Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

23.02.2017 [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягувати з [PERSON], аліменти на його користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.00 коп., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі тривалий час проживали однією сімєю. Відповідач [PERSON] 03 березня 2013 року народила сина [PERSON], батьком якої є позивач, що підтверджується свідоцтво про народження серія І-ОК №237965 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. Між сторонами погіршилися відносини внаслідок чого вони проживають окремо. 18 травня 2016 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], який зареєстрований та проживає [INFO] (а. с 4). Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дитина перебуває на утриманні позивача, що стверджується актом депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 12.01.2017 №584 (а.с.7). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості між сторонами про утримання сина не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дані доходи відповідача та про наявність у неї утриманців відсутні. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК та Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнений від сплати судового збору при подачі позову.

Outcome: approved