overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19 жовтня 2010 року. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалась у зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого між ними виникають сварки. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, позивачка звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 19 жовтня 2010 року у Клюсівській сільській раді Щорського району Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №1. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 5). [PERSON] і [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Причиною розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння між подружжям, внаслідок чого виникають сварки, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін і малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 33% від усіх доходів на утримання їх неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, але на теперішній час шлюбні відносини в них припинені. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є. Діти проживають з нею та знаходяться у неї на утриманні, що є недостатнім і тому вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 33% від його заробітку щомісяця на утримання їх дочок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що вони з позивачкою перебували у шлюбі. Їх дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні [PERSON] Він не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дочок в розмірі 33 % з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 січня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. ( а. с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей. (а. с. 6-7). Як встановлено в судовому засіданні, подружжя припинили шлюбні відносини та разом не ведуть господарства, відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до їх повноліття, оскільки це йому дозволяє його стан здоров'я, матеріальний стан, інших неповнолітніх дітей та утриманців відповідач не має, аліменти не сплачує. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей обґрунтованими, частка заробітку відповідача - 33% від його заробітку, як аліменти на утримання дітей, є також обґрунтованою, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого виконкомом Полтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.2), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого виконкомом Полтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.3), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого виконкомом Полтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.4) Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, шлюбні відносини припинені. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 14 травня 1994 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони проживають разом, але сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через постійні сварки і непорозуміння між ними, з січня 2014 року вони з чоловіком разом не проживають. Позивач до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задоволити. Відповідач також до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 липня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони з січня 2014 року проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через постійні сварки і непорозуміння між ними, з травня 2013 року вони з чоловіком разом не проживають. Позивач до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задоволити. Відповідач також до суду не з'явився, про час і місце розгляду псправи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 липня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони з травня 2013 року проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд встановити факт сумісного проживання з [PERSON] з 1985 року по 02 листопада 2013 року однією сім'єю без укладання шлюбу; визнати право власності [PERSON] у відповідній частці на автомобіль ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER], а також квартиру [ADDRESS], як частку у майні, набутому за час проживання однією сім'єю без укладення шлюбу, і в порядку спадкування за законом після померлого, 02.11.2013року, [PERSON]; усунути від права на спадкування за законом [PERSON]. Зважаючи на те, що виготовлення повного тексту рішення потребує значного часу, суд проголошує вступну та резолютивну його частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 19 жовтня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, просить стягнути з останнього на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання доньки [PERSON]. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 15). Про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, за згодою позивачки було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). 19 жовтня 2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 3). Як вбачається з довідки ПП [PERSON] від 04 червня 2014 року [PERSON] працює на посаді продавця продовольчих товарів і за період з грудня 2013 року по травень 2014 року отримала 3660 грн. заробітної плати (а. с. 17). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] на користь її матері до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 191, 367 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про визнання недієздатною її тітки - [PERSON], посилаючись на те, що внаслідок стійкого психічного розладу здоров'я вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Заявник у судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки і піклування та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 266, [PERSON] страждає важким (хронічним та стійким) психічним розладом, у зв'язку з чим вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а/с. 26-28). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що з 1998 року сторони перебували у шлюбі, який розірвано 12 грудня 2011 року. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення. Відповідач позов визнав повністю, та просив суд також про його задоволення. Суду пояснив, що сторони проживають окремо, донька проживає разом з позивачкою, він працює, має заробітну плату у розмірі 4500грн., а тому згодний надавати допомогу у заявленому позивачкою розмірі. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.5) сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Дитина проживає разом з позивачкою в с.Кобзарці Снігурівського району Миколаївської області, про що свідчить довідка Кобзарцівської сільської ради (а.с.6). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2011 року (а.с.7) шлюб між сторонам розірвано. Як пояснив відповідач, він працює у РБУ філії ПДМН ПАТ «Укртранснафта» і має середню заробітну плату у розмірі близько 4500грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до задоволення як такі, що знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду та повністю визнанні відповідачем. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На утримання дітей відповідач коштів не надає. [PERSON] просила ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву в якій, змінивши позовні вимоги просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття, і справу розглядати у її відсутність. Відповідач проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн на кожну дитину не заперечив і згідно поданої заяви просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останніх. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 частиною 3 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2 статті 184 цього ж Кодексу визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved