Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

22 серпня 2016 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 09 вересня 2006 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №75. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, діти залишились з нею та перебувають на повному її утриманні. [PERSON] працює в Новоюр'ївській школі Новобузького району Миколаївської області та має дохід з земельної ділянки. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з заявою до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з'явився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. 09 вересня 2006 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 75 ( а.с.7). Згідно свідоцтв про народження дітей сторони є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Згідно довідки про склад сім'ї позивачки, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області 17.08.2016р. за №2283, діти проживають з нею, а отже перебувають на її утриманні ( а.с.10). Відповідач на даний час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, та не оспорюється відповідачем, що [PERSON] є працездатним та має постійне місце роботи в Новоюр'ївській школі Новобузького району Миколаївської області. Доказів про наявність у нього інших утриманців окрім малолітніх дітей та його неспроможність надавати матеріальну допомогу відповідач не надав. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved