Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] Даніїла, [INFO]. Стверджуючи, що відповідач не надає достатньої та регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила стягнути з нього аліменти у розмірі 4\~000 грн. щомісяця, починаючи з 24.07.2017 року до досягнення [PERSON] Даніїлом повноліття, тобто до 04.07.2021 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти сплати аліментів у розмірі 1\~000 грн. щомісячно. Дослідивши обставини справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] Даніїла, [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №482. Дитина проживає із позивачем, перебуває на її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 181\~ Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~ Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Відповідач не надає достатньої та регулярної допомоги на утримання дитини, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. На час розгляду справи відповідач працює в ВП «ОСЕМД» на посаді фельдшера, отримує заробітну плату, яка за період з жовтня 2016 року по вересень 2017 рік склала 84\~988, 61 грн. Вказані обставини підтверджуються довідкою про доходи №30 від 29.09.2017 року. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти для дітей у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитини остання не має. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті у частці від доходу останнього в порядку ст. 183 СК України. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, їх дохід, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку [PERSON], але не менш 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.

Outcome: partial