Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

23.02.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, [INFO] народилася його донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Внаслідок хвороби донька [PERSON] страждає стійким психічним розладом здоров'я, не здатна усвідомлювати значення своїх дій, дуже погано розмовляє, спілкується тільки у родинному колі. Вона самостійно не може висловити свої потреби. Тому його донька [PERSON] потребує постійного піклування зі сторони іншої особи. Також [PERSON] знаходиться на обліку обліку лікаря-психіатра. У зв'язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, він вимушений звернутись до суду з даною заявою. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати його доньку [PERSON] [INFO] недієздатною. Встановити над нею опіку та призначити його [PERSON] [INFO] опікуном. До початку проведення судового засідання представник заявника [PERSON] - [PERSON] надав суду заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи без його присутності. Заінтересованою особою в особі представника Славгородської селищної ради Синельниківського району до початку судового засідання надано заяву про розгляд справи без присутності представника та відсутність заперечень проти задоволення заяви . Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З матеріалів заяви вбачається, що [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи з дитинства з діагнозом «імбецильність», згідно довідки МСЕК, останній протипоказано усі види праці. В матеріалах справи знаходиться висновок судово-психіатричної експертизи №67 від 29.05.2018 року, яким встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а ч. 4 даної статті визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З наданої суду копії свідоцтва про народження 20.08.1983 року [PERSON], виданого 07.09.1989 року Новоолександрівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, вбачається, що її матір'ю є [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с.7). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 15.01.2018 року, підтверджено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], і до складу його сім'ї входять: дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 14). З викладеного вище можна зробити висновок про те, що заявник [PERSON] є кровним членом сім'ї, а саме: батьком [PERSON]. Згідно до положень ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. В зазначеній статті окреслено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною до яких віднесено, що недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою несе її опікун (стаття 1184 ЦК України). Беручи до уваги те, що [PERSON], як особа яка потребує опіки, зареєстрована за однією адресою: [ADDRESS], із заявником [PERSON], який просить суд призначити його опікуном, опіку можливо встановити за вказаною адресою, що узгоджується із ч. 1 ст. 62 ЦК України. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Статтею ст. 67 ЦК України передбачені права та обов'язки опікуна, а саме: опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, має право вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного. Статтею 68 ЦК України закріплено, що опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов'язуватися від його імені порукою. Згідно ч. 1 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов'язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передавати його за договором в управління іншій особі. Згідно ст. 74 ЦК України, якщо у особи, над якою встановлено опіку, є майно, що знаходиться в іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна. Опіка над майном встановлюється також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, беручи до уваги наявність психічного захворювання особи, яка визнається судом недієздатною - [PERSON], яку вона має з дитинства, суд вважає необхідним та обґрунтованим визначити максимальний строк дії рішення суду у даній справі, після набрання ним законної сили, який становить два роки, що не суперечить вимозі ч. 6 ст. 300 ЦПК України. Роз'яснити учасникам справи, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення дворічного строку дії рішення суду, яке набрало законної сили (ч. 7 ст. 300 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved