overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

23 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 26 грудня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №177. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 грудня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №177 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.8 ). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з жовтня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

23 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позов обґрунтовано тим, що сторони знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не для свого самостійного утримання недостатньо, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач не визнав, не надавши жодного обгрунтування. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання жінки, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює - [PERSON] в достатньому розмірі не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним, не скористався своїм правом надати суду заперечення проти позову або пояснення причин незгоди з позовом. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

23 грудня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні відносини припинені у 2019 році через різні погляди на сімейне життя. 28 лютого 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] позов не визнає, зазначає, що шлюбні відносини не припинялись, підстав для розірвання шлюбу немає. Ухвалою суду від 05 березня 2020 року сторонам був наданий строк для примирення - чотири місяці. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що примирення не відбулося і вона категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, пояснив, що сім`я розпалася остаточно, примирення неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 488 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). У судовому засіданні встановлено, що сторони з липня 2020 року проживають за різними адресами, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, його подальше збереження суперечить інтересам сторін, протягом призначеного судом строку для примирення шлюбні відносини не відновилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп згідно квитанції №22 від 09 грудня 2019 року (а.с.1). Понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

23 грудня 2019 року [PERSON] звернулося до суду з позовом, в якому посилається на те, що 09 лютого 1979 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі (бюро) запису реєстрації актів громадянського стану при Львівському палаці урочистих подій, актовий запис № 272. Від спільного проживання у них є діти, однак на даний момент усі вони є повнолітніми. Спільне життя між ними не склалося, часто виникали непорозуміння і конфлікти, вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Все це призвело до того, що втратили почуття поваги та любові один до одного, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, надії на збереження шлюбу немає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання подав письмовий відзив про визнання позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 09.02.1979 року зареєстрували шлюб у Відділі (бюро) запису реєстрації актів громадянського стану при Львівському палаці урочистих подій, актовий запис № 272. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 20). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

23 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 серпня 2005 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, в якій вказала, що позов визнає. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2005 року, актовий запис № 1132 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу сторони вважають не можливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

23 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 лютого 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 37 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 07 лютого 2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, прізвище залишити [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 07 лютого 2018 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане 07 лютого 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.6). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.7). Спору щодо майна немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

23 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 23 лютого 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №67. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, відповідач визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 23 лютого 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №67. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

23 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки припинені. Оскільки шлюб фактично розпався, позивачка просила розірвати його та залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №507 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 840 грн 80 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 840 грн 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

23 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 листопада 1987 року. Від подружнього життя мають дорослих дітей. Однією сім`єю проживали до 2017 року. На даний час сім`я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Заява про відкладення судового засідання від нього не надходила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 листопада 1987 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС міськвиконкому м. Суми, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2608 (а. с. 5). Як вбачається із заяви позивачки, основою розпаду сім`ї послугувало відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона про це просила. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved