Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

21 червня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що в квітня 2016 року відповідач покинув її, після чого спільне подружнє життя в них припинилося. Сторони з того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Збереження шлюбу та примирення неможливе і суперечить інтересам позивача. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Разом з цим, відповідач не погоджується розірвати шлюб в порядку, встановленому ст. 109 СК\~ України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Заперечень проти позовних вимог до суду не надавав. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, серія 1-БП №027839 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції 31 серпня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №296. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Кричевцова» (а.с. 3). Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищевикладене, те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід припинити шляхом його розірвання. Що стосується вимоги позивачки про залишення їй прізвища «Кричевцова», то вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки зазначені повноваження є дискреційними повноваженнями органу реєстрації актів цивільного стану. Одночасно судом розяснюється позивачу, що після набрання рішенням законної сили [PERSON] не позбавляється права залишити своє прізвище як «Кричевцова» або звернутися до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану щодо вирішення питання про зміну прізвища. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: partial