Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

23.10.2019 року позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що він є наймачем квартири [ADDRESS] , в якій він проживає з 1992 року та сплачує комунальні послуги. У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання його онука - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , яка з початку 2008 року у вказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію не отримує, їх особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою вона не цікавляться. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач не знімається. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 31.10.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 31). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, а саме: [ADDRESS] , які були повернуті до суду ( а.с.25,30,35). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду, відсутність відзиву на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно ордера на житлове приміщення від 28.08.1992 №518, виданого на підставі рішення виконкому від 28.08.1992 №505, [PERSON] із сім`єю з 4 осіб ( [PERSON] - квартиронаймач; [PERSON] -дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - дочка) отримав право зайняття житлового приміщення розташованого за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с.9). З довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 16.10.2019 №39921 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - як наймач, [PERSON] - онука, [PERSON] - дочка (а.с. 15). Згідно договору №651-059 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 19.12.2007 ( а.с.10-11), заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 21.10.2019 ( а.с.-12), договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ( з обслуговування внутрішньо будинкових систем) від 21.10.2019 ( а.с.13-14), з наймачем [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , укладено договори про надання комунальних послуг за вказаною адресою. З акту про встановлення фактичного місця проживання від 23.10.2019 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2008 по теперішній час (а.с. 16). Згідно відомостей виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 31.10.2019 №023-122/4077 щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , відповідно даних що містяться в реєстрі територіальної громади м. Рубіжне Луганської області та по квартирній картці, [PERSON] зареєстрована з 26.01.1993 року за адресою: [ADDRESS] ( а.с.20). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відсутня за місцем своєї реєстрації без поважної причини більше одинадцяти років. Відповідач виїхала зі спірної квартири у 2008 року, шість місяців за нею зберігалось право на житло. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Отже, судом встановлено, що у спірній квартирі відповідач не проживає з 2008 року, її майно у житловому приміщенні відсутнє, угод щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом сторони не укладали. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає доведеним, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися майном, а відтак вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved