішення Реєстраційної служби Ємільчинського РУЮ про державну реєстрацію права власності [PERSON] було видано свідоцтва про право власності №30124817 від 27.11.2014 року на земельну ділянку площею 1,4895 га (кадастровий №1821782001:05:002:0015) та №30110174 від 27.11.2014 року на земельну ділянку площею 0,5105 га (кадастровий №1821782001:05:002:0014), які розташовані в [ADDRESS] на території Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району. Новоград-Волинською місцевою прокуратурою встановлено, що рішення 36 сесії 6 скликання Великоцвілянської сільської ради від 13.08.2014 року №654 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства» та рішення Великоцвілянської сільської ради 36 сесії 6 скликання від 20.11.2014 року №384 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] » на розгляд сесії відповідної сільської ради не виносились та сесією сільської ради не приймались, секретарем Великоцвілянської сільської ради [PERSON] С.Г. останні не підписувались. За фактом видачі завідомо неправдивих офіційних документів внесено відомості до ЄРДР за №42015060160000001 від 19.06.2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Рішення Великоцвілянської сільської ради 36 сесії 6 скликання від 20.11.2014 року №384 не відповідає вимогам, які передбачені ч.3 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.9 ст.16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 73 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою КМУ від 30.11.2011 року №1242, оскільки скріплено печаткою виконавчого комітету Великоцвілянської сільської ради. Позивач зазначив, що відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав може бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. В подальшому між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу зазначених земельних ділянок від 05.03.2015 року. За змістом вказаного договору земельні ділянки набуті [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу з [PERSON] і є спільною сумісною власністю останніх. Позивач зазначив, що одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Майно, яке вибуло з володіння власника на підставі завідомо неправдивого офіційного документа, ухваленого щодо цього майна, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Оскільки спірні земельні ділянки [PERSON] належним розпорядником у встановленому законом порядку не надавались, відповідне рішення сесією Великоцвілянської сільської ради фактично не приймалось, спірні земельні ділянки вибули з володіння територіальної громади с. Велика Цвіля поза її волею, то належним способом захисту порушених інтересів держави в особі Великоцвілянської сільської ради є пред`явлення віндикаційного позову до останніх набувачів цього майна з підстав, передбачених ст.ст. 387, 388 ЦК України. Спірні земельні ділянки частково перебували у фактичному користуванні жителя с. Велика Цвіля [PERSON] , оскільки межують з капітальними будівлями по [ADDRESS] , які перебували у приватній власності [PERSON] з 11.12.2012 року. Спірні земельні ділянки включають в себе спільний двір та під`їзди до зазначених приміщень, межі самих земельних ділянок всупереч вимог ст.198 ЗК України з [PERSON] , як суміжним землекористувачем, не погоджені, у зв`язку з цим вибуття у приватну власність спірних земельних ділянок також істотно зачіпає і його права та інтереси. 24.04.2017 року по даній справі відкрито провадження. Ухвалою Ємільчинського районного суду від 30.08.2017 року провадження у цивільній справі за позовом керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району, третя особа [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Реєстраційний сектор Ємільчинської РДА про визнання свідоцтв про право власності на земельні ділянки недійсними, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. 15.12.2017 року набула чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до підпункту 9 пункту 1 XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»\~справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 11.05.2019 року ухвалою судді Ємільчинського районного суду провадження по даній справі поновлено, в зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення, та справу призначено до розгляду по суті на 28.05.2019 року. 28.05.2019 року суд на місці ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача [PERSON] повернутися до підготовчого судового засідання відповідно до вимог нового ЦПК України та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Ємільчинського районного суду від 27.12.2019 року підготовче провадження по даній справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ємільчинського районного суду від 25.11.2019 року у справі №277/257/17 за позовом керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району, третя особа [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Реєстраційний сектор Ємільчинської РДА про визнання свідоцтв про право власності на земельні ділянки недійсними, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння замінено первісних відповідачів [PERSON] , [PERSON] належним відповідачем - [PERSON] . 25.11.2019 року відповідачу [PERSON] , за адресою вказаною прокурором, рекомендованим листом направлялися ухвала про заміну відповідача, судова повістка про виклик до суду на 12.12.2019 року, копія позовної заяви з доданими до неї документами, які повернулися до суду разом із поштовою довідкою, в якій зазначено причини повернення: «адресат відсутній». 12.12.2019 року підготовче судове засідання по справі було відкладено на 27.12.2019 року та відповідачу [PERSON] рекомендованим листом направлено судову повістку про виклик до суду, а також здійснено виклик відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання через оголошення на офіційному сайті судової влади України. 27.12.2019 року справу було призначено до розгляду на 16.01.2020 року та виклик відповідача [PERSON] в судове засідання здійснено через оголошення на офіційному сайті судової влади України. 16.01.2020 року в судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, зазначивши, що відповідно до ч.2 ст.388 ЦК України немає підстав витребовувати від добросовісного набувача [PERSON] земельних ділянок з кадастровими номерами 1821782001:05:002:0014 та 1821782001:05:002:0015 та надав суду акти №1 та №2 про проведені електронні торги від 03.10.2018 року. Представник Великоцвілянської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи реєстраційного сектору Ємільчинської РДА надіслав до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що підставою для скасування рішення державного реєстратора відповідно до п.9 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позову орган державної реєстрації прав, в силу своїх службових повноважень, за умови дотримання процедури, передбаченої нормативно-правовими актами, повинен виконати рішення суду. 10.02.2020 року прокурор надав суду відповідь на відзив, в якому просив вимоги в частині витребування спірних земельних ділянок у [PERSON] задовольнити, зазначивши, що дані земельні ділянки вибули з володіння територіальної громади поза її волею, що є підставою для витребування майна відповідно до ст.388 ЦК України. Вважає, що відповідач не вірно тлумачить положення ч.2 ст.388 ЦК України, оскільки власником спірної земельної ділянки є територіальна громада Великоцвілянської сільської ради. Вказана земельна ділянка вибула з володіння власника поза її волею шляхом вчинення кримінального правопорушення щодо видачі завідомо неправдивих офіційних документів та набута [PERSON] шляхом оформлення свідоцтва про право власності на земельні ділянки та були відчужені [PERSON] та [PERSON] . В подальшому вказані земельні ділянки перейшли у власність [PERSON] . Реалізація землі через електронні торги здійснювалася на виконання судового рішення про стягнення коштів за договором позики з [PERSON] на користь [PERSON] . Первісним власником спірної земельної ділянки виступає Великоцвілянська сільська рада, а [PERSON] , [PERSON] набули права власності на земельну ділянку за відсутності волі первісного власника, а тому за таких обставин до указаних правовідносин має застосовуватися положення ч.1 ст.388 ЦК України. Великоцвілянська сільська рада, з власності якої вибула земельна ділянка поза її волею, не була боржником за виконавчим провадженням №5697823, а визначена земельна ділянка не була предметом стягнення за судовим рішенням і згідно ч.1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею і в добросовісного набувача [PERSON] 27.02.2020 року прокурор в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] отримав відповідь на відзив 11.02.2020 року, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, докази і пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.19.ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. «б» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. (ч.ч. 2, 3 ст.116 ЗК України). Відповідно до п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Згідно п. «б» ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Частинами 6, 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Згідно рішення Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району №384 36 сесії 6 скликання від 20.11.2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель резерву сільської ради загальною площею 2,0000 га в тому числі ділянка № [NUMBER] 1,4895 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер: 1821782001:05:002:0015), ділянка № [NUMBER] 0,5105 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер: 1821782001:05:002:0014), які передаються у власність, що розташовані в межах [ADDRESS] . [ADDRESS] на території Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області; згадані вище земельні ділянки передано [PERSON] у приватну власність та рекомендовано йому провести державну реєстрацію речового права на нерухоме майно (земельні ділянки) у відповідності до чинного законодавства України. (т. 1 а. с. 10) 05.03.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок. Відповідно до умов договорів продавець, [PERSON] , передав у власність земельні ділянки: площею 0,5105 га, кадастровий номер 1821782001:05:002:0014, що належить йому на праві приватної власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №30110411 від 27.11.2014 року та площею 1,4895 га, кадастровий номер 1821782001:05:002:0015, що належить йому на праві приватної власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №30124996 від 27.11.2014 року, покупцю, [PERSON] , який прийняв зазначене майно і сплатив ціну відповідно до умов, що передбачені в цих договорах. Зі змісту зазначених договорів слідує, що дружина покупця, [PERSON] , дала згоду на купівлю чоловіком [PERSON] будь-якого рухомого та нерухомого майна, про що повідомила своєю заявою. (т. 1 а. с. 31-34) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №80131242 від 11.02.2017 року [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № [NUMBER] від 05.03.2015 року належить земельна ділянка площею 1,4895 га, кадастровий номер 1821782001:05:002:0015, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . (т. 1 а. с. 35) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №80131216 від 11.02.2017 року [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № [NUMBER] від 05.03.2015 року належить земельна ділянка площею 0,5105 га, кадастровий номер 1821782001:05:002:0014, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . (т. 1 а. с. 36) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] на підставі акту про проведені електронні торги, серія та номер 2: виданий 03.10.2018 року, видавник: приватний виконавець Горбач С.Ф.: відомості з ДЗК, серія та номер: 6394120, виданий 17.12.2018 року, видавник: Державний земельний кадастр, є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821782001:05:002:0014. (т. 1 а. с. 209-210) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] на підставі акту про проведені електронні торги, серія та номер 1: виданий 03.10.2018 року, видавник: приватний виконавець Горбач С.Ф., є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821782001:05:002:0015. (т. 1 а. с. 211-212) З актів №1 та №2 про проведені електронні торги від 03.10.2018 року слідує, що відповідно до виконавчого листа №760/20826/17, виданого 21.07.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 80000 грн. боргу та 800 грн. судового боргу. 26.09.2018 року проведено електронні торги з реалізації майна, а саме земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження яких: Житомирська область, Ємільчинський район, с. Велика Цвіля, площею 1,4895 га, кадастровий номер 1821782001:05:002:0015, та площею 0,5105 га, кадастровий номер 1821782001:05:002:0014. Дане майно належить боржнику [PERSON] та відповідно до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» передано на реалізацію. (т. 2 а. с. 135, 136) Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За вироком Ємільчинського районного суду від 08.02.2019 року, який набрав законної сили 11.03.2019 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.364 ч.1, ст.366 ч.1 КК України, а саме за те, що [PERSON] достовірно знаючи, що спірна земельна ділянка межує з капітальними господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] , та згідно свідоцтв про право власності №ЯЯЯ/914713 від 04.12.2012 та №ЯЯЯ/914714 від 04.12.2012 року належать [PERSON] і передача її у власність іншій особі може створити перешкоди в обслуговуванні господарських будівель, діючи в інтересах [PERSON] , вирішила сприяти йому в подальшому отриманні земельної ділянки у власність. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну передачу земельної ділянки у власність [PERSON] , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в інтересах [PERSON] , обвинувачена [PERSON] у серпні 2014 року запропонувала брату свого чоловіка [PERSON] подати заяву до Великоцвілянської сільської ради про виділення йому вказаної земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, запевнивши його в подальшій передачі цієї земельної ділянки в оренду та отримання ним прибутку. Отримавши в серпні 2014 року рукописну заяву [PERSON] про виділення земельної ділянки площею 2 га для ведення селянського господарства, який не був обізнаний про її злочинні наміри, обвинувачена не зареєструвала її у встановленому законом порядку у Великоцвілянській сільській раді та не внесла її на розгляд сесії сільської ради. Натомість у серпні 2014 року у невстановленому місці [PERSON] самостійно виготовила друкований текст завідомо неправдивого документу рішення тридцять третьої сесії шостого скликання Великоцвілянської сільської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства», вказавши завідомо неправдиву дату проведення сесії «13 серпня 2014 року» і номер рішення «№654», у текст якого внесла завідомо неправдиві відомості про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель запасу (резерву) для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, розташованої в межах населеного пункту по [ADDRESS] на території Великоцвілянської сільської ради. В жовтні 2014 року, отримавши від [PERSON] виготовлений проект землеустрою щодо виділення [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2 га, а також надрукований проект рішення Великоцвілянської сільської ради про його затвердження, [PERSON] використовуючи своє службове становище, діючи в інтересах [PERSON] , з метою незаконного набуття ним права власності на земельну ділянку, цього ж дня в своєму службовому кабінеті в приміщенні Великоцвілянської сільської ради по [ADDRESS] внесла у наданий проект рішення неправдиві дані дату «20 листопада 2014 року» та номер рішення «№384». Обвинувачена [PERSON] достовірно знаючи, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо виділення [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2 га на розгляд сесії не виносилося і рішення з даного приводу не приймалося, підписала його від імені секретаря Великоцвілянської сільської ради Базилюк С.Г., підробивши її підпис та поставила відтиск печатки виконавчого комітету Великоцвілянської сільської ради, надавши завідомо неправдивому документу офіційного статусу і таким чином, повторно умисно склала завідомо неправдивий офіційний документ, після чого передала його [PERSON] повторно видавши неправдивий офіційний документ. На підставі вказаного, завідомо неправдивого рішення Великоцвілянської сільської ради №384 від 20 листопада 2014 року реєстраційною службою Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано право власності на земельні ділянки №1821782001:05:002:0014 площею 0,5105 га та №1821782001:05:002:0015 площею 1,4895 га за [PERSON] , який будучи необізнаним про злочинні наміри [PERSON] та за її вказівкою згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2015 року продав їх [PERSON] . Обвинувачена [PERSON] перебуваючи на посаді Великоцвілянського сільського голови, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, діючи умисно, в інтересах [PERSON] , вчинила зловживання службовим становищем та службове підроблення, що завдало істотної шкоди інтересам [PERSON] , яке виразилося в унеможливленні останнім належно користуватися своїм майном та оформленні права на земельну ділянку для обслуговування власних будівель і громадським інтересам в особі територіальної громади с. Велика Цвіля, оскільки з власності громади безпідставно вибула земельна ділянка загальною площею 2 га, ринковою вартістю 78600 грн. (т. 1 а. с. 179-187) Згідно п. 3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України власнику належить, зокрема, право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (частина п`ята статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності (частина п`ята статті 60 вказаного Закону). Сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Виключно на пленарних засіданнях сільської ради приймаються рішення щодо відчуження комунального майна та вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункти 30 і 34 статті 26 вказаного Закону). Оскільки спірні земельні ділянки вибули з комунальної власності Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району на підставі незаконних дій сільського голови [PERSON] , яку визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.364 ч.1, ст.366 ч.1 КК України, суд приходить до висновку, що волі територіальної громади с. Велика Цвіля Ємільчинського району на таке вибуття земельних ділянок з комунальної власності не було. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 25 січня 2017 року у справі № 916/2131/15, від 23 листопада 2016 року у справі № 916/2144/15, від 2 листопада 2016 року у справі № 522/10652/15-ц, від 5 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15. З правової позиції Верховного Суду України, висловленої у Постанові від 17.12.2014 року по справі №6-140цс14, слідує, що за положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі\~№ 183/1617/16 зазначено, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили,\~щодо\~права власності на це майно (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).\~Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У\~разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі\~статтею 388\~ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша третя статті 388 ЦК України). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388\~ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Отже, матеріалами справи встановлено відсутність волі територіальної громади с. Велика Цвіля Ємільчинського району Житомирської області на вибуття з її володіння спірних земельних ділянок, і суд приходить до висновку, що вимога прокурора про витребування спірних земельних ділянок від кінцевого набувача є обґрунтованою, підтверджується належними та перевіреними в судовому засіданні доказами та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З ухвали судді Ємільчинського районного суду від 18.07.2017 року слідує, що позивачу надавався строк для усунення недоліків, а саме в зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 3200 грн., з необхідністю доплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру (витребування майна із чужого незаконного володіння) в розмірі 27181 грн. Згідно платіжного\~доручення №805 від 24.07.2017 року прокуратурою Житомирської області сплачено судовий збір в сумі 28781 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача, сплачена ним при подачі позовної заяви, сума судового збору. На підставі та

Outcome: approved