Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

22.10.2020 року в провадження Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18.09.2020 року громадянка [PERSON] звернулась на Урядову гарячу лінію зі зверненням-скаргою стосовно неправомірних дій та некоректної поведінки з боку приватного нотаріуса Нововоронцовського нотаріального округу Херсонської області Виноградової Наталії Миколаївни. Звернення було зареєстроване за номером ВИ-11265223 та передано для розгляду до Міністерства юстиції України. На даний час звернення знаходиться на розгляді, рішення за ним не прийняте. Зміст звернення (відповідно до реєстраційної картки звернення): «Заявниця 17.09.2020 року звернулася до державного нотаріуса Виноградової Наталії Миколаївни, що працює за адресою: [ADDRESS] , щодо оформлення документів для права вступу на отримання спадщини. В оформленні документів було відмовлено та нотаріус некоректно спілкувалась та вживала ненормативну лексику. Заявниця зазначає, що про свій візит повідомляла [PERSON] завчасно, оскільки має проблеми з опорно - руховим апаратом, їй складно пересуватись та проживає заявниця в іншому місті. Прохання вжити заходів щодо неправомірних дій та некоректної поведінки державного нотаріуса [PERSON] . Прохання відповідь надіслати на електронну адресу заявниці ...». Позивач, стверджує, що розповсюджена Відповідачем інформація, яка вказана у зверненні, є недостовірною, її поширення ганьбить честь, гідність та ділову репутацію Позивача. На підставі цього Позивач вимагає, щоб вищезазначена інформація була спростована у спосіб, найбільш близький до способу їх поширення, та офіційного вибачення Відповідача за вчинення нею неправомірних дій. Під поширенням інформації слід розуміти серед іншого її викладення в заявах, адресованих іншим особам, а також повідомлення в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про поди та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач, вважає, що поширення зазначеної інформації відповідачем невизначеному колу осіб спричинило опорочення честі і гідності та ділової репутації позивача. Застосовуючи обман, відповідач намагається переконати значну кількість громадян в протиправних діях позивача, зокрема в тому, що позивач, начебто вчинила неправомірні дії стосовно неї та некоректно поводилась з нею. Відповідач у своєму зверненні навела неправдиву інформацію. При зверненні у заявниці був відсутній документ на підтвердження факту постійного проживання спадкодавця на території Нововоронцовського району Херсонської області, який є необхідним для заведення спадкової справи за належністю. Для правильного визначення місця відкриття спадщини заявниці було рекомендовано звернутись до Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області з питання отримання довідки про реєстрацію/останнє місце проживання померлого, визначення кола спадкоємців, на що вона обурилась і покинула приміщення, яке є робочим місцем нотаріуса. Посилання заявниці на те, що про свій візит вона повідомила нотаріуса завчасно, є неправдою. Звинувачення у вчиненні неправомірних дій та некоректній поведінці є наклепом. Таким чином, позивач стверджує, що при спілкуванні з [PERSON] вона діяла згідно вимог чинного законодавства, вона не поводила себе некоректно та не вчиняла неправомірних дій, на які вказано в зверненні. Просила суд, визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію Позивача, відомості, викладені в зверненні від 18.09.2020 року щодо її неправомірних дій та некоректної поведінки на Урядову гарячу лінію. Визнати наклепом дії Відповідача з виготовлення та поширення інформації відносно Позивача у зверненні від 18.09.2020 року щодо її неправомірних дій та некоректної поведінки на Урядову гарячу лінію. Зобов`язати Відповідача спростувати відомості, поширенні нею у зверненні від 18.09.2020 року щодо її неправомірних дій та некоректної поведінки на Урядову гарячу лінію, у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом направлення Відповідачем листів з офіційним вибаченням переді мною на мою адресу та адреси начальника Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) - вул. Б.Хмельницького, 34, м. Одеса, 65007, та начальника відділу з питань нотаріату у Херсонській області Управління нотаріату Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) - вул. Потьомкінська, 42/14, м. Херсон, 73000; в листах серед іншого вказати про те, що нею поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію Позивача інформація; листи направити не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 11.11.2020 року, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає, що відповідачем поширена неправдива та недостовірна інформація відносно позивача, яка не може вважатись оціночними судженнями, так як в ній містяться фактичні дані, що не відповідають дійсності. Поширення вказаної інформації порушує особисті немайнові права, завдає шкоди особистим немайновим благам, шкодить та принижує ділову репутацію позивача. Така інформація підриває довіру до позивача, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подавала. Свідок [PERSON] повідомила в суді, що вона помічник нотаріуса та відповідно до графіку прийому громадян [PERSON] була прийнята нею після 12-00, тобто в обідню перерву, з питання подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Зі слів заявниці батько помер в місті Зеленодольськ Дніпропетровської області. Заявниці було роз`яснено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, на підтвердження цього факту їй необхідно надати довідку про реєстрацію/останнє місце проживання померлого. В ході розмови зі слів заявниці було з`ясовано, що померлий був зареєстрований в селі Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області, але близько 14 років постійно проживав в місті Зеленодольськ Дніпропетровської області разом зі своєю матір`ю. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18.09.2020 року громадянка [PERSON] звернулась на Урядову гарячу лінію зі зверненням-скаргою стосовно неправомірних дій та некоректної поведінки з боку приватного нотаріуса Нововоронцовського нотаріального округу Херсонської області Виноградової Наталії Миколаївни. Звернення було зареєстроване за номером ВИ-11265223 та передано для розгляду до Міністерства юстиції України. На даний час звернення знаходиться на розгляді, рішення за ним не прийняте. Зміст звернення, відповідно до реєстраційної картки звернення: «Заявниця 17.09.2020 року звернулася до державного нотаріуса Виноградової Наталії Миколаївни, що працює за адресою: [ADDRESS] , щодо оформлення документів для права вступу на отримання спадщини. В оформленні документів було відмовлено та нотаріус некоректно спілкувалась та вживала ненормативну лексику. Заявниця зазначає, що про свій візит повідомляла [PERSON] завчасно, оскільки має проблеми з опорно- руховим апаратом, їй складно пересуватись та проживає заявниця в іншому місті. Прохання вжити заходів щодо неправомірних дій та некоректної поведінки державного нотаріуса [PERSON] . Прохання відповідь надіслати на електронну адресу заявниці ...». Позивач, стверджує, що розповсюджена відповідачем інформація, яка вказана у зверненні, є недостовірною, її поширення ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Суд вказує про те, що законом не закріплено тлумачення поняття «ділова репутація», але під цим поняттям слід розуміти сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Порушення права на недоторканність ділової репутації полягає в розповсюдженні неправдивих відомостей, внаслідок чого вона зазнає немайнової шкоди. При розгляді даної справи, суд перевіряє сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 81 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. В частинах 1 та 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Відповідно до ч. 2 ст. 30 вказаного оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Таким чином, Європейський Суд з прав людини, за умови посиленого захисту ним свободи слова, визнав саме зловживанням свободою слова висловлення саме оціночних суджень, а не фактичних тверджень, які не базуються на хоча б мінімальному наборі фактів. Аналіз наведених норм права та фактичних обставин, а саме поширення інформації, свідчить про те, що відповідач поширили відомості фактичного твердження, які не базуються на фактах, а тому суд вказує, що інформація викладена у звернення, а саме: «В оформлені документів будо відмовлено та нотаріус некоректно спілкувалась та вживала ненормативну лексику» нічим не підтверджена. Суд вказує, що відповідачами не доведено в суді про достовірність поширеної інформації. Пунктами 24 і 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, у разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Якщо суд ухвалює рішення про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. Поширена відповідачами недостовірна інформація підлягає спростуванню шляхом повідомлення про ухвалене судове рішення, не пізніше трьох календарних днів з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Судом встановлено, що поширенням недостовірної інформації стосовно позивача, порушено особисті немайнові права позивача, завдано шкоди особистим немайновим благам, що шкодить діловій репутації позивача. Така інформація підриває довіру до позивача, що здійснює свою діяльність відповідно до вимог діючого в України законодавства, викликає недовіру. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ст. 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Згідно зі ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Вказана інформація має бути спростована у спобіг її розповсюдження, а тому вимоги позову підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial