Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

23 травня 2014 року позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання 3 серпня 2004 року шлюбу син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, є працездатним, працює по вільному найму, інших неповнолітніх дітей не має, протягом останніх років не надає будь-якої допомоги. Останній змінив номер телефону та не спілкується із позивачкою. Вона є безробітною, її доходів не вистачає на утримання сина, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, також стягнути аліменти за минулі три роки із розрахунку по 400 грн. за кожен місяць. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень на позов суду не надав. Відповідно до довідок відділення поштового зв'язку за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не проживає. Крім того, відповідач викликався в судове засідання на 17 липня 2014 року за допомогою телефонного зв'язку. Таким чином, відповідач відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України є таким, якому судовий виклик вручено належним чином. В судовому засіданні позивачка пояснила, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, є працездатним, інших утриманців не має, протягом останніх двох з половиною років не надає будь-якої допомоги на дитину. Вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, інших доходів не має. Має на утриманні ще й дочку. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який розірвали, мають сина [PERSON], [INFO], (а.с.6 - копія свідоцтва про народження), який є здоровим (а.с.26 - медична довідка). Із наданих позивачкою відомостей про відповідача вбачається, що він має задовільний стан здоров'я, є працездатним, працює по вільному найму, тобто, не має постійного регулярного доходу, інших утриманців не має. Відповідач будь-якої інформації про себе суду не надав. Позивачка є безробітною, отримує дохід в розмірі 544,00 грн. щомісячно (а.с.8 - довідка). Від іншого шлюбу має дочку [PERSON], [INFO] (а.с.25 - копія свідоцтва про народження). Здійснює догляд за дітьми, які проживають з нею та знаходяться на утриманні її сім»ї (а.с.7 - довідка виконкому Згурівськрї селищної ради Київської області). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що батько, який згідно чинного законодавства зобов'язаний в утримувати дитину до досягнення нею повноліття, належним чином не виконує зазначеного обов'язку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні сина. Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році з 1 січня: на дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн. У задоволенні решти позовних вимог, а саме, щодо стягнення аліментів за минулий час, вбачається за необхідне відмовити, оскільки позивачка не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, однак не могла їх отримати у зв'язку із ухиленням відповідача від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: partial