Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

23.04.2015 року ПАТ КБ „Приватбанк (надалі [PERSON]) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що 17.04.2012 року, відповідно до укладеного договору без номера, відповідач, як позичальник отримав кредит у вигляді встановленого банком кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір (надалі Договір), що підтверджується його підписом у заяві. В звязку з тим, що відповідач не виконав належним чином умови укладеного [PERSON], позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним [PERSON], яка станом на 31.01.2015 року становить 12137, 62 грн., яка складається з наступного: - 3677,17 грн., - заборгованість за кредитом; - 5556, 28 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1850,00 грн. заборгованість за пенею та по комісії за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 554, 17 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що за відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитором та відповідачем [PERSON], як позичальником, шляхом підписання відповідачем заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП 2010 256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг за яким відповідач, як позичальник отримав кредит у вигляді встановленого банком кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідача ознайомлено, у випадках порушення невиконання держателем та/або довіреною особою держателя карти своїх боргових та інших зобовязань по цьому [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком долі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг обовязком позичальника є гасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором. За п.2.1.1.5.6 - у випадку невиконання зобовязань за вказаним [PERSON], на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту) та виплатити винагороду банку. Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак згідно розрахунку суми боргу заборгованість відповідача по договору, станом на 31.01.2015 року становить 12137, 62 грн., в тому числі: 3677,17 грн., - заборгованість за кредитом; 5556, 28 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1850,00 грн. заборгованість за пенею та по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 554, 17 грн. штраф (процентна складова). Отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів та їх рух по платіжній картці підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.01.2015 року. (а.с. 5 6). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, в розмірі встановленому судом. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved