Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

23.12.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь, у зв`язку з тим, що продовжує навчання, та просить стягувати аліменти зі свого батька в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчатися. Ухвалою від 19 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Третя особа подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. У справі встановлено, відповідач [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 квітня 2019 року по цивільній справі № 372/2234/18 встановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. 15.09.2020 року позивач вступила на навчання до КЗ КОР «Обухівський медичний фаховий коледж» на денне відділення, не навчається на бюджетній основі, що підтверджується Довідкою № 64 від 24.09.2020 року. За таких обставин суд вбачає за потрібне задовольнити позов повністю з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно зі ст. ст. 180, 199 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Прерогатива утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За таких умов, у контексті установлених судом обставин, вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її утримання в зв`язку із продовженням навчання, у справі є обґрунтованою. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved