Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

22 травня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті її чоловіка, [PERSON], який помер [INFO] року відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за законом після смерті - [PERSON]. Спадщину прийняла в прядку ст. 529, 549 ЦК УРСР. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник Зачернецької сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнають. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З довідки виданої виконавчим комітетом Зачернецької сільської ради Любомльського району від 19.04.2017 року № 257 (а.с.4) вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №2 за 1991-1995 роки в [ADDRESS], постійно проживав і був зареєстрований [PERSON], який помер [INFO] року, на день його смерті разом ним була зареєстрована його дружина [PERSON]. Архівним витягом сформованим 09.03.2017 року № 40/02-6 з рішення № 13/2 сесії Зачернецької сільської ради Любомльського району від 30.11.1993 року стверджується, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку 0,25 га в с. Зачернеччя Любомльського району для обслуговування житлового будинку. (а.с.5). З витягу з погосподарської книги №2 за 1991-1995 роки Зачернецької сільської ради Любомльського району вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER], будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виданої виконавчим комітетом Зачернецької сільської ради Любомльського району від 19.04.2017 року № 257 вбачається, що на день смерті [PERSON] разом ним була зареєстрована його дружина [PERSON], яка є спадкоємцем за законом після його смерті, відповідно як дружина останнього, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. [PERSON] спадщину прийняла в порядку ст. 549 ЦК України, що вбачається з вищевказаної довідки. Проте, постановою приватного нотаріуса від 20.04.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по по [ADDRESS] останній було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.6). Згідно матеріалів спадкової справи №02-14, інших спадкоємців немає. Статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Представник відповідача у своїй заяві до суду позов визнав, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS].

Outcome: approved