Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

23 червня 2014 року до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. На доведеність позову позивач вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 19.07.2005р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що проживає з нею у [ADDRESS]. Вона постійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Влітку 2014р. бажає відвідати родичів в м.Сочі Російської Федерації. Вважає, що виїзд до курортної зони буде мати велике значення для оздоровлення дитини. Але не зважаючи на це, відповідач, безпідставно не надає згоду на виїзд дитини за межі України. Вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька її дитини, шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку і оздоровленню. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідач [PERSON], про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Представник служби у справах дітей [PERSON] в суді пояснила, що виїзд на оздоровлення на користь дитини, тому проти задоволення позову не заперечують. Дослідив матеріали справи суд дійшов наступного. Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.07.2005р. виданого відділом РАЦС Дзержинського міського управління юстиції Донецької області шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний ( а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] ( а.с.7). Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Встановлено, що позивач виявила бажання виїхати зі своїм сином до Російської Федерації для того, щоб відвідати своїх родичів та з їхньою допомогою оздоровити свого сина. Батько дитини відмовляється надати нотаріальну згоду на виїзд дитини за кордон без його супроводу, але відповідач до судового засідання не прибув, щоб якимось чином аргументувати свою відмову. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Беручи до уваги, що служба у справах дітей Дзержинської міської ради вважає за доцільне надати дозвіл на виїзд малолітнього [PERSON], [INFO] за кордон без згоди та супроводу батька, а також, що бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї сімейним кодексом України і що це буде відповідати інтересам дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити.

Outcome: approved