Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~23 квітня 2020 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] \~ до\~Акціонерного товариства « Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про скасування наказу «про нарахування премії за основні результати господарської діяльності у грудні 2019 року» від 30 січня 2020 року № 81 в частині не нарахування премії помічника начальника з кадрових питань [PERSON] та скасування: протоколу засідання комісії з розгляду питань оплати праці Запорізького моторвагонного депо від 30.01.2020\~№ 27\~в частині розгляду питання щодо не нарахування премії помічнику начальника з кадрових питань [PERSON] , протоколу від 27.01.2020 року № 19 під головуванням начальника Запорізького моторвагонного депо в частині розгляду питання щодо не нарахування премії помічнику начальника з кадрових питань [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працював на підприємстві відповідача на різних посадах. За цей час підприємство неодноразово перетворювалося, а сам позивач неодноразово переміщувався по різних посадах та підрозділах цього підприємства. Востаннє, був призначений на посаду помічника начальника з кадрових питань структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». \~ \~ \~ \~27.01.2020 на нараді під головуванням начальника структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» [PERSON] проведено розгляд роботи депо щодо виконання основних показників у період 20.01.20 по 27.01.20 . За результатами зазначеної наради було прийнято рішення щодо позбавлення його премії по факту неналежного виконання обов`язків без доведення факту проступку не уповноваженим на те органом. При цьому, інформація викладена у протокольному рішенні є неправдивою, позбавлення його премії вважав дискримінаційним та таким що відбулося всупереч встановленому порядку. 27.01.2020 року позивач подав скаргу на ім`я начальника відповідного депо [PERSON] , проте останній на неї належним чином не відреагував. \~ \~ \~ \~Під час\~розгляду 30.01.2020\~року комісією\~по розгляду\~питань з\~оплати праці\~на обговорення\~ було\~винесено вищезазначений\~протокол від 27.01.2020 року, при цьому «за» проголосувало 2 особи, «проти» -1 , 4 «утрималися». Враховуючи, що склад комісії складав 9 осіб, по відповідному питання права голосу позивач не мав, то позивач вважав протокол таким, що не набрав законної сили, крім того вважав, останній необґрунтованим. \~ \~ \~ \~30.01.2020 року позивачем було надіслано звернення № 341 на ім`я головного інженера голови комісії з профілактики правопорушень та запобігання корупції Обухова І.П. щодо порушення зі сторони начальника депо [PERSON] ,зокрема в частині дискримінації позивача з проханням провести службове розслідування, проте відповідь була надана з позиції особистих міркувань без посилання на нормативні акти. З урахуванням вищевикладеного позивач просив суд задовольнити вимоги. Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити у позові , оскільки позивач , надаючи внутрішні нормативні акти роботодавця , в яких міститься регулювання правовідносин сторін, допустив порушення яке полягає в розголошенні таємниці (комерційної) , а тому такі акти не можуть бути доказами у справі , оскільки наданні з порушенням порядку такого надання. Також, зазначив, що позбавлення премії не є притягненням до дисциплінарної відповідальності, позбавлення премії - дискреція керівництва й останнім не допущено порушення порядку нарахування премії. Суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що починаючи з 08.07.1997 року позивач [PERSON] працював на підприємстві відповідача на різних посадах. За цей час підприємство неодноразово перетворювалося, а сам позивач неодноразово переміщувався по різних посадах та підрозділах цього підприємства. Востаннє, на підставі наказу від 21.12.2015 року № 22/ОС був призначений на посаду помічника начальника з кадрових питань структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Спірним наказом «про нарахування премії за основні результати господарської діяльності у грудні 2019 року» від 30 січня 2020 року № 81 за підсумками роботи Запорізького моторвагонного депо , згідно телеграфної вказівки від 29.01.2020 року № H-34/01 , Положення про оплату праці провідників пасажирського вагону ( з правом продажу квитків», «Положення про преміювання працівників Запорізького моторвагонного депо за основні результати господарської діяльності» , враховуючи виконання показників згідно довідки , розрахунку на преміювання та протокольного рішення комісії по оплаті праці Запорізького моторвагонного депо від 30.01.2020 року № 27 зазначено відповідні розмірі премії, при цьому у п. 5 у вигляді таблиці визначено працівників , яким визначено не нараховувати премію та зазначено на підставі якого саме протокольного рішення та рапорту (виробничих недоліків) не нараховувати таку премію , зокрема визначено, що [PERSON] помічнику начальника з кадрових питань (порядковий номер 2 у таблиці) не нараховувати премію згідно виробничих недоліків - протокол від 27.01.2020 року № 19. Так, відповідно до ч. 2 статті 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Згідно із частинами 2, 3 статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. На підприємствах можуть затверджуватися положення про преміювання. \~ \~ \~ \~Частина 3 статті 97 КЗпП України зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам. Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Дійсно, частина 4 статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений. \~ \~ \~ \~Така правова позиція сформульована у постанові ВСУ від 15.05.2017р. у справі № 6-2790цс16. Водночас, власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором). У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні указаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Іншими словами, хоча оцінка роботи та преміювання з огляду на таку оцінку є дискреційним повноваженням роботодавця , останній здійснює такі дії не в будь-якому порядку, а лише у повній відповідності як національному законодавству так й внутрішнім актам самого роботодавця , якими визначено умови та розмір відповідних видів премій. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Тобто, сама по собі дискреція повноважень не означає свавільного здійснення таких повноважень. При цьому, суд, враховуючи міжнародні правові акти в цій сфері, також звертає увагу на те, що положення які регулюють преміювання повинні бути чіткими для розуміння та відповідати принципам, що встановлені МОТ(Міжнародною організацією праці). Статтею 2 Конвенції № 111 від 25 червня 1958 року «Про дискримінацію у сфері праці і зайнятості» (ратифікована Україною 04 серпня 1961 року) передбачено, що кожний член Організації, для якого ця Конвенція є чинною, зобов`язується визначити й проводити національну політику, спрямовану на заохочення, методами, що узгоджуються з національними умовами й практикою, рівності можливостей та поводження стосовно праці й занять з метою викорінення будь-якої дискримінації. Суд в цьому аспекті враховує наступне. Так, підставою для прийняття спірного наказу про нарахування премії за показниками грудня 2019 року в частині , що стосується позивача став протокол службової наради від 27 січня 2020 року предметом якого ж був розгляд показників роботи за 20.01.2020 по 27.01.2020 року й результатом такої наради не було надання оцінки роботи позивача у грудні 2019 року у встановленому роботодавцем порядку , при цьому комісія з оплати праці, яка на засіданні 30 січня 2020 року на підставі цього ж протоколу від 27 січня 2020 року вже вважала необхідним позбавити позивача премії за показниками за грудень 2019 року не тільки не враховувала вищенаведеного але й зафіксувала як підставу такого позбавлення той самий протокол від 27 січня 2020 року. Зазначене, на думку суду з урахуванням того, що вже 30.01.20 був винесений спірний наказ з посиланням на протокол від 27 січня 2020 року не узгоджується з національними умовами й практикою, рівності можливостей та поводження стосовно праці. Суд вважає доводи відповідача щодо того, що позивач порушив вимоги щодо нерозголошення комерційної таємниці та відповідно неможливістю використовувати нормативні акти як такі, що надані позивачем в порушення порядку їх надання безпідставним, з огляду на те, що по-перше, предметом дійсної справи не є притягнення позивача до цивільної , дисциплінарної чи будь-якої іншої юридичної відповідальності за розголошення комерційної таємниці (тобто розголошення комерційної таємниці не відноситься до дійсної справи і для її вирішення не має значення), а по-друге, не суперечить цивільному процесуальному законодавству подання позивачем у цивільному процесі доказів у вигляді нормативних актів, які регулюють питання оплати його праці , що безпосередньо стосуються як предмету спору так й самого позивача, який як вважає суд має право не тільки на їх ознайомлення але й на подання до суду як доказів, враховуючи, що сам відповідач будь-яких своїх доказів на спростування змісту відповідних актів , наданих позивачем, не надав. Крім того, статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення; на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Факт того, що позивач є помічником начальника депо з кадрових питань, підтверджений матеріалами справи, та не був спростований відповідачем жодним доказом. Ніхто не може заборонити будь-якій особі звертатися до суду з позовами про захист їх порушених прав, із зазначенням та наданням документів, які на думку цієї особи, є доказом порушення прав, в той же час відповідач не позбавлений можливості надати свої документи на спростування відповідних доказів, що є у тому числі реалізацією принципу змагальності сторін. Аналіз змісту Положення про преміювання працівників структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», правил трудового розпорядку та положення про оплату праці свідчить, що поняття виробничі недоліки та невиконання посадових обов`язків, дисциплінарне порушення не є тотожними поняттями. Згідно Правил трудового розпорядку для працівників та службовців Запорізького моторвагонного депо саме за зразкове виконання трудових обов`язків , вагомі досягнення в роботі , новаторство к працівникам застосовуються у тому числі грошові премії. Так, суд звертає увагу на те, що зі змісту спірного наказу вбачається, що в описовій частині міститься посилання на протокол від 30 січня 2020 року, при цьому підставою в частині не нарахування позивачеві премії є саме протокол від 27.01.2020 року №19. При цьому, протокол від 27.01.2020 року як вбачається з його порядку розглядав питання про виконання основних показників роботи у певний період , а саме з 20 січня 2020 по 27 січня 2020 року. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що протокольне рішення від 27.01.2020 року є за своєю суттю внутрішнім службовим документом який має характер службової записки за результатами робочої наради. Так, на нараді обговорювалися внутрішні питання :показники роботи за результатами роботи за певний період, а саме 20 січня 2020 року по 27 січня 2020 року , за результатами чого у тому числі (п. 2 резолютивної частини протоколу ) постановлено не виплачувати [PERSON] за грудень 2019 року за невиконання п. 2.1, п. 2.3. Посадової інструкції у листопаді-грудні 2019 року , а також нарада постановила надати посадовим особам деякі службові завдання, зокрема п. 7 РПЧОР [PERSON] ознайомити під розпис начальників цехів з інструкцією «Про порядок дій із підлеглими у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння» для подальшого розповсюдження на робочих місцях. Таким чином,згідно цього протоколу в частині, що стосується [PERSON] надано службове завдання, при цьому в описовій частині зафіксовано лише надання начальником останнього інформації про те , що [PERSON] не виконав п. 2.1. 2.3 посадової інструкції у листопаді та грудні місяці 2019 року, тоді як предметом спірного наказу про нарахування премії є її нарахування за показники тільки грудня 2019 року, при цьому навпроти імені [PERSON] як виробничий недолік міститься тільки протокол від 27.01.2020 року. \~ \~ \~ \~За змістом п.п. 2.1.,2.3. Посадової інструкції помічника начальника з кадрових питань [PERSON] останній очолює роботу із забезпечення структурного підрозділу працівника потрібних професій, спеціальностей та кваліфікацій у відповідності з метою, стратегією та профілем підприємства, організовує розробку прогнозів, визначення поточної та перспективної потреби у кадрах та джерела її задоволення на основі вивчення ринку зайнятості, контактів підприємств аналогічного профілю, використання засобів масової інформації про наявні вакансії для розташування відповідних оголошень. Суд зазначає, що поняття неналежного чи взагалі невиконання посадових обов`язків працівника не є тотожним поняттю належного виконання обов`язків, яке в свою чергу може бути зразковим в тій чи іншій мірі в залежності від оцінки відповідного керівництва, чи іншого уповноваженого роботодавцем посадової особи чи органу. При цьому, суд зауважує, що наказ, як документ офіційно-ділового стилю повинен характеризуватися точністю, стислістю і зрозумілістю викладення. Зрозумілість наказу полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту наказу. Суд визнає , що саме лише посилання в наказі на положення внутрішніх положень та протокол від 27.01.2020 року без належного наведення мотиву застосування певних норм права або незастосування інших норм, враховуючи, що зазначений протокол від 27.01.2020 таких мотивів не містить, прийнятий у порушення порядку оцінки роботи працівників та взагалі не відповідає тому періоду показників діяльності за який нараховувалася премія у спірному наказі, а виробничі недоліки на які посилається відповідач при позбавленні премії у встановленому самим роботодавцем порядку належним чином не встановлені, не може вважатися належною юридичною кваліфікацією, у зв`язку з чим, видання спірного наказу в частині, що відноситься до позивача, порушує права останнього, оскільки визначає питання нарахування премії всупереч встановленому самим роботодавцем порядку. \~ \~ \~ \~Так, за змістом Положення про преміювання працівників Запорізького моторвагонного депо за основні результати господарської діяльності, затвердженого 02 квітня 2015 року визначено виробничі недоліки, за які премія знижується чи не виплачується повністю, зазначено про наслідки притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також визначено що облік виробничих недоліків проводиться саме помісячно. При цьому, за змістом цього положення виробничі недоліки не є тотожним поняттю дисциплінарного порушення. \~ \~ \~ \~Виконання п. 2.1. 2.3 посадової інструкції помічника з кадрових питань не відноситься й до умов та показників роботи, які визначаються з метою визначення розміру премії. \~ \~ \~ \~Також, зміст протоколу від 27.01.2020 року № 19 свідчить про те, що підставою для не нарахування премії за грудень 2019 року є саме невиконання [PERSON] посадової інструкції у листопаді та грудні 2019 року, тобто по суті невиконання посадових обов`язків, що за вказаних у цьому протоколі умов є за правовою природою системним порушенням трудової дисципліни, факт чого встановлюється в процедурі притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. \~ \~ \~ \~Крім того, наказом начальника Запорізького моторвагонного депо від 27 січня 2020 року № 67 затверджено комісію по оплаті праці у складі 9 осіб: голови комісії - головний інженер; заступник голови комісії-заступник начальника депо (з ремонту); члени комісії:заступник начальника депо (з експлуатації); головний бухгалтер;помічник начальника депо з кадрових питань;інженер з організації та нормування праці; економіст; голови Первинних профспілкових організацій(особи, які їх заміщують). \~ \~ \~ \~Із змісту Положення про оплату праці працівників акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі Положення) вбачається , що останнє розроблене відповідно до Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці», Генеральної угоди, Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938), та є невід`ємною частиною Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками (далі - Галузева угода). Положення запроваджується з метою узгодження корпоративних цінностей, цілей, результатів діяльності з винагородою, посилення мотивації до підвищення ефективності діяльності, особистої відповідальності, безперервного розвитку та організації єдиної прозорої системи управління оплатою праці. Положення є нормативно-правовим актом, який регламентує питання організації оплати праці, порядок і умови оплати праці та визначення індивідуальної заробітної плати працівників АТ «Укрзалізниця», у тому числі працівників апарату управління АТ «Укрзалізниця», регіональних філій, філій та їх структурних підрозділів (далі - Підрозділи). \~ \~ \~ \~При цьому, згідно п. 1.6 Положення його норми є обов`язковими для впровадження у підрозділах АТ «Укрзалізниця». Згідно п. 10.1. Положення Комісія з питань оплати праці утворюється наказом керівника відповідного рівня з метою забезпечення об`єктивної та справедливої оцінки результатів діяльності,встановлення максимально тісного зв`язку між результатами роботи та оплатою праці, дотримання норм Положення. Згідно п. 10.8. Положення формою роботи Комісії є засідання, які проводяться в кінці кожного місяця або за потребою. Відповідно до п. 10.6. Положення голова та члени Комісії несуть відповідальність за дотримання вимог норм Положення, інших нормативно-правових актів з питань оплати праці. Згідно п. 10.11. Положення Комісія правомочна приймати протокольне рішення за наявності на засіданні більше двох третин її членів. У разі рівного розподілу голосів, голос голови є вирішальним. Відповідно до п. 10.12. Положення рішення Комісії оформляється протоколом засідання, який затверджує голова Комісії, у разі його відсутності - заступник голови Комісії. Згідно п. 10.13. Положення протокол підписується всіма присутніми на засіданні членами Комісії. За змістом п. 10.14. Комісія: розглядає питання оплати праці у тому числі розглядає матеріали та здійснює оцінку виконання показників преміювання за звітний період; вивчає пропозиції стосовно розміру премії (збільшення, зменшення), або її позбавлення (часткового або повного); визначає розмір премії відповідно до вимог Положення, діючих положень про преміювання, нормативних документів з оцінки результатів діяльності працівників АТ «Укрзалізниця»; приймає рішення про відсоток збільшення, зменшення (часткове позбавлення) премії, повне позбавлення або невиплату премії; приймає рішення щодо інших питань оплати праці в частині встановлення, позбавлення, розміру виплат. Згідно п. 10.17. Положення протокольне рішення Комісії вводиться в дію наказом керівника відповідного рівня за погодженням з відповідним профспілковим органом. Разом з тим, представник відповідача, стверджуючи, що рішення роботодавця про не нарахування премії за грудень 2019 року помічнику начальника з кадрових питань [PERSON] дійсно ґрунтується на не виконанні безпосередньо ним посадових обов`язків, а саме п. 2.1 та 2.3 його посадової інструкції (тобто на підставі інформації його начальника яка зафіксована у протоколі від 27.01.2020 № 19, і така підстава зазначена в спірному наказі) з послідуючим погодженням з органом профспілкової організації до складу якої входить позивач, не врахував, що протокол робочої наради від 27.01.2020 № 19 у встановленому Положенням порядку не встановлював будь-яких фактів невиконання [PERSON] посадових обов`язків й відповідних належних та допустимих доказів зазначеного не містить. \~ \~ \~ \~Більше того, протокол зазначеної наради від 27.01.2020 року № 19, підписаний головою наради [PERSON] не є рішенням у розумінні рішення винесеного в порядку п. 10.12, 10.13. Положення про оплату праці працівників акціонерного товариства «Українська залізниця». При цьому, протокол комісії з оплати праці від 30.01.2020 року № 27, яка постановила не нараховувати премію [PERSON] згідно іншого протоколу від 27.01.2020 року № 19, підписано 5 особами,а саме [PERSON] (голова комісії головний інженер), [PERSON] (заступником начальника депо), [PERSON] (в.о. заступника начальника депо), [PERSON] (бухгалтером) , [PERSON] (економіст), підписи: [PERSON] (інженера з організації та нормування праці), [PERSON] (голова ПК) , [PERSON] (голова ВПЗУ) відсутні. При цьому, сам [PERSON] не голосував, надавши свої заперечення. Крім того, судом встановлено факт того, що при вирішенні питання щодо [PERSON] в ч. 2 п. 7 Протоколу від 30.01.2020 року № 27 при встановлених наявних на засіданні загалом 9 осіб - членів та 8 осіб , які голосували, враховуючи , що [PERSON] не голосував, зафіксовано лише 2 голоси «за» , «проти» - 1 голос, «утрималися» 4 голоси, тобто загалом 7 осіб, що суперечить частині протоколу, який визначав наявних членів комісії, при цьому в протоколі відсутні відомості про те , що в подальшому чи при вирішенні окремого питання комісія розглядала питання в іншому складі, що, враховуючи й вищенаведене, свідчить про сумнівність змісту цього протоколу, у зв`язку з чим, суд критично ставиться до нього в частині висновків щодо вирішення питання , яке стосувалося [PERSON] та згідно якого в подальшому приймався спірний наказ. Довід відповідача , що позбавлення премії це захід впливу морально-психологічного характеру в даному випадку не має значення при встановленні факту порушення порядку прийняття наказу в частині , що стосується позивача. Щодо вимог про скасування відповідних протоколів, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є неналежним способом захисту прав. Так , останні для позивача не створюють прав та обов`язків, є різновидами службових документів, які не є обов`язковими і за своєю правовою природою мають рекомендаційний характер, впроваджуючись лише шляхом видання наказів. Таким протоколам може надаватися оцінка саме як доказів нарівні з іншими доказами у трудових спорах й їх скасування само по собі є неефективним способом захисту. На підставі викладеного,

Outcome: partial