Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій зазначила, що 23.10.2006 року помер її батько [PERSON]А, який по день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] на вул. 8 Березня, 66. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,4529 га, земельної ділянки площею 0,1679 га, розташованих на території Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігаються в Шаргородсьому ТВБВ №10001/041 АТ «Ощадбанк» на особовому рахунку №91551713400, та із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. 8 Березня, 66, в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. Спадкоємцями майна після смерті батька по закону є вона та відповідачі син померлого [PERSON] та дружина [PERSON] Спадщину вони прийняли, та вже оформили свої спадкові права на земельні ділянки та грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсацією. Відповідно до договору про поділ спадщини від 18.05.2016 року, що укладений між нею та відповідачами, відповідач [PERSON] оформив спадкові права на спадкове майно батька, що складається із земельних ділянок, а вона та відповідачка [PERSON] кожна на 1/2 частину спадкового майна, що складається із грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігаються в Шаргородсьому ТВБВ №10001/041 АТ «Ощадбанк» на особовому рахунку №91551713400. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не бажають оформляти спадкові права на житловий будинок. Проте, вона оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями не може, оскільки державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності, що є перешкодою для оформлення її спадкових прав на вказаний будинок. Просила визнати за нею [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті 23.10.2006 року її батька [PERSON] на житловий будинок під літерою «А», загальною площею 135,6 м. кв., в тому числі житловою площею 53,8 м. кв., веранди під літерою «а», прибудови «а1», підвалу «А1», літньої кухні, гаража, сараю під літерою «Б», прибудови під літерою «б», підвалу «Б1», огорожі «1-3», загальною вартістю 150543 грн., які знаходяться на вул. 8-го Березня, 66, в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. 15.07.2016 року [PERSON] подала заяву про часткову зміну предмету позову (а.с.124-125), в якій зазначила, що при житті батьком [PERSON], як забудовником, не завершено в установленому законодавством порядку оформлення закінчення будівництва будинку з господарськими будівлями по вул. 8 Березня, 66 в с. Мурафа з отриманням відповідного свідоцтва та реєстрації права власності на новостворене майно. За життя [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по вул. 8 Березня в с. Мурафа був введений у експлуатацію на підставі акту державної технічної комісії від 30.10.2003 року та розпорядження Шаргородської РДА від 30.10.2003 року №336 про затвердження цього акту. У звязку із наведеним у неї виникли перешкоди при оформленні спадкових прав на будинок з господарськими будівлями, площа якого, до того ж, збільшилася за рахунок включення у загальну площу будинку працівниками Могилів-Подільського МБТІ площі підвалів та інших приміщень. Просить визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті 23.10.2006 року її батька [PERSON], майнові права та обовязки забудовника на незавершений будівництвом індивідуальний житловий будинок під літерою «А», загальною площею 135,6 м. кв., в тому числі житловою площею 53,8 м. кв., веранду під літерою «а», прибудову «а1», підвал «А1», літню кухню, гараж, сарай під літерою «Б», прибудову під літерою «б», підвал «Б1», огорожу «1-3», загальною вартістю 150543 грн., які знаходяться на вул. 8-го Березня, 66, в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, 27.07.2016 року подала заяву про розгляд справи у її та її представника відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов в редакції заяви про зміну предмету позову задовольнити (а.с.135). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них до суду 22.07.2016 року та 27.07.2016 року, відповідно, надійшли заяви, у яких останні просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позов [PERSON] в редакції заяви про зміну предмету позову визнають, не заперечують щодо його задоволення (а.с.132, 134). Представник третьої особи Мурафської сільської ради Шаргородського району в судове засідання не зявився, але 07.07.2016 року до суду надійшла заява від Мурафського сільського голови [PERSON], у якій останній просить розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом розглянути у відсутності представника сільської ради, заперечень щодо задоволення позовних вимог [PERSON] сільська рада не має (а.с.113-114, 136). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представник позивачки, відповідачі, представник третьої особи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відсутності позивачки, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.10.2006 року помер батько позивачки [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №054349, свідоцтвом про народження та одруження позивачки (а.с.9, 7-8). [PERSON]А по день смерті, що сталася 23.10.2006 року, постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] на вул. 8-го Березня, 66, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Мурафської сільської ради за №1445 від 25.05.2016 року, відповідно до якої на час відкриття спадщини зі спадкодавцем були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,4529 га та земельної ділянки площею 0,1679 га, розташованих на території Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігаються в Шаргородсьому ТВБВ №10001/041 АТ «Ощадбанк» на особовому рахунку №91551713400, та із незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. 8 Березня, 66, в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом є дружина померлого [PERSON], син [PERSON] та дочка позивачка [PERSON] (до одруження [PERSON]) П.С. (а.с.8, 10), які спадщину після смерті [PERSON] прийняли та частково оформили свої спадкові права, що підтверджується договором про поділ спадщини від 18.05.2016 року, з якого вбачається, що у спадщину до відповідача [PERSON] переходить земельна ділянка площею 1,4529 гектарів та земельна ділянка площею 0,1679 гектарів, що розташовані на території Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; у спадщину до позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] переходить по ? частці грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігаються в Шаргородсьому ТВБВ №10001/041 АТ «Ощадбанк» на особовому рахунку №91551713400 (а.с.11), а також матеріалами оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №374/16 до майна померлого 23.10.2006 року [PERSON] (а.с.58-110), та свідоцтвами про право на спадщину за законом від 18.05.2016 року (а.с.12, 13, 94, 97, 99, 102). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, так як сини померлого [PERSON] [PERSON] та [PERSON] спадщини, що залишилася після смерті батька не прийняли і на неї не претендують, про що подали відповідні заяви (а.с.65-66). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] оформляти спадкові права на житловий будинок, що розташований на вул. 8 Березня, в с. Мурафа не бажають. Позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області на вул. 8 Березня, 66, відмовлено 18.05.2016 року завідуючою Шаргородською державною нотаріальною конторою Вінницької області [PERSON], про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.6). Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначає відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Факт належності спадкодавцеві [PERSON] незавершеного будівництвом будинку по вул. 8 Березня, 66, в с. Мурафа Шаргородського району підтверджується наступними доказами. Так, судом встановлено, що будівництво будинку по вул. 8 Березня, 66, в с. Мурафа Шаргородського району [PERSON] відбулося на відведеній для цього земельній ділянці та на законних підставах, оскільки 15.12.1993 року [PERSON] рішенням Мурафської сільської ради за №36 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га (а.с.21). На вказаній земельній ділянці [PERSON] в с. Мурафа на вул. 8 Березня, 66, було зведено у 2003 році житловий будинок з господарськими будівлями, який прийнято у експлуатацію, що підтверджується актом державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 30.10.2003 року за №336, який знаходиться в матеріалах оглянутої судом інвентарної справи №15030 (а.с.138-139). Вказаний акт затверджено розпорядженням Шаргородської РДА від 30.10.2003 року за №336 «Про затвердження актів прийняття в експлуатацію закінченого індивідуального будівництва», що вбачається із оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи №15030 (а.с.140-141). З означених Акту та розпорядження вбачається, що житловий будинок [PERSON] має площу 78 кв.м. (а.с.138-141). Із інвентаризаційної справи, оглянутої в судовому засіданні, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок та довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» про технічний стан житлового будинку від 02.06.2016 року вбачається, що будинковолодіння в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області на вул. 8 Березня, 66, складається з житлового будинку під літерою «А», проте більшою загальною площею, ніж зазначено у акті про прийняття в експлуатацію та в розпорядження РДА про затвердження вказаного акту, зокрема, площею 135,6 м. кв., в тому числі житловою площею 53,8 м. кв., веранди під літерою «а», прибудови «а1», підвалу «А1», літньої кухні, гаражу та сараю під літерою «Б», прибудови під літерою «б», підвалу «Б1», огорожі «1-3», загальною вартістю 150543 грн. (а.с.17, 18-20). Як вбачається із довідки відділу містобудування та архітектури Шаргородської РДА від 14.07.2016 року за №33, при введенні будинку [PERSON] в експлуатацію приймальною комісією в загальну площу будинку не було включено площу підвалів, котельні та веранди, які є підсобними приміщеннями (а.с.128). Будинок на вул. 8 Березня, 66, знаходиться на земельній ділянці площею 0,35 га, яка належала батькові позивачки [PERSON], що підтверджується архівною випискою з рішення №39 виконавчого комітету Мурафської сільської ради народних депутатів Шаргородського району від 15.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність на території Мурафської сільської [PERSON] народних депутатів» (а.с.21), та записами в погосподарських книгах. З довідки виконкому Мурафської сільської ради від 05.04.2016 року за №1137 вбачається, що власником будинку на вул. 8 Березня, 66, в с. Мурафа є [PERSON], який помер 23.10.2006 року (а.с.14). Загальний фізичний стан будинку 2002 року забудови задовільний, придатний до експлуатації, має 15% зносу (а.с.17). Проте, відповідно до таблиці 5.1 Правил визначення фізичного зносу житлових будинків СОУ ЖКГ 75.11-35077234. 0015:2009, задовільний стан будинку (21-40% зносу) означає, що елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. Відповідно до довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ», у архівних даних КП право власності на домоволодіння в с. Мурафа Шаргородського району на вул. 8 Березня, 66 за [PERSON] не зареєстровано (а.с.16). Будинок по вул. 8 Березня, 66 в с. Мурафа Шаргородського району [PERSON] закінчено будівництвом у 2002 році, будівництво відповідає вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, що підтверджується актом прийняття його в експлуатацію від 30.10.2016 року, технічним паспортом на будинок та інвентарною справою на домоволодіння №15030, що оглянуті в судовому засіданні, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.139-141). Відповідно до розяснень, що містяться в інформаційному листі Державної реєстраційної служби України від 12.03.2013 року за №95-06-15-13, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно з розясненнями, що містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Відтак, судом встановлено, що будівництво житлового будинку і надвірних будівель відбулося [PERSON] на відведеній для цього земельній ділянці, на законних підставах, після закінчення будівництва житловий будинок здано забудовником у експлуатацію, проте, не отримано свідоцтво про право власності, тому цей будинок є незавершеним будівництвом, новоствореним майном. [PERSON] мав на день смерті лише права забудовника будинку по вул. 8 Березня, 66 в с. Мурафа, а не власника, і його права та обовязки забудовника означеного будинку входять до складу спадщини, що відкрилася після його смерті. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в с. Мурафа по вул. 8 Березня, 66, позивачці [PERSON] відмовлено 18.05.2016 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.6). Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначає відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Встановленим судом фактам відповідають спадкові цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). В силу статей 177, 178 ЦК України обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага і вони можуть відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно зі ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були в використанні у процесі цього будівництва (створення майна). Виходячи з аналізу норм цивільного законодавства, успадковуватись може лише обєкт цивільного права. На будинок з господарськими будівлями в с. Мурафа Шаргородського району по вул. 8 Березня, 66, правовстановлюючі документи відсутні, тому він не набув статусу обєкта цивільного права, що з огляду на положення ст.178 ЦК України, є правовою перешкодою для його вільного обігу в цивільному обороті. Аналогічна правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25.12.2013 року №6-46105св13. Згідно з розясненнями, що містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що [PERSON] мав права та обовязки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями по вул. 8 Березня, 66 в с. Мурафа Шаргородського району, а відтак його майнові права забудовника входять до складу спадщини, тому до [PERSON], як спадкоємця останнього, переходять права забудовника на оформлення будинку з господарськими будівлями у встановленому законом порядку, так як остання, згідно з договором про поділ спадщини та свідоцтвом про право на спадщину за законом, оформила спадкові права на грошові вклади спадкодавця. Саме така правова позиція висловлена в п.3.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмових заяв відповідачів (а.с.134-135), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, позов [PERSON] в редакції заяви від 15.07.2016 року про визнання за нею майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини, підлягає задоволенню.

Outcome: approved