Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

23 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. У позовній заяві покликається на ту обставину, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду 07 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду від 02.09.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 450 грн. щомісячно. Дитина хворіє, має розлади мовлення та відповідно до рекомендацій лікарів потребує постійних занять з логопедом та психологом, належних та дорогих медикаментів, спостережень у лікарів. Вона не працює і дитина перебуває на її утриманні. Враховуючи погіршення стану здоров»я, понесені нею витрати на підставі товарних чеків та вартості лікування, просить стягнути з відповідача одноразово 5954 грн. 95 коп. додаткових витрат на утримання дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що дійсно сплачує аліменти на утримання дитини та не має заборгованості, у зв»язку із відсутністю роботи змушений їздити на заробітки. Крім аліментів надає додаткову посильну допомогу на утримання дитини. Вважає що подані позивачем докази на підтвердження додаткових витрат не є підставою для задоволення даного позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду від 07 жовтня 2013 року, що стверджується копією вказаного рішення. Копією свідоцтва про народження дитини стверджується, що від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 02.09.2013 року з відповідача по справі на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн. щомісячно. Довідкою ВДВС стверджується, що відповідач сплачує аліменти своєчасно та заборгованості не має. Довідкою управління соціального захисту населення виконкому Володимир-Волинської міської ради стверджується, що позивач [PERSON] перебуває на обліку як малозабезпечена та отримує соціальну допомогу. Як вбачається з медичної документації на ім»я дитини, наданої позивачем, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з приводу розладу мовлення РАС, йому рекомендовано заняття з логопедом, психологом, ряд медикаментів та спостереження лікарів. Судом встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема на придбання ліків нею згідно наданих копій фіскальних чеків затрачено 1471 грн. 80 коп. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення даної позовної вимоги та разове стягнення з відповідача на користь позивачки половину фактично понесених і документально підтверджених додаткових витрат для лікування дитини. Подані на підтвердження додаткових витрат копії накладних на придбання іграшок для дитини, на придбання продуктів харчування та гігієни, на відвідування ДНЗ, а також оплату проїзду на громадському пасажирському транспорті на думку суду є звичайними витратами, пов»язаними із забезпеченням нормальної життєдіяльності матері та дитини та не можуть слугувати підставою для їх стягнення з відповідача з урахуванням сплачуваних ним аліментів та обов»язку кожного із батьків забезпечувати дитину до її повноліття. Оскільки позивач [PERSON] ухвалою суду була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір з відповідача стягується в користь держави.

Outcome: partial