Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

22.02.3018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна особистою приватною власністю. У позові посилається на те, що з 2000 року по грудень 2017 року він із відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сімєю та вели спільне господарство. В цей період у них народився син [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання вони мали спільний бюджет, займались підприємницькою діяльністю, виховували сина, мали взаємні права та обовязки. Під час спільного проживання позивач перевіз до їхнього помешкання власне майно: сейф для рушниці металевий двохсекційний; саморобний стругально-циркулярний станок; дриль «Фіолент»; болгарка «Фіолент»; набір ключів автомобільних; радіоприймач «Рекорд»; апарат для зварювання саморобний; будівельна цегла червона 12 тис. шт. та біла силікатна 3 тис. шт.; дошка дубова 2 м.куб.; арматура діаметром 14, 22, 23, 32, 40 мм. 3 тонни; труба бувша у використанні діаметром 100 мм. 2 тонни; радіатори опалювання чавунні, бувші у використанні 8 шт. Однак, із грудня 2017 року відносини між ними зіпсувались та відповідач чинить йому перешкоди у володінні його особистим майном. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не зявилась. Повідомлялась про час та місце розгляду справи у суді. Заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не надала. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі відповідача з ухваленням заочного рішення у справі. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON]І, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. Встановлено, що з 2000 року позивач [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Вказаний факт підтверджується копією заяви [PERSON] з якою вона зверталася до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів. У вказаній заяві [PERSON] зазначила, що вони із [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах з 2000 року. 02.01.2001 року народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Батьком [PERSON] зазначено позивача [PERSON] Крім цього, свідки [PERSON] та [PERSON], які часто займалися будівництвом та ремонтом у будинку позивача і відповідача, підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] поводили себе як сімя, вели спільне господарство. Відповідно до копії паспорту позивача він зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 5). Власником вказаного будинку є [PERSON], що підтверджується копією державного акту на землю та витягом про реєстрацією права власності на нерухоме майно (а.с. 31, 34). Згідно акту обстеження від 16.01.2018 року позивач [PERSON] за місцем своєї реєстрації: вул. Родини Косачів, 72/14, м. Новоград-Волинський з грудня 2017 року не проживає (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. П. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України зазначає, що суд розглядає зави про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У свою чергу ч. 2 ст. 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. На підставі вищевикладеного суд ухвалив задовольнити позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у період з 01.01.2004 року по 01.12.2017 року. Позовні вимоги в частині визнання майна особистою приватною власністю слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У свою чергу, п. 1-3 ст. 57 СК України передбачає, що, зокрема, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Позивач надав пояснення, що він мисливець і сейф для рушниці металевий двохсекційний належить йому та придбаний до 2000 року; саморобний стругально-циркулярний станок, апарат для зварювання саморобний, радіоприймач «Рекорд», що були у власності його батька; дриль «Фіолент», болгарка «Фіолент», набір ключів автомобільних, радіатори опалювання чавунні, бувші у використанні 8 шт., арматура діаметром 14, 22, 23, 32, 40 мм. 3 тонни; труба бувша у використанні діаметром 100 мм. 2 тонни придбавалися ним до 2000 року і є його особистою приватною власністю. Суд визнає вищевказане майно особистою власністю [PERSON]. У задоволенні позовних вимог в частині визнання особистою власністю будівельну цеглу червону 12 тис. шт. та білу силікатну 3 тис. шт., дошку дубову 2 м.куб. суд відмовляє, оскільки, з пояснень позивача, придбавалося вказане майно під час спільного проживання з [PERSON] Відповідно до п. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім цього, силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. Повний текст рішення складено 02.05.2018 року.

Outcome: partial