Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Білопільської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 01 червня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з надвірними та господарськими прибудовами, а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які належали померлому на підставі договору купівлі продажу. Звернувшись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, так як за життя чоловік не переоформив її на своє імя після продавця, [PERSON] Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після чоловіка, [PERSON], який помер 01 червня 2015 року, право власності на земельну ділянку площею 0,0621 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: м. Білопілля, вул. Спаська,13. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 36). Представник відповідача Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не зявився. Міський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника. З позовом згодні (а. с. 25). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальна контори Сумської області в судове засідання також не зявився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 26). У звязку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. За приписами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що чоловіком позивачки, [PERSON], був [PERSON] (а. с. 6). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП №240109 останній помер 01 червня 2015 року (а. с. 5). З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2010 року на підставі договору купівлі продажу, посвідченого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] придбав у [PERSON] у власність житловий будинок з надвірними та господарськими прибудовами і земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0621 га під номером 13 по вул. Спаській у м. Білопіллі Сумської області. Вказана земельна ділянка належала продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Білопільською міською радою 09 березня 2009 року, серії ЯИ №254503, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011062600418, індексно кадастровий номер: 5920610100:00:005:0699, на якому державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори 20 березня 2010 року зроблено відмітку про те, що за реєстровим №318 посвідчено договір купівлі продажу, на підставі якого право власності на земельну ділянку перейшло до [PERSON] (а. с. 7, 15). Спадкова справа після [PERSON], який помер 01 червня 2015 року, за №58258088 заведена за заявою позивачки, [PERSON]. Донька спадкодавця, [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини за законом. 13 квітня 2016 року державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON], а саме: на житловий будинок з прибудовами та господарчими будівлями і спорудами під номером 13 по вулиці Спаській у місті Білопіллі, що знаходиться на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), площею 0,0621 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №254503, виданого Білопільською міською радою 09 березня 2010 року, кадастровий номер 5920610100:00:005:0699 (а. с.27 -34). Згідно з розясненнями завідувача Білопільської районної державної нотаріальної контори від 13 квітня 2016 року, видача позивачці свідоцтва про право на спадщину на присадибну земельну ділянку, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №254503, не можлива у звязку з тим, що померлий [PERSON] за життя належним чином не зареєстрував вказаний державний акт на своє імя після [PERSON] ( а. с. 16). Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] має право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,0621 га, розташовану за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Спаська, 13, в порядку спадкування після чоловіка [PERSON], який помер 01 червня 2015 року, але не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що а життя спадкодавець не переоформив на своє імя державний акт на вказану земельну ділянку. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved