Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

22.04.2019 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 5931346109 від 08.09.2016 року в розмірі 86\~151,20 грн. та судові витрати (а.с.1-3). В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №\~5931346109 від 08.09.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 57\~330,00 грн., шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у заяві на отримання кредиту. Строком користування кредитними коштами до 04.09.2020 року. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 13.03.2019 року становить - 86\~151,20 грн., і яка складається з тіла кредиту в розмірі 43088,28 грн., річних відсотків в розмірі 5056,03 грн., щомісячних відсотків в розмірі 25981,80 грн., а також заборгованості за штрафними санкціями/пенею в розмірі 12025,09 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128\~ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281\~ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Вимогами ст. ст. 13, 81ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що 08 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» із заявою на отримання кредиту (а.с.11), у зв`язку із чим, між сторонами укладено кредитний договір № 5931346109 шляхом приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 57\~330,00 грн., шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у заяві на отримання кредиту. Відповідно до п. 4 кредитного договору, датою останнього платежу по поверненню кредиту є 04.09.2020 року (а.с.11-12). Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.03.2019 року становить - 86\~151,20 грн., і яка складається з тіла кредиту в розмірі 43088,28 грн., річних відсотків в розмірі 5056,03 грн., щомісячних відсотків в розмірі 25981,80 грн., а також заборгованості за штрафними санкціями/пенею в розмірі 12025,09 грн. (а.с.5). Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обов`язку відповідач не виконував. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. На підставі ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, законними, в повному обсязі доведеними з його боку, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв`язку із чим, із відповідача слід стягнути на ккористь позивача судовий збір в сумі 1\~921,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved