Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

22.09.2020 р. представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 29.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про примусове виконання виконавчого напису № 8070, виданого 29.01.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62157625 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 32169,19 гривень. Позивач дізналась про наявність виконавчого провадження лише після надходження постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена у вказаному виконавчому провадженні на виконання за місцем роботи до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8». Зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Посилаючись на ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8070, вчинений 29.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою від 24.09.2020 р. у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 28.10.2020 р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2020 року заяву представника позивача про забезпечення позову - задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 29 січня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого у реєстрі за № 8070, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 32169,19 грн. по виконавчому провадженню ВП № 62157625. 28.10.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 26.11.2020 р. на підставі заяви представника позивача про відкладення підготовчого засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів. На виконання ухвали від 28.10.2020 року про витребування доказів, 17.11.2020 року від Київського державного нотаріального архіву було надіслано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого напису та документів на підставі яких він посвідчувався за реєстровим №8070. 26.11.2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 25.01.2021 р. 25.01.2021 р. судове засідання відкладене на 30.03.2021р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. 30.03.2021 р. судове засідання відкладене на 20.04.2021р. за клопотанням представника позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 20.04.2021 р. судове засідання відкладене на 03.08.2021р. через перебування судді у відпустці. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності сторони узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Треті особи до суду не з`явились, про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку, пояснень по суті позову не подавали. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, справу розглянуто за відсутності третіх осіб. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.06.2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] в електронній формі із застосуванням електронного цифрового підпису укладено договір кредитної лінії №AG3345061, відповідно до умов якого позивачу надано кредит у розмірі 13000 грн. у строк до 10.07.2019. (а.с.43). \~Згідно паспортів\~споживчого кредиту\~ [PERSON] \~було надано\~безготівковий кредит\~в сумі\~13000,00\~грн.\~з річною відсотковою ставкою 470,64% річних (1,31% в день) та штраф, якщо є :50 % зі сплатою загального розміру кредиту одним платежем у строк до 10.07.2019 р.. Паспорти споживчих кредитів підписані електронними підписами сторін договору. (а.с.48-49) Згідно виписки за договором кредитної лінії № AG3345061 від 10.06.2019 року заборгованість позивача станом на 23.12.2019 р. складала 32019,19 грн., з яких: 13000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6019,19 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 13000 грн. заборгованість за пенею. (а.с. 42). Окрім того, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, вчинено виконавчий напис №8070 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 22-08/19 від 22.08.2019 року та Додаткової угоди № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 22.08.2019 року, Додаткової угоди № 2 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 30.09.2019 року, Додаткової угоди № 3 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 30.09.2019 року, Додаткової угоди № 4 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 31.10.2019 року, Додаткової угоди № 5 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 31.10.2019 року, за Договором кредитної лінії № AG3345061 від 10.06.2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] .. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.10.2019р. по 23.12.2019р. Сума заборгованості складає 32169,19 грн., включно плату за вчинення виконавчого напису, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.40). Відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» направлялась на ім`я позивача вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань від 23.012.2019 р. вих..№14347934 про погашення протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги заборгованості за кредитним договором № AG3345061 від 10.06.2019 в розмірі 32019,19 грн., а також повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором (а.с.52-58). 27.01.2020 р. ТОВ «Вердик Капітал» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.41). Проте, відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Дінеро» відповідачу на підставі Договору відступлення прав вимоги № 22-08/19 від 22.08.2019 року та Додаткової угоди № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 22.08.2019 року, Додаткової угоди № 2 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 30.09.2019 року, Додаткової угоди № 3 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 30.09.2019 року, Додаткової угоди № 4 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 31.10.2019 року, Додаткової угоди № 5 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., укладеної 31.10.2019 року, за Договором кредитної лінії № AG3345061 від 10.06.2019 року, належними та допустимими доказами у справі не підтверджено, тому згідно з ч.2,3 ст.77\~ЦПК України належність цих конкретних доказів для підтвердження вимог або заперечень не обґрунтована сторонами у справі. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитром Юрійовичем від 28.05..2020 року по ВП №62157625 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.21-22). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Ст.87 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п.3.1.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до ст.89 ЗУ «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пунктів 1 та 2постанови Кабінету Міністрів України від29 червня 1999 року № 1172\~«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 29.01.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 29.01.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як встановлено судом, договір позики № AG3345061 від 10.06.2019 року було укладено в електронній формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 88, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Вердикт Капітал» надав нотаріусу детальний розрахунок заборгованості, станом на 31.10.2019 року (а.с.50). Однак, наданий розрахунок за своїм змістом є незрозумілим в частині нарахуванні суми заборгованості щодо зобов`язань позичальника погашати кредит які нічим не підтверджені, що в свою чергу слугує підставою вважати, такий розрахунок необґрунтованим. Разом з тим, у наданому нотаріусу розрахунку відсутній механізм нарахування відсотків на умовах передбаченого договором (щомісячне нарахування відсотків за користування кредитом), який би пояснював нарахування відсотків. Більше того, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом. За таких обставин, враховуючи, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, нотаріусу надані не були, а з розрахунку, який надана нотаріусу, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед кредитором, зазначеній у виконавчому написі, є безспірним, немає. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, приймаючи до уваги той факт, що відсутні підтвердження надсилання письмової вимоги (повідомлення) про існування заборгованості на дійсну адресу позивача та не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Суд окремо наголошує, що зі змісту виконавчого напису не вбачається повного переліку документів, наданих стягувачем приватному нотаріусу для вчинення нотаріальної дії. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд позовної заяви 840,80 грн..

Outcome: approved