Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

23.10.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, та просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, вищевказаний житловий будинок належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]та відносився до типу колгоспного двору, а отже кожному з них належало по 1/6 частці будинку. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина до якої входить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги являється син спадкодавця [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав разом з батьком, і таким чином прийняв спадщину. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до входить 2/6 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем проживала його дружина [PERSON], і таким чином прийняла спадщину. Діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON], на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та із заявами про прийняття спадщини не звертались.При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю необхідних документів для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 13.11.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON]звернулись до суду з зустрічним позовом, яким просять визнати за ними право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], в рівних частках кожному, мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вищевказаний житловий будинок станом на 14.04.1991 року відноситься до типу колгоспного двору, належить на праві спільної сумісної власності, в той же час у первісній позовній заяві йдеться про визнання права власності на частку у цьому будинку. Одночасне існування права спільної сумісної та спільної часткової власності на будинок, позбавить сторони можливості реєстрації права власності на вказаний будинок. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2018 року зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власностібув прийнятий та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні первісних позовних вимог та не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідачі за первісним позовом в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, наполягали на задоволенні зустрічних позовних вимог та не заперечували проти задоволення первісних позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Багатянськоїї сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за [ADDRESS] станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного та на цю дату в будинку були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено довідкою виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1601 від 21.09.2018 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54604498 від 22.12.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] року - відсутня. Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті [PERSON] являється син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ізмаїльським районним бюро ЗАГС 15.05.1972 року. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1601 від 21.09.2018 року, на час смерті [PERSON] та протягом 6 місяців з дня її смерті, спільно з ним з кола спадкоємців першої черги проживав [PERSON], тобто він вважається таким, який прийняв спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.09.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/6 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку він прийняв після смерті батька [PERSON]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51242016 від 15.03.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] року - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 29.08.1974 року; - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21.06.1975; - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23.12.1978 року; - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.09.1984 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 23.12.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, згідно [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою № 1602 від 21.09.2018 року, наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Крім того, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подавали, тобто вважаються такими, які спадщину не прийняли. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 299/02-14 від 30.05.2018 року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю необхідних документів для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] станом на 14 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані в житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS], який станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, про що наявні відомості в погосподарській книзі Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, а отже набули право власності на нерухоме майно на підставі, що не заборонена законом, їх права на спірне майно ніким не оскаржується, сама незаконність набуття права власності не встановлена судом, однак позивачі позбавлені можливості розпоряджатися належним їм майном та не можуть зареєструвати право власності на належну їм частину житлового будинку, а тому суд вважає зустрічні позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв'язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved