overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.01.2020 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16 січня 2016 року він [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували 16.01.2016 року у виконавчому комітеті Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання, в останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Вони перестали бути однією родиною, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2017 року. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати між\~ним[PERSON] та [PERSON] шлюб, зареєстрований 16.01.2016 року у виконавчому комітеті Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. \~ \~ \~ \~ До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. До початку судового засідання відповідачка надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 16 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». Факт наявності у сторін дитини - [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сім`ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23 серпня 2006 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 161. Від цього шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, сім`ю. Основна причина розпаду сім`ї це відсутність між ними взаємопорозуміння і довіри. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 23 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 161. До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 23 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». Факт наявності у сторін спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сім`ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з квітня 2019 року між сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.10.2017 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З квітня 2019 року сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2\~\~ст. 112 СК України,\~суд\~\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 28.01.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2015 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 29.01.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. В судовому засіданні 27.04.2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.06.2020 року за заявою відповідача надано сторонам термін для примирення строк на три місяці та зупинено провадження по справі за вищезазначеним позов до закінчення строку на примирення. Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити в понову обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 2004 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] [INFO] . З вересня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 29.01.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.10.2005 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.01.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2018 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім`ї не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відстутність, позов підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. \~ \~ \~ \~02.06.2018 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини припинили з березня місяця 2019 року через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 11983 грн. 87 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працювала у відповідача на посаді маркувальника радіоапаратури. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 11983 грн. 87 коп. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 14302 грн. 49 коп., станом на 01.01.2020 року. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді провідного інженера-технолога. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 14302 грн. 49 коп., станом на 01.01.2020. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

24.02.15р. судом частково задоволено вказаний позов та вирішено: стягнути з Комунального підприємства «Приморське житлово-експлуатаційне об`єднання» Приморської міської ради Запорізької області на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 01.07.2014р. по 24.09.2014р. в сумі 4583 грн. 74 коп. Зобов'язати Комунальне підприємство «Приморське житлово-експлуатаційне об`єднання» Приморської міської ради Запорізької області, за встановленим законом на час винесення судового рішення порядком, провести розрахунок середнього заробітку за весь період затримки вказаного розрахунку при звільненні за період з 25.09.2014р. по час виплати зазначеної заборгованості по заробітній платні, з розрахунку середньомісячної зарплатні - 4 057 грн. 02коп., та виплатити нараховану суму - [PERSON]. Проте, у відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК, суд не вирішив питання стягнення судових витрат та про негайне виконання рішення. Сторони попереджено про час розгляду справи, вони не прибули, що не перешкоджає розгляду та без застосування технічного запису. Так, позивача звільнено від сплати судового збору за ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому його сума покладається на відповідача, а суми визначається в межах передбачених в ст. 4 ч.2 цього закону 1% від суми стягнення, але не менше 0,2 розміру мінімальної зарплатні,, тобто 243,60 грн. Окрім того, суд має допустити негайне виконання рішення в частині стягнення зарплатні, а з огляду на тривалість невиплати заборгованості і те, що позивач ніде не працює - у повному обсягу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

24.02.17 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась по смерті його матері [PERSON]. Заяву мотивує тим, що його мати [PERSON] померла 27.04.2016р. За життя вона склала заповіт, яким заповіла йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області по вул. М.Підгірянки, 6. Однак у визначений законом 6-місячний термін після смерті матері, він не мав змоги звернутись до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, оскільки доглядав за хворим батьком інвалідом. Враховуючи наведене, вважає причину пропуску строку поважною, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві та просив такий задовольнити. Крім того зазначив, що він не має юридичної освіти, а йому пояснили, що він повинен звертатись до нотаріальної контори не до спливу шестимісячного строку після смерті матері, а після шести місяців. Відтак, він пропустив строк. Проте інших спадкоємців по смерті матері немає. Представник відповідача [PERSON] райадміністрації [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечила. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Від представника Третьої Львівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника у звязку з великою завантаженістю. Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2016 р. померла мати позивача [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 28.04.16р. серії 1-СГ № 430107. По смерті останньої залишилось спадкове майно, а саме - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області по вул. М.Підгірянки, 6, який належав їй праві приватної власності. Вказаний будинок [PERSON] заповіла своєму синові, позивачу [PERSON], що вбачається із копії заповіту від 08.09.2003р., посвідченого державним нотаріусом [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1833. Відтак, позивач [PERSON], в силу дії ст. 1235 ЦК України є спадкоємцем померлої мати за заповітом. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку, як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні, він тривалий час доглядав за хворим батьком, який є інвалідом по зору, тому суд вважає поважною причиною пропуску позивачем встановленого законом терміну для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved