Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

22 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ДП «Артемвугілля» про стягнення заробітної плати, індексації заробітної плати у звязку з несвоєчасною виплатою, моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 01.10.2010 року вона з відповідачем перебуває у трудових відносинах. Відповідач порушив строки виплати заробітної плати, заборгованість по заробітній платі на момент подання позовної заяви, згідно довідки № 326 від 10.08.2015 р., становить 8679,85 грн. Заборгованість по заробітній платі утворилася в період: серпень 2014 р. у сумі 1057,38 грн.; вересень 2014 р. у сумі 3308,07 грн.; жовтень 2014 р. у сумі 2103,68 грн.; листопад 2014 р. у сумі 2210,72 грн. У звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати сума заборгованості підлягає компенсації: серпень 2014 р. у сумі 570,99 грн.; вересень 2014 р. у сумі 1654,04 грн.; жовтень 2014 р. у сумі 967,69 грн.; листопад 2014 р. у сумі 972,72 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити їй заробітну плату, мотивуючи тим, що на підприємстві відсутні грошові кошти. Також вважає, що протиправними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, повязаних з трудовими правовідносинами, яка виявилась у моральних стражданнях і переживаннях через порушення відповідачем її законних прав та інтересів в частині своєчасного отримання винагороди за свій труд. Відповідач порушив привичний ритм і склад її життя і їй приходиться прикладати зусилля для їх відбудови. Моральну шкоду вона оцінює у 10000,00 грн. Просила суд стягнути з відповідача на власну користь заборгованість по заробітній платі, що утворилася в період серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року в сумі 8679,85 грн., компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 4165,44 грн., моральну шкоду у сумі 10000,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 850,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ДП «Артемвугілля», який також був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, без поважних причин у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність відповідач до суду не звертався, у звязку з чим ухвалою суду від 11 січня 2016 року суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановивши всі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до переконання про можливість і необхідність часткового задоволення позову з наступного: Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не реже двух разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивач з 01.10.2010 року знаходиться у трудових правовідносинах із шахтою ім. К.А. Румянцева, яка входить до складу ДП «Артемвугілля». (а.с.9). Відповідач порушив строки виплати позивачеві заробітної плати, заборгованість відповідача перед позивачем із заробітної плати згідно довідки № 326 від 10.08.2015 р., виданою «Шахтою ім. К.А. Румянцева» структурним підрозділом ДП «Артемвугілля» складає 8679,85 грн. за період серпень-листопад 2014р. (а.с.11). Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Статтею 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Позивачем надано докази, що підтверджують розмір заборгованості по місяцях за яких вона утворилася та саму суму компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, більш того, наявність у позивача права на зазначену компенсацію не оспорюється відповідачем, розмір цієї компенсації прямо зазначено у довідці № 326 від 10.08.2015 р., виданою «Шахтою ім. К.А. Румянцева» структурним підрозділом Державного підприємства «Артемвугілля» і загалом складає 4165,44 грн. за період серпень-листопад 2014р. (а.с.11). Позивач просить суд стягнути заборгованість із заробітної плати не зі структурного підрозділу ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. К.А. Румянцева», а безпосередньо з головного підприємства - ДП «Артемвугілля»; суд відомостями про перереєстрацію СП ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. К.А. Румянцева» із тимчасово захопленої території України не володіє, тому, за умови перебування СП ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. К.А. Румянцева» на тимчасово захопленої території України, відповідальність по боргам із заробітної сплати покладається на головне підприємство - ДП «Артемвугілля». Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до ст. 2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач зазначає у тексті позову про те, що він знаходився у трудових відносинах із «Шахтою ім. К.А. Румянцева», яка є структурним підрозділом Державного підприємства «Артемвугілля», позовні вимоги предявляє безпосередньо до Державного підприємства «Артемвугілля». Позивачем не доведено завдання відповідачем ДП «Артемвугілля» йому моральної шкоди, підтвердження навмисних дій з боку відповідача. Позивач також взагалі не надав жодного доказу на підтвердження його моральних страждань та відповідності стягненню саме 10000,00 грн. для компенсації завданої моральної шкоди. У звязку з цим, враховуючи обставини справи, а також те, що визнання факту порушень відповідачем строку розрахунку з позивачем само по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану позивачу, суд вважає, що в стягненні моральної шкоди в грошовому вигляді з відповідача на користь позивача належить відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп., а витрати по сплаті 850,00 грн. з оплати послуг адвоката відшкодуванню не підлягають у звязку із їх недоведеністю, так, як адвокат в судовому засіданні участі не приймав, документів на підтвердження витрат з надання будь-яким адвокатом правової допомоги позивачем суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial