Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

23.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову з урахуванням уточнених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі за час перебування у шлюбі придбали квартиру [ADDRESS]. Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2010 року вказану квартиру поділено між [PERSON] та [PERSON], позивачу виділено ? частину квартири [ADDRESS], визнано право власності на ? частину цієї квартири. Після цього позивач розділив особові рахунки і сплачує комунальні послуги за ? частину квартири, що підтверджується довідкою від 16.02.2016 року №17, виданою ОСББ «Будівельник». Зазначена квартира складається з трьох кімнат загальною житловою площею 41,6 кв.м, у тому числі перша кімната 10,2 кв. м., друга кімната 12.0 кв.м., третя кімната 19,4 кв.м., коридор 8,2 кв. м., коридор 4,7 кв. м., ванна 2,6 кв. м., вбиральня 1,0 кв. м., кухня 7,5 кв. м. На даний час позивач має намір вселитися до квартири та з відповідачем вони не можуть дійти згоди щодо порядку користування кімнатами, він змушений звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, зазначила, що позивач сплачує частину комунальних послуг, має право на зайняття своєї кімнати. Просила позов задовольнити, виділити [PERSON] у користування на плані КП ММБТІ житлову кімнату 8 площею 19,4 кв.м., з лоджією 10 площею 2,1 кв.м., виділити [PERSON] у користування на плані КП ММБТІ житлову кімнату 6 площею 10,2 кв.м., та житлову кімнату 7 площею 12,0 кв. м. з лоджією 9 площею 2,1 кв.м. у спільному користуванні на плані КП ММБТІ залишити кухню 5 площею 7,5 кв.м., коридор 2 площею 4,7 кв.м., ванну 3 площею 2,6 кв.м., вбиральню 4 площею 1,0 кв.м. Відповідачка до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надсилала. Третя особа до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2010 року вказану квартиру поділено між [PERSON] та [PERSON], позивачу виділено ? частину квартири [ADDRESS], визнано право власності на ? частину цієї квартири. Вказане рішення було зареєстровано в ММБТІ, що підтверджується витягом №28501588 від 25.12.2010 року. Як вбачається з технічного паспорту КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.12.2010 року на квартиру [ADDRESS], кватира №88 складається з трьох кімнат загальною житловою площею 41,6 кв.м, у тому числі перша кімната 10,2 кв. м., друга кімната 12.0 кв.м., третя кімната 19,4 кв.м., коридор 8,2 кв. м., коридор 4,7 кв. м., ванна 2,6 кв. м., вбиральня 1,0 кв. м., кухня 7,5 кв. м. Квартира обладнана лоджіями по 2,1 кв.м. кожна. Згідно довідки виданої ОСББ «Будівельник» №17 від 16.02.2016 року, зазначено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 24.02.2005 року, [PERSON] з 16.12.2003 року, [PERSON] з 18.02.2011 року. Статтею 358 ЦК України визначено,право спільної часткової власності здійснюється власниками за їх згодою. Кожний із власників має право на надання йому у володіння і користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві загальної часткової власності. У випадку неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації або пропонувати встановити порядок користування. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. В такому випадку може бути встановлений лише порядок користування приміщеннями квартири. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved