Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач ПАТ Банк «ТРАСТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору №R101.0026741 від 23.05.2013 року відповідач отримав кредит на споживчі цілі в сумі 24738,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,99 % на рік, комісії за обслуговування кредиту -1,47 %, строком на 48 місяців. Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати частинами кредит, відсотки та комісії за обслуговування кредиту. Але, зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків [PERSON] не виконав, внаслідок чого станом на 12.03.2015 року у нього утворилась заборгованість в сумі 23406,05 грн., яка складається з: 19078,15 грн. - заборгованість за кредитом; 1724,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2603,65 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати (суму судового збору 243,60 грн. та витрати на виклик відповідача через оголошення в пресі 630,00 гривень). Ухвалою судді від 28.04.2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Представник позивача Шульга А.А. в судове засідання не з'явилась, в поданому клопотанні звернулась до суду з проханням розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що 23.05.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON], шляхом підписання ними заяви про надання кредиту на споживчі цілі і ознайомлення відповідача з Умовами надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі укладений договір R101.0026741, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 24738,00 грн. на строк 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,99 % на рік, сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту 1,47 %. Згідно п.2.8 зазначеної заяви датою платежів за кредитом обумовлено 15 число. Окрім того, періодичність сплати та розміри щомісячних платежів по кредиту передбачені додатком № 1 до договору № R101.0026741 від 23.05.2013 року (графіком платежів), підписаного сторонами. Відповідно до вказаного додатку, останнім днем сплати за кредитом є 19.05.2017 року. Згідно п. 3.1.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту відповідно до графіку платежів. Пунктом 8.6 названих Умов передбачено право банку вимагати дострокового виконання зобов'язань у випадку порушення клієнтом своїх зобов'язань за договором. Згідно розрахунку заборгованості, починаючи з липня 2014 року відповідач припинив виплачувати кредит, сума заборгованості позичальника (за умови дострокового повернення кредиту) станом на 12.03.2015 року становить 23406,05 грн., яка складається з: 19078,15 грн. - заборгованість за кредитом; 1724,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2603,65 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту - 23406,05 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які підтверджені документально - суму судового збору в розмірі 243,60 гривень, згідно меморіального ордеру № 55994 від 03.04.2015р., і витрати на виклик відповідача через оголошення у пресі - 630,00 гривень, згідно меморіального ордеру № 57988 від 13.05.2015р., а всього 873,60 гривень.

Outcome: approved