Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

23.06.2018 року Миргородська районна державна адміністрація звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом до [PERSON] В позові просила позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] на тій підставі, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина, матеріально його не забезпечує,належний догляд за ним не здійснює. В судовому засіданні представник позивача Миргородської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив, що відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], яка належним чином вихованням і утриманням дитини не займається, відповідних умов для належного розвитку дитини не створила. В будинку, де вона проживає з дитиною брудно, антисанітарія. Газопостачання в будинку відсутнє. Сільська рада забезпечує сім'ю дровами, але пічне опалення було в неналежному стані, що викликало задимлення приміщення та могло спричинити загибель дитини, якби не своєчасне з'явлення представників Ромоданівської селищної ради Миргородського району. Дитина [PERSON] був тимчасово відібраний у матері та поміщений до лікувального закладу. Батька в дитини немає. Відповідачка ухиляється від належного утримання і догляду за дитиною. Їжа готується на електроплитці з оголеними проводами, що може спричинити загибель дитини. При відвідинах сім'ї представниками Миргородської райдержадміністрації з метою обстеження житлово-побутових умов в травні 2018 року, було встановлено, що о 10 год. відповідачка спала, а дитина перебувала за дерев'яною загородкою, голодна. В приміщенні було брудно, в дворі скрізь бур'ян, серед якого амброзія. Орган опіки та піклування неодноразово вимагав від відповідачки належного відношення до своїх батьківських обов'язків, але жодних позитивних висновків вона так і не зробила. Зважаючи на викладене, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідачка [PERSON] просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно сина [PERSON]. Пояснила, що на даний час вона повністю виправилася, в будинку прибрала, попрала, одяг для дитини є, дитина не голодна. Пічне опалення відремонтовано з допомогою сільської ради. Електроплитка відремонтована. Дрова на зиму вони придбають. Сина вона любить та займається його вихованням. Представник третьої особи -Ромоданівської селищної ради Миргородського району [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що [PERSON] та її дитина перебуває на обліку в Ромоданівській селищній раді Миргородського району, як сім'я яка перебуває у складних життєвих умовах. Будинок в якому вона проживає потребує капітального ремонту. Селищна рада проводила ремонт в будинку, але відповідачка не утримує його в належному стані, в наслідок чого в приміщенні брудно, білизна не випрана, дитина сидить за загородкою з дерева. Був випадок відібрання дитини у відповідачки. Вважає, що представники селищної ради фактично врятували дитину, оскільки зайшовши в приміщення будинку виявили, що воно повністю задимлене. Дитина перебувала деякий час в лікувальній установі. Відповідачка відноситься до тієї категорії осіб, яким постійно треба казати що робити і то після цього вона не завжди виконає те що їй кажуть. Газопостачання в будинку відсутнє, є пічне опалення, яке на даний час відремонтовано. Їжу готують на електроплитці, яка поломана, що також може спричинити травмування дитини електротоком. Дитину відповідачка любить, але належної ради їй дати не може, живе виключно за рахунок коштів, які отримує на дитину. Відповідачці неодноразово надавалася можливість виправитися, вона повідомлялася про те, що буде позбавлена батьківських прав відносно дитини, але позитивних змін в поведінці так і не сталося. Просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 5-7). Запис про батька зроблено у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Відповідно до довідки-характеристики Ромоданівської селищної ради відповідачка [PERSON] та її малолітня дитина перебувають на обліку як сім'я яка перебуває у складних життєвих обставинах. Проживає у будинку, який потребує капітального ремонту, в кімнатах брудно. Вихованням дитини не займається (а.с.8, 13, 14). Ромоданівською селищною радою Миргородського району неодноразово проводилося обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] Встановлені незадовільні умови проживання дитини: в кімнатах брудно, безлад, одяг брудний (а.с.15-18). Проведеним обстеженням матеріально-побутових умов за місцем проживання малолітнього [PERSON] Миргородською райдержадміністрацією, як органом опіки та піклування 15 травня 2018 року встановлено, що мати дитини не займається утриманням та вихованням сина, належних умов для його проживання, відпочинку та розвитку не створює. Кошти які отримує на дитину як соціальну допомогу використовує не за призначенням. Житлово-побутові умови проживання вкрай незадовільні, в будинку антисанітарія, підлога в коридорі відсутня, в житлових кімнатах не мита, на стінах висять шматки шпалер, постільна білизна відсутня, речі брудні. На час обстеження 10 год. 10 хв. відповідачка [PERSON] спала, діти перебували в житловій кімнаті одні, відгороджені дошкою. З одягу на дітях були лише футболки. Посуд брудний, двір в бур'янах (а.с.19-32). Висновком Ромоданівської селищної ради Миргородського району, як органу опіки та піклування вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с.34). Рішенням Ромоданівської селищної ради від 27 квітня 2018 року підтримано рішення опікунської ради та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с.33). Відповідно до висновку Миргородської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування від (а.с.35) відповідачка [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, веде аморальний спосіб життя, уваги дитині не приділяє, не цікавиться умовами її проживання, матеріально сина не забезпечує, що підтверджується також показаннями відповідачки та представника третьої особи. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. В той же час батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, у випадках: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Ухвалюючи рішення про позбавлення батьківських прав суд має враховувати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оцінивши зібранні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виховання дитини, не забезпечує її нормального розвитку, не створює належних умов для існування, однак, враховуючи молодий вік відповідачки, ту обставину, що вона не є особою яка зловживає алкогольними чи наркотичними засобами, позбавлення батьківських прав в даному випадку без застосування попереджень чи інших заходів про необхідність змінити ставлення до дитини є виключною, крайньою мірою і в даній цивільній справі не може бути застосовано. При цьому відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Таким чином [PERSON] не позбавлена батьківських прав і при належному відношенню до своєї дитини, усунення тих причин, які стали підставою для відібрання дитини, син їй може бути повернутий. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред'явлені позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір .

Outcome: partial