Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

22.09.2021 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме факт, того що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , посилаючись на такі обставини. Згідно заяви, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] . 03 лютого 1998 року заявниця отримала паспорт громадянина України в якому при перекладі з російської мови на українську мову її прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « [PERSON] ». Згодом у заявниці виникла необхідність в переоформленні документів на нерухомість, а саме укладання договору дарування між нею та її матір`ю [PERSON] , після чого заявниця має бажання розпорядитись належною їй нерухомістю, але при підготовленні до оформлення документів заявницею було виявлено, що прізвище заявниці відрізняється від прізвища матері, що зазначене в паспорті громадянина України: що може в подальшому може привести до виникнення правових проблем,а тому заявниця вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю. 23.10.2021 року заявниця та заінтересована особа подали до суду заяви, у яких зазначили що підтримують заяву про встановлення факту родинних відносин, та просили розглядати заяву без їх особистої участі. 02.11.2021 року учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого батьками заявниці зазначено російською мовою: матір - « [PERSON] », батько - « [PERSON] », та заявниця зазначена як « [PERSON] » про що в Книзі реєстрації народжень 17.08.1970 року зроблено відповідний актовий запис за № 1703. 03 лютого 1998 року заявниця отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області від 03.02.1998 року, в якому при перекладі з російської мови на українську мову прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] ». Судом встановлено, що у заявниці виникла необхідність в переоформленні документів на нерухомість, а саме: укладання договору дарування між нею та її матір`ю - [PERSON] , після чого заявниця хоче розпорядитись належною їй нерухомістю. Отже судом встановлено, що прізвище заявниці відрізняється від прізвища її матері, зазначено паспорті громадянина України, а саме в паспорті матері заявниці серії [NUMBER] , що виданий 10 грудня 1999 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області зазначено « [PERSON] », а в паспорті заявниці вказано « [PERSON] ». Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Згідно ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Справа про розірвання шлюбу за заявою особи, засудженої до позбавлення волі, може бути розглянута судом за участю представника такої особи. Справи окремого провадження не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Звертаючись до Правил українського правопису прізвищ, суд зазначає наступне. «Правопис слов`янських прізвищ та імен. Основні правила правопису прізвищ та імен інших слов`янських народів: Російську літеру и передаємо: а) літерою і на початку слова та після приголосних (крім шиплячих і ц): [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; б) літерою ї після голосного й при роздільній вимові після приголосних (після ь та апострофа): [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON]; в) літерою и: 1) після ж, ч, ш, щ і ц перед приголосним: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але [PERSON] (перед голосним); 2) у прізвищах, утворених від імен та загальних назв, спільних для української та російської мов з однаковим або дуже подібним звуковим оформленням, які в українській мові пишемо через и: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] тощо, вихідними для яких є імена, відмінні від українських; [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , оскільки в українській мові ім`я [PERSON] також пишемо через і; 3) у префіксі при: [PERSON] , [PERSON], [PERSON] ; 4) у суфіксах -ик, -ич, -иц, ищ-: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]; [PERSON], [PERSON].» Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Верховного Суду України від 31.01.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановленняфактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція була висловлена також і Верховним Судом в Постанові від 07.11.2018 у справі № 336/709/18-ц. Таким чином, вищенаведене дає підстави стверджувати, що заявниця - [PERSON] є донькою [PERSON] , а розбіжність в одній літері прізвища матері заявника « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах виникли під час перекладу прізвища з російської на українську мову. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Outcome: approved