Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

22 грудня 2020 року Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Слов`янської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 29 червня 2016 року. Згідно із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг [PERSON] щомісячно одержувала в УСЗН адресну допомогу. Вказує на те, що виплати здійснювалися за рахунок коштів Державного бюджету. Зазначає, що [PERSON] у своїх заявах повідомляла, що ніхто з членів її сім`ї не має у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Під час проведення перевірки було встановлено, що [PERSON] з 14 квітня 2016 року має у власності житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . За результатами перевірки [PERSON] надіслано повідомлення від 08 травня 2020 року № 11-11/1857-6 про необхідність повернення коштів в добровільному порядку, але [PERSON] адресну допомогу не повернула. З огляду на викладене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету через УСЗН Слов`янської міської ради незаконно отриману адресну допомогу у розмірі 6400 грн. 00 коп., а також судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином та від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відзив, заперечення до позовної заяви суду не надала. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак, [PERSON] , будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року у справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до заяв від 30 червня 2016 року, 21 березня 2017 року, [PERSON] звернулася до УПСЗН Слов`янської міської ради із проханням призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. В своїй заяві [PERSON] вказала своє зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а також фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Крім того в заявах вона зазначила членів своєї сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 26 грудня 2016 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 30 червня 2016 року по 29 серпня 2016 року у сумі 2400 грн. 00 коп., з 30 серпня 2016 року по 29 жовтня 2016 року у сумі 2179 грн. 00 коп., з 30 жовтня 2016 року по 29 грудня 2016 року у сумі 1958 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 24 травня 2017 року, [PERSON] була призначена допомога на проживання як переміщеній особі з 21 березня 2017 року по 20 вересня 2017 року у сумі 2400 грн. 00 коп.. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] має у приватній спільній частковій власності житлове приміщення, а саме будинок [ADDRESS] . Відповідно до рішення УСЗН Слов`янської міської ради від 04 травня 2020 року, [PERSON] було відмовлено у призначенні соціальної допомоги. Згідно із довідкою від 04 травня 2020 року допомога переміщеним особам на проживання [PERSON] в період за липень, серпень 2017 року становить 2400 грн. 00 коп., вересень 2017 рік становить 1600 грн. 00 коп.. Переплата з 01 липня 2017 року по 20 вересня 2017 року становить 6400 грн. 00 коп.. Згідно із актом № 11-20/95 від 04 травня 2020 року, складеним УСЗН Слов`янської міської ради, державним соціальним інспектором була проведена перевірка правильності та повноти інформації наданої [PERSON] для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, та було виявлено, що заявниця в заяві не зазначила, що з 14 квітня 2016 року має у своїй власності житло розташоване за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 6400 грн. 00 коп. за період з 01 липня 2017 року по 20 вересня 2017 року. Відповідно до повідомлення УСЗН Слов`янської міської ради, [PERSON] було повідомлено, що їй було надмірно нараховані кошти в сумі 6400 грн. 00 коп. та запропоновано повернути вказані кошти. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505. Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505(далі Порядок) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п. 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. З повідомлення УСЗН Слов`янської міської ради від 08 травня 2020 року вбачається, що [PERSON] зобов`язано повернути суму надміру наданої адресної допомоги у зв`язку з неповідомленням про зміну обставин, які випливають на призначення грошової допомоги. Встановлено, що відповідачка не повідомила про всі обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме те, що вона має у приватній частковій власності будинок у м. Слов`янськ, Донецької області, що вплинуло на її право на виплату адресної допомоги. Вказане призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 6400 грн. 00 коп. з вини відповідачки, що є підставою для задоволення позову шляхом стягнення спірних коштів. Добровільно відповідачка не повертає надмірно отримані грошові кошти. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Такий висновок зафіксований у справі № 727/5743/15-ц від 27 березня 2019 року. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів не є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 298/1396/16-ц. Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Таким чином, оскільки [PERSON] в добровільному порядку не повернула надмірно виплачені кошти, то суд приходить до переконання, що відповідно до норм чинного законодавства, [PERSON] повинна повернути державі надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, на загальну суму 6400 грн. 00 коп., отриману за період з 01 липня 2017 року по 20 вересня 2017 року, оскільки дана допомога була безпідставно призначена Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області внаслідок не надання [PERSON] інформації про наявність у неї майна. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. Враховуючи, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради судом повністю задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved