Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

22.09.2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. 15.08.2014 року на Відповідача Суворовським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 15.08.2014 року Суворовською районною в м. Херсоні радою було видано розпорядження про відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], яке затверджено рішенням Виконавчого комітету Суворовської районної в м. Херсоні ради від 12.09.2014 за № 139. Працівниками СКМСД Суворовського РВ ХМУ Управління МВС України в Херсонській області 15.08.2014 року було складено акти про вилучення дітей та доставлено до Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша». Відповідач за час перебування дітей в даному медичному закладі їх не відвідувала, станом здоров'я не цікавилася. 22.08.2014 року Виконавчим комітетом Суворовської районної в м. Херсоні ради органом опіки та піклування Суворовського району м. Херсона було передано до Дніпровського районного суду м. Херсона позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дітей. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.09.2014 року у задоволенні позову було відмовлено. 06.10.2014 року [PERSON] було надано дозвіл Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної в м. Херсоні ради забрати дітей з дитячого відділення, оскільки вона має намір займатися вихованням та утримуванням своїх малолітніх дітей, буде проживати у своєї матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] Мати відповідача [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як потенційний опікун. Відповідач надала нотаріально посвідчену заяву, якою не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, допомоги не надає, за місцем мешкання дітей не з'являється, свідомо нехтує батьківськими обов'зками. У звязку з чим , просить суд суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], судові витрати покласти на Відповідача. У судове засідання представник позивача Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не з'явився, на адресу суду надав письмову заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника. Заперечень з приводу ухвалення по справі заочного рішення до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу заявленого позову до суду не надходило. Від третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації представник у судове засідання не з'явився, на адресу суду надав письмову заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Раніше надавала пояснення, які зводяться до того, що вона є бабусею малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Но сьогоднійшній день утримує двох онуків [PERSON] та [PERSON], які машкають разом із нею за місцем її проживання у м. Київі і є їх потенційним опікуном. Мати дітей [PERSON] відмовилася від двох своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. На таперішній час її донька [PERSON] створила сім'ю, фактично мешкає у Туреччині, змінила спосіб життя, опікується своєю донькою [PERSON] разом із її біологічним батьком. З відповідачем спілкується за допомогою відеозвязку, бачить дитину, яка утримується в добрих умовах та забезпечена усім необхідним. Проте, [PERSON] не виявляє бажання виховувати інших своїх дітей, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON], які на даний час проживають разом з нею, у іншій частині позову просила відмовити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради Айралова Л.М. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON]. Вважала за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON]. Прокурор Козярин О.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON], в частині позову щодопозбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] заперечувала. Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що в матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.11.2007 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, витягу №00014593169 від 16.10.2014 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України - 29.10.2007 року народився [PERSON], батьками записані [PERSON], [PERSON] про що зроблено актовий запис 06.11.2007 року №576 (а.с. 8-9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського управління юстиції у м. Херсоні, витягу №00014433760 від 10.09.2014 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України - 27.05.2014 року народилась [PERSON], батьками записані [PERSON], [PERSON] про що зроблено актовий запис 10.09.2014 року №730 (а.с. 10-11). Відповідно до свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві - 29.09.2015 року серії [NUMBER], витягу №00015848868 від 29.09.2015 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України - [INFO] народилась [PERSON] - батьками записані [PERSON], [PERSON] про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні було складено актовий запис №23 (а.с. 61-62). У нотаріально завіреній заяві серії HAH 842419 від 11.06.2015 року до компетентних органів, [PERSON] зазначає, що не має можливості здійснювати свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання її малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. (а.с. 16). Висновком виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради органу опіки та піклування Суворовського району м.Херсона від 12.09.2014 року № 132 встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43). Рішенням Дніпровського районного суду 06.10.2014 року у цивільній справі №666/5904/14-ц за позовом органу опіки та піклування Суворовського району м.Херсона в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради відмовлено у задоволенні вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. 30-31). [PERSON] 15.09.2014 року звернулась із заявою до начальника служби у справах дітей Шевченківської районної у м.Києві раді Дмитренко О.М. з проханням поставити її на облік потенційних опікунів та занести до електронної бази, як потенційного опікуна, з бажанням оформити опіку над онуками. З відповіді за №40-1803 від 16.09.2014 року за підписом начальника служби у справах дітей Шевченківської районної у м.Києві раді Дмитренко О.М., вбачається, що [PERSON] поставлена на облік як потенційний опікун за №11/2014 від 06.09.2014 року та занесені відомості до єдиного банку даних потенційних опікунів (піклувальників) (а.с. 36-37). 17.07.2015 року [PERSON] звернулась із заявою до начальника служби у справах дітей Шевченківської районної у м.Києві раді Дмитренко О.М. з проханням позбавити її доньку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з тим що [PERSON] від них відмовилась та на даний час вони перебувають з бабусею [PERSON] у м. Києві (а.с. 38). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.07.2015 року малолітніх [PERSON], [PERSON] встановлено, що останні проживають у належних умовах з бабусею [PERSON], яка займається їх вихованням та навчанням (а.с. 39). Відповідно до письмових пояснень [PERSON], [PERSON] від 17.08.2015 року їх сестра [PERSON] веде асоціальний спосіб життя та не займається виховання своїх малолітніх дітей (а.с. 40-41). Згідно акту від 29.07.2015 року малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). Згідно висновку Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 16.09.2015 року №109/02/40-8130 комісія з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м.Києві державній адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON]та [PERSON] (а.с. 44-47). Відповідно висновку №40-А-486 від 11.11.2015 року за підписом начальника служби у справах дітей Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації Дмитренко О.М. підтримано заяву громадянки [PERSON] про можливість бути опікуном своїх онуків [PERSON], та [PERSON].. Пунктом 2 частини 1 статі 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 цього ж кодексу встановлено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звертатись: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідноч.1 ст.9 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №780-Х11 держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч.1 ст. 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №780-Х11 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дітей у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї родини, своєму народові і Вітчизні; піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичному і моральному розвитку, забезпечувати одержання ними повної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати людей. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 цієї ж постанови, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, із наданих до суду доказів вбачається, що на протязі тривалого часу Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Данні факти, згідно зі ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Разом з цим, з відповіді Вих.№0.64-248/0/15-16 від 11.01.2016 року наданої головним центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України щодо перетинання державного кордону України [PERSON] та [PERSON] бвачається, що вказані особи виїхали за межі України 15.06.2015 року до Стамбулу Туреччина. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав як щодо окремої дитини, так і щодо всіх дітей, оскільки протиправна поведінка батьків може стосуватися не всіх дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] у зв'язку з чим, слід відмовити в позбавленні батьківських прав щодо неї, оскільки як встановлено судом [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] фактично проживают за межами України, опікується нею, дитина утримується в добрих умовах та забезпечена усім необхідним, що також підтверджується поясненнями [PERSON] Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Статтями 58-59 ЦПК України, визначено поняття належності та допустимості доказів в цивільній справі. Оцінюючи в сукупності всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON]. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з Відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial