Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

22.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що він - [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) на підставі договору забудови від 11.05.1979р., посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори в реєстрі №2-2329. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частинужитлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . При житті [PERSON] заповіту не залишив. Спадщину після [PERSON] прийняла спадкоємниця за законом першої черги - дружина [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входитьжитловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в т.ч. 1/2 частина будинку належала [PERSON] на підставі договору забудови, а 1/2 належала їй як спадкоємцю після смерті чоловіка. Заповіт [PERSON] не залишала. Спадкоємцем першої черги за законом є син [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує факт родинного відношення позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] та право власносты за спадкодавцем не зареэстровано в установленому законом порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, щожитловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) на підставі договору забудови від 11.05.1979р., посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори в реєстрі №2-2329, що підтверджено листом КП «Ізмаїльське МБТІ» №1867 від 13.12.2018 року. Відповідно до довідки № 1824 від 08.11.2018 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», остання технічна інвентаризація житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] проводилась станом на 31.12.2012 р. відповідно до якої встановлено, що вказаний будинок побудовано у 1974 році, крім того об`єкти самочинного будівництва відсутні, відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, по [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55317724 від 01.03.2019 року, Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] стала його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхомпостійно проживання разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою. Згідно листа Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за №317/01-16 від 01.03.2019 року після померлого [INFO] [PERSON] будь-які заяви від спадкоємців не надходили, спадкова справа не заводалась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджено довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №55317703 від 01.03.2019 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, по [ADDRESS], у т .ч . 1/2 частина будинку належала їй на підставі договору забудови, а 1/2 належала їй як спадкоємцю після смерті чоловіка. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 48985713 від 06.09.2017 року, наданою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO]- відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] став її син [PERSON] , який спадщину прийняв шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою. Інших спадкоємців немає. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. № 468/02-14 від 06.09.2017 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує факт родинного відношення спадкоємця зі спадкодавцем ( свідоцтво про шлюб «Маринова - Сінявська»), а також право власності на спадкове майно не зареєстровано в установленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що дійсно померла [INFO] [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що позивачем доведено факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , померлої [INFO] , та у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved