Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПП «ФармМаркет» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що вона з 01.04.2014 року обіймала посаду менеджера з постачання ПП «ФармМаркет», її заробітна плата складала 6500,00 грн. в місяць. За час роботи у відповідача вона отримала заробітну плату за квітень та травень 2014 року, а починаючи з 01 червня 2014 року відповідачем припинено виплату заробітної плати, що стало підставою її звільнення з роботи 13.08.2014 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Під час її звільненні директором ПП «ФармМаркет» не було виконано її ж вимогу щодо проведення з нею повного розрахунку, чим порушено чинне законодавство. 25.11.2014 року письмово звернулась до керівництва ПП «ФармМаркет» з вимогою надіслати на її адресу довідку - розрахунок про нараховані суми її заробітної плати, починаючи з 01.06.2014 р. по 13.08.2014 р., що не були виплачені в день звільнення, та виплатити заборгованість по заробітній платі, проте ні виплати заборгованості по заробітній платі, ні відповіді на свій лист від ПП «ФармМаркет» не отримала. Оскільки її заробітна плата в місяць на даному підприємстві складала 6500,00 грн., загальна сума заборгованості станом на 22.12. 2014 року склала 43 239,13 грн.. З огляду на те, що станом на 22.12.2014 року відповідач не здійснив виплату належної їй заробітної плати, просила стягнути компенсацію у сумі 2 617,06 грн., а всього 45 856, 19 грн.. За час перебування справи у провадженні суду, позивач неодноразово уточнювала, заявлені позовні вимоги у частині, що стосується розміру компенсації за час затримки виплати заробітної плати. Відповідно до уточненої позовної заяви [PERSON] від 13.10.2015 року, станом на 13.10.2015 року позивач просила стягнути з ПП «ФармМаркет» заборгованість по заробітній платі у сумі 106 785,71 грн., компенсацію у зв»язку з порушенням термінів виплати доходів у сумі 33 292, 56 грн., вихідну допомогу в сумі 19 500, 00 грн., що разом складає 159 578, 27 грн.. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги. Посилаючись на те, що відповідач не виплатив належну їй заробітну плату за період з 01.06. по 13.08.2014 року просила стягнути з ПП «ФармМаркет» належну їй заробітну плату, а також середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. Крім того, посилаючись на те, що ПП «ФармМаркет» зловживає своїми правами, просила стягнути на її користь з ПП «Фарм Маркет» вихідну допомогу у розмірі 19 500, 00 грн.. Представник відповідача, позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача також суду пояснив, що з 01.04.2014 року позивач була прийнята на посаду менеджера з постачання ПП «ФармМаркет» згідно наказу № 4/14-к, а 13.08. 2014 року звільнена за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 13.08.2014 підприємство повністю розрахувалося з [PERSON] по заробітній платі, що підтверджується відомостями на виплату заробітної плати. Крім того, представник відповідача категорично заперечив твердження позивача з приводу того, що її розмір заробітної плати складав - 6 500,00 грн. 00 коп., оскільки розмір заробітної плати [PERSON] складав 2 458 грн. 20 коп. з урахуванням сплати податків та зборів. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПП «ФармМаркет» підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до правил ст. ст. 11, 10 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] наказом № 4/14-к від 01.04.2014 року була зарахована на посаду менеджера з постачання ПП «ФармМаркет», а наказом №614-к від 13.08. 2014 року звільнена за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.80,81). 23.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПП «ФармМаркет» про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що за час роботи у відповідача не отримала заробітну плату за період з 01.06. по 13.08.2014 року. Позивач також вказала, що її заробітна плата на ПП «ФармМаркет» складала 6 500, 00 грн., належну їй заробітну плату відповідачем не було їй виплачено і на момент її звільнення. За правилами статтей 94,115,116 КЗпП України: заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу; заробітна плати виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми можуть бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч. 3 ст. 97 КЗпП України, конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті, а частиною другою визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. За даними довідки, виданої ПП «ФармМаркет» на вимогу суду, посадовий оклад [PERSON] на посаді менеджера з постачання ПП «ФармМаркет» було встановлено в розмірі 3 000, 00 грн. (а.с.130). Заперечуючи проти позову, представник відповідача надав суду відомості на виплату грошей: № 30 за червень 2014 року про отримання [PERSON] заробітної плати в розмірі 2 458,20 грн.; №31 за липень 2014 року про отримання [PERSON] заробітної плати в розмірі 2 458,20 грн.; №32 за серпень 2014 року про отримання [PERSON] заробітної плати в розмірі 1 745, 87 грн. (а.с.84-86). Позивач [PERSON] не визнала факту отримання нею заробітної плати за період з 01. 06. по 13.08.2014 року належної їй від ПП «ФармМаркет», а також належність їй підписів у наданих суду представником відповідача відомостях про виплату грошей за № 30, 31, 32. Представник ПП «ФармМаркет», як представник роботодавця за правовідносинами з приводу яких виник спір, не надав суду доказів на спростування заперечень позивача, щодо належності їй підписів у відомостях на виплату грошей, оскільки заявлене останнім у судовому засіданні 28.08.2015 року клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для вирішення експертом питання чи виконано підписи на відомостях про виплату заробітної плати за квітень - серпень 2014 року [PERSON] чи іншою особою не було оплачено судовим збором. [PERSON] повідомила суду про відсутність матеріальної можливості для оплати послуг експерта у зв»язку з необхідністю проведення судово-почеркознавчої експертизи на предмет дослідження належності їй підписів у зазначених відомостях. Наразі, зазначені позивачем підстави для позову, а саме невиплата ПП «ФармМаркет» належної їй заробітної плати за період з 01.06. по 13.08.2014 року у порядку передбаченому правилами ст. 115 КЗпП України, а також не проведення розрахунку при звільненні відповідно до правил ст. 116 КЗпП України є такими, що мають бути прийняті судом до уваги при вирішенні заявленого спору. Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ПП «ФармМаркет» належної їй заробітної плати за період з 01.06. по 13.08.2014 року, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на виконання вимог ст. 117 КЗпП України підлягають задоволенню судом. Проте, при визначенні належних до стягнення позивачу заробітної плати та компенсації за час затримки її виплати, суд не може прийняти твердження позивача з приводу того, що її середній заробіток складав 6 500, 00 грн., оскільки, остання визнала, що відповідно до штатного розкладу підприємства її посадовий оклад складав 3 000, 00 грн. і саме таку заробітну плату вона отримувала, з урахуванням необхідних відрахувань, за квітень та травень 2014 року, яка до виплати підлягала у розмірі 2 458, 20 грн.. За даними відомостей на виплату грошей № 30, 31 за червень та липень 2014 року [PERSON] належала до виплати заробітна плата в розмірі по 2 458, 20 грн., а за даними відомості на виплату грошей № 32 до виплати належала заробітна плата в розмірі 1 745, 87 грн., а загальна сума, що не була виплачена на момент звільнення [PERSON] складає 6 662, 27 грн.. За правилами ст. 117 КЗпП України позивач має право на отримання від ПП «ФармМаркет» середнього заробітку за весь час затримки виплати належної їй заробітної плати з огляду на те, що за час перебування справи за позовом [PERSON] про стягнення заробітної плати, а саме з 23.12.2014 року, відповідачем ПП «ФармМаркет» двічі, а саме 06.02. та 25.05.2015 року було оскаржено ухвалу про відкриття провадження в апеляційному порядку, за клопотанням представника відповідача двічі було відкладено судові засідання, а також мали місце не виконання останнім покладених на ПП «ФармМаркет» обов»язків, пов»язаних із розглядом справи. При визначенні належного позивачу середнього заробітку, що підлягає до стягнення з підстав порушення строків виплати належної позивачу заробітної плати, суд приймає до уваги, що середньомісячний заробіток позивача, належний до виплати складає 2 458, 20 грн., а середньоденний (2458, 20 + 2 458, 20 = 4916, 40 : 42 (кількість робочих днів за червень та липень 2014 року) = 117, 05. За період часу з 14.08.2014 року і по 16.11.2015 року стягненню з ПП «ФармМаркет» на користь [PERSON] підлягає середній заробіток у розмірі (середній заробіток за 14 місяців х 2 458, 20 = 34 414, 80; за 11 робочих днів у серпні 2014 року та 11 робочих днів у листопаді 2015 року середній заробіток (22 х 117, 05 = 2 575, 10) 2 575, 10 грн. 34 414, 80 + 2 575, 10 = 36 988, 90) 36 988, 90 грн. Решта позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача середнього заробітку з урахуванням втрат від інфляції та вихідної допомоги не підлягають задоволенню, оскільки стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні це є відповідальність відповідача за порушене право, а для стягнення вихідної допомоги відсутні встановлені законом підстави, оскільки трудові правовідносини позивача з відповідачем припинені за згодою сторін. Судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача відповідно до розміру задоволених судом вимог у порядку, передбаченому правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial