Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

23.02.2016 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору: [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно та права власності на частку в спільному майні подружжя. Позивачі посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON] - дружина [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за № 529. Відповідно до рішення № 353 від 22.06.1976 [PERSON] було дозволено будувати будинок на земельній ділянці [ADDRESS] площею 600 кв.м., також були виготовлені та погоджені відповідними місцевими органами проекти будинку, був наданий дозвіл № 45 на виконання робіт від 22.06.1976. Будинок розпочали будувати в 1976 році (договір забудови зареєстровано в [PERSON] міськкомунгоспі 03.09.1976 за №45), а закінчили будівництво в 1985 році. 21.10.2003 на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт серії [NUMBER]на право власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] і призначена для обслуговування жилого будинку, площею 0,0604 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], на підставі рішення [PERSON] міської ради № 14-23/24 від 18.09.2003. На вказаний житловий будинок було заведено домову книгу. Зазначені вище документи свідчать про належне володіння [PERSON] майном, яке було побудовано на законних підставах, не є самочинним будівництвом та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент побудови цього майна. За змістом діючих на той час нормативних актів, а саме п.20 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1996, яким передбачено обов'язкову інвентаризацію будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах - виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] міської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини. Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 17.02.2016 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом: на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на цей житловий будинок, а також на земельну ділянку, площею 0,0604 га, надану для обслуговування жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю відомостей в Державному земельному кадастрі. Відповідно до листа управління Держземагенства в [PERSON] районі Черкаської області № 97-28-99.3-530/15-16 від 27.01.2016 вказано, що відомості про земельну ділянку [PERSON], площею 0,0604 га, яка розташована по [ADDRESS] відсутні у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 22 КпШС України (як і ст.60 СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно зі ст. 28 КпШС України (як і ст.70 СК України) у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка визнаються рівними. Спадкодавець [PERSON] та позивач [PERSON] з 06.12.1972 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 06.12.1972, тому майно, що належало [PERSON] на час смерті, а саме: житловий будинок [ADDRESS], та земельна ділянка, площею 0,0604 га, на якій побудований вказаний будинок, є спільною сумісною власністю подружжя, де часки чоловіка і дружини є рівними. Син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь батька [PERSON] На підставі наведених обставин позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом та просять суд: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO], на 2/6 часток та як за співвласником у спільному майні подружжя на 1/2 частку жилого будинку з прибудовами, що знаходяться в [ADDRESS] та земельної ділянки, що розташована за вказаною адресою; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частки жилого будинку з прибудовами, що знаходяться в [ADDRESS], та 1/6 частки земельної ділянки, що розташована за вказаною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]; Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд задовольнити позов, а також просять розгляд справи провести за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності відповідача, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши позовну заяву та заяви осіб, які беруть участь у справі, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані письмові докази та які відповідачем і третьою особою не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved