Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

23 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 2-4). В обґрунтування позову посилалась на те, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно позивачці та [PERSON] в рівних частинах. На спірний будинок відсутні правовстановлюючі документи, проте, рішенням виконкому Печенізької селищної ради Харківської області від 22 червня 2011 року № 190 було затверджено акт його обстеження, переведено будівлю із нежитлової у житлову та рекомендовано оформити правову і технічну документацію на нього. Проте, за життя [PERSON] не оформила необхідні документи, а після її смерті зробити це неможливо. Відсутність державної реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] позбавляє позивачку можливості реалізувати свої спадкові права шляхом звернення до нотаріуса. Позивачка в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 30). Відповідач - Печенізька селищна рада Печенізького району Харківської області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 22). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно державних актів на право приватної власності на землю серії ХР № 23-58-042172 та серії ХР № 23-58-042173, зареєстрованих 23 січня 1997 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю відповідно за номерами 303 та 304, частина земельної ділянки [ADDRESS], площею 0,34 га належала [PERSON], а інша частина площею 0,10 га - [PERSON] (а.с. 31, 32) Після смерті [PERSON], який помер [INFO], 1/3 частку належної йому земельної ділянки [ADDRESS], та ? частину житлового будинку за тією ж адресою з відповідною частиною надвірних будівель успадкувала [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 12 жовтня 1999 року, виданими державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованими ним в реєстрі за номерами 12, 13 (а.с. 33, 34). Відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 15 квітня 2004 року, посвідченого того ж дня державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за номером 365, [PERSON] було виділено у власність літню кухню літер «В», розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Згідно висновку районного архітектора Печенізького проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро про технічну можливість будівництва жилого будинку і споруд від 20 січня 2000 року було розглянуто заяву [PERSON] від 22 листопада 1999 року щодо узаконення самовільного будівництва сараю розмірами 3,0 х 4,45 м та літньої кухні розмірами 6,9 х 4,45 м, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно цього висновку на зазначеній земельній ділянці були розташовані також житловий будинок, льох, туалет, сарай тощо, які належали [PERSON] та [PERSON], який на час проведення обстеження помер, та за яким успадкувала [PERSON] Районний архітектор в цьому висновку зазначив, що технічні умови (пожежні та санітарні норми) дозволяють узаконити самовільне будівництво сараю розміром 3,0 х 4,45 м та літньої кухні розміром 6,9 х 4,45 м на ім'я [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області № 22 від 24 лютого 2000 року «Про оформлення технічної документації гр. [PERSON] на самовільно виконане будівництво господарських споруд в домоволодінні [ADDRESS]» дозволено [PERSON] оформити та отримати технічну документацію на самовільно виконане, без попереднього оформлення відповідних документів, будівництво сараю розмірами 3,0 х 4,45 м та літньої кухні розмірами 4,45 х 6,9 м, на ім'я [PERSON], на той момент померлого (а.с. 10). 18 грудня 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений того ж дня державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером 1088, за умовами якого все належне на день смерті спадкодавці майно вона заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 21 травня 2011 року виконкомом Печенізької селищної ради Харківської області було складено акт обстеження домоволодіння по [ADDRESS] на предмет вивчення можливості використання будівлі літньої кухні як житлового будинку, згідно якого літня кухня може використовуватись як житлове приміщення (а.с. 12). Згідно рішення Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області № 190 від 22 червня 2011 року, винесеного на підставі протоколу засідання топонімічної комісії Печенізької селищної ради Харківської області № 23 від 20 червня 2011 року, затверджено акт обстеження будівлі від 21 червня 2011 року, упорядковано адресну систему та присвоєно новий юридичний адрес на житловий будинок (колишня літня кухня) - [ADDRESS], а також переведено будівлю літньої кухні із нежитлового в житловий будинок (а.с. 11, 13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції у Харківській області 27 листопада 2013 року (а.с. 7). За відомостями, наведеними в листі приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 492/01-16 від 9 жовтня 2014 року, 3 грудня 2013 року після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 85/2013 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини та заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 26). [INFO] [PERSON], яка є однією зі спадкоємиць [PERSON] згідно заповіту останнього, подала заяву про відмову від належної їй частини спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавці (а.с. 27). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 червня 2014 року приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за номером 540, позивачка є єдиною спадкоємицею [PERSON] (а.с. 17). Це свідоцтво видано на спадщину у вигляді квартири з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 27764262 станом на 7 жовтня 2014 року відомості щодо речових прав на будинок [ADDRESS], у Державному реєстрі відсутні (а.с. 24). Відповідно до роз'яснень, які містяться в листі Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS], оскільки попередня власниця цього будинку - [PERSON], успадкувавши спірний будинок після смерті [PERSON], не забезпечила державної реєстрації цього права. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] набула права власності на спірний житловий будинок [ADDRESS], успадкувавши його після створення та узаконення (після смерті [PERSON]) самовільного будівництва на підставі висновку районного архітектора Печенізького проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро та рішення Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Харківської області № 22 від 24 лютого 2000 року (а.с. 9, 10). Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 1 липня 2004 року, а саме з дня набрання чинності Законом України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом, Закон № 1952-IV) та в порядку, встановленому Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9 червня 1998 року № 121. Оскільки згідно статті 3 Закону № 1952-IV право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнається державою, суд дійшов висновку про те, що будинок [ADDRESS], увійшов до складу спадкового майна, яке залишив після смерті [PERSON] (станом на день відкриття спадщини цей будинок був під номером [ADDRESS] за тією ж адресою), а згодом [PERSON]. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України позивачка має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON], інша її спадкоємиця за заповітом відмовилась від спадщини, а судом не встановлено спадкоємців [PERSON], які мають право на обов'язкову частку у спадщині після її смерті згідно статті цього ж Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1220, частини 3 статті 1223, частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України позивачка має право на спадкування за заповітом та їй належить все спадкове майно з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто з [INFO]. Позивачка звернулась до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини за заповітом в порядку статті 1269 Цивільного кодексу України та в межах строку, встановленого статтею 1270 цього ж Кодексу. Таким чином, позивачка прийняла спадщину за [PERSON], зокрема, у вигляді нерухомого майна - спірного житлового будинку. Разом з тим, неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса на спірний будинок позбавляє її можливості виконати обов'язок відповідно до статті 1299 Цивільного кодексу України, а саме зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved