Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

23 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 14 лютого 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис № 257. При реєстрації шлюбу відповідач змінила своє прізвище «Мокрова» на прізвище чоловіка «Цюпко». Від шлюбу мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки у них виявились не сумісні характери, різні уявлення про сімейний устрій, різні життєві цілі та інтереси. Два роки позивач та відповідач проживають окремо, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. З огляду на зазначене вище позивач дійшов висновку про необхідність звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що зроблено запис за № 257, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 019265, видане 14 лютого 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 100456, видане 04 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області (а.с. 6) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 072142, видане 02 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 7). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 22 червня 2016 року по 22 вересня 2016 року включно (а.с. 20). Однак, наданий судом строк для примирення позитивного результату щодо збереження сімї не дав. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки у них виявились не сумісні характери, різні уявлення про сімейний устрій, різні життєві цілі та інтереси. Два роки позивач та відповідач проживають окремо, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved