Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

22 березня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду із з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт проживання на території України. В обґрунтування заяви зазначив, що з 20 листопада 1972 року постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] .Паспорт громадянина України та РНОКПП ним було втрачено. В серпні 2016 року він звернувся до Лівобережного РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області з заявою про втрату паспорта. На його заяву була надана відповідь, що для встановлення належності до громадянства України необхідно рішення суду. На теперішній час збирає пакет документів для встановлення належності до громадянства України, в зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заявника, адвокат Дубіна А.Д. у судовому засіданні підтримала заяву в повному обсязі. Просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області Трубіцин К.О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 жовтня 2015 року [PERSON] Орджонікідзевським РВ у м. Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області було видано тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України. Згідно довідки Лівобережного РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області № 27-2199642 від 18 серпня 2018 року, [PERSON] народився [INFO] в місті Голубівка Луганської області. Також з вказаної довідки вбачається, що [PERSON] звернувся до Лівобережного РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області із заявою про втрату паспорта громадянина України [NUMBER] виданого 04 лютого 1987 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області. Згідно довідки № 01-141-2432 від 12 грудня 2018 року, виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 12 липня 1991 року по теперішній час. Згідно відповіді ПАТ «ММК ім.. Ілліча» № 15/1-996 від 30 липня 2019 року, облікові дані про роботу [PERSON] в архіві вказаного підприємства відсутні. Згідно відповіді Лівобережного районного у м. Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області № 15.4-16-1858 від 20.07.2019 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження №602 від 07 грудня 1970 року складений відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області на [PERSON] , [INFO] . З копії акту виданого 18 березня 2019 року КСН «Азовець» вбачається, що [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] з 20 листопада 1972 року. Вказані обставини підтверджується підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в будинку [ADDRESS] . Підтвердила, що [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] з 1972 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS] . З [PERSON] знайома з 1978 року, оскільки вони навчались в одному класі. Зазначила, що останній постійно мешкає в квартирі [ADDRESS] . Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2ст. 256ЦПКсуди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК(ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.п. 1,2 ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку. Зокрема, за ч.ч.1,7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов`язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/200 6зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях,що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом). Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надав до суду докази свого фактичного проживання на території України у м. Маріуполь Донецької області станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved