Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

21 травня 2019 року Слов`янська місцева прокуратура Донецької області в інтересах держави в особі: Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, Державної екологічної інспекції у Донецькій області звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки лісу. Позовна заява мотивована тим, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року у справі № 243/73/19 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Згідно із вироком суду, в результаті протиправних дій [PERSON] , що виразились у незаконній порубці дерев на землях сільськогосподарського призначення на території Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області на схід від земельних ділянок з кадастровими номерами № 1424280300:04:000:0064 та 1424280300:04:000:0050, а саме 23 сироростучих(живих) дерев породи дуб, ясень, акація. У зв`язку з чим, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області заподіяна матеріальна шкода у розмірі 90140,05 грн. враховуючи затрати на очищення місць рубок на лісопоновлення. Вказана шкода в добровільному порядку [PERSON] не відшкодована. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідача на користь держави шкоду завдану незаконної порубкою дерев в сумі 90140,05 грн. (реквізити: р/р [NUMBER] , отримувач: Слов`янське УК/Черкаське отг/24062100, ідентифікаційний код юридичної особи 37803368, МФО 899998, код платежу 24062100 - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, отримувач - Управління державної казначейської служби у місті Слов`янську Донецької області). Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Проти розгляду справи у заочному порядку заперечень не поступило. В обгрунтування підстав звернення до суду в інтересах держави, прокурором зазначено, що після набранням вироку суду законної сили, особи, які мають право подання позову, не вжили заходів щодо відшкодування збитків, а з огляду на те, що вчиненням злочину державі заподіяно істотної шкоди, така поведінка свідчить про нездійснення захисту інтересів, яке має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень (він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається). Доводи прокурора щодо правомірності його представництва у справі що розглядається, судом перевірені. Зважаючи на те, що будь-яких заперечень та спростувань на його представництво відповідачем не надано, суд зважає на представлені звернення прокурора до позивачів та їх відповіді і поведінку щодо вжиття заходів задля відшкодування шкоди, та вважає, що підстав для прийняття рішення про неправомірність звернення прокурора до суду із вказаним позовом в рамках представництва інтересів держави не встановлено. Представник Державної екологічної інспекції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника інспекції, позов підтримує у повному обсязі. Проти розгляду справи у заочному порядку заперечень не поступило. Представник Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов задовольнити. Проти розгляду справи у заочному порядку заперечень не поступило. Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за останньою відомою адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованому у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 12 травня 2020 року розгляд справи вирішено розглядати з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, при вирішенні справи виходить з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів. Згідно із вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року та відповідно ухвалою про виправлення описки у вироку, у справі № 243/73/19, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Голубцовим Г. В. та обвинуваченим [PERSON] , за участю захисника Вітюка О. С.. На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп.. Вироком встановлено, що 24 листопада 2018 року, приблизно о 09 год. 00 хв., [PERSON] приїхав разом з іншими особами, які не знали про відсутність у нього дозвільних документів, на територію полезахисної лісосмуги на землях лісогосподарського призначення на території Черкаської об`єднаної територіальної громади Слов`янського району Донецької області на схід від земельних ділянок з кадастровими номерами 1424280300:04:000:0064 та 1424280300:04:000:0050, де, не маючи лісорубного квитка (ордера), який засвідчує законність здійснення порубки, вказав іншим особам, які не знали про відсутність у нього дозвільних документів, на місце порубки дерев та на дерева, які необхідно зрубати. Після чого, була здійснена незаконна порубка дерев на землях лісогосподарського призначення на території Черкаської об`єднаної територіальної громади Слов`янського району Донецької області на схід від земельних ділянок з кадастровими номерами 1424280300:04:000:0064 та 1424280300:04:000:0050, які є державною власністю та знаходились у полезахисній смузі за межами населених пунктів, а саме 23 сироростучих дерев породи ясень, акація, середніми діаметрами 10,1-14 см - 1 шт.; 18,1-22 см - 5 шт.; 22,1-26 см - 4 шт.; 26,1-30 см - 5 шт.; 30,1-34 см - 4 шт.; 34,1-38 см. - 2 шт.; 38,1-42 см - 1 шт.; 46,1-50 см - 1 шт.. В результаті протиправних дій [PERSON] , що виразилися у незаконній порубці дерев, були знищені певні види дерев породи ясень, акація, погіршився природній склад, якість, захисні та інші екологічні властивості полезахисної смуги, виникли труднощі у відтворенні заліснення у вказаній місцевості, що є істотною шкодою, яка заподіяна державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, та у грошовому вимірі становить 90 140 грн. 00 коп.. Вирок Слов`янського міськрайонного суду від 08 січня 2019 року в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили 08 лютого 2019 року. Згідно із розрахунком розміру шкоди заподіяної державі внаслідок незаконного пошкодження до ступеня припинення росту 23 (двадцять три) сироростучих дерева породи (ясень, акація) на території Черкаської селищної ради, на відстані 600 м. від с. Новоселівка, який проведено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Донецької області Маліком І. О ., розмір шкоди становить 90140 грн. 05 коп., відповідно до такси (додаток 1), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в редакції, яка діяла на час вчинення порушення та не змінилася на час розгляду справи, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього і природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Статтею 69 Лісового кодексу України, в редакції, яка діяла на час вчинення порушення та не змінилася на час розгляду справи, передбачено, що порубка дерев повинна здійснюватися на підставі спеціального дозволу, яким є лісорубний квиток, що видається власниками лісів або постійними лісокористувачами за передбаченою законодавством процедурою. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.105 Лісового кодексу України, в редакції, яка діяла на час вчинення порушення та не змінилася на час розгляду справи, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні дерев та чагарників. Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» від 23 липня 2008 р. № 665 затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, які викладені у додатку № 1 до Постанови. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Аналіз норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що для відшкодування шкоди за правилами загальної норми статті 1166 ЦК України, яка узгоджується зі спеціальними нормами, передбаченими ст. 69, 105 Лісового Кодексу та ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачем в обгрунтування вимог зазначено, що відповідач визнаний винним у вчинені незаконної порубки дерев, обставини якої встановлені вироком суду. Щодо розміру та вартості заподіяної шкоди, судом досліджений розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту 23 сироростучих дерев, який складений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» від 23 липня 2008 р. № 665. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів та наведених норм чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку, що шкода, завдана злочином - незаконною порубкою дерев, у розмірі 90140 грн. 05 коп. підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету органу місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку на спеціальний фонд Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, на території якої здійснено незаконну порубку деревини, та в подальшому підлягає розподілу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч.6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved