Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

23.11.2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними в порядку спадкування за заповітами після смерті батьків [PERSON], померлого [INFO], [PERSON], померлої [INFO], право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тобто за кожним по 1/2 частині вказаного будинку. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що згідно договору про забудову, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 26.05.1970 за №2-2185 їхнім батькам, [PERSON] та [PERSON], надана у безстрокове користування земельна ділянка під будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В подальшому [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/2 частина вищевказаного житлового будинку. 06.02.2007 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе його майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі належну йому на праві спільної часткової власності всю частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], заповів - [PERSON]. [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/2 частина вищевказаного житлового будинку. 06.02.2007 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе її майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі належну їй на праві спільної часткової власності всю частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], заповіла - [PERSON]. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріуса в установлений законом строк заяв про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачам було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутні документи про підставу зміни назви вулиці [ADDRESS], відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, який би був зареєстрований в установленому законом порядку та посвідчував права власності спадкодавців, та не визначенні частки спадкодавців у спадковому майні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно договору про забудову, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 26.05.1970 за №2-2185 [PERSON] та [PERSON] надана у безстрокове користування земельна ділянка під будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно Адресного реєстру м. Ізмаїла зазначений об'єкт нерухомості має юридичну адресу: [ADDRESS], що підтверджено довідкою №1381 від 11.12.2018 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 06.02.2007 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 139, [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе його майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі належну йому на праві спільної часткової власності всю частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], заповів - [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54488056 від 14.12.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 06.02.2007 року, зареєстрований за № 139, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки в установлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією відповідної заяви, наявної у матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. за №1186/92-14 від 06.10.2018р. позивачу [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутні документи про підставу зміни назви вулиці [ADDRESS], відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, який би був зареєстрований в установленому законом порядку та посвідчував права власності спадкодавців, та не визначенні частки спадкодавців у спадковому майні. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 17.10.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту, посвідченого 06.02.2007 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 138, [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе його майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі належну їй на праві спільної часткової власності всю частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], заповіла - [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50449279 від 28.12.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Єфіменко М.Д., заповіт [PERSON] від 06.02.2007 року, зареєстрований за № 138, не змінювався та не скасовувався. Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] незалежно від змісту заповіту, немає. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки в установлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією відповідної заяви, наявної у матеріалах справи. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Єфіменко М.Д. за №792/02-14 від 31.10.2018р. позивачу [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутні документи про підставу зміни назви вулиці [ADDRESS], відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, який би був зареєстрований в установленому законом порядку та посвідчував права власності спадкодавців, та не визначенні частки спадкодавців у спадковому майні. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв'язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved