Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

23 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з названим позовом з вимогою розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 179, яку мотивувала тим, що відповідач зловживав алкогольними напоями, а біля пяти років тому назад залишив її з дитиною, став проживати окремо, всі стосунки з ним припинені, шлюб зберігається формально. Відповідач не проживає за адресою зареєстрованого в установленому законом порядку місці проживання, його місце перебування, місце роботи позивачеві невідоме. Судова повістка, яка надсилалась на адресу зареєстрованого місця проживання повернута до суду. У цьому випадку за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик відповідачеві вручений належним чином. У звязку з цим за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач просила позов задовольнити, підтвердивши причини звернення до суду з позовом, які зазначені у позовній заяві. Пояснила, що за час спільного проживання чоловік зловживав алкогольними напоями, бив її, з 2005 року ніде не працював. Після того як вона поскаржилася на його поведінку до служби у справах сімї виконкому, чоловік залишив їх з дитиною і з того часу вони проживають окремо і не підтримують звязків. Останній раз він приїздив рік тому назад на Новий рік, весь час перебував у стані спяніння, зіпсував їм свято і поїхав. Шлюб зберігається формально і створює їй труднощі в оформленні субсидій на житло та реалізації інших прав. Судом встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON], який народився 20 вересня 1966 року в с. Званне Глушківського району Курської області, Росія і [PERSON], яка народилася 7 травня 1978 року в м. Припять Київської області, Україна, одружились 24 листопада 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 179. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON]; дружини [PERSON]. Подружжя має неповнолітню дитину, - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено наданою копією свідоцтва про народження. Згідно довідки про місце проживання та реєстрацію подружжя з дітьми зареєстровані у квартирі, яка належить позивачці. Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього Кодексу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). Як видно з пояснень позивачки, сімейні відносини з відповідачем не склалися через його неправильну поведінку в сімї, відповідач не займається вирішенням сімейних питань, утриманням та вихованням дітей, не піклується про сімю та дітей, тривалий час подружжя спільно не проживає і не підтримує стосунків, що не притаманно сімї, не відповідає її інтересам і порушує її права. Можливості відновлення нормальних сімейних відносин та збереження шлюбу не вбачається. За встановлених обставин справи суд погоджується з позивачем і вважає необхідним позов про розірвання шлюбу задовольнити. Позивачка у судовому засіданні просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір на суму 487 гривень 20 копійок, від сплати якого при зверненні до суду позивач звільнена відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved