Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

24.06.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , пославшись на те, що з 18 жовтня 2008 року вона за нотаріально посвідченим договором є власником спірного житла. У придбаному нею житлі як член сім`ї попередньої власниці цього житла [PERSON] зареєстрована відповідачка. У спірному житловому приміщенні [PERSON] , як відомо їй (позивачці) від сусідів, взагалі ніколи не проживала. Крім того, відповідачка не є членом її (позивача) родини. Тож вважає, що відповідачка має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою спірного житлового приміщення. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.31). Відповідачка, повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву суду не надала. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Спірне житлове приміщення розташоване в квартирі [ADDRESS] . Власником будинку за вищевказаною адресою у відповідності до нотаріально посвідченого 18 січня 2008 року договору купівлі-продажу квартири за реєстром №241 (а.с.6,6 на зворотній сторінці), є позивач [PERSON] . Право власності [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.01.2008, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17428011 від 21.01.2008 (а.с.7). У відповідності до п.9 вищезгадуваного Договору купівлі-продажу квартири сторони за Договором - продавець [PERSON] і покупець [PERSON] домовилися про те, що зняття з реєстраційного обліку осіб, які в мешкають у відчужуваній квартирі, буде здійснено продавцем не пізніше дев`ятнадцятого січня дві тисячі восьмого року. Проте, як на час купівлі позивачкою вказаного спірного житла, так і дотепер в ньому зареєстрована як член сім`ї продавця [PERSON] відповідачка [PERSON] , що вбачається з довідки Житлового кооперативу «Спутнік-22» за № 476 від 18.06.2019 (а.с.8). Попре реєстрацію у спірному житловому приміщенні відповідачка у ньому не проживає і ним не користується, що підтверджено Актом про перевірку фактичного проживання громадян за адресою реєстрації від 18 червня 2019 року, і не спростовано відповідачкою (а.с.9). Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України - до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідачка не є членом сім`ї позивачки. Тож у відповідності до приписів ст.391 ЦК України позивачка як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом визнання членів сім`ї попереднього власника житла такими, що втратили право користування цим житлом, що є наслідком припинення права власності на це житло (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК). За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з визнанням відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Оскільки позов задоволено, з врахуванням положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved