Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

22 червня 2021 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якій позивач, в особі свого представника за довіреністю, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 10340,37 грн, крім цього просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27.09.2017 року, о 20:00 годині, в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода, за якої [PERSON] , керуючи автомобілем «Audi», державний номер « [NUMBER] », допустив зіткнення з транспортним засобом «Daewoo», державний номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були завдані механічні пошкодження. Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова відповідача визнано винним у вказаній ДТП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 10340,37 грн. Так, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, в зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою судді Квітки О.О. від 30.06.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Представник МТСБУ в судове засідання 13.08.2021 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідно до вимог ст.128 ЦПК України за місцем реєстрації, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення з відміткою про невручення судових повісток у зв`язку з відсутністю адресата за місцем реєстрації, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе ухвалити за згодою позивача заочне рішення у справі. Ухвалою суду від 13.08.2021 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником автомобіля ЗАЗ «Daewoo Т 13110», державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 08.09.2009. Постановою судді Червонозаводського районного суду Харківської області Теслікової І.І. від 02.11.2017 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. Як вбачається зі вказаної постанови 27 вересня 2017 року, о 20:00 годині, в м. Харків, пров. Банний, 1, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Audi», державний номер « [NUMBER] », не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ЗАЗ «Daewoo», державний номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були завдані механічні пошкодження Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 23 червня 2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27.09.2017 по провулку Банному, 1 в м. Харкові. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована строком з 10.08.2017 по 09.08.2018 включно, що вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7166193 від 01.08.2017. Як вбачається з витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, відносно транспортного засобу з номером « [NUMBER] » відсутні дані щодо договору страхування цивільно-правової відповідальності. 27 липня 2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно зі Звітом № 842 по встановленню вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частини автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER] , складеного 16.08.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER] , без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 10247,43 грн, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 9579,77 грн. Пошкодження автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER] , зафіксовані в протоколі огляду колісного транспортного засобу від 18.07.2018. 31.10.2018 Моторним (транспортним) страховим бюро України виданий наказ № 10032, згідно з яким вирішено виплатити [PERSON] , який є власником автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER] , 9579,77 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП. Відповідно до платіжного доручення № 1013494 від 01.11.2018, страхове відшкодування в розмірі 9579,77 грн позивачем було перераховано на користь [PERSON] .. Крім того, згідно із наданих позивачем доказів, МТСБУ було сплачено 60,60 грн. на користь ТОВ «Незалежна експертна компанія» за оплату послуг аваркома (експерта) та 700 грн [PERSON] за оплату послуг аваркома (експерта). Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. п. а) п. 41.1.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Так, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як володільця автомобіля «Audi», державний номер « [NUMBER] », застрахована не була. Крім того, зазначена обставина підтверджується даними витягу з Централізованої бази даних МТСБУ. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 9579,77 грн, 60,60 грн, 700 грн за оплату послуг аваркома (експерта). Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в обґрунтування своєї правової позиції відзиву чи письмових заперечень не надав, до суду не з`явився. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн, сплачені позивачем відповідно до платіжного доручення №903254 від 04.03.2021.

Outcome: approved