Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

23.07.2019 року [PERSON] звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів на утримання нерухомого майна. В обґрунтуванні позову зазначила, що [PERSON] є власником 196/2000 частини квартири [ADDRESS] загальна площа якої становить 126,6 кв.м., із житловою площею 74,7 кв.м., на підставі договору дарування, посвідченого 15.03.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С., про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був зроблений відповідний запис за №453, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №122265151101. Іншим співвласником зазначеної квартири є [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 08.12.1994 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 26.12.1994 року. Зазначене приміщення, відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] виданого ПП «Укрелтранс» 22.03.2019 року, складається з однієї кімнати площею 12,0 кв.м. В зазначеній квартирі фактично проживає тільки Позивач. Відповідач в квартирі не проживає та взагалі не з`являється, не бере жодної участі в утриманні зазначеного житла, вартість усіх комунальних послуг сплачує лише позивач. Окрім цього, позивач сплатила заборгованість за утримання частини квартири, належної відповідачу за період з січня 2016 року до червня 2019 року - на загальну суму 2 860,49 грн., яка складається з оплати СДПТ в сумі 2 011,94 грн. та оплати за вивіз сміття в сумі 848,35 грн. Крім того, у зв`язку з аварійним станом даху над зазначеною частиною квартири, аварійним станом сантехніки та необхідністю термінової заміни вікон у вказаному приміщені, позивач сплатила за будматеріали, виконання відповідних ремонтних робіт, придбання та встановлення двох вікон на загальну суму 15 580,85 грн. Враховуючи те, що 196/2000 частини квартири [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу, відповідач мав би сплатити на утримання нерухомого майна половину вартості комунальних послуг в розмірі: 18 441,34грн./2 = 9 220,67 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків протягом десяти днів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2019 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] вартості ремонтних робіт залишено без розгляду на підставі заяви позивача. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заперечення проти позову, в якому зазначив, що йому не було відомо про зміну власника частини житлового приміщення. [PERSON] не намагалася вийти на зв`язок і мирно домовитися про відшкодування витрат на ремонт, окрім того не було укладено жодної домовленості з питань оплати житлово-комунальних послуг і ремонту. На момент вступу позивачки у право власності з 01.03.2019 року житлова площа перебувала у задовільному стані та не мала боргів, що зазначено у пунктах 5.1 та 5.3 Договору дарування. Розмір позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комунальні послуги відповідач вважає безпідставним, адже надані розрахунки відносяться до періоду 01.03.2019 року, коли [PERSON] вступила у право власності, окрім того відсутні акти проведення робіт у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] , тому надані копії розрахунків вважає фальсифікатом. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 04.11.2019 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 196/2000 частини квартири [ADDRESS] загальна площа якої становить 126,6 кв.м., із житловою площею 74,7 кв.м., на підставі договору дарування, посвідченого 15.03.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С., про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був зроблений відповідний запис за №453, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №122265151101. Іншим співвласником зазначеної квартири є [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 08.12.1994 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 26.12.1994 року. Зазначене приміщення, відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] виданого ПП «Укрелтранс» 22.03.2019 року, складається з однієї кімнати площею 12,0 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Оскільки позивач та відповідач є співвласниками квартири, яка належить останнім на праві приватної спільної часткової власності, вони несуть солідарний обов`язок зі сплати за комунальні послуги. Як зазначила позивач та не заперечується відповідачем, в зазначеній квартирі фактично проживає позивач, яка сплатила за житлово-комунальні послуги за період з січня 2016 року до червня 2019 року суму в розмірі 2860,49 грн. Разом з тим, на підтвердження доказів щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги позивачем надано копії квитанції №13100651 від 26.04.2019 року за СДПТ в розмірі 1043,78 грн., квитанції №13100653 від 26.04.2019 року за вивіз мусору в розмірі 216,13 грн., квитанції №17586100 від 04.07.2019 року за вивіз мусору в розмірі 34,22 грн., квитанції №17586102 від 04.07.2019 року про сплату за СДПТ в розмірі 206,94 грн. Таким чином, суд вважає доведеною сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги лише за період з квітня по липень 2019 року в розмірі 1501,07 грн. Жодних доказів щодо сплати за комунальні послуги за інший період та в іншому розмірі позивачем до суду не надано. Згідно ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Враховуючи належність сторонам квартири на праві спільної часткової власності, за умови, що частка відповідача не виділена в самостійну ізольовану квартиру, суд приходить до висновку про наявність солідарного обов`язку [PERSON] та [PERSON] зі слати за житлово-комунальні послуги. Враховуючи доведені позивачем витрати на сплату за житлово-комунальні послуги в розмірі 1501,07 грн., суд вважає, що Ѕ від вказаної суми в розмірі 753,53 грн. підлягає стягненню на користь позивача, як співвласника, який виконав обов`язок зі сплати заборгованості. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, згідно якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768, 40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в розмірі 8% від загальної суми позовних вимог, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України складає 62,78 грн. Окрім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.10.2018 року по справі №569/17904/17 підтвердженням платної правової допомоги є розрахунок погодинної вартості правової допомоги. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено відсутність підтвердження будь-яких витрат на правову допомогу. Окрім цього, відсутній детальний опис робіт та затраченого часу, що є підставою для відмови в задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: partial