Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

22.04.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 29.12.2018 року по 24.09.2019 року він працював на посаді виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Апостоловеводоканал», після чого був звільнений за угодою сторін. На момент звільнення підприємство заборгувало йому заробітну плату в розмірі 130327,38 грн., яка після його звільнення була частково виплачена. Станом на 22.04.2020 року заборгованість складає 27327,38 грн., яку просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути на підставі ст.117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 163822,56 грн. 27.04.2020 року за даним позовом судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 05.06.2020 року на підставі клопотання позивача позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі залишено без розгляду. 05.06.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про часткове визнання позовних вимог, оскільки під час проведення перевірки правильності нарахування відпускних у липні 2019 року встановлено помилкове включення до розрахунку двох премій одноразового характеру, в зв`язку з чим здійснено перерахунок на суму 3866,01 грн. та зменшено розмір нарахованої заробітної плати за липень 2019 року з 29208,82 грн. на 25342,81 грн. Також було встановлено зайве зарахування позивачу до компенсації за невикористану відпустку премії та вихідної допомоги в розмірі 5540,4 грн., внаслідок чого зменшено нарахування зарплати з 37925,04 грн. на 32384,64 грн. Таким чином, у ході перерахунку встановлено зайве нарахування коштів в розмірі 9406,41 грн. Щодо розрахунку середнього заробітку відповідач вказав, що у серпні 2019 року позивач працював не повний місяць, у липні 2019 року відповідач перебував у відпустці, тому вказані місяці не можуть бути враховані для розрахунку і слід взяти до розрахунку травень та червень 2019 року, протягом яких позивач відпрацював 39 робочих днів (21+18) та отримав заробітну плату в розмірі 22106,87 грн. кожного місяця, тому середньоденний заробіток складає 1133,69 грн. Час затримки виплати заробітної плати становить 132 дні, тому середній заробіток за вказаний період часу складає 149647,08 грн., а не 163822,56 грн., як вказано позивачем, в зв`язку з чим відповідач просить ухвалити рішення з урахуванням зазначених заперечень на позов. Позивачем 05.06.2020 року подано клопотання, згідно якого позивач просить для розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати врахувати травень та червень 2019 року, як вказує відповідач, оскільки у липні 2019 року він дійсно перебував у відпустці, а у серпні 2019 року працював не повний місяць. Інших заяв по суті не надходило. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01.01.2019 року (а.с.6). На підставі розпорядження міського голови № 504-к від 24.09.2019 року позивач звільнений з роботи за угодою сторін згідно\~п.1 ст.36 КЗпП України, про що свідчить запис у трудовій книжці позивача та копія вказаного розпорядження (а.с.6,8). На день припинення трудових відносин за КП «Апостоловеводоканал» рахувалася заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі позивачу в сумі 130327,38 грн. (а.с.9). Однак фактичний повний розрахунок з позивачем проведено лише 05 травня 2020 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Згідно з ч.1\~ст.115 КЗпП України\~та\~ст.24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1\~ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч.1\~ст.117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що фактично відповідачем проведено повний розрахунок з позивачем 05.05.2020 року, але, враховуючи, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення середнього заробітку з дня звільнення по 21.04.2020 року, суд вирішує вказане питання відповідно до заявлених позовних вимог згідно частин 1 та 3 статті 13 ЦПК України. За розрахунком позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.09.2019 по 21.04.2020 року складає 163822,56 грн. (132 робочі дні х середньоденну заробітну плату\~1241,08 грн.). Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абз.3 п. 2). У п.8\~постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»\~вказано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Оскільки позивач був звільнений 24.09.2019 року, то з 25.09.2019 року до 21.04.2020 минуло 144 робочих дні. Середньоденний заробіток позивача складає 1133,69 грн., виходячи з наступного розрахунку: 44213,74 грн. (22106,87 грн. + 22106,87 грн.- заробітна плата за травень та червень 2019 року)/ 39 робочих днів у травні та червні 2019 року (21+18), а тому з урахуванням середньоденного заробітку позивача 1133,69 грн. сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (144 робочі дні) складає 163251,36 грн. Оскільки позивачем здійснено розрахунок середнього заробітку з недотриманням положень постанови КМУ від 08.02.1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд не бере даний розрахунок до уваги. Суд також не враховує розрахунок, здійснений відповідачем, оскільки відповідачем не доведено, що кількість робочих днів за час затримки проведення розрахунку з позивачем складає 132 дні. За таких обставин суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.09.2019 по 21.04.2020 року включно в сумі 163251,36 грн. Суд відхиляє як неприйнятний довід відповідача про те, що позивачу при звільненні було зайво нараховано кошти в сумі 9406,41 грн., оскільки позовна вимога щодо стягнення заборгованості по заробітній платі залишена судом без розгляду в зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості перед позивачем, крім того, розмір виплаченої позивачу при звільненні заробітної плати не враховується судом при обчисленні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,8 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial