Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

23.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2800 грн., щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначено, що 10.09.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] не в повній мірі виконує свої батьківські обовязки, зокрема, щодо матеріального утримання дитини, хоча має таку можливість. Враховуючи викладене [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до п.п. 9, 12 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу і містять вимоги, що можуть бути розглянуті за правилами наказного провадження, за клопотанням позивача розглядаються за правилами наказного провадження, встановленими цією редакцією Кодексу, якщо їх судовий розгляд не розпочався за правилами позовного провадження. Враховуючи той факт, що провадження по даній справі було відкрито 14.09.2017 року, тобто до набрання чинності новою редакцією ЦПК України, дана справа розглядається за правилами позовного провадження. У судовому засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі, вказуючи на те, що дитина при народженні отримала травму та вимушена проходити щорічні обстеження та реабілітації у численних лікарів. В той же час, [PERSON] лише декілька разів передав грошові кошти на утримання дитини та возив доньку в м. Харків. Відповідач [PERSON] у судовому засідання заперечував проти задоволення позовної заяви у повному обсязі, вказуючи на те, що надає допомогу дитині, купує речі, книги, оплачує додаткові заняття. Позивач позбавляє його права на побачення з дитиною. [PERSON] зазначав, що має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Михальченко) [PERSON], починаючи з 10.09.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі копія Свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ № 012549, актовий запис № 15 (а.с. 6). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серії 1-АМ № 067680, актовий запис № 48 (а.с. 7). Малолітня [PERSON], [INFO], фактично проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою виконавчого комітету Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 04.08.2017 року вих. № 2405 та Актом депутата від 07.08.2017 року (а.с. 5, 8). Крім того, з характеристики, виданої Бірківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, також вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю, яка утримує дитину та займається її вихованням. Батько дитини відвідував школу лише у першому класі (а.с. 9). Також, позивачем надано копії медичних документів, відповідно до яких встановлено, що [PERSON] під час пологів отримала травму: перинатальне гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи, через що має слабке здоровя та вимушена походити курси лікування у звязку з наявними захворюваннями. [PERSON] надано копії квитанцій про оплату медичних послу та ліків. При цьому, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має, офіційно не працевлаштований, однак, отримує мінливий заробіток. Відповідач [PERSON] не надав жодного доказу, зокрема, копій квитанцій, чеків, на підтвердження факту утримання дитини, придбання для доньки продуктів харчування та предметів одягу, побуту. В той же час, позивач не заперечувала та визнала той факт, що відповідач частково, а саме два рази дійсно надавав грошові кошти для доньки та придбав останній одяг, а також відвідував парк розваг та каток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], на даний час проживає разом із матірю [PERSON] Відповідач має задовільний стан здоровя, на його утриманні не перебуває інших осіб, останній працює не офіційно, отримує мінливий заробіток. Проте, відповідач, враховуючи вимоги ст. 180 СК України, зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, від чого [PERSON], зокрема, і не відмовлявся, а лише просив встановити менший розмір аліментів, ніж той, що заявлено позивачем, посилаючись на відсутність змоги сплачувати грошові кошти у розмірі 2800 грн. щомісячно. Станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1860 грн. Тобто, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 930 грн. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи матеріальний стан сторін та часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність визначення розміру аліментів у розмірі 1500 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial