Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

23.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Зазначала, що відповідач 01 та 04 жовтня 2014 року у присутності її чоловіка, [PERSON], сусідки [PERSON] висловлювалася в її адресу нецензурною лайкою, висловлювали образливі слова в сторону її сім'ї, говорила про те, що вона мала інтимні зв'язки з багатьма чоловіками. Також зазначала, що відповідач в листі, адресованому начальнику УПСЗН за місцем роботи позивача, яка являється державним службовцем, повідомила про те, що позивач образила та принизила її, ображає та громадян пенсійного віку, погано виховує свого сина - навчає його ображати її та давати дулі. Вказані висловлювання відповідача порочать її честь та гідність, а відомості відносно неї не відповідають дійсності, принижують її честь, гідність та ділову репутацію в громадській думці серед членів сім'ї, сусідів та колег по роботі. Тому просить визнати висловлювання відповідача образливими, зобов'язати останню вибачитися перед нею в присутності її чоловіка [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а вищезазначені відомості, викладені в листі такими, що не відповідають дійсності, принижують її честь, гідність та ділову репутацію, зобов'язавши відповідача принести їй офіційне вибачення через Овруцьку районну газету «Зоря». Крім того, висловлювання відповідача та відомостями в листі їй завдано моральних страждань, вона знаходиться у стані морального пригнічення і дискомфорту, у неї різко погіршився стан здоров'я. Просила відшкодувати на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов не визнала, підтвердивши неприязні відносини між ними, та пояснила, що у вказані позивачем дні взагалі не бачила останню. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши надані докази, суд вважає вимоги позивача частково обґрунтованими з таких підстав. Встановлено, що 01.10.2014 року о 12 годині та 04.10.2014 року о 15 годині між сторонами сталася сварка, оскільки між ними склалися тривалі неприязні відносини з приводу побудови позивачем паркану, який виступає за межі її господарства та буде заважати проїзду автомобілів. В ході сварки відповідач виражалася в адресу позивача та її сім'ї словами нецензурної лайки. Відповідачу було винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення антигромадської поведінки та проведено профілактичну бесіду. Вказані обставини стверджуються висновком ДІМ Овруцького РВ від 08.10.2014 р., письмовими поясненнями відповідача від 06.10.2014 року, частково підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та аудіозаписом. Показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не спростували доводів позивача. Також встановлено, що відповідач надіслала скаргу на ім'я начальника соцзбеза Овруцького району, в якому повідомила, що «позивач образила та принизила її, ображає та принижує громадян пенсійного віку, погано виховує свого сина , а саме навчає його ображати її та давати дулі». Дане звернення відповідача за місцем роботи позивача, не заперечується [PERSON] та стверджується копією скарги (а.с. 10). Згідно із характеристикою, позивач з 2013 року працює на посаді головного спеціаліста відділу допомог, соціальних компенсацій та субсидій управління праці та соціального захисту населення. За період роботи позивач зарекомендувала себе здібним, грамотним спеціалістом, дотримується правил поведінки державного службовця та відповідає займаній посаді (а.с. 12.). Викладене підтверджує доводи позивача про те, що висловлювання на адресу позивача є образливими, а інформація, яку відповідач поширила в скарзі являється недостовірною і спрямована на приниження її честі, гідності та ділової репутації. Відповідач у судовому засіданні не довела протилежного, а навпаки своєю поведінкою підтвердила свою неврівноваженість. У відповідності до ст.ст. 277, 280, 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є недоторканими, фізична особа, немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації і захист своєї честі, гідності та ділової репутації в судовому порядку. Якщо недостовірна інформація міститься в документі, який прийняла юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Якщо фізичній особі внаслідок порушення її немайнового права завдано моральної шкоди, то вона підлягає відшкодуванню. Згідно із роз'ясненнями викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК. З пояснень позивача і наданих нею довідок медичних установ встановлено, що вона являється інвалідом, внаслідок образливих висловлювань та поширення щодо неї недостовірної інформації позивач була морально пригнічена, у неї різко погіршився стан здоров'я, вона змушена була звертатися до лікарів. Що ж стосується відшкодування 5000 грн. моральної шкоди, то з таким розміром суд погодитись не може, оскільки цей розмір суттєво завищений позивачем та належними доказами не підтверджений. Порушення відповідачем прав позивача призвели до моральних страждань, а тому суд вважає, що є підстави для відшкодування моральної шкоди лише у розмірі 1000 грн., який на думку суду є розумним та справедливим. Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довела достовірність поширеної щодо позивача негативної інформації, а тому позов підлягає задоволенню лише в частині порушення особистого немайнового права, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача. В частині способу захисту порушеного особистого немайнового права суд відмовляє, оскільки вибраний позивачем спосіб не передбачений законодавством. У відповідності до ст. 88 ЦПК України та роз'яснень викладених у п. 36 ПП ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 № 10, з відповідача має бути стягнуто на користь позивача половину понесених судових витрат, що становить 365, 40 грн..

Outcome: partial