Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

22 червня 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів на матір дитини інваліда. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 13 січня 2005 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом І-А групи з дитинства. Позивач зазначає, що проживає разом з донькою, забезпечує її всім необхідним, а тому, на підставі ст.88 СК України, вважає, що має статус матері дитини-інваліда. З цих підстав просить суд стягувати щомісячно з відповідача на свою користь, з дати звернення до суду та пожиттєво, аліменти на своє утримання у розмірі 3 000,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у письмовому відзиві та у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Вказала, що спільна донька сторін досягла повноліття, а тому статус дитини втратила, згідно сімейного законодавства. Вважає, що у зв`язку з цим позивач не може претендувати на аліменти, передбачені ст.88 СК України. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони до 13 січня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом І-А групи з дитинства (а.с.3-6). Сторонами не заперечується, що наразі донька сторін проживає разом з позивачем. Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 88 СК України передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. З аналізу вищенаведених положень сімейного законодавства слідує, що право на отримання аліментів, передбачених ст.88 СК України, має лише той з подружжя, який проживає саме з дитиною з інвалідністю, а не з повнолітніми донькою, сином з інвалідністю. Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Отже, після досягнення повноліття особа втрачає правовий статус дитини, вважається повнолітньою, а аліменти, передбачені ст.88 СК України на подружжя, яке проживає з повнолітнім донькою, сином з інвалідністю, присуджені бути не можуть, у зв`язку з чим необхідно відмовити у задоволенні позову. Суд додатково зауважує, що після досягнення [PERSON] повноліття її відносини з батьками регулюються главою 16 СК України «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання», і вона не позбавлена права заявити вимоги про стягнення на свою користь аліментів, як повнолітня непрацездатна донька, яка потребує матеріальної допомоги (ст.198 СК України). На підставі наведеного та

Outcome: dismissed