Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

22.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, до якого 24.04.2017 року надав уточнену позовну заяву та просить: - Скасувати реєстрацію припинення обтяження 54/100 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 829975151101, номер запису обтяження 13273529, дата, час державної реєстрації: 15.02.2016 року 13:13:19, державний реєстратор: [PERSON], Одеське міське управління юстиції, Одеська обл., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28250863 від 15.02.2016 року 16:55:09, [PERSON], Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській обл., Одеська обл., накладеного на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2016 року по справі №521/2424/16-а - здійсненного 27.07.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» [PERSON] на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 21.06.2016 року по справі №521/2424/16-а, рішення про державну реєстрацію прав та їх обстежень № 3066016 від 27.07.2016 року; - скасувати договір іпотеки від 16.08.2016 року, укладений [PERSON], на підставі якого накладено іпотечне обтяження на квартиру за адресою: [ADDRESS]; - скасувати реєстрацію договору іпотеки від 16.08.2016 року, який укладений [PERSON], та на підставі якого накладено іпотечне обтяження на квартиру за адресою: [ADDRESS], номер запису про іпотеку: 15928722 від 16.08.2016 року; - скасувати договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON]; - скасувати реєстрацію договору дарування квартири за адресою: [ADDRESS], від 28.07.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], номер запису про право власності: 15648157 від 28.07.2016 року; - відновити реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], за [PERSON]; - скасувати договір про виділення часток нерухомого майна в натурі (поділ) квартири за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON]; - скасувати реєстрацію договору про виділення часток нерухомого майна в натурі (поділ) квартири за адресою: [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ОМНО 08.02.2016 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових правна нерухоме 27.07.2016 року, номер запису про право власності: 15613495, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 983950651101; - скасувати реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], за [PERSON]; - скасувати виділення частки 54/100 квартири за адресою: [ADDRESS], у окрему квартиру № 98-А; - відносити право власності на 54/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS], за [PERSON]; - відновити арешт 54/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомег майна 829975151101, номер запису обтяження 13273529, дата, час державної реєстрації: 15.02.2016 року 13:13:19, державний реєстратор: [PERSON], Одеське міське управління юстиції, Одеська обл., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28250863 від 15.02.2016 року 16:55:09, [PERSON], Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській обл., Одеська обл., накладеного на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2016 року по справі №521/2424/16-а; - стягнути з [PERSON] судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що факт виведення із-під арешту майна [PERSON] та подальшого його «перекидання» унеможливлює задоволення прав та захист інтересів позивача на законне повернення позичених грошових коштів. Ухвалою суду від 04.05.2017 року залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] в частині вимог, предявлених до державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії (Відокремленого підрозділу) Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» [PERSON] До судового засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача [PERSON] про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв'язку із необхідністю виїзду за межі м. Одеси, письмових доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви не надав. З урахуванням того факту, що справа перебуває в провадженні суду тривалий час /провадження по справі відкрито 11.10.2016 року/, суд вважає можливим розглянути справу по суті на підставі наявних доказів за відсутності сторони позивача, повідомленої належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти задоволення позову. Матеріали справи містять письмові заперечення представника [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, повідомлялися належним чином. Матеріали справи містять заяви відповідачів про розгляд справи за їх відсутності, заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.04.2016 року по справі № 521/2424/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 321\~229,00 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 3121,29 грн. /а.с. 34-35/. У рамках цивільної справи № 521/2424/16-ц ухвалою суду від 11.02.2016 року накладено арешт на 54/100 частин квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 829975151101), що належать на праві власності [PERSON] /а.с. 30/. 08.06.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі № 521/2424/16-ц. Постановою державного виконавця ВП № 51442304 від 13.06.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 521/2424/16-ц /а.с. 38/. 28.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, за яким [PERSON] безоплатно передав майно у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом ОМНО [PERSON], реєстровий номер № 907 /а.с. 41-44/. У договорі зазначено, що [PERSON] вказана квартира належить на праві приватної власності на підставі Договору про виділення часток нерухомого майна в натурі (поділ), укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 08.02.2016 року приватним нотаріусом ОМНО [PERSON], реєстровий номер № 148. У ході розгляду справи представник позивача зазначав, що всупереч ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2016 року про накладення арешту, [PERSON] уклав Договір про виділення часток нерухомого майна в натурі (поділ) від 08.02.2016 року, та вже 28.07.2016 року уклав договір дарування квартири № 98-А. Вважаючи незаконним відчуження [PERSON] належного йому майна, позивач звернувся до суду, так як внаслідок дій відповідача він позбавлений можливості задовольнити свої майнові права. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Враховуючи положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, судом розяснювалося стороні позивача можливість та необхідність уточнення позовних вимог, зокрема в частині підстав позову. Так, 24.04.2017 року після ознайомлення із запереченнями представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради, стороною позивача надано до суду уточнену позовну заяву, якою уточнено коло відповідачів, зокрема, виключено Київську районну адміністрацію Одеської міської ради. Проте, позовна заява в частині підстав позову залишена без змін, представник позивача обмежився лише доповненням змісту вимог. Суд зазначає, що стороною позивача [PERSON], як у первісному позову, так і в уточненій позовній заяві від 24.04.2017 року відсутнє будь-яке посилання на правову норму як на підставу позовних вимог. Оскільки, предявляючи до суду даний позов із повязаними між собою вимогами, які випливають одна із одної, позивачу слід визначитись із правовими підставами для скасування ряду договорів та вчинених дій, та як наслідок задоволення іншої частини позовних вимог. Проте, позивачем формально викладено ряд обставин без посилання на конкретні норми Закону. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та обовязки юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При цьому суд зазначає, що захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких спосіб захисту передбачений ст. 16 ЦК України, якою передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частіше спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до Аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України, підготовленого Верховним Судом України, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту порушеного права без посилання на конкретні правові вимоги, не відповідає способам захисту цивільних прав, визначених ст. 16 ЦК України. Не визначений обраний позивачем спосіб захисту права і спеціальним законом. З урахуванням вказаного, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та безпідставні, а також позивачем невірно визначено спосіб захисту своїх прав.

Outcome: dismissed