Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

22.08.2018 року позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» ( надалі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.09.2013 року в сумі 73538,45 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що 13.09.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н (надалі Договір) на підставі якого він отримав кредит у розмірі2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. У відповідності до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] підтвердив свою згоду на зміну тарифів своїм особистим підписом у заяві. На думку представника позивача, АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідач, напроти, свої зобов'язання за Договором не виконав: не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.05.2018 року має заборгованість у сумі 73538 ( сімдесят три тисячі п»ятсот тридцять вісім ) гривень 45 копійок, із них: 1949.49 грн. - заборгованість за кредитом; 63848.15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3762.79 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 3478.02 грн. - штраф (процентна складова), яку і просить стягнути з відповідача на свою користь. Позивач в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи, надавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи належним чином, через оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України. З заявами щодо відкладення розгляду справи до суду не звертався (а.с. 68). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини: 13.09.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н (надалі Договір) на підставі якого він отримав кредит у розмірі2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5-6) сума боргу [PERSON] перед Банком станом на 31.05.2018 року становить 73538 ( сімдесят три тисячі п»ятсот тридцять вісім ) гривень 45 копійок, із них: 1949.49 грн. - заборгованість за кредитом; 63848.15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3762.79 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 3478.02 грн. - штраф (процентна складова). Наведені фактичні обставини свідчать про укладення між сторонами договору про надання банківських послуг, предметом якого є грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно ч. 2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються правила параграфа 1 розділу 71 ЦК України. Форма і зміст договору відповідають вимогам ст. ст. 1054, 1055 ЦК України. У п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням АТ КБ «ПриватБанк» і Клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. У відповідності до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських [PERSON] підтвердив свою згоду на зміну тарифів своїм особистим підписом у заяві (а.с.7). Згідно п.2.1.1.12.6 зазначеного договору, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А згідно п.2.1.1.5.6 зазначених Умов у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу АТ КБ «ПриватБанк» виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно з п.2.1.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Отже, згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредиторові заїм (грошові кошти в тій же сумі) в строк і в порядку, встановлених договором. А згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув всю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму і відсотки, розмір і порядок яких встановлюється договором (ст.1048 ЦК України). Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов договору та вимог відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 ЦК України. Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених підстав. Отже позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1673 (одна тисяча шiстсот сiмдесят три) гривні 90 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial