Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

23 квітня 2021 року адвокат Завгородня Ю.О. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивувала вимоги тим, що [INFO] , знаходячись на лікуванні в лікарні № 1 м. Горлівка Донецької області, померла [PERSON] , [INFO] , яка доводилася матір`ю [PERSON] . Зазначає, що документом, що підтверджує факт смерті матері є медичне свідоцтво про смерть № 526 від 06.07.2018 року та довідка про причину смерті № 526 від 06.07.2018 року. В подальшому в так званому Калінінському відділі запису актів цивільного стану м. Горлівка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР отримала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2018 року. При зверненні до Торецького міського відділу ДРАЦС для реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть у відповідності до законодавства України, отримала відмову. Встановлення факту смерті в судовому порядку заявниці необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Вічуга, Івановської області, громадянки України, померлої [INFO] у м. Горлівка Донецької області. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Завгородня Ю.О. в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, у заяві просили розгляд справи проводити без їх участі. Представник заінтересованої особи: Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Також повідомили, що актовий запис про смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відносно гр. [PERSON] , [INFO] відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.10.1968 року Українським міським ЗАГС Селидівської міськради Донецької області, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00018035233 від 12.05.2017 року, 16 січня 1988 року у Міському відділі РАГС м. Горлівки Донецької області було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00018044152 від 13.05.2017 року, 09 квітня 1989 року у Міському відділі ДРАГС Горлівського міського управління юстиції в Донецькій області було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу дружина змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». 26 червня 1992 року Калінінським відділом РАГС м. Горлівки шлюб розірвано. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 20 липня 2000 року, про що складено відповідний запис № 104, після розірвання шлюбу дружина залишила прізвище « [PERSON] ». Отже, заявниця [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2018 року, виданого так званим Калінінським відділом ЗАГС м. Горлівка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть та Довідки про причину смерті № 526 від 06.07.2018 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] від атеросклеротичної хвороби серця. Як вбачається із Договора-замовлення на організацію та проведення поховання №02/186, [PERSON] була похована на цвинтарі Румянц. Крім того, на підтвердження факту смерті [PERSON] , заявницею надано фото з місця поховання на кладовищі з зображенням таблички з надписом прізвища, ім`я та по батькові [PERSON] , з датами народження та смерті останньої. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Як вбачається зі змісту відмови Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 20.16-391-30 від 17.04.2021 року, представнику заявниці адвокату Завгородній Ю.О. було відмовлено, оскільки нею пред`явлено лікарське свідоцтво про смерть № 526 від 06.07.2018 року, виданого на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи заявницею видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Надати такі документи заявниця не має можливості, оскільки мати [PERSON] померла на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є отримання в ВДРАЦС свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства України. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявниця не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті матері [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved