Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

22.06.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнення з відповідача аліментів на особисте утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання спільного малолітнього сина та на її особисте утримання, якої вона потребує на час здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягала на його задоволенні. Представник відповідача визнав позов лише в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Просив суд врахувати ту обставину, що відповідач є інвалідом ІІ групи і за станом здоров`я потребує періодичного лікування; необхідність надавати допомогу матері, яка є особою похилого віку і потребує постійного амбулаторного лікування, а також наявність на утриманні сина [PERSON] , 2006 року народження. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 Кодексу). В силу положень частини першої статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] , суд враховує, що відповідач є пенсіонером за віком, інвалідом ІІ групи і потребує періодичного лікування (а.с. 33, 34, 36); крім того, відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від шлюбу з [PERSON] (а.с. 31). За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача і вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. За приписом частин другої, шостої статті 84 Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; дружина має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, наведені норми Кодексу гарантують утримання чоловіком жінки до досягнення дитиною трьох років лише в разі перебування в зареєстрованому шлюбі, а також в разі його розірвання. Суд констатує, що сторони ніколи не перебували в зареєстрованому шлюбі та не проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, оскільки з 15.07.1995 року відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу з якою має спільного сина [PERSON] , 2006 року народження. Отже, позивач не має законного права на утримання від відповідача, а тому вимоги про стягнення аліментів на її особисте утримання підлягають відхиленню. Виходячи з вищевикладеного, пред`явлений позов належить до часткового задоволення.

Outcome: partial