Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

23 квітня 2015 року [PERSON] подала до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що вона є власником земельної ділянки площею 0,36 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. У квітні 2015 року [PERSON] виявила, що у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю її прізвище помилкового записано як «[PERSON]», тоді як за паспортом громадянина України її прізвище «[PERSON]». Заявник прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у зв'язку із необхідністю здійснення права користування земельною ділянкою. Заявник [PERSON] письмово повідомила судові про те, що вона підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.18). Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, як заінтересована особа, не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], посилаючись на те, що у справі є достатні докази, які вказують на належність останній правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на землю (а.с.20). Особи, які повинні брати участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, прохали судове засідання провести без їх участі. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника і представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію заявника і заінтересованої особи щодо вирішення справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник [PERSON] народилася [INFO] в с.Петрівка Красноармійського району Донецької області (а.с.3). 02 лютого 2000 року на ім'я [PERSON] Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] (а.с.3). [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,36 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Шевченківською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 26 грудня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010527100154 (а.с.5). У квітні 2015 року [PERSON] виявила, що у правовстановлюючому документі - державному акті на право власності на земельну ділянку її прізвище помилкового записано як «[PERSON]», тоді як за паспортом громадянина України її прізвище «[PERSON]» (а.с.3,5). Дана обставина перешкоджає заявникові у здійсненні права користування земельною ділянкою. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання прізвища [PERSON] у державному акті на право власності на земельну ділянку є відмінним від написання прізвища в паспорті громадянина України на ім'я заявника через допущену помилку. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа заявникові [PERSON]. Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту належності заявникові правовстановлюючого документа, погодившись із доводами, наведеними [PERSON] у заяві. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі має для заявника [PERSON] юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved