Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

23.09.2014 позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення щомісячно із [PERSON], [INFO], уродженця м. Борисполя, що проживає за адресою : [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 квітня 1995 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] [INFO]. 01.06.2011 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області шлюб було розірвано. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача [PERSON] 03.12.2014 року надійшла заява з проханням слухати справу без її участі позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 29.04.1995, актовий запис № 56 та який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2011 року було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 14.06.2011 (а. с. 3). [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, який виданий Бабушкінським відділом РАЦС м. Москви (а. с. 2). Відповідно до вимог ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідач [PERSON], який є особою працездатного віку, відсутність будь-яких заперечень щодо визначеного позивачем розміру аліментів, суд вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, а саме в розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави з відповідача. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved