overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

22 вересня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 17 червня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей, доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені через те, що у них виникли непорозуміння, сварки, відповідач влаштовував постійні скандали, зловживав спиртними напоями, пред'являв необгрутовані претензії, через що втрачені фізичні і духовні зв'язки. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, підтримуючи заявлені позовні вимоги, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 червня 2006 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8) Сторони припинили фактичні шлюбні відносини через те, що в них виникають непорозуміння, сварки, відповідач влаштовував постійні скандали, зловживав спиртними напоями, пред'являв необгрутовані претензії, через що були втрачені фізичні і духовні зв'язки та призвело до взаємного відчуження та неможливості збереження шлюбних відносин. Приймаючи до уваги не бажання сторін примирятися, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

22 вересня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка [PERSON] продовжує навчання на 2-му курсі денного відділення Житомирського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який не надає матеріальної допомоги на її утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти сплати аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Відповідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в м.Житомирі в свідоцтві про народження якої в графі «батьки» записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до довідки Житомирського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету від 09 вересня 2014 року [PERSON] дійсно навчається в Житомирському торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету на державній основі з 01 вересня 2014 р. по 30 червня 2016 р. (а.с.2). Оцінивши надані докази на умовах змагальності і в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позов про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої [PERSON] оскільки вона продовжує навчання після досягнення повноліття, не досяг 23 річного віку та потребують матеріальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

22 вересня 2014 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка вказує на те, що з 22 серпня 2007 року по 08 квітня 2010 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що на теперішній час безробітний, на його утриманні знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 22 серпня 2007 року по 08 квітня 2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач не працює, на його утриманні знаходиться донька [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути у твердій грошовій сумі аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у мінімально визначеному законодавством розмірі, що відповідає 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 430 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

22 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) звернулося в суд з цим позовом, в якому вимагало стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором, вказуючи, що станом на 31.03.2014р. відповідачка заборгувала 17114,33 грн. основного боргу за кредитним договором від 25.10.2011р., 3386,31 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1030,03 грн. штрафу (процентна складова). Представник позивача Тимчик Б. О. в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, у подала заяву у якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. З урахуванням позицій сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що 25.10.2011р. між сторонами було укладено кредитний договір (а.с. 10-11), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 8000 (восьми тисяч) грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, в порушення умов договору, відповідачка станом на 31.08.2014р. заборгувала 17114,33 грн. основного боргу за кредитним договором від 25.10.2011р., 3386,31 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1030,03 грн. штрафу (процентна складова). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у визначений у ньому строк. Ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у випадку прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка станом на 31.08.2014р. заборгувала Банку 17114,33 грн. основного боргу, 3386,31 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1030,03 грн. штрафу (процентна складова), то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 к.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 18.10.2013 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в подружжя немає дітей. Спільне життя у сторін не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. У подружжя часто виникають непорозуміння та конфлікти. Вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач доглядає матір, яка живе в селі, а тому він не може на постійно переїхати до дружини. Їх шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали. Просили розірвати шлюб між сторонами. Вказали, що термін на примирення, який надавав суд сторонам, не дав бажаного результату. Відповідачка в судове засідання повторно не зявився, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, його представника, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 18.10.2013 р. Від подружнього життя в подружжя немає дітей. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. У подружжя часто виникають непорозуміння та конфлікти. Вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач доглядає матір, яка живе в селі, а тому він не може на постійно переїхати до дружини. Їх шлюб існує формально. Судом встановлено, що термін на примирення, який суд надавав сторонам, не приніс результату та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про нього як про батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про народження дитини № 587 від 14 серпня 2015 року, який був зроблений Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування позову зазначив, що з 11 лютого 2012 року по 24 січня 2015 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. У вересні 2015 року йому стало відомо, що 23 липня 2015 року відповідачка народила дитину і включила в актовий запис про її народження відомості про нього, як про батька дитини. Проте, це не його дитина, він не має до неї ніякого біологічного відношення, оскільки вона народжена набагато пізніше припинення їх спілкування з відповідачкою, а в актовому записі про її народження містяться відомості про нього, як про батька дитини, з чим він не згоден. На підставі викладеного, просив виключити відомості про нього як про батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про її народження. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. При цьому суд виходить також і з того, що згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову без дослідження доказів. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 02 жовтня 2010 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності між ними спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони з жовтня 2014 року не підтримують подружніх відносин, рідко спілкуються, проживають окремо. Позивач вказує, що матеріального та житлового спору про поділ майна між сторонами на даний час не має. Позивач заперечує проти примирення, вважає недоцільним зберігати шлюб, який існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить його інтересам, він з жовтня 2014 року проживає з іншою жінкою та планує з нею офіційно одружитись. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, просила позов задовольнити. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 13 липня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 2010 року шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені, проживають окремо, примирення неможливе. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши їй прізвище [PERSON]. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, просить суд не надавати строк для примирення, оскільки проживають окремо на протязі пяти років. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-КИ №375566, виданого виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 13 липня 1991 року, сторони зареєстрували шлюб 13 липня 1991 року. Згідно свідоцтва про народження серії №1-КИ №254638, виданого виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 01 липня 2004 року, сторони у справі мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 13 липня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від виконання батьківських обовязків, має власне підсобне господарство, підробітки, вирощує велику рогату худобу, що дає йому змогу надавати матеріальну допомогу. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 25 % всіх видів заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в її особі, починаючи з дня звернення до суду. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-КИ №375566, виданого виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 13 липня 1991 року, сторони зареєстрували шлюб 13 липня 1991 року. Згідно свідоцтва про народження серії №1-КИ №254638, виданого виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 01 липня 2004 року, сторони у справі мають доньку [PERSON], [INFO]. Довідкою виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області №4565 від 22 вересня 2015 року підтверджується, що до складу сімї позивача входить малолітня донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положенням ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved