Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

22.09.2015р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 16.08.16р. позивач надав суду уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог (т.3 а.с.16-17). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір №DN80FI00000110, та відповідач отримав кредит у розмірі 35000,00 доларів США на термін до 29.07.2027 р. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.08.2016 року має заборгованість 234334,16 Доларів США, що за курсом НБУ складає 851711,85 грн. Просять в позові стягнути вказану заборгованість та судові витрати. 24.12.2015р. [PERSON] заявив зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, скасування окремих положень кредитного договору та зобовязання вчинити перерахунок коштів та реструктуризацію боргів (т.1 а.с.64). Позов обґрунтовано тим, що в кредитному договорі передбачені платежі, які не є платою за надані послуги, в договорі безпідставно завищені розмірі платежів за користування кредитом, банком ігнорувались звернення боржника про реструктуризацію боргу, просив в позові скасувати п.3.2, 6.2 кредитного договору та зобовязати банк здійснити перерахунок зайво сплачених коштів та провести реструктуризацію боргу. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в ході розгляду справи в неодноразових судових засіданнях первісний позов підтримав та просив його задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Проти зустрічного позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити. Представники [PERSON] в ході розгляду справи в неодноразових судових засіданнях зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Проти первісного позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити. В судове засідання 16.03.2017р. представник банку не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без нього, в якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити (т.3 а.с.41). В судове засідання 16.03.2017р. представники [PERSON] не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву з проханням відкласти розгляд справи (т.3 а.с.111). Але подальше відкладення справи суд не вбачав за можливе, оскільки справа знаходиться в провадженні суду з 22.09.2015 року, неодноразові клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд розцінив як зловживання своїми процесуальними правами, тому справа була розглянута згідно ст.60 ЦПК України в межах доказів, наданих сторонами в ході судового розгляду. Фіксування судового процесу 16.03.2017р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтований та підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.07.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № DN80FI00000110, та відповідач отримав кредит у розмірі 35000,00 доларів США на термін до 29.07.2027 р.. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DN80FI00000110. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст..ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.08.2016 р. має заборгованість, яка складається з наступного: - заборгованість по кредиту в сумі 25972,32 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на 01.08.2016р. (100 доларів США = 2480,6544 грн.) дорівнює 644283 грн. 50 коп., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 4049,17 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на 01.08.2016р. (100 доларів США = 2480,6544 грн.) дорівнює 100445 грн. 91 коп., - заборгованість з винагороди в розмірі 2073,79 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на 01.08.2016р. (100 доларів США = 2480,6544 грн.) дорівнює 51443 грн. 56 коп., - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по договору в розмірі 55538 грн. 88 коп. Згідно статей 525,526,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, в т.ч.: первісним розрахунком заборгованості (т.1 а.с. 4-9, кредитним договором (т.1 а.с.11-13), квитанціями про часткове погашення кредиту (т.1 а.с.150-193), виписками по кредитним рахункам (т.2 а.с.1-213), додатковим розрахунком заборгованості (т.3 а.с.18-25), документи по кредитній політики банку та роздруківки по рахункам (т.3 а.с.120-210). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов банку законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з таких підстав. У зустрічному позову відповідач просить суд скасувати п.3.2, п. 6.2 кредитного договору від 30.07.2007 р. та умови п. 1.1. кредитного договору від 30.07.2007. Дані умови договору стосуються оплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,32% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати та щодо застосування підвищеною відсоткової ставки у разі неналежного виконання позичальником свої зобовязань згідно договору. Щодо винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,32%. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони вільні у визначенні умов договору. Згідно п. 6.3 договору від 30.07.2007 р. всі види платежів (за винятком кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, неустойки), що вносяться позичальником за договором є відсотками у розумінні ЦК України. Згідно частини 2 ст. 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Тому законом не обмежено право банку передбачати в умовах договору різні порядки нарахування відсотків. Щодо підвищеної відсоткової ставки згідно п. 3.2 кредитного договору. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони вільні у визначенні умов договору. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно п.2 даної статті, договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Тому підвищену відсоткову ставку, яка застосовується у випадку прострочення позичальником сплати чергового платежу згідно договору, необхідно розглядати як різновид забезпечення зобовязання. Щодо зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок зайво сплачених відповідачем за весь період користування кредитом грошових коштів у розмірі 0,32% від суми виданого споживчого кредиту за кредитним договором від 30.07.2007 та вказані грошові кошти направити на погашення тіла кредиту. Умови пунктів 1.1, 3.2 та 6.2 кредитного договору, як було вище обґрунтовано, відповідають чинному цивільному законодавству та умовам договору від 30.07.2007, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, тому дана вимога є безпідставною та незаконною. Щодо вимоги зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію за кредитним договором від 30.07.2007. Згідно п. 12, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Тобто реструктуризація є правом позичальника, а не аж ніяк не обовязком. Тому вимога зобовязати банк провести реструктуризацію є незаконною. За клопотанням відповідача суд неодноразово призначав судово-економічні експертизи ухвалами від 31.05.2016р., та від 26.10.16р., але матеріали були повернуті з експертних установ, оскільки відповідач не надав у належному вигляді необхідні документи. Подальше відкладення справи суд не вбачав за можливе, оскільки справа знаходиться в провадженні суду з 22.09.2015 року, неодноразові клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд розцінив як зловживання своїми процесуальними правами, тому справа була розглянута згідно ст.60 ЦПК України в межах доказів, наданих сторонами в ході судового розгляду. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору на суму 12775 грн. 68 коп., які підтверджені банком документально (т.1 а.с.1, т.3 а.с.27). На підставі викладеного та

Outcome: approved