Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

24.02.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 19.04.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 24006,86 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду не те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, тарифами складають між ним і банком кредитний договір, про що свідчіть підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця з 1 по 25 числа, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 09.02.2014 року має заборгованість за кредитом у розмірі 38704,58 грн., яка складається з наступного: 24006,87 грн. - заборгованість за кредитом; 3565,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8813,43 грн. - штрафи за п.п. 2.2. генеральної угоди; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1819,27 грн. - штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 19.04.2013 року у розмірі 38704,58 грн. та судові витрати у розмірі 387,05 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Юклевський Д.С. у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 19.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 24006,87 грн. на строк 36 місяців с 19.04.2013 року по 30.04.2016 року в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості в період з 1 по 25 числа кожного місяця, щомісячний платіж 870,97 грн. (а.с. 10-11). Згідно розрахунку заборгованості станом на 9.02.2014 року заборгованість відповідача за кредитною угодою складає 38704,58 грн. (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 34954 грн. 22 коп. заборгованості по кредитній угоді, судовий збір у сумі 349 грн. 54 коп.

Outcome: approved