Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

22.10.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] 19.11.2018 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 08 січня 2019 року. 08.01.2019 року розгляд справи відкладений в зв'язку з хворобою судді. Справу призначено до розгляду на 11.01.2019 року 09.01.2019 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 29.04.2011 року був укладений шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 8 В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. 06.11.2015 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірваний Останнім часом відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоч працює, має регулярний, стабільний заробіток, тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (прибутку) щомісячно, до досягнення повноліття. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що за весь час їх з позивачкою роздільного проживання він постійно надавав матеріальну допомогу на утримання доньки та приймав участь у її вихованні. Він працює, але отримує заробітну плату в невеликому розмірі. Крім даної дитини, він має ще одну дитину від першого шлюбу, на утримання якої стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку і на даний час до нього подано позов про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Крім того він хворіє та перебуває на диспансерному обліку за станом свого здоров'я. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2011 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 8. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення суду. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний відповідач. За доводами, викладеними в позовні й заяві позивач посилається на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки останнім часом не надає. Відповідач у відзиві на позовну заяву, вказує, що матеріальну допомогу на утримання доньки добровільно надає. Враховуючи, що позивачем подана позовна заява про стягнення аліментів майже через три роки після розірвання шлюбу,суд приходить до висновку, що відповідач надав матеріальну допомогу на утримання доньки. Проте навіть при наданні матеріальної допомоги в добровільному порядку позивач наділена правам на подання позову про стягнення аліментів та отримувати матеріальну допомогу на утримання дитини за рішенням суду. При цьому судом враховуються, що шлюб між сторонами розірваний, тому відповідач в будь-який час може припинити надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, надавати її несистематично, тощо, тому суд погоджується з способом захисту прав, обраним позивачем щодо матеріального забезпечення дитини з боку батька, та вважає, що встановлені підстави для стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенціїї ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що позивач бажає отримувати аліменти з відповідача в частці від прибутку відповідача , тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, тому суд вважає, що аліменти на утримання дитини повинні бути стягненні в частці від прибутку відповідача . Так як спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем аліментів. При визначенні розміру аліментів судом враховується: матеріальний стан сторін, що відповідач на даний час офіційно працює та отримує заробітну плату в незначному розмірі, що підтверджується довідками про заробітку плату. Відповідач має на своєму отриманні ще одну неповнолітню дитину на утримання якої сплачує аліменти, що підтверджується копіє свідоцтва про народження та копіє виконавчого листа. Також відповідач має хронічні хвороби, що підтверджується виписками із медичної карти. Враховуючи всі надані судом докази, суд приходить до висновку задоволення позовних вимог частково та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Подання позову про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання першої дитини не впливає на розмір аліментів, який визначається на утримання даної дитини. Так як рішення про збільшення розміру аліментів ще не прийняте. Стягнення аліментів в зазначеному вище розмірі з урахування обов'язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідною та достатньою матеріальною допомогою для гармонійного розвитку дитини даного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 22.10.2018 року. Тому аліменти на утримання дитини, суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 768 грн. 40 коп., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 141, 180, 181, 182, 183, СК України.

Outcome: partial