Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

24.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 20 жовтня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 95, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбних відносин в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Зазначила, що на даний час вони з відповідачем не проживають однією сім'єю, причиною розпаду сім'ї є конфліктні ситуації та побутові сварки, а також застосування фізичної сили з боку відповідача до неї та їхніх дітей. Крім цього вказує, що в них з відповідачем різні характери та різні погляди на життя. Між ними немає взаєморозуміння щодо багатьох принципових позицій, в результаті чого втрачено кохання та взаємоповагу, фактично вони не проживають як одна сім'я, кожен з них веде життя, ніяким чином не пов'язане з сімейними відносинами, а тому вважає, що їхній шлюб набув лише формального змісту, їхнє спільне проживання неможливе, сім'ї фактично немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 20 жовтня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 95. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний. Представник третьої особи [PERSON] судовому засіданні вказав, що сторони вже на протязі тривалого часу проживають окремо, а тому вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 20 жовтня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбних відносин у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні. Враховуючи наведені вище обставини, фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, під час надання судом строку для примирення сторони не примирилися, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved