Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

23.11.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON]з позовом до державного підприємства (далі ДП) «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств», яке діє в інтересах відособленого структурного підрозділу (далі ВСП) без права юридичної особи «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт», про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати при звільненні працівника, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, заборгованості з вихідної допомоги при звільненні, відшкодування моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він тривалий час працював у ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» та звільнився звідти 14.11.2014 року. Відповідач ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» є юридичною особою, яка має у своєму складі відособлений структурний підрозділ без права юридичної особи «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт», в якому працював позивач. Оскільки ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт», в якому працював позивач, не є юридичною особою, позов предявлений до ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств». З серпня 2014 року заробітна плата виплачується позивачу нерегулярно, відповідач має довідку, яка підтверджує наявність заборгованості по заробітній платі перед позивачем, по компенсації за невикористану відпустку, заборгованості з вихідної допомоги при звільненні. При звільненні відповідач не виплатив [PERSON] всі суми, належні йому до виплати при звільненні, остаточний розрахунок при звільненні відповідач з позивачем не здійснив. Заборгованість по заробітній платі складає 15882,86 грн., заборгованість по компенсації за невикористану відпустку складає 5090,46 грн., заборгованість з вихідної допомоги при звільненні становить 4586,60 грн. За підрахунками позивача, які додаються, загальна сума компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати при звільненні позивача становить 8004,91 грн. Окрім того, позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який, за підрахунками позивача, що додаються, складає 52692,51 грн. Оскільки роботодавець не виплатив позивачу всі суми, належні до виплати при звільненні працівника, [PERSON] вважає, що неправомірними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода на суму 10000,00 грн. Роботодавець порушив законні трудові права позивача, у звязку з чим [PERSON] було спричинено моральні страждання через те, що він тривалий час не отримував всі суми, належні йому до виплати як звільненому працівнику в день звільнення, та які були джерелом доходу позивача та його родини. Позивач відчував матеріальний тягар через нестачу коштів, вимушений був здійснювати, вживати додаткові зусилля для утримання родини та організації свого життя. Позивача хвилює також думка його друзів та знайомих щодо того, що він не добився від роботодавця виплати усіх сум, належних йому до виплати при звільненні. А також страждання позивача посилює той факт, що відповідач, порушивши його права, не вибачився перед ним та не доклав зусиль, щоб відновити порушені його діями права [PERSON] Враховуючи вищенаведене, посилаючись на вимоги ст. 94, ч. 1 ст. 115, ст. 116, 2371 КЗпП України, Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159, Постанову Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», ст. 43 Конституції України, ст. ст. 6, 13, 14 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 8 Загальної декларації прав людини, ст. ст. 2, 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь: компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати при звільненні працівника в сумі 8004,91 грн.; компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5090,46 грн.; заборгованість з вихідної допомоги при звільненні в сумі 4586,60 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.11.2014 року по дату ухвалення рішення по справі (на день предявлення позову сума середнього заробітку становить 52692,51 грн.); у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 1000,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки представника відповідача в судове засідання. [PERSON], вказаний у позовній заяві як представник позивача, в судове засідання не викликався, оскільки до матеріалів справи не доданий документ, який підтверджує повноваження особи як представника. Представник відповідача ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств», яке діє в інтересах ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт», в судове засідання не зявився, хоча відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відомостей про причини неприбуття представника відповідача в судове засідання суду надано не було. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», підсудність районних судів м. Горлівки Донецької області змінено у звязку з проведенням на території м. Горлівки антитерористичної операції, підсудність даних судів визначено Словянському міськрайонному суду Донецької області. Відповідно до довідки № 01-09-886 від 29.10.2015 року, виданої ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» у м. Горлівка Донецької області, [PERSON] дійсно працював у відособленому структурному підрозділі ДП «Донвуглереструктуризація» «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» машиністом підземних установок, заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2014 року по 30.11.2014 року становить 15882,86 грн. Заробітна плата не виплачена по теперішній час у звязку з недофінансуванням ДП «Донвуглереструктуризація». (а. с. 5) Згідно з довідкою № 01-09-887 від 29.10.2015 року, виданою ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» у м. Горлівка Донецької області, заборгованість перед [PERSON], який працював у ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» машиністом підземних установок, з компенсації за невикористану відпустку складає 5090,46 грн., заборгованість з вихідної допомоги при скороченні складає 4586,60 грн. (а. с. 6) Згідно з довідкою № 01-09-888 від 29.10.2015 року, виданою ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» у м. Горлівка Донецької області, середня заробітна плата машиніста підземних установок [PERSON] за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року становить 213,33 грн. (а. с. 7) 16.10.2015 року у цивільній справі № 2-н/243/1788/2015 Словянським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ за заявою [PERSON] про стягнення з ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» нарахованої, але не виплаченої, заробітної плати в сумі 15882,86 грн. На теперішній час судовий наказ не набув законної сили. (а. с. 25, 26) Частина перша ст. 47 КЗпП України зазначає, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. В даному випадку в обґрунтування заявлених вимог позивачем надані лише довідки № 01-09-886 від 29.10.2015 року (а. с. 5), № 01-09-887 від 29.10.2015 року (а. с. 6), № 01-09-888 від 29.10.2015 року (а. с. 7), з яких вбачається, що позивач [PERSON] дійсно працював у ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» машиністом підземних установок, заборгованість по заробітній платі на теперішній час становить 15882,86 грн., заборгованість з компенсації за невикористану відпустку складає 5090,46 грн., заборгованість з вихідної допомоги при скороченні складає 4586,60 грн. Середня заробітна плата [PERSON] за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року становить 213,33 грн. Інших належних доказів із зазначенням періоду роботи позивача у ВСП «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств», в тому числі копії трудової книжки позивача, суду не надано. Однак, вищезазначені довідки № 01-09-886 від 29.10.2015 року (а. с. 5), № 01-09-887 від 29.10.2015 року (а. с. 6), № 01-09-888 від 29.10.2015 року (а. с. 7) викликають у суду значні сумніви щодо їх достовірності, оскільки дата видачі довідок 29.10.2015 року, довідки містять печатку та реквізити підприємства у м. Горлівці Донецької області, на території якого на теперішній час проводиться антитерористична операція, та наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 року № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» вирішено припинити з 28.11.2014 року виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та обєднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, в т. ч. ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств». Як вбачається зі Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 21454558 від 24.11.2015 року (а. с. 14), відповідач не здійснив перереєстрацію на підконтрольній Україні території. Позивач як на доказ необхідності стягнути з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, заборгованості з вихідної допомоги при звільненні, посилається лише на сумнівні довідки, які, в тому числі, складені неналежним чином та суперечать Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року. Також суду не надано відомостей про фактичну виплату позивачу заборгованості по заробітній платі з боку відповідача з посиланням на відповідний фінансовий документ або документ, який містить інформацію щодо проведеної виплати. Відповідно до абзацу першого частини першої, ч. ч. 2-4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, не надав особистих пояснень стосовно заявлених позовних вимог, та рішення суду не може ґрунтуватися на здогадках та припущеннях. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств», яке діє в інтересах відособленого структурного підрозділу без права юридичної особи «Горлівська дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт», про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати при звільненні працівника, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, заборгованості з вихідної допомоги при звільненні, відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягають у звязку з недоведеністю. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed