Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

22 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 176 557 грн. 59 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № АВ009/2008, укладеного 22 вересня 2008 року\~ відповідач отримав від позивача у справі кредит в розмірі 14\~279,16 доларів США строком погашення кредиту не пізніше 10 вересня 2015 року зі сплатою 11,60% річних за користування кредитними коштами. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 31 грудня 2015 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 105 104 грн. 68 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 21 393 грн. 08 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 47 283 грн. 98 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 2 775 грн. 84 коп., а всього 176 557 грн. 59 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати, пов*язані зі сплатою судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а.с. 45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» (а.с. 59). За таких обставин з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 22 вересня 2008 року був укладений кредитний договір №АВ 009/2008 на купівлю автотранспортних засобів (а.с. 7-12), на підставі заяви на отримання кредиту від 17 липня 2008 року (а.с. 4), анкети на отримання кредиту від 17 липня 2008 року (а.с. 5-5а) та заяви на видачу готівки № 2 (а.с.6). ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», що підтверджується абзацом 5 п.1.2 Стату ПАТ «Укрсоцбанк» зареєстрованого 14 червня 2010 року державним реєстратором Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, номер запису 10681050047002827 (а.с. 19-21). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору № АВ 009/2008 від 22 вересня 2008 року позичальник [PERSON] отримав від ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 14\~279,16 доларів США зі сплатою 11,6% річних для придбання автомобіля марки MITSUBISHI Lancer 1.6, рік випуску 2008, колір чорний, згідно з договором купівлі-продажу № 0807-28001 від 28 липня 2008 року, укладеним з ТОВ «Ніко Донецьк», з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом 10 вересня 2015 року, при цьому сторони узгодили порядок та строки погашення кредиту - 252,16 доларів США до 10 жовтня 2008 року; з 10 листопада 2008 року по 10 вересня 2015 року у сумі 169 доларів США, щомісячно до 10 числа кожного місяця. При погашенні позичальником заборгованості за даним договором пріоритетними є його зобовязання за договором відновлюваної кредитної лінії № АВс 009/2008 від 22 вересня 2008 року «Додатковий договір». (п.п. 1.1, 1.2 договору) (а.с. 7). Пунктом 1.3. кредитного договору № АВ 009/2008 від 22 вересня 2008 року в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги сторони уклали договір застави транспортного засобу, визначеного п. 1.2 цього договору, заставною вартістю 93\~195,84 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору кредиту, який також забезпечує виконання зобовязань позичальника за додатковим договором. Згідно п. 2.4, 2.4.1 кредитного договору № АВ 009/2008 від 22 вересня 2008 року нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця), а також в кінцевий термін повернення заборгованості, визначений кредитним договором. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється на рахунок № 37391170081577 в період сплати, за який приймається період з 1 по 10 число місяця наступного за звітним.. У разі, якщо 10 число місяця є неробочим днем, то позичальник зобовязаний сплатити суму нарахованих процентів згідно з п.2.4 договору до попереднього робочого дня. Пунктами 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 кредитного договору № АВ 009/2008 від 22 вересня 2008 року передбачені зобовязання позичальника погашати кредит відповідно до договору, сплачувати проценти та комісії в строки, встановлені договором, сплачувати неустойку (пеню, штраф в строк, встановлений договором. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору № АВ 009/2008 від 22 вересня 2008 року у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Крім того, 03 листопада 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту № АВ 009/2008 від 22 вересня 2008 року відповідно якої було внесено зміни до порядку суми основної заборгованості (а.с. 13). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобовязань як щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с. 14-15) становить 7\~356.36 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 грудня 2015 року складає 176 557 грн. 59 коп., та включає: заборгованість за кредитом в розмірі 4\~379, 24 доларів США, що складає 105 104 грн. 68 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 891, 35 доларів США, що складає 21 393 грн. 08 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1\~970, 11 доларів США, що складає 47 283 грн. 98коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 115, 66 доларів США, що складає 2 775 грн. 84 коп. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [INFO], м-н. Калінінський, 12-26 (а.с. 17). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Макіївку було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Макіївка Донецької області. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 31 грудня 2015 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 105 104 грн. 68 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 21 393 грн. 08 коп., а всього 126 497 грн. 47 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. Підстав для застосування ч.4 ст.267 ЦК України в даному випадку суд не вбачає, оскільки відповідного клопотання не заявлялось. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, повязані із сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial