Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

22.03.2017 року директор СО «Шаргородські ЕМ» звернувся до суду з позовом в інтересах ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Шаргородські ЕМ» до [PERSON], в якому зазначив, що 29.01.2015 року працівниками Шаргородських ЕМ проводилися перевірки електроустановок побутових абонентів у с. Пеньківка Шаргородського району. При перевірці електроустановки [PERSON], що знаходиться в с. Пеньківка, на вул. Гастелло, 4, було виявлено самовільне підключення до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, здійснене за допомогою прихованої електропроводки, внаслідок чого електроенергія споживалася, проте не обліковувалася і не оплачувалася, про що представниками енергопостачальної організації було складено акт №3017 від 29.01.2015 року про порушення Правил користування електроенергією для населення. Відповідачка запрошувалася на засідання Комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН, проте не зявилася. 02.02.2015 року на засідання Комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН зявився інший споживач електроенергії чоловік відповідачки [PERSON] і в присутності останнього було здійснено розгляд акту про порушення ПКЕЕН від 29.01.2015 року. Відповідно до п.п.48, 53 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку. Енергопостачальна організація проводить розрахунок розміру завданих збитків згідно з «Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН», за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Комісією по розгляду актів СО «Шаргородські ЕМ» відповідачці було нараховано до сплати 26716,99 грн. за порушення Правил користування електроенергією для населення у відповідності до п.п.6 п.3.1 «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН». 12.03.2015 року між ПАТ «Вінницяобленерго», СО «Шаргородські ЕМ» та відповідачкою було укладено договір №120 про реструктуризацію заборгованості, з кінцевою датою оплати 20.07.2015 року, проте, [PERSON] не виконала в повному обсязі умови вказаного Договору. На час звернення з позовом до суду відповідачка добровільно сплатила в рахунок відшкодування збитків, заподіяних порушенням ПКЕЕН, 7818 грн., тому заборгованість становить 18898,99 грн. Просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Шаргородські ЕМ» 18898,99 грн., оскільки остання добровільно збитки не відшкодувала, а також сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1600 грн. Ухвалою суду від 22.05.2017 року за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] (а.с.53). Відповідно до клопотання від 22.05.2017 року, представник позивача збільшив позовні вимоги і просить стягнути збитки, заподіяні порушенням ПКЕЕН в сумі 18898,99 грн. на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Шаргородські ЕМ» солідарно з [PERSON], як власника будинку і споживача електроенергії та [PERSON], який безпосередньо здійснив самовільне без облікове підключення будинку своєї дружини [PERSON] до електромережі енергопостачальника, внаслідок чого електроенергія споживалася без приладів обліку. В судовому засіданні представник ПАТ «Вінницяобленерго» [PERSON], що діє на підставі довіреності від 03.01.2017 року за №1-14-6047 (а.с.25), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно 18898,99 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної порушенням ПКЕЕН, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. Суду пояснив, що [PERSON] є споживачем електроенергії по вул. Гастелло, 4, в с. Пеньківка. По договору на споживання електроенергії відповідачка повинна забезпечувати, щоб не було здійснено розкрадання електроенергії. 29.01.2015 року працівниками Шаргородських ЕМ здійснювалися роботи по виявленню розкрадання електроенергії по с. Пеньківка Шаргородського району. При перевірці електроустановки [PERSON] було виявлено самовільне підключення з допомогою прихованої електропроводки, зокрема врізку у внутрішню систему електропроводки та встановлення автоматичного вимикача, внаслідок чого електроенергія, яка споживалася, не обліковувалася і не оплачувалася. При перевірці електроустановки був присутній чоловік відповідачки [PERSON], який, як споживач електроенергії за вказаною адресою, підписав акт про порушення ПКЕЕН, не заявляв заперечень, повідомив, що самостійно облаштував безоблікове підключення до електромережі. Самовільне підключення здійснено прихованим способом, візуально його працівник ЕМ, який здійснює зняття показників приладу обліку, побачити не міг. Акт про порушення підписаний шістьма працівниками енергопостачальника та споживачем електроенергії [PERSON], то є дійсним. В акті про порушення зафіксовані всі необхідні дані, він не містить виправлень, відповідає вимогам, встановленим в ПКЕЕН, тому на його підставі 02.02.2015 року Комісією по розгляду актів зроблено розрахунок спожитої, але не облікованої [PERSON] електроенергії, на підставі п.п.6 п.3.1 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, тобто за три роки, яка становить 26716,99 грн. На засідання Комісії відповідачка запрошувалася, про що було зазначено в розділі 9 акту про порушення, другий примірник якого отримав [PERSON], однак, не зявилася, нарахування збитків було здійснено у її відсутності. Проте, пізніше, у березні 2015 року між відповідачкою та ПАТ «Вінницяобленерго» було укладено договір про реструктуризацію заборгованості і частково погашено заборгованість. Вказаний договір відповідачка не виконала у повному обсязі і сплатила лише 7818 грн. в рахунок відшкодування збитків. Вважає, що [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність за шкоду, заподіяну порушенням ПКЕЕН, так як [PERSON] є власником будинку і споживачем електроенергії, з нею був у 2002 році укладений договір на постачання електроенергії, який не зберігся, але [PERSON] споживала електроенергію, на неї в СО «Шаргородські ЕМ» відкритий особовий рахунок. [PERSON] також є споживачем електроенергії в будинку №4 по вул. Гастелло в с. Пеньківка, як член сімї [PERSON] на той час, проживав і проживає у вказаному будинку, хоча договір про користування електроенергією з ним безпосередньо не укладався, та, до того ж, ним було здійснено самовільне підключення будинку його дружини до лінії електропередач енергопостачальника, внаслідок чого електроенергія споживалася безобліково. Шкоди позивачеві внаслідок порушення ПКЕЕН завдано як діями [PERSON], так і діями [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Суду пояснила, що станом на 29.01.2015 року дійсно проживала в [INFO]. Будинок у с. Пеньківка по вул. Гастелло, 4, належить їй. У цьому будинку вона та її чоловік [PERSON] проживали спільно, постійно. Після того, як вона дізналася про облаштування її чоловіком [PERSON] прихованої електричної проводки і про складення працівниками Шаргородських ЕМ акту про порушення ПКЕЕН, вона залишила місце проживання і розлучилася із чоловіком. Вона неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою, щоб сплатив кошти по акту про порушення ПКЕЕН, так як саме він вчинив порушення, але останній відмовляється. Так як вона власник будинку, то акт про порушення складено на неї, проте, вона не дозволяла [PERSON] влаштовувати приховану безоблікову проводку, хоча бачила, що ним на стіні під покриттям зроблено вимикач, який останній періодично включав. Для чого був необхідний такий вимикач, вона не знала, але довіряла чоловікові, який по своїй професійній освіті є електриком. Нею укладався договір про користування електроенергією з позивачем, але дуже давно. Вона мала книжку для здійснення оплат і постійно оплачувала використану електроенергію. З часу нарахування збитків по акту про порушення ПКЕЕН вона частково проводила оплати, але так як [PERSON] також порушив ПКЕЕН, то повинен нести відповідальність. Вважає, що шкоду, яка заподіяна позивачеві внаслідок порушення ПКЕЕН, вона та співвідповідач повинні нести в рівних частинах. Тому позовні вимоги до неї просить задовольнити частково. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.70-72, 77). Заперечень щодо позовних вимог до суду не подав, незважаючи на пропозицію, викладену в ухвалі суду від 22.05.2017 року (а.с.53). Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1068, відповідачка [PERSON] придбала будинок в с. Пеньківка на вул. Гастелло, 4, житловою площею 53,9 м.кв., з надвірними спорудами (а.с.35). Факт належності відповідачці будинку підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2005 року за №7645042 (а.с.36). Як пояснила в судовому засіданні відповідачка [PERSON], після розлучення з чоловіком [PERSON] 28.07.2015 року (а.с.37), будинок нею не відчужувався, проте, вона в ньому не проживає. Вказана обставина не заперечується представником позивача. Станом на 29.01.2015 року [PERSON] та [PERSON] були подружжям, оскільки шлюб між ними розірвано 28.07.2015 року (а.с.37). Відповідно до Детальної довідки споживача станом на 20.03.2017 року (а.с.5), [PERSON] зареєстрована в СО «Шаргородські ЕМ» як споживач електроенергії в с. Пеньківка на вул. Гастелло, 4, на неї відкритий особовий рахунок №24100643, укладений договір на постачання електроенергії, оскільки встановлений лічильник ВОЕ ЛОЕ-5010Ш (4) з номером 003450, який пройшов держповірку 02.04.2007 року, опломбований пломбою 15450971/07 11 Я 270064178 07.08.2007 року, відповідачці встановлений тариф для оплати за електроенергію. Також, із вказаної довідки вбачається, що будинок відключено від опори у 2015 році (а.с.5). Представник позивача та відповідачка не заперечують, що договір про користування електроенергією в с. Пеньківка по вул. Гастелло, 4, укладався при придбанні відповідачкою будинку, він не розривався, а, відповідно до п.3 Правил користування електричною енергією для населення, договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або внесення до нього змін. В ПКЕЕН в редакції, що діяла станом на час перевірки працівниками позивача електроустановки [PERSON] в с. Пеньківка, не було передбачено поняття, хто є побутовим споживачем електроенергії, на відміну від ПКЕЕН в редакції із змінами, внесеними постановою КМУ від 23.08.2016 року за №591. Проте, нормами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, що діяла на час перевірки представниками позивача електроустановки [PERSON], розяснено поняття «комунальні послуги» та «споживач». Так, відповідно до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення фізичної чи юридичної особи у забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON], будучи зареєстрованою в СО «Шаргородські ЕМ» як споживач електроенергії за адресою: вул. Гастелло, 4, в с. Пеньківка Шаргородського району, є таким споживачем, оскільки договору про користування електроенергією за вказаною адресою з позивачем не розірвала. Крім того, судом встановлено з пояснень в судовому засіданні відповідачки [PERSON], що вона до липня 2015 року проживала спільно у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] у будинку в с. Пеньківка, по вул. Гастелло, 4; користувалися будинком та господарськими будівлями спільно. Таким чином, [PERSON] є споживачем електроенергії у будинку №4 по вул. Гастелло, 4 в с. Пеньківка, що належить відповідачці, на рівні з останньою в розумінні ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», хоча договір про користування електроенергією з ним не укладався, проте, під час використання співвідповідачем електроенергії за вказаною адресою між ним та позивачем склалися договірні відносини, що породжують взаємні права та обовязки, передбачені ЗУ «Про електроенергетику» та Правилами користування електроенергією для населення, і які, в розумінні вказаних законодавчих актів, є фактичним укладенням договору. Також, судом встановлено, що 29.01.2015 року працівниками Шаргородських ЕМ проводилася перевірка електроустановки побутового споживача [PERSON], що знаходиться в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області на вул. Гастелло, 4, в ході якої було виявлено самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Вінницяобленерго», яке здійснено за допомогою прихованої електропроводки, внаслідок чого електроенергія споживалася без обліку її кількості і не оплачувалася, про що складено акт про порушення №3017. Безоблікове підключення здійснено від мереж споживача [PERSON], тобто на внутрішній електропроводці споживача, що не є власністю енергопостачальника (а.с.4). При складанні означеного акту власник будинку відповідачка [PERSON] була відсутня, що не заперечується представником позивача, відповідачкою та підтверджується показаннями опитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] Також, судом встановлено, що при складанні працівниками СО «Шаргородські ЕМ» акту про порушення від 29.01.2015 року за №3017 був присутнім споживач електроенергії у вказаному будинку за №4 по вул. Гастелло в с. Пеньківка співвідповідач [PERSON], який був присутнім при перевірці електроустановки, від підпису в акті не відмовлявся, а навпаки, підписав його без будь-яких тиску, зауважень, заперечень чи застережень, зазначивши у графі «зауваження до складеного акта»: «порушення визнаю, претензій до Шаргородських РЕМ не маю» (а.с.4, на звороті). Вказаний факт підтверджується також показаннями свідка [PERSON] Другий примірник акту про порушення від 29.01.2015 року за №3017 працівниками енергопостачальної організації вручено співвідповідачеві [PERSON], що підтверджується показаннями свідка [PERSON] та підписом [PERSON] в акті про отримання його копії. Так, свідок [PERSON] суду показав, що працює майстром рейдової бригади СО «Шаргородські ЕМ». При проведенні замірів бригадою вночі 29.01.2015 року у с. Пеньківка по вул. Гастелло, 4, було встановлено, що напруга становила приблизно 15 ампер. Вранці 29.01.2015 року він у складі рейдової бригади, до якої, крім нього, входили [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], повернувся на вул. Гастелло, 4 в с. Пеньківці. Було встановлено наявність навантаження такого, ж як і вночі, тому він почав кликати господарів. З будинку до них на вулицю довго ніхто не виходив. Потім було встановлено, що напруга зникла. Після цього до них вийшов [PERSON], який повідомив, що проживає в будинку разом із дружиною [PERSON] При перевірці було встановлено впаювання у ввідний кабель до лічильника. Спершу [PERSON] відмовлявся спілкуватися і заперечував факт порушення. Проте, пізніше [PERSON] самостійно розібрав вагонку на стіні і показав, яким чином він здійснив самовільне безоблікове підключення, зіславшись на те, що є електриком, впустив у будинок і вказав як через горище до розетки в будинку ввів кабель. В розетку був включений камін. Акт про порушення [PERSON] підписав без будь-яких заперечень та зауважень. Також, в таблиці №5 акту ним було зазначено переріз та матеріал кабелю, наявного у схемі самовільного підключення. Так, самовільне підключення було здійснено мідним проводом перерізом 2,5 мм.кв. Переріз кабелю вимірювався ним у присутності [PERSON] штангенциркулем, який пройшов повірку. Заперечень щодо цього [PERSON] не зазначав. До того ж, ним складався додаток до акту про порушення розписка про вилучення як речового доказу пристрою для розкрадання електроенергії автоматичних вимикачів, алюмінієвого двохжильного проводу перерізом 4 мм.кв. довжиною 1,5 м. та мідного двохжильного кабелю перерізом 2,5 мм.кв. довжиною 60 см. Другий примірник акту про порушення було вручено [PERSON] та розяснено, що необхідно йому або власнику будинку зявитися в СО «ШЕМ» 19.02.2015 року на засідання Комісії, яка розглядатиме вказаний акт. [PERSON] обіцяв прибути. Всі обставини у акті про порушення та вказані свідком факти підтверджуються фототаблицями до акту про порушення ПКЕЕН №3017 від 29.01.2015 року, на яких достовірно видно місце впаювання у внутрішню електропроводку та облаштування вимикачів безоблікового підключення (а.с.12-15). Проаналізувавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що акт про порушення за №3017 від 29.01.2015 року складено відповідно до вимог п.4 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», що затверджена постановою НКРЕ України за №562 від 04.05.2006 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за №782/12656. Так, відповідно до п.4.1. Методики, факт виявлення представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після предявлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Судом встановлено, що акт про порушення від 29.01.2015 року складено та підписано шістьма представниками енергопостачальника та споживачем [PERSON] Таким чином, вказаний акт є дійсним. Відповідно до п.4.5 Методики, акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ. Оскільки [PERSON], власник будинку по вул. Гастелло, 4 в с. Пеньківка, яка, відповідно до договору про користування електричною енергією, зареєстрована як споживач електроенергії за адресою: с. Пеньківка, вул. Гастелло, 4, була відсутня на момент складання акта про порушення від 29.01.2015 року, проте, був присутній її чоловік [PERSON], який на теперішній час і на час перевірки проживав за вказаною адресою, споживав електричну енергію, є споживачем електроенергії, як і [PERSON], то суд вважає, що вимоги п.4.5 Методики представниками енергопостачальника при складанні акту не порушено. Відповідно до абз.3 п.4.5 Методики, до акта про порушення можуть бути додані пояснення, зауваження та докази… Споживач [PERSON] в присутності працівників Шаргородських ЕМ у акті про порушення від 29.01.2015 року за №3017 зазначив, що визнає порушення і не має претензій до працівників Шаргородських ЕМ, підписав акт про порушення та розписку про вилучення речового доказу кабелів та вимикачів, отримав другий примірник акту. Відповідно до п.4.6 Методики, в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують установку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. Вказані вимоги дотримані працівниками СО «Шаргородські ЕМ» при складанні акту про порушення №3017 від 29.01.2015 року щодо [PERSON] Так, з акта про порушення №3017 вбачається, що виявлено самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Вінницяобленерго», шляхом прихованої проводки. У розділі акту про порушення №5 «Результати проведення вимірів параметрів схеми електропостачання споживача на дату складання акта порушень» вказані перерізи та матеріали всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення споживача. Відповідно до п.4.7 Методики, в акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення та підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Вказані вимоги дотримані працівниками СО «Шаргородські ЕМ» при складанні акту про порушення №3017 від 29.01.2015 року щодо [PERSON] Так, при огляді в судовому засіданні акта про порушення №3017 вбачається, що він не містить виправлень та підчищень. Текст акту є однозначним і не дає підстав для подвійного тлумачення вказаних у ньому обставин чи фактів. Крім того, судом встановлено, що працівниками ЕМ здійснено вилучення алюмінієвого кабелю та мідного кабелю, за допомогою якого здійснено самовільне підключення (а.с.7). Вказане вилучення оформлено розпискою від 29.01.2015 року, яка підписана працівниками ЕМ членами рейдової бригади, а також споживачем [PERSON] без зазначення останнім зауважень чи заперечень. На підставі акту про порушення №3017 від 29.01.2015 року Комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення СО «Шаргородські електромережі», на засідання якої було запрошено відповідачку та співвідповідача, що вбачається із розділу 9 акту про порушення (а.с.4, на звороті), 02.02.2015 року проведено розрахунок заподіяної енергопостачальній організації шкоди, яка складає 26716,99 грн., що підтверджується протоколом засідання Комісії від 02.02.2015 року та розрахунком збитків від 02.02.2015 року за актом про порушення ПКЕЕН №3017 (а.с.8-9). При цьому, як вбачається із протоколу засідання Комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 02.02.2015 року та розрахунку збитків за актом №3017, розрахунок збитків, заподіяних відповідачами енергопостачальній організації, здійснювався на підставі п.п.6 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року №562, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції 04.07.2006 року за №782/12656 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією». Відповідно до підпункту 6 п.3.1 «Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення», ця Методика застосовується у випадку самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Згідно з підпунктом «а» п.3.3. Методики, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Відповідачці [PERSON] вручено представником позивача протокол засідання Комісії від 02.02.2015 року та розрахунок заподіяних збитків та рахунки для сплати по акту про порушення, що нею не заперечується. 12.03.2015 року відповідачка [PERSON] та представник ПАТ «Вінницяобленерго» уклали договір №120 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електроенергію на строк до 20.07.2015 року, який відповідачкою не виконаний у повному обсязі, оскільки нею сплачено тільки 7818 грн. (а.с.11, 46-48). До теперішнього часу збитки, заподіяні позивачеві, не відшкодовано. Встановленому судом факту відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України. Згідно із ч.3 ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного цивільного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються також ст.714 ЦК України, відповідно до якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Постачання фізичним особам електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Виходячи із ст.ст.6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов. Згідно із ст.611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 26 ЗУ «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Також, вказані правовідносини регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Відповідно до п.9 Правил споживання електроенергії для населення (в редакції, що діяла на момент здійснення перевірки), споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Пунктом 35 ПКЕЕН (в редакції, що діяла на момент здійснення перевірки) встановлено, що енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі. Відповідно до п.37 ПКЕЕН (в редакції, що діяла на момент здійснення перевірки), енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Згідно з п.48 ПКЕЕН (в редакції, що діяла на момент здійснення перевірки), споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; … розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Крім того, відповідно до п.11 ПКЕЕН (в редакції, що діяла на момент здійснення перевірки), відповідальність за збереження приладів обліку … та пломб на них несе споживач. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження… [PERSON] про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника (п.53 ПКЕЕН в редакції, що діяла на момент здійснення перевірки). За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). Частиною 1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч.2 ст.22 ЦК України). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. (ч.3 ст.22 ЦК України). Відповідно до розяснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. Таким чином, закон у вказаних правовідносинах ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що дії споживача електроенергії та власника будинку №4 по вул. Гастелло в с. Пеньківка [PERSON], з якою позивачем укладено договір про користування електричною енергією і яка зареєстрована як споживач електроенергії у енергопостачальній організації за вказаною адресою були неправомірними, так як [PERSON], в порушення вимог ст.ст.6, 526, 626-631, 714 ЦК України, ст.26 ЗУ «Про електроенергетику», пунктів 9, 11, 48 ПКЕЕН та умов договору про користування електроенергією допустила безоблікове підключення належного їй будинку до електромережі, і між цими діями і завданою шкодою є безпосередній причинний звязок. Також, виходячи з аналізу перевірених і оцінених судом доказів, встановлено неправомірність дій споживача електроенергії [PERSON], який на час проведення перевірки працівниками енергопостачальної організації проживав у [INFO], і з яким у позивача склалися та існують договірні відносини внаслідок споживання електроенергії за вказаною адресою, що породжують взаємні права та обовязки, в тому числі обовязок споживання електроенергії через прилади обліку і недопускання розкрадання електроенергії. Неправомірність цих дій полягає у самовільному підключенні будинку, в якому він проживав, до електромережі і споживання електроенергії безобліково, і між цими діями і завданою шкодою є безпосередній причинний звязок. Враховуючи, що відповідачка та співвідповідач не довели, що шкода енергопостачальній організації завдана не з їх вини, що шкода, заподіяна безобліковим споживанням електроенергії відшкодована, то право Шаргородських ЕМ на відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень, допущених під час використання електроенергії, порушено і підлягає судовому захисту Крім того, виходячи з наведеного, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем за заподіяну шкоду, відповідно до вимог ч.1 ст.1190 ЦК України, якою передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За приписами ч.1 ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта (ч.ч.1, 2 ст.57 ЦПК України). Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.1, 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Обєктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. При цьому, суд зауважує, що відповідачкою [PERSON] та співвідповідачем [PERSON] не надано належних, достовірних та допустимих доказів щодо спростування позовних вимог і обставин, встановлених під час судового розгляду при дослідженні доказів та допиті свідка. Правила ч.4 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» передбачають, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених КМ України. Відповідно до ст.27 ЗУ «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики (ч.2 ст.27 ЗУ «Про електроенергетику»). Таким чином, суд вважає, що при визначенні розміру збитків енергопостачальник обґрунтовано виходить з того, що порушення Правил споживання електроенергії відповідачами полягало у самовільному підключенні до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, здійсненого шляхом прихованої проводки, і, що нарахування вартості спожитої, але не облікованої електричної енергії слід проводити за правилами п.п. «а» п.3.3 Методики. Оскільки закон у вказаних правовідносинах, ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача, а при розгляді даного цивільно-правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії [PERSON] та [PERSON] були неправомірними і між ними та заподіяною ПАТ «Вінницяобленерго» шкодою є безпосередній причинний звязок і вина відповідачів, що є підставою для їх цивільно-правової відповідальності, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягає стягненню з відповідачки та співвідповідача в рівних частинах на користь позивача судовий збір в сумі 1600 грн. (а.с.1), згідно з вимогами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved