Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

23.02.2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що 04 лютого 2012 року померла їх мати [PERSON]. Після смерті матері лишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Забрідки, вул. Зелена, 2, Новосанжарського району Полтавської області, та земельної ділянки площею 2,07 га в межах згідно з планом, що розташована на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час [PERSON] та [PERSON] бажають визнати право власності на спадкове майно після померлої матері, що і змусило їх звернутися до суду. Ухвалою суду від 19 березня 2018 року відкрито провадження у справі. Позивачі в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву № 222/09-03 від 19.04.2018 року про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду вбачається, що по вул. Зеленій, 2, в с. Забрідки Новосанжарського району Полтавської області знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, власником яких є [PERSON] (а.с. 12-18). Згідно довідки Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 111/02-26 від 06.02.2018 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Забрідки, вул. Зелена, 2, Новосанжарського району Полтавської області, на підставі відкритої в погосподарській книзі № 8 облікової картки обєкта погосподарського обліку № 0592-1 числиться за померлою [PERSON] (а.с. 11). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 204642 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323482800:00:003:0068 площею 2,07 га в межах згідно з планом, що розташована на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 19). Згідно свідоцтв про народження серії ІV-УР № 574302 від 02.04.1962 року та серії ІІ-УР № 103521 від 09.09.1960 року [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21, 22). [PERSON] померла 04 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 208772 від 06.02.2012 року (а.с. 9). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №210/02-31 від 08.02.2018 року, після померлої 04.02.2012 року [PERSON] заведена спадкова справа № 313/2012, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до письмової заяви [PERSON] відмовляється від належного їй після смерті [PERSON] спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 2,07 га на користь [PERSON] (а.с. 10). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved