Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

22.01.2016 року представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 22.11.2010 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн. на платіжну картку, в обмін на зобовязання відповідача погашати кредит у строки та порядку, передбаченими Договором зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний договір складається із Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг, а також Правил користування платіжною карткою та по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України. У порушення умов вищезазначеного договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконала покладених на неї зобовязань по погашенню кредиту, у звязку з чим станом на 12.11.2015 року утворилася кредитна заборгованість в загальному розмірі 24 017,39 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 5034,19 грн., по процентам за користування кредитом 15 213,32 грн., за пенею та комісією 2150 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. фіксована частина і 1119,88 грн. процентна складова. Дану заборгованість представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в примусовому порядку, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі1378,00 грн. Представник позивача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.12,19). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, повістки про виклик до суду на 21.04.2016 року, 04.05.2016 року нею отримано особисто та своєчасно, що підтверджується її підписом в поштових повідомленнях (а.с.27,28). За даних обставин неодноразові неявки відповідача в судове засідання та ухилення від отримання судових повісток суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2010 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» як банком та відповідачем [PERSON] (далі - Клієнт) укладено кредитний договір, який складається із Заяви, Умов та Правил надання банківських послуг (далі, - Умови) та Тарифів (а.с.7), згоду на укладення якого відповідач підтвердила своїм підписом у Заяві, який в сукупності в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання. Згідно умов зазначеного договору, позивач надав відповідачу 23.10.2010 року платіжну картку та кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000,00 грн., який в подальшому збільшено банком до 5000 грн. (а.с.6). Відповідач, у свою чергу, зобовязалася погашати заборгованість за кредитом та відсоткам за користування ним за базовою ставкою 3% на місяць (відповідно 36,0 % на рік) на залишок заборгованості за кредитом з розрахунку 360 днів в році, що слідує з п.5.5 Правил користування платіжною карткою (а.с.7, 9-зворот). Як визначено п.9.12 договору (а.с.9-зворот), договір діє протягом 12 місяців з моменту укладення. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою відсотковою ставкою 0,01% річних в межах встановленого пільгового періоду за кожною платіжною операцією (п.5.1.4 Правил, а.с.13). Погашення кредиту здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору (п.5.2 Правил, а.с.9 зворот). У випадку несвоєчасного виконання боргових зобовязань (користування простроченим кредитом та овердрафтом), позичальник сплачує проценти за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію (п.5.5.1 Правил), а у випадку порушення ним строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5 % від суми заборгованості (п.8.6 Умов надання банківських послуг, а.с.9). Як слідує з умов 5.4 Правил користування платіжною карткою (а.с.9) строк погашення по кредиту по платіжним карткам без встановленого мінімального обовязкового платежу здійснюється в наступному порядку: 1) строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; 2) строк погашення кредиту в повному обємі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на картці. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором від 22.11.2010 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати їх повернення, у тому числі достроково. В порушення умов договору, ст.1054 ЦК України [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, допускаючи їх грубе порушення, сплативши востаннє 28.11.2013 року відсотки за користування кредитом в сумі 129,55 грн., та в рахунок погашення кредиту 370 грн. (а.с.5), у звязку з чим банком нараховано позичальникові пеню та комісію, яка станом на 12.11.2015 року за накопичувальним підсумком складає 2150 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4-5). Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, у випадку допущення сторонами порушень умов їх виконання, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення їх виконання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст.625 ЦК України).У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Так, в результаті неналежного виконання відповідачем зобовязань станом на 12.11.2015 року вона має заборгованість в загальному розмірі 24 017,39 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 5034,19 грн., по процентам за користування кредитом 15 213,32 грн., за пенею та комісією 2150 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. фіксована частина і 1119,88 грн. процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Встановивши з наданих доказів обставини справи та враховуючи зазначені норми, суд вважає обґрунтованим заявлений позивачем розмір заборгованості, а наданий розрахунок заборгованості в розумінні ст.60 ЦПК України належним та допустимим доказом, який будь-якими доказами зі сторони відповідача не спростований, тому приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту згідно ст.ст.15, 16 ЦК України. Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, враховуючи правильність розрахунку заборгованості, доведеність неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених грошових вимог у взаємозв'язку з доказами, що їх підтверджують, суд дійшов висновку про те, що допущене відповідачем порушення умов кредитного договору від 22.11.2010 року є істотним, у звязку з чим з відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним договором станом на 12.11.2015 року в загальному розмірі 24 017,39 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 5034,19 грн., по процентам за користування кредитом 15 213,32 грн., за пенею та комісією 2150 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. фіксована частина і 1119,88 грн. процентна складова, оскільки її дійсність жодними доказами зі сторони відповідача не спростована. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, в силу ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378 грн. згідно ставок, визначених ст.2 Закону України «Про судовий збір», що діяли на момент звернення позивача до суду з позовом шляхом направлення його курєрською поштою 19.01.2016 року (а.с.1,20).

Outcome: approved