Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

23.02.2018 року [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області із вищезазначеною заявою про встановлення факту перебування її з 01 травня 2015 року до 22 січня 2018 року на утриманні померлого 22 січня 2018 року чоловіка [PERSON]. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що з 22 липня 1978 року перебувала в шлюбі до дня смерті чоловіка. Чоловік перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та до дня смерті одержував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (МВС). Розмір пенсії на день його смерті складав 1 675 грн. 21 коп. З травня 2015 року та по січень 2018 року перебувала повністю на утриманні чоловіка. Після смерті чоловіка, звернулася до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, але їй було відмовлено з тих підстав, що вони були зареєстровані за різними адресами і було рекомендовано звернутися до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та прохала задовольнити. Заінтересована особа Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області направила клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 липня 1978 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в якому перебувала до дня смерті чоловіка, який помер 22.01.2018 року. Відповідно до довідки № 75/03-51 від 20.02.2018 року вбачається, що померлий [PERSON], перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та до дня смерті одержував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (МВС). Розмір пенсії на день його смерті складав 1 675 грн. 21 коп. У звязку з цим заявниця звернулася до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії з втрати годувальника, але їй було відмовлено з тих підстав, що вони були зареєстровані за різними адресами і було рекомендовано звернутися до суду. Відсутність у заявниці документа про перебування на утриманні її померлого годувальника (чоловіка) перешкоджає в оформленні та призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні факт перебування на утриманні чоловіка [PERSON] Далі судом встановлено, що [PERSON] на час смерті свого чоловіка [PERSON] досягла пенсійного віку, допомога, яка надавалася їй померлим чоловіком за час їх спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. При цьому, суд також враховує, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право перейти на нову пенсію, а саме на пенсію у разі втрати годувальника. Отже, вказані обставини є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved