Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

24.07.2014 року позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення боргу. В судовому засіданні позивач пояснив, що 10.11.2010 року відповідачі позичили у нього 3000 (три тисячі) доларів США, що підтверджується розпискою, які зобов'язались повернути до серпня 2011 року, враховуючи, що на час звернення до суду борг відповідачі не повернули, просив стягнути з них солідарно 34932 грн. однак враховуючи, що 6500 грн. ними сплачено після звернення до суду просить стягнути солідарно з відповідачів 28432 грн., виходячи з офіційного курсу долара США, що становить 11,644 грн. за одиницю долара США на 24.07.2014 року, тобто на день звернення до суду. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судової повістки. Зі згоди позивача суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник, зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розписки від 10.11.2010 року, відповідачі отримали 3000 доларів США та зобов'язались повернути їх позивачу до серпня 2011 року. В судове засідання відповідачі не з'явились заперечень та клопотань проти позову не спрямовували. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом. Офіційний курс долара США станом на 24.07.2014 року становить 11,644 грн. за одиницю долара США, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк», таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved