Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

23.11.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління юстиції у Донецькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в стаціонарі Центральної міської лікарні № 14 м. Донецька помер її батько - [PERSON], [INFO], причина смерті - злоякісне новоутворення нижньої долі лівої легені. За фактом його смерті було видано довідку про причину смерті № 113, медичне свідоцтво про смерть від 04 січня 2016 року № 113 та свідоцтво про смерть, видане Петровським відділом ЗАЦС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від 05 січня 2016 року серії [NUMBER]. Оскільки вказані документи було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вони не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, причина смерті - злоякісне новоутворення нижньої долі лівої легені. В судовому засіданні представники заявника [PERSON], [PERSON] (які діють за довіреністю) підтримали заяву, при цьому [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просив заяву задовольнити. Свідок [PERSON] підтвердив суду той факт, що [PERSON] хворів на онкозахворювання, помер [INFO] в м. Донецьку, в лікарні. Поховано його в м. Донецьку. Представник заінтересованої особи - Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с.30). Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши представника заявника, свідка, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 22 січня 1987 року, серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено актовий запис № 74. Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 304, після одруження дружина взяла прізвище «[PERSON]» (а.с. 13) Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER], що виданий Шевченківським РВ ГУДМС України у м. Києві 07 травня 2015 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (Петровський район) ( а.с.11). Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. Таким чином, [PERSON], як донька [PERSON], має право на звернення до Краснолиманського міського суду з відповідною заявою. Заявник підтверджує факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] довідкою про причину смерті № 113 (а.с.9), медичним свідоцтвом про смерть від 04 січня 2016 № 113 (а.с.9) та свідоцтвом про смерть, що його видано Петровським відділом ДРАЦС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від 05 січня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Заявник зверталася до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати смерть [PERSON], але в проведенні державної реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 31). Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно змісту ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини. Суд сприймає надані заявником довідку про причину смерті № 113, медичне свідоцтво про смерть від 04 січня 2016 № 113 та свідоцтво про смерть, що його видано Петровським відділом ЗАЦС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від 05 січня 2016 року серії [NUMBER], як носії конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Крім того, факт смерті підтверджується поясненнями свідка [PERSON], фотознімками з місця поховання [PERSON] (а.с.32-34), виписним епікризом з лікарні, де [PERSON] на протязі 2015 року проходив лікування (а.с.35). В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання свідоцтва про смерть [PERSON] іншим шляхом. Досліджені судом докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьку, Донецької області, причина смерті - злоякісне новоутворення нижньої долі лівої легені. На підставі Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved