Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

21 червня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 270000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що зазначену суму передав відповідачу в якості забезпечення оплати будівельних робіт ТОВ «ВІТРОЛА ОПТІМА», директором якого був [PERSON], що виконувалися для ТОВ «Укрбудінжиніринг-К», де він був директором. Грошові кошти були передані відповідачу при свідках наступним чином: 20000 гривень - 25 листопада 2014 року; 50000 гривень - 09 грудня 2014 року; 50000 гривень - 17 грудня 2014 року; 100000 гривень - 25 грудня 2014 року; 50000 гривень - 16 січня 2015 року, а всього 270000 гривень. Зазначені кошти [PERSON] повинен був повернути після повної оплати робіт за договором та на його вимогу. Цей факт підтверджується власноручно написаними відповідачем розписками від 25 листопада 2014 року; 09 грудня 2014 року; 17 грудня 2014 року; 25 грудня 2014 року; 16 січня 2015 року. Вважає, що відповідач не мав будь-яких підстав отримувати готівкові кошти як заставу, оскільки ніяких договірних відносин між ними не було. Крім того, на теперішній час договір, що був укладений між підприємствами, в яких вони займали посади директорів, виконаний та повністю оплачений, сторонами підписаний акт звірення розрахунків. 04 червня 2016 року він звернувся до відповідача з вимогою про негайне повернення коштів, проте відповідач кошти не повернув і на повідомлення не відповів. З урахуванням того, що між ними не був укладений договір, просить стягнути з відповідача 270000 гривень на підставі ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті грошові кошти. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала заявлений позов та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснив, що кошти отримані відповідачем від позивача як застава гарантії оплати робіт за замовлення юридичної особи, директором якої був позивач, без укладення будь-якого договору. Позивач надавав свої особисті кошти як фізична особа. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечують. Пояснили суду, що кошти [PERSON] отримав за виконання проектних робіт. Кошти передавались на виконання умов договору, який позивач так і не підписав. Він отримав їх як заставу за виконання проектних робіт, і мав повернути після того як ТОВ «Укрбудінжиніринг-К» сплатить йому за виконання проектних робіт за договором між ТОВ «Укрбудінжиніринг-К» та ним. Він виконав свою роботу, тому вважає ці кошти оплатою роботи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутноcтi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є,зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року в справі № 6-88цс13 та є обов'язковою для застосування (ч. 1 ст. 3607 ЦПК України). У судовому засіданні [PERSON] факт отримання коштів від відповідача в розмірі 270000 гривень визнав. Цей факт підтверджується наявними в справі розписками від 25 листопада 2014 року; 09 грудня 2014 року; 17 грудня 2014 року; 25 грудня 2014 року; 16 січня 2015 року з яких вбачається, що суми за розписками відповідач отримував у заставу під виконання будівельних робіт (а.с. 4-8). Стверджує, що зазначені кошти не є безпідставно набутими. Він отримав їх у заставу, укладеного між ними договору про виконання проектних робіт, який не виконаний в частині оплати коштів за виконану ним роботу. У позовній заяві, підписаній позивачем, останній також зазначив, що кошти були передані не безпідставно, а як забезпечення оплати будівельних робіт, що виконувалися ТОВ «ВІТРОЛА ОПТІМА», де директором був [PERSON] для ТОВ «Укрбудінжиніринг-К», директором якого був він (а.с. 2). Вважає, що відповідач не мав підстав отримувати від нього готівкові кошти як заставу. Позивач стверджує, що розрахунок відбувся, відповідач стверджує, що договірні зобов'язання не виконані. Наведене дає суду підстави вважати, що між сторонами виникли договірні правовідносини, на підставі яких [PERSON] набув зазначену суму коштів. У межах заявлених вимог про стягнення безпідставно набутих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, суд позбавлений можливості встановлювати обставини укладення сторонами певного договору, його умов, виконання та оплати за надані послуги. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 270000 гривень як набутих без достатньої правової підстави. З огляду на наведе, в задоволенні позову слід відмовити

Outcome: dismissed