Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

22 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 16.10.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» та фізична особа підприємець [PERSON] уклали договір банківського обслуговування, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку з банком у розмірі 18000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно з умовами договору. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору відповідач своїх зобовязань за договором належним чином не виконав, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 10.08.2015 року в сумі 42152,02 гривні. 25.09.2014 року фізичну особу підприємця [PERSON] було виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності, тому позивач просить стягнути з відповідача як з громадянина вказану заборгованість, також просить стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, 07.12.2015 року надіслала до суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 81).\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклики відповідачу в судове засідання були надіслані за адресою згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу: [ADDRESS], які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Інших відомостей про місце роботи та місце знаходження відповідача у суду немає. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що фізична особа - підприємець [PERSON] на підставі заяви про відкриття поточного рахунку і картки зі зразками підписів та відбитку печатки, 16.10.2012 року отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» картку з відповідним картковим рахунком, по якій було встановлено кредитний ліміт станом на 16.10.2012 року в розмірі 9000,00 гривень, станом на 05.11.2012 року в розмірі 18000,00 гривень, станом на 01.03.2014 року в розмірі 18000,00 гривень, станом на 02.03.2014 року в розмірі 16081,18 гривень, станом на 08.04.2014 року в розмірі 18000,00 гривень, станом на 20.06.2014 року в розмірі 0,00 гривень, що підтверджується завіреною копією довідки від 27.08.2015 року від імені головного бухгалтера ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 11, 27). Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» позивачем та тарифами банку за обслуговування карткового рахунку, які розміщені в мережі Інтернет, які разом становили договір банківського обслуговування відповідача позивачем (а.с. 11, 12-26). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно п. 3.2.1.1.3 «Умов та правил надання банківських послуг» кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди, а згідно з п. 3.2.1.2.3.4. вказаних умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого умовами змінити умови кредитування та вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі (а.с. 13-18). З позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.08.2015 року становить 42152,02 гривні, яка складається з: 17156,72 гривень заборгованість за кредитом; 11276,74 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом; 11226,40 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 2492,16 гривні заборгованість з комісії за користування кредитом (а.с. 4 зворот). Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 25.09.2014 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність (а.с. 31). Відповідно ст. 52 ЦК України\~фізична особа\~підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 04.12.2013 року у справі №6-125цс13, однією з підстав припинення зобовязань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач станом на 10.08.2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 42152,02 гривні, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 17156,72 гривень, заборгованості по відсотках у сумі 11276,74 гривень, заборгованості з комісії у сумі 2492,16 гривні та пені у сумі 11226,40 гривень (а.с. 4 зворот, 28-29). Відповідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню інших прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві. Відповідачем не подано до суду заперечень проти позову відповідно до ст. 128 ЦПК України, контрозрахунку позовних вимог, жодних заяв про застосування позовної давності, зменшення пені тощо, тому у суду, відсутні підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України. Отже, вказана заборгованість за кредитним договором у розмірі 42152,02 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 1218,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved