Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

23.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, пославшись на те, що у неї та відповідача поза шлюбом народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. З вдіповідачем вона не проживає і одружуватися вони не збираються. На сьогоднішній день вона не працює, оскільки після досягнення дитиною трирічного віку, не може ніде працевлаштуватися, тому що не має ніякої професії й разом з сином мешкає у своєї матері. Батько дитини після народження сина у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча в нього є така можливість, оскільки він офіційно працевлаштований і має регулярний дохід. За викладених обставин просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснивши суду, що усвідомлює обов'язок утримання дитини, але 800 гривень для нього велика сума, тому, що він офіційно працює охоронцем в ТОВ «Одесакабель» і отримує заробітну плату в розмірі 1400 гривень щомісяця. Інших осіб на утриманні в нього не має, боргових зобовязань і стягнень за виконавчими листами не сплачує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим України. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.05.2011 року виконкомом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області /а. с. 10/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 27.01.2014 року [PERSON] [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], і разом з нею проживає та перебуває на її утриманні мальолітній син - [PERSON], [INFO] /а. с. 15/. Згідно довідки Управління соціального захисту населення Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 03.02.2014 року [PERSON], знаходилася на обліку і щомісячно одержувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у розмірі 130 гривень тобто до 17.04.2014 року /а. с. 13/. Довідкою Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 11.08.2014 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], на день видачі довідки ніде не працює та не має трудової книжки /а. с. 20/. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірванння шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; інші обставини які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншими ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років: з 1 січня становить 1032 гривень, а дитину віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] має постійне місце роботи і щомісцячно отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні та стягнень за виконавчими листами у нього не має, суд присуджує до стягнення з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. Суд також роз'яснює сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 243,60 гривень на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved