Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

23.03.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь майнову шкоду в сумі 80,00 грн. і моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., завдану синові [PERSON] ушкодженням здоров'я. Позов позивач мотивує тим, що 30.05.2014 біля 11 години 30 хвилин по вул. Козацькій в с. Лип'янка, Шполянського району, Черкаської області, поблизу продуктового магазину собака, власником якої є відповідач, напала на малолітнього сина позивача, [PERSON], та покусала його за обличчя, спричинивши укуси верхньої та нижньої губи. Після укусу собаки позивач звернувся до Лип'янської амбулаторії, Шполянського району, звідки [PERSON] було направлено до Шполянської ЦРЛ. [PERSON] знаходився на лікуванні у вищевказаному відділенні з 30.05.2014 по 02.06.2014. Було проведено судово-медичне обстеження [PERSON] та встановлено, що спричинені тілесні ушкодження( укуси губ) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. 06.06.2014 Шполянським районним судом Черкаської області відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу з конфіскацією собаки. Для лікування спричинених [PERSON] рваних ран позивач купував анальгін, атропін, дімексид та перев'язочний матеріал на загальну суму 80 гр. 00 коп. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачеві було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в 5000,00 грн. і яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Також позивачеві та його дитині завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач з'явився, позов підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні позовній заяві. Представник відповідача та відповідач у судове засідання з'явилися, проти задоволення позову заперечував частково, визнали позов в частині стягнення матеріальної шкоди, а щодо стягнення моральної шкоди вказали, що сума в 5000,00 грн. є не співмірною та не відповідає принципу розумності. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У суді встановлено, що [PERSON] народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.08.2012, виданим Лип'янською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис №4. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до наданого епікризу [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділення Шполянської районної лікарні з 30.05.2014 по 02.06.2014 з діагнозом рани верхньої губи, які виникли внаслідок укусу. Лікування: 30.05.2014 проведено ПАО рани обличчя, призначено анальгін, атропін, перев'язку з діоксидином (а.с.11). Згідно з актом судово - медичного дослідження (обстеження) №119 від 04.06.2014 у [PERSON] мають місце тілесні ушкодження у вигляді ран верхньої губи, які могли виникнути внаслідок дії тупих предметів, в тому числі при укусі зубами тварин, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров'я. По терміну давності вище вказані тілесні ушкодження відповідають часу, вказаному в направленні. (а.с.7). Відповідно до постанови Шполянського районного суду Черкаської області від 06.06.2014, 30.05.2014 близько 11 год. 30 хв., в с. Лип'янка по вул. Козацька, біля продуктового магазину, собака, який належить [PERSON], вкусив за обличчя малолітню дитину [PERSON] [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 154 КУпАП, та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. з конфіскацією тварини. (а.с.8). Як вказано а ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно з ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Позивач надав до суду перелік ліків, які він купував з рецептом лікаря, вказавши вартість ліків в розмірі 80,00 грн., відповідач визнав позов в частині відшкодування майнової шкоди, тому суд задовольняє вимоги щодо відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. При з'ясуванні фактів пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, відповідно до роз'яснень даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», суд повинен з'ясовувати при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань та витрати немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Так як завдання матеріальної шкоди діями відповідача в суді встановлено, то є підстави для стягнення також моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує її глибину, тривалість страждань, які є до цього часу, розмір моральної шкоди, визначений самим позивачем, розмір завданої матеріальної шкоди, установлений законодавством розмір мінімальної заробітної плати та затверджені розміри прожиткового мінімуму на одну особу для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення на час розгляду справи та з урахуванням розумності і справедливості суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 000,00 грн. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Оскільки позов задовольняється, а позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. за позовні вимоги майнового характеру та 640,00 грн. за позовні вимоги по стягненню моральної шкоди, а всього 1280,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial