Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

22.04.2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначено, що між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 07 червня 2006 року було укладено договір кредиту №640/325-К325 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 30\~000,00 дол. США з порядком повернення кредиту, що передбачений договором кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 06 червня 2016 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту зі сплатою 12,00 процентів річних. В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, між позивачем та [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2006 року було укладено договір поруки №640/325-П325. Оскільки, на даний час, відповідачем [PERSON] не виконуються у повному обсязі зобовязання за договором кредиту щодо повернення кредиту - не сплачується кредит згідно з графіком щомісячних платежів, а також не сплачуються відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафу), також інших витрати щодо задоволення вимог кредитора, позивач просить стягнути на його користь у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованість за договором кредиту №640/325-К325 від 07 червня 2006 року в сумі 526\~627,61 грн. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві, просили його задовольнити. Додали, що заборгованість по тілу кредиту просять стягнути в тому числі достроково, оскільки відповідачем не виконується графік платежів встановлений пунктом 1.1.1. Кредитного договору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд винести рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, проти задоволення позову заперечував, оскільки 27 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою позивача було вчинено за заявою Позивача було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] для задоволення вимог позивача про стягнення у безспірному порядку із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] станом на 13.10.2008 року простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 24 239 доларів США ( за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на 13 жовтня 2008 року 492,01 грн. = 100 доларів США), що становило 119 258 грн. 30 коп.; простроченої заборгованості за відсотками за договором кредиту від 07 червня 2006 року - 872 ,56 доларів США, що еквівалентно 4 293,00 грн.; пеня - 1 210 грн. 60 коп.; штраф - 4 428 грн. 09 коп., а всього - 129 190 грн. 08 коп. У звязку із тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса позивачем було направлено для примусового виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції та виконано відповідачем, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, поважної причини своєї неявки суду не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, \~суд дійшов наступних висновків. 07 червня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №640/325-К325, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 30\~000,00 дол. США з порядком повернення кредиту, що передбачений договором кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 06 червня 2016 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту зі сплатою 12,00 процентів річних. В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, між позивачем та [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2006 року було укладено договір поруки №640/325-П325, згідно з яким [PERSON] взяла на себе зобовязання солідарно відповідати за виконання [PERSON] у повному обсязі зобовязань за договором кредиту, а саме: повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п.4.4. умов кредитного договору № 640/325 - К325 визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.2.-3.3.7., 3.3.11.-3.3.13. цього Договору, порушення Позичальником умов договору (-ів), визначеного (-их) п.1.3. цього Договору, протягом більше, ніж пять днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що у разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд маєзясувати питання про виконання виконавчого написуі з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Судом також встановлено, що 27 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою позивача було вчинено виконавчий напис (далі - [PERSON] напис), яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] для задоволення вимог позивача про стягнення у безспірному порядку із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] станом на 13.10.2008 року суму простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 24 239 доларів США ( за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 13 жовтня 2008 року 492,01 грн. = 100 доларів США), що становило 119 258 грн. 30 коп.; простроченої заборгованості за відсотками за договором кредиту від 07 червня 2006 року - 872,56 доларів США, що еквівалентно 4 293,00 грн.; пеня - 1 210 грн. 60 коп.; штраф - 4 428 грн. 09 коп., а всього - 129 190 грн. 08 коп. Постановою державного виконавця від 05 листопада 2008 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом. Згідно копії квитанції №kr 48938 від 26 червня 2009 року [PERSON] добровільно сплатив Банку 127\~329,00 грн. Також в квитанції зазначено, що по простроченому кредиту - 10262,65 доларів США. Після цього, Згідно постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 07 липня 2009 року виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №3724 від 27 жовтня 2008 року про стягнення з боржників 129 190,08 грн. заборгованості закінчено (на підставі п.9 ст.37 Закону про виконавче провадження (в редакції чинній на час винесення вказаної постанови - повернення виконавчого документу без виконання на вимогу стягувача). У відповідності до вимог ч. 1 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент закінчення виконавчого провадження, визначено, що завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову. Пунктом1 ч.1 ст.40 вказаного вище Закону, [PERSON] документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: 1) за письмовою заявою стягувача. Частиною п'ятою цієї ж статті встановлено, що Повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2 - 6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону. Частиною 1 ст.202 ЦК України встановлено, що Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 ст.205 ЦК України передбачено, що Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, [PERSON] на виконання виконавчого напису нотаріуса, 26 червня 2009 року достроково погасив більше 98 % заборгованості за кредитним договором № 640/325 - К325 від 06 червня 2006 року, яка булавизначена вказаним виконавчим документом. Від стягнення решти суми Банк фактично добровільно відмовився подавши заяву про повернення виконавчого документу, чим підтвердив виконання [PERSON] напису боржником. Таким чином, суд приходить до висновку, що після погашення відповідачем заборгованості визначеної [PERSON] написом та закриття виконавчого провадження відповідач [PERSON] виконав свої зобовязання перед Банк по Кредитному договору. Сума 10262,65 доларів США, зазначена Банком в квитанції від 26.06.2009р. як залишок заборгованості, виникла в зв'язку з курсовою різницею національної валюти - гривні до долару США на час вчинення виконавчого напису та на час погашення боргу і є фактично збитками Банку від несвоєчасного виконання боржником [PERSON] напису, стягнути які позивач суд не просив. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed