Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

22 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. З 1 вересня 2014 року їх син навчається на другому курсі денного відділення Дніпропетровського національного університету імені О.Гонечара та потребує матеріальної допомоги. Відповідач знаходиться у працездатному віці, фізично здоровий, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому вона просить суд стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не меньше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років (а.с.1). Позивач в судове засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові та просила суд задовольнити. Пояснила, що дитина навчається, не працює, отримує стипендію. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Суд встановив, що 03 серпня 2003 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.08.2010р., актовий запис 196 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.03.1995р., актовий запис 146 (а.с.6). З довідки голови квартального комітету № 17 від 17.10.2014р. [PERSON] зареєстрований та проживає з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара № 88-175-92 від 10 вересня 2014 року, [PERSON] є студентом 2 курсу фізико-технічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, навчання держбюджетне, термін навчання з 01.09.2013р. по 30.06.2017р. (а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний, непрацездатних осіб та інших дітей на своєму утриманні не має, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на навчання свого сина, який мешкає з позивачем. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги згоду відповідача на стягнення з нього визначеного позивачем розміру аліментів, а також враховує вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial