Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

24.06.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у якому вказала, що з 18.02.2000 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають доньку, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 12.11.2018 року шлюб розірвано. Діти постійно мешкають з нею та знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться у вкрай важкому матеріальному становищі. Відповідач будь - яких грошових коштів на утримання дітей не надає. Відповідач працює, але неофіційно. У добровільному порядку надавати регулярну матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі, передбаченому законодавством, не бажає, хоча і має можливість таку допомогу надавати. Аліменти на користь третіх осіб відповідач не сплачує. Стягнення по виконавчим документам з нього не проваджується, стан його здоров`я задовільний. Просить суд стягнути з [PERSON] кошти на утримання дітей у розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2019 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 05.08.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому вказано, що позивач перед зверненням до суду, до нього не зверталась з питання узгодити участь в утриманні дітей, ані шляхом перемов, або шляхом направлення листів або іншим способом, та вважаю що звернення до суду з позовом про стягнення аліментів є передчасним. Також вказав, що він не працює, тобто не має постійного доходу, з врахуванням його матеріального становища, за таких обставин вважає, що вимоги позивача про визначення стягнення аліментів в частині заробітку є необґрунтованою, тому вважає що визначення розміру аліментів є доцільним в твердій грошовій сумі. Просить у позові відмовити. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові. У судовому засіданні представник відповідача просив врахувати стан здоров`я інших осіб які перебувають на утримані відповідача, а саме непрацездатної матері. Вважає, що відсутні правові підстави для стягнення аліментів у розміру 1\\3 частини, так як старша дитина вже повнолітня. Визнає розмір аліментів в 1\\6 частину. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, щосторони перебували у шлюбі зареєстрованому18.02.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 56. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Шлюб розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року. Діти [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання, і сторонами не оспорюється. Представником відповідачем надано копію довідки МСЕ серії [NUMBER] , та копію посвідчення серії [NUMBER] , про те що [PERSON] є інвалідом 2 групи, та отримує пенсію. Відповідно до пояснень, [PERSON] є матір`ю відповідача, і знаходиться на його утриманні. Суду не надано підтвердження родинних відносин та місце проживання [PERSON] , хоча заперечень проти того, що вона є матір`ю відповідача, не надходило. Згідно ст.180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальнестановище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи інтереси дітей, матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дітейна отримання стабільного матеріального утримання, оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 182, 183 СК України, зважаючи, що діти перебувають на утриманні матері, ту обставину, що відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу відповідачем суду надано не було,суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у тому числі з огляду на те, що найстарша дитина на момент ухвалення рішення, досягла повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач за вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved