Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

23.05.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матірю малолітнього [PERSON] [INFO]. З батьком сина [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, відповідач визнав себе батьком [PERSON] Так як відповідач проживає окремо від неї з сином та не надає жодної допомоги, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і ніде не працює, то потребує утримання від батька дитини до досягнення сином трьох років, відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Представник відповідача до суду подала заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнає. Також до суду надійшли заперечення відповідача на позов, в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що їхні відносини з позивачем не підпадають під ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, у звязку з тим, що він та позивач ніколи не перебували у шлюбі, а відтак відносини між ними не регулюються Сімейним кодексом України. На підставі ст.ст. 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та ухвалення рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №272293 виданим 14.11.2016 року (а.с.3). Згідно довідок виданих Бурковецькою сільською радою Чуднівського району Житомирської області, [PERSON] (26.10.2016 р.н.) зареєстрований та поживає разом з матірю [PERSON] за адресою: вул. Гагаріна, буд. 8, с. Бурківці, Чуднівського району Житомирської області. Разом з позивачем також проживають її мати [PERSON] (15.07.1964 р.н.), батько [PERSON] (28.03.1963 р.н.), сестра [PERSON] (11.03.1992 р.н.) та дід [PERSON] (05.05.1929 р.н.) (а.с. 4, 5). Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 12 вересня 2016 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 614 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2016р. і до його повноліття. Також, згідно довідки про склад сімї, відповідач [PERSON] проживає з матірю [PERSON] [INFO], яка є пенсіонером. Згідно із ч. 2 ст. 91 СК України, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст. 84 та ст.ст. 86, 88 Сімейного Кодексу. Відповідно до положень ч.2-4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи працює вона та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, а відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed