Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

24.02.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Справа надійшла за підсудністю до Великоновосілківського районного суду Донецької області 21.04.2021 р. Ухвалою суду від 23.04.2021 р. була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви провадження по справі відкрито 07.06.2021 р. Справу призначено до розгляду ухвалою суду від 07.07.2021 р. та залучено правонаступника відповідача у справі. Справу розглянуто Великоновосілківським районним судом відповідно до положень ч. 2 ст. 31 ЦПК України. Короткий виклад обставин позовної заяви [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої відповідачем, за померлим залишилась недоотримана пенсія в сумі 87645 грн. 01 коп. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано позивачу. Зі спадкових сум відповідачем сплачено 59886 грн 84 коп., у виплаті решти суми недоотриманої пенсії позивачу відмовлено. Позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті всієї суми пенсії не ґрунтується на вимогах закону. Позивач просить суд стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з відповідача на його користь недоотриману пенсію матері, в розмірі 27758 грн. 17 коп. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на вимоги ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 47,48). Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку (а.с. 55,56), позивач у заяві (а.с. 41) просила справу розглядати за її відсутності, відповідач заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотань про відкладення розгляду справи не надав, докази поважності причини неявки в судове засідання відсутні. Неявка представника відповідача у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Таким чином, доцільно розглянути справу без участі сторін, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2020 р., зареєстрованому у реєстрі за № 860, спадкоємцем майна [PERSON] , 1939 року народження, яка померла [INFO] є її донька, [PERSON] , [INFO] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із недоотриманої пенсії у розмірі 87645 грн. 01 коп. (а.с. 13). Отже, позивач є єдиним спадкоємцем майна після померлої, а саме недоотриманих сум пенсії у розмірі, вказаному у свідоцтві про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та не визнане у встановленому законом порядку недійсним. Як вбачається з даних Пенсійного фонду, позивачу зі вказаної суми виплачено кошти у розмірі 59886 грн. 84 коп. (а.с. 14). Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам її сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам її сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день її смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на її утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, входить до складу спадщини. Судом встановлено, що залишок недоотриманих пенсійних виплат складає 27758 грн. 17 коп. Дані обставини не оспорюються сторонами. Оскільки, за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , недоотримала пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, то суд вважає, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії. Твердження відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлому, нараховано відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою недоотриманої пенсії не заслуговує на увагу, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 24.06.2020 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Толочко А.Г., у якому зазначено, що позивач успадкував право на недоотриману пенсію, яка нарахована Великоновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України. Розмір вказаної недоотриманої пенсії не спростовується відповідачем. Крім того слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала спадкодавцеві і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми. Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Висновки суду Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного спадкового майна. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі. Щодо судових витрат В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, при поданні позовної заяви судовий збір позивачем сплачено у сумі 908 грн. 00 коп. (а.с. 39), то відповідно до п. 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовій збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за подання позовної заяви в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved