overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.08.2007 року вона являється власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі з 04.08.2009 року зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON], який понад один рік в даній квартирі не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 24.08.2007 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а. с. 12, 13) З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі з 04.08.2009 року зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с. 14, 15) В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте більше одного року не проживає, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму. (а.с. ) Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 17.07.2004 року було зареєстровано шлюб у Другому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 229. При цьому позивач посилається на те, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.07.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Другому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 229. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. Клопотань про надання строку для примирення в судовому засіданні не заявляли, вважають недоцільним надання їм строку для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, сина: [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення повноліття сина [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття доньки [PERSON], посилаючись на те, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка [PERSON], не з'явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі. Заслухавши пояснення відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що в період шлюбу у сторін народилися діти, син: [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Являючись батьком дитини відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Діти входять до складу сім'ї позивачки, тобто проживають разом з матір'ю, та знаходяться на її утриманні, підтверджено довідкою № 63 від 20.01.2014 року, виданої Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльською радою Одеської області. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що між сторонами досягнуто домовленість про розмір аліментних виплат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення повноліття сином [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття доньки [PERSON]. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені вже близько трьох місяців, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу зі [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені з грудня 2013 року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 21.04.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Дітей від шлюбу не мають. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, вони не знаходять спільної мови, постійно сперечаються. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено близько під року. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 21.04.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Дітей від шлюбу не мають. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони втратили взаєморозуміння, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що позивач з січня 2012 року по 10.02.2014 року знаходилась в фактичних сімейних відносинах з відповідачем по справі [PERSON]. Від сумісного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, однак ніякої допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідач вже сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі ? частки своїх доходів. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 частки доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Судом за місцем проживання відповідача було направлено судове доручення, яке залишилося без виконання. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 4), довідкою з місця проживання (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду - тобто з 24.02.2014 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1994 року. Мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Спільно вони не проживають з травня 2011 року. Шлюб просить розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 1994 року, мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с. 5-6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач своїх заперечень щодо розірвання шлюбу не висловив, враховуючи період часу що сторони не проживають разом - позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

24.02.2014 року дана справа надійшла до суду. Сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністі, у яких позивач позов підтримує та вимагає його задовільнити, а відповідач [PERSON] позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не з»явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що підтверджує, оголошення в газеті «Вінниччина». Дослідивши докази у справі, подані письмові заяви сторін, суд вважає, що позов слід задовільнити частково з таких підстав. На підставі ст. 235 ч.2 ЦК України, якщо правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до договору дарування житлового будинку (а.с.5) [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в [ADDRESS]. Технічний паспорт (а.с. 6-9) підтверджує, що власниками будинку по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області (а.с.13) [PERSON] та [PERSON] розірвали свій шлюб. Довідка видана Літинською селищною радою Вінницької області (а.с.12) підтверджує, що по [ADDRESS] до складу сім»ї [PERSON] входять дочка - [PERSON] , 1995 р.н. та син - [PERSON], 2004 р.н. Досліджені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що однією із сторін оспорюваного правочину був відповідач [PERSON], який повністю визнає позов, а відтак вимоги позовної заяви обґрунтовані та повністю відповідають дійсності, що стверджує про договір дарування житлового будинку є мнимою угодою. Ураховуючи, що позивач не знала про таку угоду, так як за будинок та земельну ділянку було сплачено кошти, що стверджувало укладення договору купівлі-продажу, а дізнавшись - звернулася до суду, то суд вважає вказану причину пропуску строку позовної давності поважною, а тому його слід поновити. Поряд з цим, суд вважає, що визнати договір купівлі - продажу вказаного будинку та земельної ділянки дійсним, сторонами якого є продавець [PERSON], а покупцями- [PERSON]. та [PERSON] підстав немає, так як [PERSON] не є стороною оспорюваного договору дарування, а тому вирішуючи питання про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, слід зазначити, що сторонами у ньому є продавець [PERSON] та покупець [PERSON] Суд вважає, що слід відмовити у частині визнання дійсним договору купівлі- продажу земельної ділянки, так як у оспорюваному договорі земельна ділянка не зазначена.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

24.02. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 07.07. 2011 року у Гонятичінській сільській раді Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 03. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 07.07. 2011 року. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде протягом останніх восьми місяців, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній, підтвердила, що сторони разом не проживають протягом останніх дев'яти місяців, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнав, просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає можливим примирення між сторонами. Також відповідач підтвердив, що разом із позивачем він не проживає та не веде спільного господарства протягом дев'яти місяців. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.07. 2011 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде та разом не проживає протягом останніх дев'яти місяців, ці обставини визнанні сторонами тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребують. Тому, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

24.02.2014 року до суду звернувся заявник із вказаною заявою, де просить звільнити [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON], [INFO] та призначити йому нового опікуна - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що до виконавчого комітету Докучаєвської міської ради Донецької області звернулися [PERSON] із письмовою заявою про звільнення його від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON], [INFO], та [PERSON] із письмовою заявою щодо призначення ії опікуном, які були розглянуті на засіданні опікунської ради (протокол від 17.12.2013 року № 5). Представник заявника Карпенко О.О. до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву в якій підтримала вимогу та просила справу розглянути без її участі. Зацікавлена особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та просив звільнити його від повноважень опікуна та пояснив, що за станом свого здоров'я не може виконувати цей обов'язок. Зацікавлена особа - [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила призначити її опікуном над своїм недієздатним батьком [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 10 квітня 2008 року, [PERSON], [INFO] року народження - визнано недієздатним. На підставі рішення цього ж суду над вказаною недієздатною особою встановлено опіку та йому призначено опікуна в особі [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Згідно подання органу опіки та піклування Докучаєвської міської ради (рішення виконавчого комітету Докучаєвської міської ради від 15.01.2014 року № 13 «Про направлення подання до суду щодо призначення опікуна над недієздатною особою»), визнано за необхідне звернутись до Докучаєвського міського суду Донецької області із заявою про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON], [INFO] та призначення йому нового опікуна [PERSON] (а.с. 10). За ч.1 ст. 60 ЦК України, суд призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі викладеного,

Outcome: approved