Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

23.12.2013 року [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, в якій просила розірвати договір довічного утримання, укладений 05 липня 2005 року між нею та відповідачкою, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстровано в реєстрі за № 3194. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона, [INFO], проживає одиноко, не має дітей, чоловік помер. Оскільки вона людина похилого віку, потребує стороннього догляду. Відповідачка по справі є донькою її померлого чоловіка [PERSON]. Влітку 2005 року [PERSON] запропонувала їй укласти договір про те, що вона доглядатиме позивачку до смерті, а після - вона отримає її будинок із земельною ділянкою. Оскільки такі умови [PERSON] влаштовували, вона погодилась і 05 липня 2005 року між ними був укладений Договір довічного утримання, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстровано в реєстрі за № 3194. За п.1.1. вказаного Договору позивачка передає, а відповідачка по справі, отримує у власність Садибу, розташовану за адресою [ADDRESS]. У відповідності із п.2.1. вказаного договору [PERSON] на себе обов'язки: матеріального забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись позивачці, оцінюється сторонами у сумі 100 грн., п. 2.2. передбачає Утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді забезпечення житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у житловому будинку, надання побутових послуг, забезпечення належними лікувальними засобами. Однак, відповідачка по справі на протязі останніх двох років не виконує перелічені вище обов'язки по утриманню. Вона не з'являється до [PERSON], не надає їй ніякий догляд, не забезпечує лікарськими засобами. Вона зовсім не цікавиться нею, її станом здоров'я, побутовими потребами. Позивачка ж, як і раніше потребує стороннього догляду, який їй могли б надавати інші особи, однак, за наявності договору із відповідачкою по справі, вона не має можливості укласти такий договір із іншою людиною. Ст. 755 ЩС України передбачає: «Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Оскільки відповідачка по справі не виконує свої зобов'язання по догляду, у позивачки є підстави вимагати розірвання договору довічного утримання, укладеного 05 липня 2005 року. Оскільки [PERSON] взагалі не приходить до [PERSON], вона не має можливості розірвати договір з нею за взаємної згоди, тому вона вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 17.01.2014 року № 6. Заперечень на позов не надсилала. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків перед [PERSON], передбачених Договором довічного утримання, укладеного між ними. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2005 року між сторонами по справі був укладений Договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3194. Відповідно до ст.744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. (ч.2 ст.745 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої ст.755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до пункту 3.1 Договору довічного утримання, цей договір може бути розірваний в разі невиконання Набувачем своїх обов'язків за цим договором. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується поясненнями позивачки та свідків, відповідачка самоусунулася від виконання обов'язків щодо забезпечення позивачки харчуванням, одягом, доглядом й необхідною допомогою, до позивачки не навідулався. Оцінивши наведені докази, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору довічного утримання, оскільки відповідач не виконував обов'язку забезпечувати позивачку харчуванням, одягом, доглядом й необхідною допомогою, що підтвердилось показаннями свідків у судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір довічного утримання від 05.07.2005 року, укладений між сторонами по справі, має бути розірваний у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного договору, що є підставою для його розірвання. Відповідно до частини 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved