Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

23.06.2017 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника [PERSON] звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], третя особа Українська товарна біржа, про визнання правочину дійсним, визнання права власності. У позові зазначено, що позивач купив у відповідача житловий будинок за № 13 по вул. Челюскіна в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, про що є відповідний договір купівлі-продажу, зареєстрований в Дніпродзержинській філії ТБ «Українська» за № 55751 від 26.06.1999 року, так, як на момент здійснення вказаного правочину такий договір не підлягав нотаріальному посвідченню. Наразі у позивача виникла необхідність розпорядитись домоволодінням але так, як договір купівлі-продажу нерухомості не посвідчений нотаріально, його дійсність необхідно підтвердити в судовому порядку.\~ З огляду на викладене представник позивача [PERSON] просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 13 по вулиці Челюскіна у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, який складається з: А1 житлового будинку загальною площею 62.8 кв.м, житловою площею 21.1 кв.м, а1 сени площею 20.8 кв.м, Б1 сараю площею 34.4 кв.м, В1 літньої кухні площею 7.6 кв.м, Г1 сараю площею 7.2 кв.м, п/д підвалу під Г1 площею 3.6 кв.м, Д1 сараю площею 27.9 кв.м, Е1 вбиральні, № 1 свердловини, № 2 паркану, що був укладений 26.06.1999 року між позивачем та відповідачем, зареєстрований Дніпродзержинською філією товарна біржа «Українська» за № 55751. Визнати за позивачем право власності на зазначений будинок. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с.76) Відповідач до суду повторно не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки про виклик його до суду, що надсилались на його адресу. Також відповідач викликався до суду через оголошення у пресі, про що долучено газету «Вісті придніпровя» Заяви про розгляд справи за його відсутностідо суду не надходило. Причини неявки суду невідомі. (а.с.77) Представник третьої особи до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи (ч. 9 ст. 74 ЦПК України) Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.06.1999 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок № 13 по вулиці Челюскіна в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, про що додано копію договору купівлі-продажу нерухомості від 26.06.1999 року з реєстровим № 55751 (а.с.9) Зазначений будинок складається з: А1 житлового будинку загальною площею 62.8 кв.м, житловою площею 21.1 кв.м, а1 сени площею 20.8 кв.м, Б1 сараю площею 34.4 кв.м, В1 літньої кухні площею 7.6 кв.м, Г1 сараю площею 7.2 кв.м, п/д підвалу під Г1 площею 3.6 кв.м, Д1 сараю площею 27.9 кв.м, Е1 вбиральні, № 1 свердловини, № 2 паркану, що встановлено з технічного паспорту спірного будинку, з інвентаризаційним № 924 від 11.06.1999 року. (а.с.11-13). З реєстраційного посвідчення Дніпродзержинського бюро технічної інвентаризації встановлено, що право приватної власності на зазначений вище будинок зареєстровано за [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 912 від 04.09.2000 року, на підставі зазначеного договору купівлі-продажу від 26.06.1999 року. (а.с.10) Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходив з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що закріплено у ч. 1 ст. 3 ЦПК України. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч. 2 ст.220 ЦК України). Згідно зі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню та вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. У даному випадку мають бути застосовані норми саме Закону України «Про товарну біржу», адже цей Закон\~є спеціальним по відношенню до загальних норм ЦК України, з чого випливає, що нотаріальне посвідчення договору не потрібно. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що позивач набув права власності на вказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого товарною біржею, сторони договору виконали його умови та не мають жодних претензій один до одного, відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~такий договір є дійсним та не потребує нотаріального посвідчення. Крім того, ч.3\~ст.334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову у повному обсязі, шляхом визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 26.06.1999 року з реєстраційним номером 55751, який був укладений між сторонами дійсним та визнання за позивачем права власності на спірний будинок. Позивач при зверненні до суду із позовом сплатив судовий збір в повному обсязі і позовних вимог щодо стягнення його з відповідача не заявив, у звязку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved