Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

23 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 квітня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану громадян Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. На протязі останніх 5 років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем і відповідачем шлюбних відносин з січня 2014 року. З травня 2014 року проживають окремо. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає спільна їхня дитина, що впливає на її психічний стан. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивача. Спору про розподіл майна і проживання дитини не має. Згоди на утримання дитини досягнуто. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливими, тому змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає що сім'ю не можна зберегти. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дізнавшись думку позивача, беручи до уваги згоду відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану громадян Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 5) ( а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану громадян Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ( а.с. 4). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни свого прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача без змін «[PERSON]».

Outcome: approved