Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

24.01.2018 орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей звернулися з позовом до [PERSON], в якому просять позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В обґрунтування свого позову орган опіки та піклування посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. В травні 2017 року мати хлопчика потрапила в ДТП, отримала травми, і до вересня місяця вона проходила лікування, реабілітацію. З 18.09.2017 року їй надано І групу інвалідності. На сьогоднішній день мати хлопчика потребує стороннього догляду, що підтверджується відповідним висновком. Батько дитини [PERSON] вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2017 року визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців. Строк відбування покарання засудженого відрахований з моменту фактичного затримання, однак момент фактичного затримання невідомо. На неодноразові запити до Жовтоводської ВК-26 щодо часу звільнення [PERSON] з виправного закладу інформація своєчасно не надана. Складна життєва ситуація, в якій опинилася родина [PERSON] знаходиться на контролі служби у справах дітей та Новомосковського міського ЦСССДМ. 01.11.2017 року було встановлено, що відповідач вже майже місяць як звільнився з Жовтоводської ВК - 26 та перебуває за місцем свого проживання у [ADDRESS] З метою з'ясування обставин щодо невиконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, представником служби у справах дітей були здійснені неодноразові виклики відповідача до служби для надання пояснень. В телефонному режимі відповідач висловлював категоричну незгоду з позбавленням його батьківських прав, однак до служби батько дитини так і не з'явився. Крім того, відповідно до листа КНП «Новомосковський міський цент первинної медико-санітарної допомоги» батько хлопчика на прийом до лікаря з дитиною не приходив, його станом здоров'я не піклувався. Згідно інформації закладу середньої освіти № 18 від 09.01.2018 року, в навчальному закладі батько відвідував хлопчика 8-10 разів, останній раз в листопаді 2017 року, цікавився у класного керівника шкільним життям учня, спілкувався з сином 10-15 хвилин, обіцяв купити йому взуття. Відповідно до акту № 447 оцінки потреб дитини та сім'ї від 27.10.2017 року, складеної спеціалістом НМЦСССДМ, зі слів [PERSON] він не дуже хоче, щоб його забирав батько, бо він часто ображав та бив його і матір. Зі слів тітки хлопчика [PERSON] батько має алкогольну залежність, вживає наркотичні речовини, веде асоціальний спосіб життя. За інформацією Новомосковського відділу поліції ГУНПУ від 05.01.2018 року, з метою проведення профілактичної бесіди з [PERSON] працівниками поліції неодноразово здійснювалися виходи за адресою батька, але двері їм ніхто не відчиняв. Отже, вищезазначені обставини вказують на те, що [PERSON] заперечує проти позбавлення його батьківських прав, але до служби з приводу налаштування контакту з сином та забрати його у тітки, відповідач не звертався. Таким чином, орган опіки та піклування просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини, оскільки батько свідомо і навмисно ухиляється від обов'язків по утриманню, навчанню, вихованню, та розвитку своєї дитини [PERSON], і таким чином, не виконує своїх батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав відповідача дасть можливість державним органам забезпечити дитині право на пріоритетні форми сімейного виховання. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Ухвалою суду від 25 січня 2018 року відкрите провадження по справі. За результатами підготовчого провадження ухвалою суду від 14 березня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні, представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради позов підтримала та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. В підготовчому судовому засіданні відповідач позов не визнав, скориставшись правом на отримання правничої допомоги та наданням заперечень проти заяви про позбавлення батьківських прав, в наступне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник Новомосковського міського центру соціальних служб для сімей дітей та молоді Пащенко М.М. вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, думку малолітньої дитини, показання свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію свідоцтва про народження [PERSON], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, у відповідності до якого останній народився 28 січня 2008 року, батьками дитини значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я № 2245 від 02.11.2017 року [PERSON] за рівнем обмеження життєдіяльності має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежності від інших осіб і перешкоджає виконанню нею батьківських обов'язків (а.с.6). У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, вимоги ст.150 СК України, свідчать про спільний обов'язок батьків виховувати дитину. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України, у відповідності до яких мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Судом встановлено, що батько малолітньої дитини [PERSON], систематично ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, про що свідчать наступне. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року [PERSON], раніше судимого за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.1 ст.296 КК України, визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 Кк України та призначено йому покарання у вигляді арешту на строк шість місяців (а.с.7), а 06.04.2017 року [PERSON] був направлений до Жовтоводської ВК-26 (а.с.8). У відповідності до Акту оцінки потреб дитини та сім'ї (початкова оцінка) №447 від 06.11.2017 року, спеціалістом НМЦСССДМ [PERSON] встановлено, що малолітній [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], з матір'ю [PERSON], тіткою [PERSON] та дядьком [PERSON] Мати дитини являється інвалідом І групи, самостійно не пересувається, потребує постійного стороннього догляду, тому задовольняти потреби сина не може. За дитиною доглядає та виховує його рідна тітка, яка не працює, бо доглядає за матір'ю хлопчика. Зі слів тітки, батько дитини має алкогольну залежність, вживає наркотичні засоби, був двічі у місцях позбавлення волі, його шкідливі звички перешкоджають задоволенню потреб дитини. Суду надано лист комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міський цент первинної медико-санітарної допомоги» № 29 від 05.01.2018 року, у відповідності до якого за станом здоров'я дитини [PERSON] піклується його тітка [PERSON]. Жінка виконує усі рекомендації сімейного лікаря. Батько дитини [PERSON] на прийом до лікаря з дитиною не приходив, його станом здоров'я не піклувався (а.с.13). У відповідності до інформаційної довідки закладу загальної середньої освіти №18 від 09.01.2018 року, за час навчання у школі батько учня 4а класу [PERSON] з'являвся до шкоди 8-10 разів. Останній раз [PERSON] проходив до школи в листопаді 2017 року, цікавився у класного керівника шкільним життям учня, спілкувався із сином 10-15 хвилин, обіцяв йому купити взуття (а.с.14). Згідно з повідомленням №50/44 від 05.01.2018 року працівниками поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області неодноразово здійснювалися виходи за адресою: [ADDRESS]. Однак провести профілактичну бесіду з гр. [PERSON] щодо поліпшення батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON] не надалося можливим, оскільки за вищезазначеною адресою дівері ніхто не відчиняв (а.с.15). В матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON], обґрунтований наступним. Так, 16.01.2018 року представниками служби у справах дітей [PERSON] було відвідано вдома, де останній надав письмові пояснення, що категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, висловивши думку, що рідна тітка хлопчика всіляко намагається віддалити сина від нього. Службою у справах дітей встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає в родині тітки, яка його утримує. Батько дитини зустрічей з дитиною не шукав, по телефону не зв'язувався, матеріальної допомоги дитині не надає. Зі слів самої дитини, батько з ним не проживає, його вихованням та навчанням займається родина його тітки [PERSON], з літа він зустрічався з батьком один раз у школі. Ніяких подарунків, гостинців батько йому не надавав, з Новим роком не вітав. Малолітній виявив бажання проживати в родині тітки. З батьком та родиною батька спілкуватися не хоче. 02.02.2018 року [PERSON] з'явився до служби у справах дітей, де категорично заперечував проти позбавлення його батьківських прав, виявляє стійке бажання виховувати сина, але утримувати його не має можливості, сам вимушений проживати за рахунок тимчасових підробіток, постійного заробітку немає. Зазначені факти вказують [PERSON] емоційно виражає своє бажання бути батьком, але для налагодження стосунків з сином від послуг центру відмовляється. Він продовжує не піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя , не утримує матеріально. Всю відповідальність за навчання, виховання та утримання дитини поклала на себе тітка хлопчика [PERSON] У зв'язку з цим, органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини (а.с.29-31). За результатом проведеної роботи психолога з малолітній [PERSON], суду надані висновки, що дитина згадує про батька з небажанням, у його спогадах батько залишився як жорстка та агресивна людина, хлопчик відчуває страх по відношенню до батька і не бажає бути схожим на нього (а.с.35). В судовому засіданні в якості свідка була допитана тітка неповнолітньої дитини [PERSON], яка надала суду показання про обставини, при яких вона була змушена забрати дитину у свою родину. Так, свідок надала показання про те, що її рідна сестра [PERSON], отримавши тяжку травму, не може себе самостійно обслуговувати. До отриманої травми вона сама опікувалася своїм сином [PERSON], батько дитини ніколи не займався вихованням сина. [PERSON] наразі проживає в її сім'ї, вона ж доглядає і свою сестру. Крім того, в судовому засіданні було вислухано думку малолітньої дитини [PERSON], який надав пояснення про те, що батька він зневажає, останній жорстоко поводився до нього та до його матері, дитина чітко висловила свою думку та вважає, що його батько повинен бути позбавлений батьківських прав по відношенню до нього. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, в інтересах малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути аліменти з [PERSON] на користь закладу, де буде знаходитися дитина, на його утримання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки орган опіки та піклування звільнений від сплати судових витрат. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved