Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

23.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у шлюбі, але рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 21.04.2011 року шлюб між ними було розірвано. Мають неповнолітнього сина - [PERSON], якого вона виховує та забезпечує самостійно. Позивач також зазначає, що вона ніде не працює, оскільки має інвалідність другої групи та отримує мінімальну пенсію. Відповідач останні два роки не надає матеріальну допомогу, хоча він здоровий, працездатний, неофіційно працює в м. Києві на будівництві, його дохід є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини. В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що на даний час не працює, також має на утриманні неповнолітню дитину в іншому шлюбі - [PERSON], [INFO]. На підтвердження вищевказаного відповідач надав копію свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане виконавчим комітетом Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області 22.07.2014 року, та відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про те, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року доходів не мав. Позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими, посилаючись на те, що їй відомо, що [PERSON] має значний постійний дохід. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом РАЦС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції 05.10.2005 року , сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с. 4) Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААВ № 820825 від 16.06.2014 року [PERSON] має другу групу інвалідності. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на час розгляду справи у суді офіційно не працює, згідно його пояснень на обліку в службі зайнятості як безробітний не перебуває. Відсутність статусу безробітного свідчить про те, що відповідач не мав підстав для його отримання як такий, що має постійне місце роботи або він не звертався за державною допомогою та не потребує працевлаштування і допомоги, оскільки має інші джерела доходів, що свідчить про можливість принаймні частково виконувати обов'язок зі сплати аліментів. Неповнолітній син знаходиться на утриманні позивача та проживають разом з нею. (а.с. 5 ) Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині на момент розгляду справи, судом не встановлено. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial