Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

23.06.2015р. до суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», в якій позивачі просили визнати бездіяльність відповідача незаконною і зобов*язати його вчинити дії, встановлені ст.49 КЗпП України, зокрема, видати позивачам поштовими засобами зв*язку довідки про їхню роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати за минулий рік з 01.04.2014р. по 01.05.2015р., обгрунтовуючи позов тим, що є колишніми працівниками ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» та припинили трудову діяльність з відповідачем з різних підстав, 08.05.2015р. вони направили до ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» заяву від імені трудового колективу - десяти працівників, серед яких є працівники, що продовжують перебувати у трудових відносинах із відповідачем і ті, які припинили трудову діяльність із відповідачем, в тому числі й позивачі, в якій просили відповідно до ст.49 КЗпП України видати їм поштовими засобами зв*язку довідки про їх роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати за минулий рік з 01.04.2014р. по 01.05.2015р. Однак, відповідач спільне звернення не розглянув, довідки не надіслав і будь-якої відповіді на звернення не надав. Вважали, що така бездіяльність відповідача є незаконною, порушує їх трудові права і просили задовольнити позов на підставі Закону України «Про звернення громадян» і ст.49 КЗпП України. В подальшому позивачі уточнили прохальну частину позовної заяви і виклали її наступним чином: просили визнати бездіяльність відповідача ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» щодо не виконання ст.49 КЗпП України незаконною та зобов*язати відповідача вчинити дії - видати кожному із позивачів поштовими засобами зв*язку достовірні довідки про їхню роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати за минулий рік з 01.04.2014р. по 01.05.2015р., мотивуючи уточнення позову тим, що ті довідки, які надіслані їм відповідачем поштою під час розгляду справи містять дані, що не відповідають дійсності та кадровим і бухгалтерським документам. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON], а також представники позивачів [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги з врахуванням їх уточнень підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній та уточненій позовних заявах, а також пояснили про те, що відповідач в особі своїх представників систематично порушує їх трудові та конституційні права, не реагує на їх звернення, приховує інформацію, підробляє документи і печатки, у зв*язку із чим в судах розглядаються цивільні справа та правоохоронними органами розслідуються кримінальні провадження. Наголошували на тому, що відповідач відмовляє їм у наданні достовірних довідок про роботу і заробітну плату в ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», які їм є необхідними для подальшого пред*явлення їх в судові та правоохоронні органи. Представники відповідача проти первинного і уточненого позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також на те, що позовні вимоги є надуманими, вказали, що ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» ніколи не порушував трудових і конституційних прав позивачів, поштою кожному із них неодноразово направлялись відповіді, в тому числі й довідки про роботу і заробітну плату, однак поштові конверти повертаються до інституту у зв*язку із неотриманням їх адресатами, що свідчить, на думку представників відповідача, про відсутність у позивачів необхідності мати довідки, які є предметом даного позову. Щодо заяви від імені десяти колишніх і теперішніх працівників ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», датованої 08.05.2015р., про надіслання усім заявникам довідок про роботу і заробітну плату згідно правил ст.49 КЗпП України пояснили про те, що дане звернення не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», зокрема, не містить адреси кожного із заявників, а як засіб для зв*язку зазначена спільна для всіх заявників абонентська скринька. При спілкуванні з деякими працівниками ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», які вказані як заявники у даному зверненні, було з*ясовано, що такого звернення вони не підписували і не подавали, що викликало сумнів щодо достовірності заяви. Крім цього, підписи навпроти прізвищ більшості заявників на заяві від 08.05.2015р. були ідентичними, що давало підстави представникам відповідача вважати, що вчинені вони однією особою, однак доручення або іншого документу на представництво заявників до заяви додано не було. Для запобігання розповсюдження персональних даних про роботу і заробітну плату осіб, які вказані як заявники та попередження порушення їх трудових прав, без чіткої ідентифікації цих осіб та без впевненості у їх дійсному бажанні мати такі документи, представниками відповідача було прийнято рішення не направляти довідки в порядку ст.49 КЗпП України, які містять персональні дані заявників, стосовно яких інститут несе відповідальність щодо їх збереження. Натомість, після отримання копії даного позову [PERSON], [PERSON] і [PERSON] їм були направлені довідки про роботу і заробітну плату, які просили позивачі, оскільки позов містив адреси кожного з позивачів і їх персональні підписи. Відповідно до правил частини 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши справу в межах позовних вимог з врахуванням уточнень, заслухавши пояснення позивачів і їх представників, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] перебували в трудових відносинах з ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», які припинені з різних підстав і такі обставини справи сторонами не оспорювались. В обґрунтування позову позивачами надано суду заяву, адресовану ПАТ «НДІ ЕМП» від трудового колективу ПАТ «НДІ ЕМП» в кількості десяти осіб, в тому числі й позивачів, де адреса для листування вказана: 03151-м.Київ, а/с №110 і дана заява містить прохання відповідно до ст.49 КЗпП України видати заявникам поштовими засобами зв*язку довідки про їх роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати за минулий рік з 01.04.2014р. по 01.05.2015р., заява містить підписи кульковою ручкою від імені таких заявників як: [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], підписи інших заявників відсутні, заява датована 08.05.2015р., дана заява позначена як копія, хоча підписи заявників на ній не є копіями(а.с. 2 - заява). На підтвердження направлення вказаної вище заяви, позивачами надано поштове підтвердження відправлення 11.05.2015р. рекомендованого листа №0420803109140 на адресу ПАТ «НДІ ЕМП», з якого не вбачається, який зміст мав лист, направлений ПАТ «НДІ ЕМП» за №0420803109140 (а.с. 3 - копія). В матеріалах справи є підтвердження вручення ПАТ «НДІ ЕМП» рекомендованого листа №0420803109140 (а.с. 4 - копія підтвердження). Враховуючи те, що представники відповідача не заперечували отримання 15.05.2015р. ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» заяви від імені трудового колективу від 08.05.2015р., щодо якої вказано в позові, суд визнає цю обставину встановленою відповідно до правил частини 1 ст.60 ЦПК України. При цьому суд враховує зауваження представників відповідача про те, що на тому примірнику заяви, який отриманий інститутом, навпроти прізвищ більшості заявників міститься підпис, який на вигляд є однаковим, тобто, вчинений однією особою, але довіреності до цієї заяви додано не було і заява, яка є в матеріалах справи, не є копією тієї заяви, що отримана відповідачем, про що надали суду копію отриманої ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» заяви в порядку ст.49 КЗпП України від 08.05.2015р. (а.с. 16 - копія заяви). В підтвердження направлення позивачам після отримання позову довідок про роботу і середню заробітну плату, представниками відповідача були надані суду: супровідний лист №320 від 13.07.2015р. на ім*я [PERSON] (а.с. 18 - копія), довідка про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] (а.с. 19 - копія) і довідка №23 від 13.07.2015р. про роботу [PERSON] (а.с. 20 - копія); супровідний лист №321 від 13.07.2015р. на ім*я [PERSON] (а.с. 21 - копія), довідка про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] (а.с. 22 - копія) і довідка №24 від 13.07.2015р. про роботу [PERSON] (а.с. 23 - копія); супровідний лист №322 від 13.07.2015р. на ім*я [PERSON] (а.с. 24 - копія), довідка про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] (а.с. 25 - копія) і довідка про роботу [PERSON] (а.с. 26 - копія) та докази про їх відправлення позивачам (а.с. 27, 28, 29 - копії поштових чеків). В судовому засіданні позивачі та їх представники пояснили про те, що надіслані на їх адресу довідки вони отримали, однак не погоджуються з їх змістом, вважають, що відомості щодо заробітної плати і утримань не відповідають бухгалтерським документам і тим документам, які є у них на руках, а також період часу роботи кожного з позивачів в ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» не відповідає їх повному періоду трудової діяльності згідно даних особової справи і трудової книжки, у зв*язку із чим наполягали на видачі їм довідок, які б відповідали первинним кадровим і бухгалтерським документам. В подальшому представники відповідача надали довідки із супровідними листами на ім*я [PERSON] (а.с. 50, 51 - копії) і на ім*я [PERSON] (а.с. 52, 53 - копії) з виправленими описками, які мали місце у попередньо виданих позивачам довідках, які були вручені позивачу [PERSON] і представникам позивача [PERSON]: [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні, але останні вказували про те, що отримані ними довідки, також, не містять достовірної інформації про роботу і заробітну плату позивачів. Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного. По-перше, суд вважає за необхідне вказати стосовно обраного позивачами способу захисту своїх прав та інтересів судом. Згідно частини 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України в частині 2 закріплює способи захисту цивільних прав та інтересів судом, але цей перелік не є вичерпним, про що зазначено у вказаній вище нормі матеріального закону, а саме: суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У зв*язку із наведеним, суд вважає за можливе розглядини справу в межах обраного позивачами способу захисту їх трудових прав. В даному спірному випадку позовні вимоги позивачів складаються із двох частин: 1) визнання бездіяльності ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» щодо не виконання вимог ст.49 КЗпП України протиправною і 2) зобов*язання ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» направити кожному з позивачів засобами поштового зв*язку достовірні довідки про їхню роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати з 01.04.2014р. по 01.05.2015р. Щодо вимоги 1) суд приходить до наступного. Так, в обґрунтування не надання позивачам довідок про роботу і заробітну плату і тим самим не виконання вимог ст.49 КЗпП України позивачі посилались на не надіслання відповідачем вказаних документів на їх заяву від 08.05.2015р. Натомість, представники відповідача вказували, що зазначена заява не містила усі дані стосовно заявників, зокрема, їх адреси і підписана була однією особою без надання повноважень - довіреності, а тому вони не мали права розповсюджувати персональні дані осіб без можливості точної ідентифікації заявників. В статті 5 Закону України «Про звернення громадян» вказані вимоги до звернення громадян, які є наступними. Звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об*єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім*я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне). Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз*ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону. В даному спірному випадку, звернення трудового колективу ПАТ «НДІ ЕМП» від 08.05.2015р. в порушення вимог ст.5 Закону України «Про звернення громадян» не містило зазначення місця проживання кожного із заявників, а також було підписано не усіма заявниками особисто без долучення доручення або іншого документу, який надає право на підписання звернення від імені іншої особи. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими заперечення представників відповідача про те, що ними не були надіслані поштою на абонентську скриньку персональні дані заявників, які містяться в довідках про роботу і заробітну плату, однак, ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» мав обов*язок надати відповідь на вказану заяву в загальному порядку. Крім цього, позивачі зазначали, що неодноразово зверталися до відповідача з вимогами про надання їм довідок про роботу і заробітну плату, однак ці вимоги відповідачем проігноровані. В частині 4 ст.60 ЦПК України вказано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивачами, крім особистих пояснень, належних і допустимих доказів про звернення до відповідача із вимогами щодо надання довідок про роботу і заробітну плату згідно ст.49 КЗпП України та відмову у їх видачі, в розумінні належності і допустимості доказів згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України, суду не надано, а доказування згідно правил частини 4 ст.60 ЦПК України не може грунтуватися на припущеннях, суд вважає, що бездіяльність ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» в невиконанні ст.49 КЗпП України не доведена, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Також, суд враховує ті обставини справи, що представниками відповідача надавались суду для огляду поштові конверти, які направлялись на адресу позивачів, однак поверталися відправнику у зв*язку із неотриманням їх адресатами. Що стосується позовної вимоги 2) суд приходить до наступного. Так, згідно ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов*язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Як вбачається із довідок про роботу і заробітну плату позивачів, копії яких є в матеріалах справи, і які надсилались і вручались позивачам, період їх трудової діяльності у відповідача обмежений 2014р.-2015р., але, як вказували позивачі, вони мають набагато більший стаж роботи в ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», проти чого представники відповідачів не заперечували. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні в цій частині позовних вимог, їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, враховуючи право позивачів, передбачене ст.49 КЗпП України, на отримання довідок про роботу і заробітну плату, суд визнає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Стосовно формулювання позовної вимоги 2) про зобов*язання видати позивачам достовірні довідки про роботу і заробітну плату, суд вважає, за необхідне при задоволенні цієї позовної вимоги сформулювати її таким чином, щоб зобов*язати ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» видати позивачам довідки про роботу і заробітну плату, які є предметом даного спору, відповідно до відомостей первинних кадрових і бухгалтерських документів, які знаходяться у відділі кадрів та бухгалтерії ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», оскільки в правовому розумінні таке поняття як «достовірна довідка» не має місце і виконання судового рішення в такому викладенні його резолютивної частини фактично буде утруднено.

Outcome: partial