overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

24.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 11.01.1994 року. Від подружнього життя в сторін народилося двоє дітей: [PERSON],18.07.1994р.н. та [PERSON], 13.04.200р.н. Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживаю разом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 11.01.1994 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Від подружнього життя в сторін народилося двоє дітей: [PERSON],18.07.1994р.н. та [PERSON], 13.04.200р.н. Сторони по справі записані батьками. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживаю окремо більше двох років, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 27.02.2004 року зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №17 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з червня 2014 року з відповідачем проживають за однією адресою, але не однією сімєю. Сімя розпалась у звязку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя, на виховання дітей. Вважає, що сімя розпалась остаточно, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В звязку із викладеним, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, але до початку його проведення надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених [PERSON] вимог та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 27 лютого 2004 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області про що 27.02.2004 року складено відповідний актовий запис №17 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією Свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ №246480, виданого 27.02.2004 рокусвідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя фактично шлюбні відносини припинило, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення\~ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08.10.2015 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08.10.2015 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 15.11.2003року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15.11.2003 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, тому підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.04.1998 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.04.1998 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 11.11.2010 року в сумі 14153 грн 59 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомив, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 11.11.2010 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а. с. 8-24). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 09.07.2017 року становить 14153 грн 59 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 5860 грн 47 коп., заборгованість по сплаті відсотків 2656 грн 97 коп., пеня 4485 грн 98 коп., штраф 1150 грн 17 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 5-7), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 27.08.2010 року в сумі 35933 грн 95 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомив, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.08.2010 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 36% річних (далі по тексту Договір, а. с. 7-32). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року становить 35933 грн 95 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 853 грн 22 коп., заборгованість по сплаті відсотків 28693 грн 40 коп., комісія 4200 грн, штраф 2187 грн 33 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4-6), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 28.01.2008 року в сумі 13923 грн 89 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.01.2008 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитними коштами 36% річних (далі по тексту Договір, а. с. 7-13). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2017 року становить 13923 грн 89 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 4472 грн 59 коп., заборгованість по сплаті відсотків 7350 грн 16 коп., комісія 1200 грн, штраф 901 грн 14 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 6), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 02.07.2016 року в сумі 69424 грн 62 коп. і 1600 грн у відшкодування судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині порядку і строків розрахунку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 02.07.2016 року сторони уклали Кредитний договір № 66-308-824-2-16-Г відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 48000 грн строком до 01.07.2019 року, із щомісячною платою за користування кредитними коштами 10% річних та комісії в розмірі 2.9% (далі по тексту Договір; а. с. 6). Пунктом 4.5 Договору встановлено обовязок відповідача щомісячно сплачувати за Договором 2986 грн 87 коп. Порушення відповідачем зобовязань, встановлених Договором, тягне за собою нарахування штрафу в розмірі 10% несвоєчасно сплаченої суми (пункт 6.2 Договору). Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.07.2017 становить 69424 грн 62 коп., зокрема: заборгованість за кредитом 40732.08 грн, заборгованість по сплаті відсотків 1147.65 грн, заборгованість по сплаті комісії 5568 грн, штраф 21976.89 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 13), з яким відповідач погодився, що є підставою для її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вони вступили 28.12.2007 року та однією сімєю мешкали до 2016 року. Причиною припинення сімейних відносин стало те, що сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Останній час між ними постійно відбувалися сварки. На теперішній час вони проживають окремо. Спільне господарство між ними не ведеться. Строк на примирення не потрібен. Спір про поділ майна буде вирішено у судовому порядку. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, у своїй заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.12.2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 299 (а.с.5), та однією сімєю мешкали до 2016 року. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивач на задоволенні позову наполягає, оскільки втратив до відповідачки почуття любові та поваги, відповідачка позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, що підтверджує її незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просить визначити йому додатковий строк терміном 15 днів для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 11 червня 2016 року. Мотивує це тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, але своєчасно в шестимісячний строк не звернулася до державної контори для оформлення спадщини так як в період з 05.12.2016 року по 15.12.2016 року хворів та знаходився на амбулаторному лікуванні в Овруцькій ЦРЛ. Вважає, що строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Позивач просить справ розглядати у його відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 11.06.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №284877 та є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №337640. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 13.03.2015 року посвідченого секретарем Левковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області. Згідно повідомлення Овруцької ДНК від 27.07.2017 року №1329/01-16 після померлого 11.06.2016 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №1276/02-31 від 18.07.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки в період з 05.12.2016 року по 15.12.2016 року перебував на амбулаторному лікуванні в Овруцькій ЦРЛ, про що свідчить довідка Овруцької ЦРЛ, а тому суд вважає, що останній пропустив вказаний строк з поважної причини і йому слід надати додатковий строк в 15 днів для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.09.2013 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.01.2016 року шлюб розірвано. Всі зобовязання по утриманню та вихованню дитини позивач виконує самостійно, відповідач же в свою чергу допомогу на утримання дитини не надає, хоча стан здоровя та матеріальне становище дозволяє це йому робити. Просила суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно та досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, визнавши причину неявки відповідача неповажною, ухвалив справу розглянути заочно, у відсутність відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 6). Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.01.2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~\~враховує, що аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує, наявність інших непрацездатних осіб на утриманні не має, вад здоров'я які б заважали сплачувати аліменти у даному розмірі не має,\~\~\~\~тому суд вважає, що він може і повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, виходячи з вимог ст. 181-182, 183 Сімейного кодексу України, враховуючи той факт, що матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved