Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

24.05.2018 року [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, у якому просив стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через державну казначейську службу України на його користь моральну шкоду 5000 грн. Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON] звертався до Київського районного суду м.Одеси з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого СВ Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області і ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси скарга [PERSON] була задоволена, слідчого та його зобов'язано вчинити певні дії. Однак станом на час подачі позову строк розслідування складає 15 місяців і ухвала слідчого судді не виконана. Позивач вважає, що така бездіяльність посадових осіб спричинила йому моральну шкоду у 5000 грн. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 29.05.2018р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач відзиву проти позову не надав, ухвала про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження надсилалася належним чином та отримана 22.06.2018р.(а.с.8). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 12.02.2018р. звернувся з клопотанням до СВ Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за №12017160480000711, про вчинення слідчим конкретних слідчих дій. 26.03.2018р. [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого пов'язаною з невиконанням слідчим клопотання від 12.02.2018р. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28.03.2018 року, слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі Яценко В.Є. зобов'язано розглянути зазначене клопотання відповідно до вимог ст.220 КПК України з винесенням вмотивованої постанови (а.с.4). Даних про виконання ухвали слідчого судді суду сторонами не надано. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173,1174 цього Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржувались бездіяльність слідчого, і ця бездіяльність слідчого судовим рішенням доданим до позову (а.с.4) фактично визнавалась незаконною. Досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктами 1, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45 (далі - Порядок) передбачено, що він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] зазнав моральних страждань з приводу незаконної бездіяльності слідчого, тобто протиправною поведінкою, щодо бездіяльності по розгляду клопотання від 12.02.2018р. у розміні строки, а тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з Держави Україна на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 1000 грн., які суд вважає достатнім для відшкодування його моральних страждань, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відкритого в Казначействі спеціального рахунку.

Outcome: partial