Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

23 квітня 2020 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та присвоєння їй дошлюбного прізвища. При цьому позивачка зазначає, що в шлюбі з відповідачем вона перебуває з 27.10.2007 року, проте наразі подружжя втратило почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Шлюбні відносини припинені, сторони стали один для одного чужими людьми. Позивачка з сином проживає окремо від відповідача. Спору щодо поділу спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини у сторін немає. Ухвалою суду від 05.05.2020 року провадження по справі відкрито та визначено розгляд справи в спрощеному порядку з призначенням судового засідання. 12 травня 2020 року відповідач [PERSON] надіслав на електронну адресу суду заяву з проханням перенести розгляд справи на іншу дату, оскільки він через поганий стан здоров`я не може з`явитись у судове засідання. 13 травня 2020 року представник позивачки [PERSON] надав до суду заяву з додатками заяв свідків про фактичне окреме мешкання позивачки з копією заяви [PERSON] про злочин до Білгород-Дністровського ВП. Ухвалою суду від 13.05.2020 року розгляд справи було відкладено через неявку відповідача на 01.06.2020 року. Ухвалою суду від 01.06.2020 року розгляд справи було відкладено через неявку відповідача на 16.06.2020 року. Позивачка у судове засідання не з`явилась, її представник - [PERSON] подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та участі [PERSON] , позовні вимоги підтримує, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався шляхом надання відповідного оголошення, причини неявки суду не відомі. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини, що 27 жовтня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 428, що підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе через загостренні конфліктні відносини про що свідчить повідомлення позивачки про злочин. На даний час сторони проживають окремо, збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Стаття 113 СК України: особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved