Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

23 липня 2014 року ПАТ КБ«ПриватБанк» звернувся до суду з позовом. Свої уточнені вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2006 року між банком та відповідачем укладено кредитно-заставний договір №DNH4KP86380813, згідно з яким відповідач отримала 2641 грн. 60 коп. кредиту, із сплатою за користування відсотків у розмірі 25,08% річних. Судовим наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 вересня 2009 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість у розмірі 4185 грн. 50 коп., з яких 1760 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом, 1491 грн. 99 коп. - проценти, 496 грн. 03 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована сума), 187 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). Зважаючи на невиконання договору і після ухвалення судового рішення, позивач просив стягнути з боржника заборгованість за вказаним кредитним договором за період із 05 грудня 2008 року по 08 липня 2014 року у розмірі 22739 грн. 15 коп., з яких 7184 грн. 65 коп. відсотки за користування кредитом, а 15554 грн. 50 коп. пеня. Судові витрати покласти на відповідача. Сторони у судове засідання в черговий раз не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надіслане позивачем суду клопотання про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, яку підписала відповідач було укладено договір №DNH4KP86380813 про надання кредиту в сумі 2641 грн. 60 коп. на строк 18 місяців до 17 квітня 2008 рік включно, із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09 % у місяць (25,08% річних), на суму залишку заборгованості по кредиту, зі сплатою з 21 до 28 числа щомісячного платежу у розмірі 178 грн. 99 грн. Підписавши вказану заяву позичальника, [PERSON] підтвердила, що заява та запропоновані банком Умови надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифи складають кредитно-заставний між нею та банком договір. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» («Стандарт») передбачено наступне: п.2.1 - банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок торгово-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу і період сплати платежів визначені в заяві позичальника, підписання якої клієнт і банк укладають кредитно-заставний договір. п.5.1 - у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочення, але не менше 1 (однієї) грн.; п.5.5 - терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлюються тривалістю 5 років. Судовим наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 вересня 2009 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто виниклу станом на 05 грудня 2008 року заборгованість за кредитним договором №DNH4KP86380813 у розмірі 4185 грн. 50 коп., з яких 1760 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом, 1491 грн. 99 коп. - проценти, 496 грн. 03 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована сума), 187 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з неможливістю органами ДВС з'ясувати місцезнаходження боржника та майна, на яке можна звернути стягнення, вказане судове рішення не виконане. За даними Липоводолинського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Сумській області, [PERSON] змінила своє прізвище на «Гудименко» та 19 серпня 2009 року отримала новий паспорт. За підрахунками банку заборгованість [PERSON] за кредитним договором за період із 05 грудня 2008 року по 08 липня 2014 року склала 22739 грн. 15 коп., з яких 7184 грн. 65 коп. проценти за користування кредитом, а 15554 грн. 50 коп. пеня. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, а тому наявність судового наказу не звільняє відповідача від обов'язку сплати заборгованості по відсоткам за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. За відсутності передбачених ч.3 ст.267 ЦПК України передумов, питання про можливість застосування строку позовної давності судом не вирішується. Отже, з [PERSON] належить стягнути виниклу станом на 08 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором, зокрема проценти та пеню. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що загальна заборгованість за вказаним договором, не беручи до уваги штрафні санкції, складає 10436 грн. 72 коп., зокрема 1760 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом та 1491 грн. 99 коп. проценти станом на 05 грудня 2008 року (що стягнуті судовим наказом), 7184 грн. 65 коп. проценти за користування кредитом у період із 05 грудня 2008 року по 08 липня 2014 року. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Заборгованість відповідача по пені, яку просить стягнути банк, складає 15554 грн. 50 коп., який значно перевищує розмір збитків кредитора за наданим [PERSON] кредитом в розмірі 2641 грн. 60 коп., а тому розмір пені підлягає зменшенню до 5000 грн. Суд прийшов до таких висновків, урахувавши сплату відповідачем третини тіла кредиту, а також мотиви конституційно-правового аналізу правовідносин зі сплати пені, що виникають між фізичними особами-споживачами та банками у правовідносинах споживчого кредитування, викладені в п.3 Рішення Конституційного Суду від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 і зокрема, про те, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 130 грн. 60 коп. (243 грн. 60 коп. х 53,6%).

Outcome: partial