Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

22 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 37000,00 грн. та судові витрати пов'язані із наданням правової допомоги та сплатою судового збору у розмірі 5370,00 грн., згодом позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги та в останній редакції просив стягнути грошову суму в розмірі 41416 (сорок одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. та судові витрати у розмірі 5414 ( п'ять тисяч триста сімдесят) грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 вересня 2013 року ним було укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/21/131320 (надалі - депозитний договір) з Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» в особі відділення № 21 (надалі за текстом - відповідач). За даним договором позивачем було внесено в касу банку грошові кошти в розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) грн., строк депозиту, відповідно до п. 1.2.3. договору складав 212 днів, процентна ставка - 19,6%, відсотки позивач отримував щомісяця в касі банку. 11.04.2014 року строк депозиту збіг і позивач маючи намір отримати свої кошти, з'явився до банківської установи відповідача, але йому було відмовлено у видачі грошових коштів без надання будь яких документів та вмотивування. У той же день позивачем подано голові правління ПАТ «Міський комерційний банк» заяву з вимогою негайно повернути йому вклад № 2630/21/131320 у зв'язку з тим, що строк депозиту збіг і грошові кошти йому необхідні для лікування. На заяву письмової відповіді позивач не отримав, в усному порядку йому повідомлено, що банк не може видати йому більше, ніж 1000 грн. на день і лише в тому разі, якщо він подовжить дію договору депозиту, на що позивач не погодився, оскільки ані чинним законодавством, ані договором з відповідачем не передбачено. Відповідно до пункту 4.3.2 депозитного договору, банк зобов'язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені договором. Позивач вважає, що відповідачем допущено односторонню відмову від виконання своїх зобов'язань, належні йому грошові кошти відповідач продовжує безпідставно утримувати та користуватися ними на свій розсуд, що є неприпустимим. Оскільки депозитний договір припинив свою дію 11.04.2014 року, позивач вважає, що за час користування грошовими коштами відповідач має сплатити йому 3% річних та збитки, що він зазнає в результаті дії інфляції до моменту закінчення розгляду справи у суді. Відповідач на даний момент не має жодних підстав утримувати грошові кошти позивача, в яких той має потребу через нагальну необхідність термінового лікування, через що позивач вважає, що відповідачем йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що через дії відповідача він втратив впевненість у завтрашньому дні, не має коштів на лікування, хоча до неправомірних дій відповідача був впевнений у тому, що має грошові кошти для лікування і зможе їх отримати за першої ж потреби, щоб розпочати лікування, у позивача порушився сон, він став дратівливим, через що псуються стосунки з оточуючими. Завдану відповідачем моральну шкоду позивач оцінює в 5000 (п'ять тисяч) гривень. Таким чином, оскільки позивач не є фахівцем в галузі права і не в змозі самостійно скласти та подати позовну заяву до відповідача, він був змушений звертатися до адвоката і ним понесені витрати, пов'язані зі зверненням до суду, що за своєю суттю є судовими витратами та підлягають стягненню з відповідача у разі постановлення судового рішення на його користь, позивачем сплачено судовий збір, що становить 370 грн. Сплачено адвокату суму за падання правової допомоги при складання позовної заяви та подачі матеріалів позову до суду в розмірі 5000 (п'ять тисяч)грн., просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце проведення судового засідання та слухання по справі повідомлявся належним чином, судовими повістками, надісланими рекомендованим листом з повідомлення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглянув дану справу на підставі наявних в ній документів та доказів заочним провадженням, що дозволило за згодою позивачів та їх представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, крім того у попереднє судове засідання представником відповідача були надані заперечення в яких позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що у червні позивач подав уточнену позовну заяву, у якій зазначив, що станом на 16 червня 2014 року відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачеві грошові кошти. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникові, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Проценти по банківському вкладу за прострочений строк становлять 1254 грн., з розрахунку : 32000 грн. х 19,6 % х 2 ( 32000 - сума вкладу, 19,6 % - процентна ставка, 2 місяці - прострочений строк). Відповідно до Методики обчислення, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , розраховується з наступних даних: сума заборгованості - 32000 грн. Період прострочення - квітень - травень 2014 року. Розміри індексів інфляції: квітень 2014 - 103,3% , травень 2014 - 103,8%. Виконання розрахунків: 32000 грн. X 103,3% X 103,8% : 100% = 34312, 128 грн. Таким чином, сума боргу з урахуванням встановленого Індексу інфляції за час прострочення з квітня по травень 2014 року включно становить 34 312 грн. 3% річних від простроченої сум, розраховується з наступних даних: Прострочена сума - 32000 грн. Період прострочення - квітень - травень 2014 року. Виконання розрахунків: 32000 грн. X 3% X 2 : 12 = 160 грн. Таким чином, 3% річних від простроченої суми за час прострочення з квітня по травень 2014 року включно (2 місяці) становить 160 грн. Загальна сума , яку повинен мені сплати відповідач з урахуванням процентів по банківському вкладу за прострочений строк , а також 3 % річних та сума відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання становить 35726 (тридцять п'ять тисяч сімсот двадцять шість) грн. Після подання уточненої позовної заяви позивачем, відповідачі в свою чергу надали заперечення, в якому просили відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У липні позивач знову подав уточнену позовну заяву у якій просив стягнути суму заборгованості - 32000 грн. Період прострочення - квітень - травень - червень 2014 року. Розміри індексів інфляції квітень 2014 - 103,3% , травень 2014 - 103,8%, червень 2014 - 101 %. Виконання розрахунків: 32000 грн. X 103,3% X 103,8% х 101% : 100 = 34592 грн. Таким чином, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з квітня по червень 2014 року включно становить 34 592 грн. 3% річних від простроченої сум, розраховується з наступних даних: Прострочена сума - 32000 грн. Період прострочення - квітень - травень - червень 2014 року, Виконання розрахунків: 32000 грн. X 3% X З : 12 = 240 грн. Таким чином, 3% річних від простроченої суми за час прострочення з квітня по червень 2014 року включно (3 місяці) становить 240 грн. Загальна сума , яку повинен сплати відповідач з урахуванням процентів по банківському вкладу за прострочений строк, а також З % річних та сума відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання становить 36416 (тридцять шість тисяч чотириста шістнадцять) грн. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» в особі відділення № 21 (надалі за текстом - відповідач) було укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/21/131320, за цим договором позивачем було внесено в касу банку грошові кошти в розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) грн. Як вбачається з умов договору депозиту, 11.04.2014 року строк депозиту збіг і позивач з'явився до банківської установи відповідача, щоб забрати свої кошти, але йому було відмовлено у видачі грошових коштів без надання будь яких документів та вмотивування. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач у той же день подав голові правління ПАТ «Міський комерційний банк» заяву з вимогою негайно повернути йому вклад № 2630/21/131320 у зв'язку з тим, що строк депозиту збіг і грошові кошти йому необхідні для лікування, відповіді позивач не отримав, але в усній формі йому повідомили, що банк не може видати йому кошти більше, ніж 1000 грн. на день і то лише в тому разі, якщо він подовжить дію договору депозиту, на що позивач не погодився, оскільки відповідно до пункту 4.3.2 депозитного договору, банк зобов'язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні період прострочення виплати депозиту становить три місяці ( квітень - травень - червень 2014 року), згідно з методикою обчислення розрахунків 32000 грн. X 3% X З : 12 = 240 грн.), таким чином, 3% річних від простроченої суми за час прострочення з квітня по червень 2014 року включно (3 місяці) становить 240 грн. Загальна сума яка підлягає стягненню становить 41416 ( сорок одна тисяча чотириста шістнадцять) грн., яка склала дається з суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з квітня по червень 2014 року у розмірі 34 592 (тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто два) грн.; процентів по банківському вкладу за прострочений строк у розмірі 1584( одна тисяча п'ятсот вісімдесят чотири) грн.; 3% річних від простроченої суми за час прострочення з квітня по травень 2014 року у розмірі 240 ( двісті сорок) грн; 5000 (п'ять тисяч) грн. - сума моральної шкоди, а також судові витрати у розмірі 5414 ( п'ять тисяч триста сімдесят) грн., з яких: 5000 (п'ять тисяч) грн. - сума за надання правової допомоги при складані позовної заяви та уточнень позовних вимог і подачі матеріалів позову до суду; 414 ( чотириста вісім) грн. - сума судового збору, сплачена за звернення до суду з цим позовом. Статтею 11 ЦПК України закріплений принцип диспозитивності цивільного судочинства, тобто суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. В обгрунтування своїх позовних вимог Позивач надав розрахунок заборгованості Відповідача. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Частиною 1 статті 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1061 ЦК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Як вбачається з матеріалів справи, банківський вклад Позивачу не повертають, тобто проценти за вкладом нараховуються до дня закінчення дії договору, а дія Договору до даного моменту не закінчена, так як зобов'язання не виконане належним чином. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 536 ЦК України зазначено, що: за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 625 ЦК України передбачає проценти у якості санкції за порушення боржником грошового зобов'язання і встановлює їх в розмірі трьох процентів річних, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший процент. В обґрунтування своїх позовних вимог, Позивач надав детальний та обґрунтований розрахунок на загальну суму в розмірі 36416 ( тридцять шість тисяч чотириста шістнадцять) грн., в тому числі: 34 592 (тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто два) грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з квітня по червень 2014 року; 1584( одна тисяча п'ятсот вісімдесят чотири) грн. - проценти по банківському вкладу за прострочений строк; 240 ( двісті сорок) грн. - 3% річних від простроченої суми за час прострочення з квітня по травень 2014 року; а також судові витрати 5414 ( п'ять тисяч триста сімдесят) грн., з яких: 5000 (п'ять тисяч) грн. - сума за надання правової допомоги при складані позовної заяви та уточнень позовних вимог і подачі матеріалів позову до суду; 414 ( чотириста вісім) грн. - сума судового збору, сплачена за звернення до суду з цим позовом. Позовні вимоги позивача щодо стягненню моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Не доведеним є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди саме у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень, оскільки позивачем не доведено яку саме суму позивач, не маючи достатніх коштів для лікування, змушений був витратити, як саме був порушений сформований уклад життя позивача та його родини, тому стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенні у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивач поніс витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, тому такі витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial