Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~23.04.2018 року позивач\~ звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що\~з 11.08.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо з березня 2018 року, добровільно матеріальної допомоги\~ на утримання дитини та на її утримання не надає. Позивач перебуває у декретній відпустці, не працює. Тому просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою трьох років. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати на утримання позивача 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою трьох років, оскільки позивач не надала доказів того, що він взмозі сплачувати ? частину всіх видів\~його заробітку\~(доходу).\~Також вказав,\~що просить\~розглядати справу\~за його\~відсутності,\~але з\~урахуванням викладеної\~у відзиві\~позиції.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії І-НО №469419, виданого виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області 11 серпня 2017 року, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2017 року, про що складено відповідний актовий запис №14 (а.с.4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області 02.03.2018 року, актовий запис №1, відповідач записаний батьком\~ [PERSON], [INFO] (а.с.5), З довідки секретаря Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області №671 від 02.03.2018 року вбачається, що позивач проживає разом з донькою в с. Микільське Волноваського району (а.с.10). Згідно з довідкою директора Великоанадольського лісового коледжу №05 від 16.04.2018 року позивач [PERSON] на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років з 16.04.2018 року по 23.02.2021 року (а.с.9). Суд враховує, що відповідно до норм визначених в ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Нормами ст. 84 СК України визначено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, він не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання дитини, оскільки позивач на даний час не працює. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має заробіток, про що не заперечував у відзиві на позовну заяву та доказів зворотнього не надав, а також те, що позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, дитина проживає разом із позивачем, що безумовно потребує постійних матеріальних затрат. Суд приходить до переконання, що аліменти на утримання позивача підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів розумності та справедливості, тому стягує аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до 23.02.2021 року, що буде відповідати вимогам чинного законодавства та інтересам сторін по справі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати до спеціального фонду державного бюджету України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст. 75, 84 СК України,

Outcome: approved