Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

22 червня 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи, недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона [INFO] народила доньку [PERSON], яка проживає разом з нею та страждає на хронічне психічне захворювання. Внаслідок хронічного психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого її було визнано інвалідом І «Б» групи безстроково. У зв'язку із нездатністю доньки усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, [PERSON] просила суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку і призначити її опікуном доньки. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Відділу опіки та піклування Вознесенівсьої районної адміністрації Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, подав суду письмові заперечення на заяву (аркуш справи 24-25), згідно з якими проти задоволення заяви в частині визнання особи недієздатною не заперечує. Разом з тим, вважає, що підстав для призначення заявника опікуном на даний час немає, оскільки опікун призначається за поданням органу опіки після отримання всіх необхідних документів. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 жовтня 2012 р. Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, заявник є матір'ю [PERSON], [INFO], актовий запис № 336 (аркуш справи 6). Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0827419 [PERSON], [INFO], визнано інвалідом І «Б» групи безстроково (аркуш справи 5). Для визначення психічного стану [PERSON], [INFO], ухвалою суду від 8 серпня 2017 року призначено судово-психіатричну експертизу (аркуш справи 37). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 464 Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості (глибока імбецильність), внаслідок резідуально-органічного ураження головного мозгу (ДЦП), спастичний тетрапарез, епісиндром, внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (аркуш справи 41-45). Як вбачається з висновку № 2969 лікарської комісії Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За рівнем обмеження життєдіяльності [PERSON] має обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку (аркуш справи 4). Таким чином, взявши до уваги та оцінивши як належні докази зазначені обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, у зв'язку із чим заява [PERSON] у цій частині підлягає задоволенню. Відмовляючи у вимогах заявника про призначення її опікуном [PERSON], [INFO], та встановлення над нею опіки, суд виходив з наступного. Частиною 1 ст. 41 Цивільного кодексу України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України опікун призначається судом після визнання особи недієздатною за поданням органу опіку та піклування. Крім того, пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» №3 від 28 березня 1972 р. передбачено, що в резолютивній частині рішення слід зазначити лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що з огляду на недієздатність [PERSON], [INFO], остання потребує встановлення опіки, однак заявник [PERSON] не зверталась до органу опіки та піклування із заявою про визнання її опікуном, до суду станом на час вирішення справи не надходило відповідне подання органу опіки та піклування, тому правових підстав для задоволення цієї частини вимог заяви немає. Отже, суд вважає, що вимоги заявника [PERSON] про встановлення над [PERSON], [INFO], опіки та призначення її опікуном є передчасно заявленими. За таких обставин заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. Судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial