Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

24.06.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом, який в подальшому уточнив, в обґрунтування якого зазначав наступне. 06.01.2009 року АТ КБ «ПриватБанк» (раніше - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] шляхом підписання заяви уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік (в подальшому відсотки змінювались) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (12/21). [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, водночас останній порушив умови Договору і має прострочену заборгованість станом на 16.05.2019 року в сумі 11 537, 62 грн., яка склалася із заборгованості за тілом кредиту - 2 661, 03 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2 315, 53 грн., пені за прострочене зобов`язання - 4 392, 46 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 143,00 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процентної складової) - 525, 60 грн. [PERSON] в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, а тому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з [PERSON] зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат у розмірі 1 921 грн. 00 коп. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 14.08.2019 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04.09.2019 року, в подальшому розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 02.10.2019 року. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 7, 68, 69). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Окрім цього, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Також зазначив, що позов визнає частково лише в частині заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині позов не визнає. При цьому посилався на те, що він не підписував та не ознайомлювався з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, а тому не був обізнаний про те, що умовами договору було передбачено правові наслідки порушення зобов`язання у виді пені та штрафу. З огляду на що, просив позов задовольнити частково лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині позовних вимог відмовити (а.с. 86, 87). Виходячи з викладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати судовий розгляд справи за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06.01.2009 року АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік (в подальшому відсотки змінювались) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (12/21) (а.с. 45, 46, 54). При цьому в заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 54). На підтвердження укладення даного кредитного договору позивач додав до позовної заяви довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 16, 17-31). Згідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором та виходячи з позовних вимог, АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11 537, 62 грн., яка склалася із заборгованості за тілом кредиту - 2 661, 03 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2 315, 53 грн., пені за прострочене зобов`язання - 4 392, 46 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 143,00 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процентної складової) - 525, 60 грн.(а.с. 8-14, 47-53). Суд погоджується з позовними вимогами Банку стосовно наявності у [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором у вигляді заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 661, 03 грн., та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 315, 53 грн., що не заперечувалось і відповідачем виходячи з його заяви, а тому вважає, що позов в цій частині слід задовольнити. Водночас стосовно позовних вимог Банку щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором в частині стягнення двох видів пені та штрафів, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно до пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, сплата неустойки . Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, в разі порушення зобов`язання боржник повинен передати кредитору неустойку (штраф, пеню), а якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У своїй позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за даним кредитним договором у виді: пені за прострочене зобов`язання - 4 392, 46 грн.; пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 143,00 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн. та штрафу (процентної складової) - 525, 60 грн. Пунктом 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, передбачено застосування пені за несвоєчасну сплату кожного грошового зобов`язання, передбаченого Договором та Умовами, у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення (а.с. 22 зв. ст.). Згідно до пункту 2.1.1.12.6.1 наведених вище Умов, у разі виникнення прострочених зобов`язань, за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів (а.с. 28). Виходячи з пункту 2.1.1.7.6 цих Умов, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с. 26 зв. ст.). Водночас у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (фактично Тарифи), взагалі не передбачено таких правових наслідків порушення зобов`язання як сплата неустойки у виді пені і штрафу, оскільки сторонами була передбачена відповідальність за прострочене зобов`язання лише у виді комісії (а.с. 16). Не зазначені пеня та штрафи і у заяві позичальника від 06.01.2009 року (а.с. 54). За таких обставин, суд доходить висновку, що при укладенні кредитного договору сторонами, згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, не було визначено істотні умови договору за порушення зобов`язання у виді сплати неустойки (пені і штрафів), а тому суд вважає необхідним в цій частині позовних вимог Банку відмовити. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилався АТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON] , а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06.01.2009 року, у сумі 4 976, 56 грн., яка склалася із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 661, 03 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 315, 53 грн. В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] в сумі виходячи з розрахунку: (4 976, 56 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 1921, 00 грн. (розмір судових витрат) / 11 537, 62 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 828, 60 грн.

Outcome: partial