Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

22 червня 2003 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельні частки (паї) площею по 2,26 умовних кадастрових гектара кожен, які перебували у колективній власності КСП «Нива» с. Бахтин Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач у справі є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, прийняв спадщину, але не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, у п. 3 позовної заяви, просив слухати справу у його відсутності (позовна заява, а.с. 3). Представник відповідача сільський голова Бахтинської сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 24). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 22 червня 2003 року у с. Новосілка Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Довідкою виконавчого комітету Бахтинської сільської ради № 95 від 28 лютого 2017 року (а.с. 7), виписками із списку громадян, членів КСП «Нива», що додаються до державного акта на право колективної власності на землю № 59 та 60 від 15 лютого 2017 року (а.с. 9, 10), довідками із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Ш-210/0-225/6-17 від 02 лютого 2017 року (а.с. 12, 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельні частки (паї) площею 2,26 умовних кадастрових гектара кожен на землях, що перебували у колективній власності КСП «Нива» с. Бахтин Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, вчинений 20 березня 2000 року (а.с. 8), яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті: жилий будинок, сарай, земельну ділянку, земельний пай і все, на що за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Бахтинської сільської ради № 95 від 28 лютого 2017 року (а.с. 7) доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заповітом (а.с. 8), свідоцтвом про смерть (а.с. 5), свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Бахтинської сільської ради № 95 від 28 лютого 2017 року (а.с. 7) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який має право і прийняв спадщину. Зазначене повністю узгоджується і не суперечить матеріалам оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 48/2017 до майна померлої [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 27 січня 2017 року (а.с. 11) слідує, що оригінали сертифікатів на право на земельні частки (паї) на прізвище [PERSON] втрачені, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 57 від 20 лютого 2017 року (а.с. 16). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельні частки (паі) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved