Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

23.11.2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. На день смерті бабусі позивача їй належала земельна ділянка площею 4,240 га, розташована на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого за розпорядженням № 98 від 22.03.2002 року голови Петропавлівської районної державної адміністрації. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким належну їй земельну ділянку вона заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом на земельну ділянку були її донька [PERSON] та позивач. Позивач звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,240 га, розташовану на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва, тому що ним не було надано оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Позивач зазначає, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] був втрачений ще самою спадкодавцею [PERSON], тому на сьогоднішній день у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим він звернувся з позовом до суду. На підставі ст.ст. 16, 1223, 1225, 1233 ЦК України позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 4,240 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнала. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки (паю №297) площею 4,240 га, розташованою на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 25.03.2002 року за розпорядженням № 98 від 22.03.2002 року голови Петропавлівської районної державної адміністрації (а.с. 12). За життя [PERSON] 16.11.2006 року склала заповіт, яким вона заповіла належну їй земельну ділянку позивачу, що підтверджується дублікатом заповіту, посвідченого 21.09.2016 року секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 280 (а.с. 10). Родинний зв'язок відповідача та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження відповідачки серії [NUMBER], де [PERSON] записана, як її мати (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26.09.2017 року Першотравенським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 9). На дату смерті [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] проживав без реєстрації її онук позивач, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 28.09.2017 року, складеним депутатом Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 14). У відповідності до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Позивач звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай №297) площею 4,240 га сільськогосподарського призначення, розташовану на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва, тому що позивачем не було надано оригінал державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого за розпорядженням № 98 від 22.03.2002 року голови Петропавлівської районної державної адміністрації (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд бере до уваги, що спадкодавець [PERSON] за життя зробила заповідальне розпорядження, яке не скасоване і не змінене, але нею був втрачений оригінал державного акту. Незважаючи на те, що право власності спадкодавці на вказану земельну ділянку ніхто не оспорює, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї бабусі, і звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Вартість земельної ділянки відповідно до довідки про індексовану вартість земельної ділянки (паю), виданої управлінням Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області № Л-34/0-0.24-41/141-17 від 29.09.2017 року складає 135 382 гривень 92 коп. (а.с.13). Виходячи з цієї ціни позову, позивачем був сплачений судовий збір, про що до позову додана квитанція банку від 09.11.2017 року (а.с.22). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1354,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1225 1262, 1268 кодексу України,

Outcome: approved