Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

23.10.2017 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Мотивуючи заяву, зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], а [INFO] її батько - [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] (після одруження - [PERSON]) [PERSON]. Вона на той час вже була одружена із [PERSON] та проживала окремо. Приблизно з початку 2002 року разом з її сім'єю почали проживати батько з дружиною, які через похилий вік самостійно не могли доглядати за домогосподарством. При цьому її сім'я та її батько з дружиною разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет: купували продукти харчування, одяг, оплачували спожиту електроенергію і водопостачання. [INFO] її батько [PERSON] помер. Після смерті останнього його дружина [PERSON] залишилася проживати у її домогосподарстві, так як близьких родичів у неї не було. Вони і надалі жили однією сім'єю, підтримували сімейні стосунки, продовжували вести господарство та мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки, яка знаходиться на території Лозівської сільської ради. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулася в нотаріальну контору, але 25.09.2017 року у оформлені спадщини їй відмовлено через те, що не підтверджено факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO], не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] Встановлення цього факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - [PERSON] підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просили встановити юридичний факт проживання заявниці однією сім'єю з [PERSON] не менш як п'ять років до відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася [INFO]. Пояснили, що під час спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, вели спільне господарство, одержували спільні доходи від ведення господарства, отримані заявницею доходи та пенсію [PERSON] спільно розподіляли на придбання необхідних продуктів, одягу, меблів, оплату комунальних послуг, на інші потреби сім'ї. На день смерті [PERSON], тобто на момент відкриття спадщини, заявниця проживала з останньою однією сім'єю понад п'ять років до відкриття спадщини. В 2000 році заявниця забрала батька [PERSON] та дружину останнього [PERSON], до якої ставилася, як до матері, оскільки матір заявниці померла давно і батько одружився вдруге, проживати до себе додому. В 2005 році помер батько заявниці та чоловік [PERSON] - [PERSON] Проте, [PERSON] продовжувала проживати однією сім'єю із заявницею, вести спільне господарство. [INFO] померла [PERSON] Встановлення означеного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини після смерті [PERSON], оскільки інших спадкоємців у померлої немає. Представник заінтересованої особи - Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився. Лозівський сільський голова Гринчак О.С. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені [PERSON] вимоги визнає, щодо задоволення заяви не заперечує (а.с.18). Вислухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] (прізвище до одруження - [PERSON]) [PERSON] народилася в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Матір заявниці [PERSON] померла [INFO]. Батько [PERSON] - [PERSON] з [INFO] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (після одруження - [PERSON]) [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). З початку 2000 року сім'я заявниці почала проживати однією сім'єю з її батьком [PERSON] та його дружиною [PERSON], забравши їх до свого домогосподарства, що знаходиться в [ADDRESS], через похилий вік останніх та необхідність догляду за ними. [INFO] батько заявниці [PERSON] - [PERSON] помер (а.с.7). При цьому, судом встановлено, що після смерті батька [PERSON] заявниця [PERSON] продовжувала проживати з своєю мачухою - дружиною батька [PERSON] в [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Таким чином, судом встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] з 2000 року по день смерті [PERSON] - [INFO] проживали як члени однієї сім'ї в домогосподарстві заявниці, що знаходиться на [ADDRESS], тобто на протязі понад шість років та на протязі не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки, як одна родина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, придбавали майно, мали спільні інтереси та взаємні права і обов'язки, тобто заявниця та [PERSON] проживали однією сім'єю на інших засадах, ніж шлюбні відносини, кровне споріднення, усиновлення, проте, на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо... Встановлений судом факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], що сталася [INFO], в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, її представника, показаннями свідків, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству із заявницею в с. Лозова. Їй достовірно відомо, що заявниця з 2000 року забрала проживати до себе батька із дружиною останнього [PERSON], яку завжди називала матір'ю, а [PERSON] називала заявницю не інакше як «моя [PERSON]». Так як батько та мачуха заявниці були особами похилого віку, то вирішили проживати однією сім'єю із [PERSON], щоб вести спільне господарство, допомагати один одному у веденні господарства. Після смерті батька заявниці [PERSON] у 2005 році заявниця продовжувала проживати з дружиною останнього, а своєю мачухою [PERSON] на [ADDRESS] Вони і далі продовжували проживати однією сім'єю, вели спільне господарство. У [INFO] [PERSON] померла. Під час проживання [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] з 2000 року були наявні всі ознаки сім'ї: вони дружно жили, заявниця та [PERSON] спільно працювали по господарству, були пов'язані спільним побутом. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає в с. Лозова по сусідству із сім'єю заявниці. Їй достовірно відомо, що у 1976 році батько заявниці одружився вдруге і його дружиною стала [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] факт їй відомий, так як вона того самого дня зареєструвала шлюб із своїм чоловіком. Батько та мачуха заявниці проживали у власному домогосподарстві в с. Лозова, але в 2000 році заявниця забрала їх на постійне проживання до себе додому на [ADDRESS]. Заявниця, її батько та мачуха проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, спільно обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі. Після смерті батька заявниці [PERSON] в 2005 році заявниця та [PERSON] продовжували проживати однією сім'єю, допомагали одна одній, підтримували одна одну, мали спільний побут, бюджет. Також, встановлений судом факт підтверджується довідками виконкому Лозівської сільської ради: від 09.10.2017 року за №1049 та від 02.08.2017 року №851, з яких вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], з 2002 року по 2007 рік проживала разом із [PERSON] однією сім'єю, вони мали спільний побут і вели спільне господарство, а [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] та похоронила останню після смерті (а.с.10-11). Після смерті [PERSON], що мала місце [INFO], відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 2,4712 га, розташованої на території Лозівської сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Спадкоємцем за законом померлої [PERSON] є [PERSON], яка 25.09.2017 року подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що заявниця [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте, оформити спадкові права на земельну ділянку не може. 25.09.2017 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зсилаючись на те, що не підтверджується факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.13). У зв'язку із наведеним встановлення означеного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, СК та ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Outcome: approved