Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

23.04.2020 року до суду надійшла позовна заява КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення аліментів. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] відповідно до направлення Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації від 30.12.2015 року № 56 наказом від 09.06.2016 року № 17-РУ був зарахований до КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР. Як зазначено далі в позові, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30.10.2015 року по справі № 319/1526/15-ц мати [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Куйбишевської районної державної адміністрації від 13.11.2015 року № 388 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 року по справі № 319/328/16-ц, мати, [PERSON] зобов`язана утримувати ще трьох дітей шляхом сплати аліментів. Прохають стягнути з відповідача на їх користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% усіх видів доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали через канцелярію суду письмову заяву, в якій просили проводити розгляд справи за відсутності представника закладу, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, прохають їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (а.с. 22), відзиву на позов, заяв, клопотань до суду не надала. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд, вважає, що існують всі умови для розгляду даної справи за наявними в ній доказами та ухвалення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР № 02-654 від 23.04.2020 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 4-Б класі (підстава: Наказ № 17-РУ від 09.06.2016 року) та перебуває на повному державному забезпеченні в комунальному закладі «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради (а.с. 2). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] народився [INFO] в сел. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 54. Мати: [PERSON] , батько: [PERSON] (а.с. 2 зворот). Згідно копії рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області у цивільній справі № 319/1526/15-ц від 30.10.2015 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до розпорядження голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області № 388 від 13.11.2015 року, малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 7). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00015903896 сформованого 16.10.2015 року, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис зареєстровано у Реєстрі 17.03.2010 року за № 00010697764 реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, номер актового запису 54 дата складання 20.09.2007 року, відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Запорізька область, Куйбишевський район, сел. Куйбишеве, відомості про батька: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7 зворот-8 зворот). Згідно направлення (путівки) на влаштування дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, до дитячого будинку, загальноосвітньої школи-інтернату, спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів, загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів № 56 від 30.12.2015 року, [PERSON] , [INFO] направлено у 1 клас Комиш-Зорянської ЗОШ І-ІІІ ступенів Куйбишевського району, статус дитини: дитина, позбавлена батьківського піклування (а.с. 9). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області № 130/06 від 12.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9 зворот). Згідно копії заочного рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області у цивільній справі № 319/328/16-ц від 30.08.2016 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2016 року і до досягнення ними повноліття (а.с. 10-11). Згідно інформації Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області № 06-18/168 від 05.05.2020 року, [PERSON] , [INFO] , народилася: с. Пешковка, Федорівський район, Кустанайська область, Казахстан, паспорт серії [NUMBER] виданий 26.01.2005 року Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідач [PERSON] відзив на позов не надавала, будь-яких заяв, клопотань щодо спростування зазначених в ньому обставин не пред`являла. Відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, відповідач не повідомила. Згідно положень ч. 2\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав,\~не звільняється\~від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правом на звернення до суду щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину, зокрема наділені особи, які представляють дитину на законних підставах опікуни чи піклувальники. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я та\~матеріальне становище\~платника аліментів; \~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум\~на дитину\~на 2020\~рік в\~Україні відповідно\~до ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2020\~рік» складає\~для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно ч. 1\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст. 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради позовні вимоги є обґрунтованими але такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи ті обставини, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно не працевлаштована, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем [PERSON] в судовому засіданні не доведено. При цьому судом враховується те, що відповідно до рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 року остання зобов`язана сплачувати аліменти на утримання її ще трьох дітей братів [PERSON] , тому суд вважає, що відповідач, на теперішній час, зобов`язана та фактично має можливість сплачувати аліменти на утримання ще однієї дитини, але у розмірі який буде відповідати положенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання її сина [PERSON] у розмірі саме 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно не буде перевищувати 50 % загального розміру усіх відрахувань. Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання малолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне її забезпечення між сторонами не досягнуто, малолітній [PERSON] , на теперішній час, перебуває на повному державному забезпечені, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - аліменти саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В задоволенні решти позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача [PERSON] , 1980 року народження, надавати матеріальну допомогу на утримання її малолітнього сина [PERSON] саме в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернувся до суду із позовною заявою 23.04.2020 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial