overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

23.03.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала в цей же день і в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні адвокат позивачки позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням. Адвокат позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи по суті. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Заслухавши думку адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 10.08.2010 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

23.03.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що відповідно до довідки №13/16 від 28.01.2016 року позивачка є студенткою денного відділення 1 курсу Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON]. Термін навчання 4 роки з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Оскільки позивачка навчається їй необхідна додаткова матеріальна допомога на учбову літературу, їжу, проживання, одяг. Мати позивачки надає їй матеріальну допомогу, але її не вистачає, крім того, мати позивачки виховує малолітню дитину, [INFO]. Відповідач офіційно працює і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки, з дати подання позову та до закінчення нею навчання. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, та пояснив, що з нього за рішенням суду здійснюється утримання з заробітної плати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Просить суд встановити розмір сплати аліментів у розмірі 1/8 від доходів. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачки є дитиною відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 360. (а.с. 2) Як вбачається з довідки з місця навчання, позивачка є студенткою денного відділення 1 курсу Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. (а.с. 3). Відповідач відповідно до копії свідоцтва про народження дитини має на утриманні малолітню дитину. Згідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальний стан позивача, той факт, що вона навчається, працювати не має можливості, оскільки навчання є її основною діяльністю, інших доходів не має, відповідач є працездатною особою, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надати матеріальну допомогу в розмірі 1/8 частки доходу на місяць, починаючи з дня предявлення даного позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

23.03.2016 року заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин. Заявлені вимоги [PERSON], аргументує тим, що 15.03.2003 року померла її рідна сестра - [PERSON], котра проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина. За твердженнями заявника вона та [PERSON] є родичами прямої прямої лінії споріднення, оскільки [PERSON] є рідною сестрою заявника. Однак свідоцтво про народження померлої не збереглось та відновити його заявник немає змоги. Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 15.03.2003 року, є рідною сестрою [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану в судове засідння не з'явився, надав суду клопотання про визнання позовних вимог та просив розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника законні та підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності родинних відносин заявника підтверджено свідоцтвом про народження заявника (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серія І-АМ №345193 від 19.03.2016 року, [PERSON] померла 15.03.2003 року (а.с. 7). Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином суд вважає , що в судовому засіданні було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 15.03.2003 року, є рідною сестрою [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

23.03.2016 року заявник (як спадкоємець за законом) звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON], яка померла 18.10.2014 року в селі Мохнатин Чернігівського району Чернігівської області у віці 92 років Державного акту на право приватної власності на землю серія 11-ЧН №047990, який виданий на земельну ділянку площею 4,41 га для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі п.31 рішення виконкому Мохнатинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 21.04.2001 року, де по-батькові вона помилково зазначена як «ОСТАПІВНА». В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не прибули, в поданих заявах просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Судом встановлено, що заявник як двоюрідна онука та єдиний спадкоємець за законом четвертої черги (на підставі документів свідоцтв про народження та про смерть спадкодавця, свідоцтва про народження матері заявника, свідоцтв про народження та одруження заявника ) довів факт, що спадкодавцю [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серія 11-ЧН 047990, який виданий на земельну ділянку площею 4,41 га для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі п.31 рішення виконкому Мохнатинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 21.04.2001 року, де по-батькові вона помилково зазначена як «ОСТАПІВНА», а тому встановлені судом обставини, згідно ст.259 ЦПК України, є підставами для задоволення заяви. Встановлення вказаного юридичного факту необхідно заявнику для отримання спадщини за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

23.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 08.07.2000 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років спільне життя з відповідачем не склалося через різності характерів, кожен з ним має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, за його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких ставали їх діти. На сьогодні відповідач взагалі проживає в іншій країні. На даний час між ними шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2010 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2000 року, вчинений Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 438. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

23.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 22.08.2008 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різності характерів, на даний час між ними шлюбно-сімейні відносини припинені з 01.07.2015 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач[PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2008 року, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1563. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матір'ю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

23.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із означеним вище позовом до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що вона проживала з відповідачем у фактичному шлюбі з 2004 року по листопад місяць 2015 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На даний час вона з відповідачем разом не проживає, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітню дитину аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2006 року батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з матеріалів справи, сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з позивачкою, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

23.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 10.02.1991 року виконкомом Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, оскільки припинили сімейні стосунки по причині постійних суперечок із-за неумісності характерів. У позовні заяві позивач зазначила, що 10.02.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем.Від шлюбу народився син, якому на даний час 23 роки. Сімейні стосунки з відповідачем припинені, оскільки в сім'ї постійно виникали конфлікти, суперечки. Проживати спільно не можуть і не бажають.Миритися з відповідачем не бажає.На даний час спору за поділ майна немає.Просить задоволити позов в повному обсязі.Після розірвання шлюбу бажає іменуватись прізвищем-[PERSON]. Належно повідомлена позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі та просить позов задовільнити повністю. Належно повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду від нього 30.03.2016 року надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі.Позов визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 10 лютого 1991 року року у виконкомі Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області.Актовий запис № 1. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечить інтересам обох з них, миритися сторони не бажають. Їхня сім'я фактично розпалась. Сторони не підтримують сімейні стосунки і не бажають миритися. Крім того, з заяви відповідача вбачається, що він визнав позов повністю, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України також є підставою для задоволення позову. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції ( а.с.1), і це ніким не оспорюється, позивач сплатила 551.20 гривень судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

23.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, актовий запис № 24. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що позивач з відповідачем не зійшлись характерами, не мають спільних поглядів на життя, подружні стосунки, ведення спільного господарства та інтересів. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являється, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що вбачається з поштових повідомлень, заяви про розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 115 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявності підстав, шлюб може бути розірваний у судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалась. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому 04.11.1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №1021. Від зазначеного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав суду заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача у засобах масової інформації. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.11.1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №1021, згідно до свідоцтва про шлюб Серія І-НО №440438 (а.с. 7). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved