Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Заява мотивована тим, що після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка складається в цілому з однієї житлової кімнати, площею 17.0 кв.м., загальна площа квартири становить 30,5 кв.м. Вказана частина квартири належала батьку позивача відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального. господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №17-796. Право власності було зареєстровано в КП «БТІ та РОН» 18.02.2000 року за №169- стор. 156- кн. 344пр. Співвласниками квартири є позивач, його матір [PERSON] та його сестра [PERSON]. [PERSON] не є спадкоємцем за законом, оскільки 15.10.1997 року розірвала шлюб з [PERSON]. Сестра позивача - [PERSON] не була донькою [PERSON]. Отже, заявник є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] першої черги за законом. В спадковій квартирі заявник не зареєстрований, однак, проживав постійно з батьками від часу свого народження до теперішнього часу. Після смерті батька заявник вступив в володіння та користування спадковим майном у вигляді частини квартири, особистих речей батька, предметів домашнього побуту. Заявник вказав, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався, у зв'язку з тим, що на момент смерті батька заявник був неповнолітнім, однак, звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини, заявник 16.07.2014 року отримав відмову з причин пропущення ним строку на прийняття спадщини, у зв'язку з чим заявник змушений звернутись до суду. На підставі вищевикладеного заявник просив суд заяву задовольнити. У судове засідання заявник не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій подану заяву підтримав, посилаючись на зазначені в ній обставини, просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надані заяви [PERSON], та [PERSON], згідно яких вони не заперечують проти задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], батьками заявника є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис 974, [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка складається в цілому з однієї житлової кімнати , площею 17.0 кв.м., загальна площа квартири становить 30,5 кв.м., що вбачається із наявного в матеріалах справи технічного паспорту. Вказана частина квартири належала [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального. господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №17-796. Право власності було зареєстровано в КП «БТІ та РОН» 18.02.2000 року за №169- стор. 156- кн. 344пр. На момент відкриття спадщини, а саме смерті [PERSON] заявник проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. Співвласниками зазначеної квартири є [PERSON], його матір [PERSON] та його сестра [PERSON]. [PERSON] не є спадкоємцем за законом, оскільки 15.10.1997 року розірвала шлюб з [PERSON], що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №551. Сестра позивача - [PERSON] не була донькою [PERSON]. Зазначені обставини у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України визнані сторонами у справі, та доказуванню не підлягають. [PERSON] 16.07.2014 року отримав відмову Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з причин пропущення ним строку на прийняття спадщини, оскільки батько заявника помер [INFO], отже строк на прийняття спадщини закінчився 23 липня 2001 року. Проте, як вбачається із копії паспорта заявника, у 2001 році він був неповнолітнім, та відповідно, не міг прийняти спадщину. У відповідності до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст.529 ЦК УРСР При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК УРСР передбачено, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, вищевказані факти свідчать про те, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, після смерті батька - [PERSON], так як постійно мешкав разом зі своїм батьком за зазначеною адресою. На підставі викладеного, ст.ст. 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215, 223, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved