Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

22 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохав договір оренди землі без номера від 27.07.2011 року, укладений між ним і відповідачем ПСП «Батьківщина» на підставі сертифікату про право на частку (пай) у розмірі 3,45 умовних кадастрових гектари ПЛ № 0285127, розірвати шляхом його припинення і визнати недійсною реєстрацію договору оренди землі, проведену Пригарівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області і її скасувати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено та підписано 27.07.2011 року договір оренди землі, за яким позивач отримав у строкове платне користування земельну ділянку розміром 3,45 умовних кадастрових гектари, право на яке належало відповідачу [PERSON]М На підставі вищезазначеного сертифікату він оформив землевпорядну документацію та 27.11.2014 року одержав свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 3,34га, кадастровий номер 5322084600:00:002:0519. Після отримання свідоцтва він звернувся до відповідача з повідомленням про бажання укласти договори оренди вищезазначеної земельної ділянки з іншим орендарем і припинити користування земельною ділянкою відповідача. Також, позивачем в позові зазначив, що у звязку з тим, що він отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 3,34га то в даному випадку відбулась зміна обєкта оренди, а тому прохав суд розірвати шляхом припинення договір оренди землі від 27.09.2011 року, який укладений між ним та відповідачемна підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 0285127 в розмірі 3,45 умовних кадастрових гектарах. Крім цього, позивач в позові зазначив, що з дати набрання чинності Закону України від 11.02.2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», третя особа Пригарівська сільська рада не мала права реєструвати укладений між нею та відповідачем договір оренди від 27.07.2011 року і вчиняти відповідні записи щодо реєстрації, а тому прохав суд визнати недійсною реєстрацію договору оренди землі на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 0285127 в розмірі 3,45 умовних кадастрових гектарах між ним та відповідачем [PERSON] сільськогосподарським підприємством «Батьківщина», про що вчинено запис № 128 про реєстрацію договору від 07 вересня 2012 року та її скасувати. Покласти судові витрати на відповідача. 07.08.2015 року в судовому засіданні позивач позов уточнив та прохав договір оренди землі на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 0285127 в розмірі 3,45 умовних кадастрових гектарах між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] сільськогосподарським підприємством «Батьківщина» розірвати. Визнати недійсною реєстрацію договору оренди землі на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 0285127 в розмірі 3,45 умовних кадастрових гектарах між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] сільськогосподарським підприємством «Батьківщина», про що вчинено запис № 128 про реєстрацію договору від 07 вересня 2012 року та її скасувати. Судові витрати покласти на відповідача. 14.08.2015 року ухвалою суду за заявою представника позивача [PERSON] залишена без розгляду позовна вимога про визнання недійсною реєстрацію договору оренди землі на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ 0285127 в розмірі 3,45 умовних кадастрових гектарах між позивачем та відповідачем [PERSON] сільськогосподарським підприємством «Батьківщина», про що вчинено запис № 128 про реєстрацію договору від 07 вересня 2012 року та її скасування. Розгляд іншої позовної вимоги позивача продовжено. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позовну вимогу про розірвання договору оренди землі від 27.07.2011 року, який укладений між ним та відповідачемна підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 0285127 в розмірі 3,45 умовних кадастрових гектарах з вищезазначених підстав підтримали та прохали задовольнити, оскільки вважають, що правовідносини між позивачем та відповідачем припинилися у звязку з отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) і продовжувати їх позивач не мав наміру, так як користуючись земельною ділянкою відповідач порушував права власника ділянки. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу позивача про розірвання договору оренди землі від 27.09.2011 року, який укладений між позивачем та ПСП «Батьківщина»на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 0285127 в розмірі 3,45 умовних кадастрових гектарах не визнали. Прохали відмовити в задоволенні позовної вимоги позивача, оскільки умови договору оренди виконувалися належним чином, договір є зареєстрований і діючим, а тому підстав для його розірвання не вбачали,зауважували , що отримали в оренду конкретну земельну ділянку з визначеними межами і мали право продовжувати її використання після зміни документа, яким посвідчено право власника. Представник третьої особи Пригарівської сільської ради в судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, надавши їм правову оцінку, встановив наступні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 27.07.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПСП «Батьківщина» на підставі сертифікату на земельну ділянку частку(пай) серія ПЛ № 0285127, який належав останньому був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,45 умовно кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, терміном на 5 років. 07.09.2012 року зазначений договір оренди земельної ділянки був зареєстрований в Пригарівській сільській раді за № 128 (а. с. 6-9). Далі, судом встановлено, що 27.11.2014 року позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на вищезазначену земельну ділянку під кадастровим номером 5322084600:00:002:0519площею 3,34га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 10). Згідно до заяви повідомлення від 28.11.2014 року вбачається, що позивач . повідомив відповідача про виготовлення документів (отримання свідоцтва про право власності) на вищезазначену земельну ділянку та отримання кадастрового номера земельної ділянки, а також про небажання укладати договір оренди з відповідачем (а. с. 12). У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 79 ЗК України вбачається, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч.4 ст.79-1 ЗК України вбачається, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Ч.10 ст.79-1 ЗК України передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельну ділянку здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови сторони від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим ( ч.3 ст. 651 ЦК України). Пунктом 36 договору від 27.07.2011 року визначено випадки, коли договір припиняється частково шляхом розірвання. Одним із таких випадків є інші підстави, передбачені законом. За ч.2 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено припинення договору в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) встановлено механізм виділення земельних ділянок. Відповідно до п. 17 розділу Х «Перехідних положень» до Земельного кодексу України сертифікати вважаються правовстановлюючими документами при реалізації громадянами права на відведення земельної частки(паю) в натурі і є дійсними до видачі їм державних актів на право власності на земельну ділянку. [PERSON], отримавши свідоцтво про право власності на земельну ділянку, межі якої були визначені на місцевості, став власником земельної ділянки і з втратою законної сили сертифікатом на право на частку пай члена колективного сільськогосподарського підприємства договір оренди, укладений на його підставі втратив силу, а позивач використав право на відмову від договору оренди землі, укладеного на підставі документа, що припинив свою дію. Така відмова грунтується на законі. В Постанові № 7 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що «після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю зобов»язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. З часу отримання особою державного акта на право приватної власності на землю вона набуває статусу власника земельної ділянки, в зв»язку з чим змінюється предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки(паю) припиняється». Враховуючи вимоги статей 203, 215 ЦК про недійсність правочину, переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін. Виходячи із зазначених вище вимог закону, договір між [PERSON] в ПСП «Батьківщина», укладений 27.07.2011року є розірваним, а зобовязання припиненими. За цих підстав спірний договір вважається розірваним у позасудовому порядку і розірвання в судовому порядку не потребує, а вимога позивача не підлягає задоволенню. З врахуванням викладеного ст. ст. 598, 651 Цивільного кодексу України, ст. 31 ЗУ «Про оренду землі»,

Outcome: dismissed