Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

23.05.2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 21 березня 1998 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. На сьогоднішній час позивач має намір розірвати між сторонами шлюб у зв'язку з чим позивачем подано до Заводського районного суду м. Запоріжжя відповідну позовну заяву про розірвання шлюбу. Але у зв'язку з тим, що у сторін виник спір про розділ спільного майна подружжя виникла необхідність подати дійсний позов про розділ майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:автомобіль марки Opel Omega 1997 року виробництва, державний номер [NUMBER]. Враховуючи те, що з нею проживають неповнолітні діти, просить поділити майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, наступним чином: визнати за позивачем право власності на 2/3 частини спірного автомобіля та визнати за відповідачем право власності на 1/3 частини спірного автомобіля, та стягнути судові витрати. 02.06.2016р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву з аналогічними вимогами та обґрунтуванням (а.с.18-21). В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали та надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що у позові не зазначено, коли був придбаний спірний автомобіль та не зазначені докази, що вказане майно взагалі існує, немає доказів, що позивач приймав участь у придбанні спірного автомобіля, окрім того, в позові зазначені неправдиві відомості стосовно того, що відповідач не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітніх дітей. Просила в позові відмовити. Надала також письмові заперечення, де викладена аналогічна правова позиція (а.с.39). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 21 березня 1998 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом РАГС Заводської райадміністрації м.Запоріжжя, актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЖС № 007989 від 17.09.1998р. (а.с.9). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 15.08.1998р.н. та [PERSON], 09.12.2004р.н., що підтверджується відповідним свідоцтвами про народження дітей (а.с.7, 8). Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.05.2016р. шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією відповідного судового рішення (а.с.41). Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України та доданих до неї документів за [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію СХТ-722391 від 25.12.2015р. зареєстровано право власності на автомобіль марки Opel Omega 1997 року виробництва, державний номер [NUMBER], згідно договору купівлі продажу транспортного засобу від 19.12.2015 року (а.с.67-69). Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, набуте майно подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, що одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. Доказів того, що спірний автомобіль був придбаний на особисті кошти відповідача, суду надано не було. Внаслідок цього суд приходить до висновку, що автомобіль марки Opel Omega 1997 року виробництва, державний номер [NUMBER], який був придбаний відповідачем в період його шлюбу з позивачем, є обєктом права спільної власності подружжя. Разом з цим суд вважає, що вимоги позивача визнати за ним право власності на 2/3 частки спірного автомобіля, не засновані на законі, оскільки суперечать вимогам ч.1 ст.70 СК України, якою визначено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Доказів необхідності відходити від принципу рівності часток позивач суду не надав. В справі відсутні докази ненадання матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, в т.ч. відповідні розрахунки державного виконавця по наявну заборгованість по сплаті аліментів. Суд також вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про необхідність відмови в задоволенні позову, оскільки факт придбання подружжям спірного майна в період шлюбу доведено в судовому засіданні. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 443 грн. 75 коп. пропорційно задоволеним вимогам (заявлена ціна позову 59166 грн. 67 коп., задоволено за співвідношенням вартості частки на суму - 44375 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial