Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві зазначено, що 18 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано 13 грудня 2017 року. Від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. З початку 2018 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, його стан здоров1я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що останній може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовився від надання матеріальної допомоги дитині та ухиляється від обовязку утримувати її до досягнення нею повноліття, позивач вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року, розірвано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Голодюк) В.С. та [PERSON], зареєстрований 18 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3072 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 349919, видане 02 вересня 2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Як вбачається з довідки № 91 від 07 лютого 2018 року, виданої ОСББ «Чехова-комфорт», що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. За вищевказаною адресою позивач проживає разом зі своїм сином [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], необхідно присудити аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved