Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

22 серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яку 23 січня 2015 року уточнила та остаточно просила усунути їй перешкоди у користуванні квартирою 171 у будинку 38 по вул. Героїв Сталінграду у м. Дніпропетровську, шляхом вселення її до вищезазначеної квартири. В обґрунтування вимог зазначає, що вона є власницею 1/4 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Дане майно було набуте нею у якості спадку після смерті 12.05.2013 року її матері [PERSON]. Факт набуття права власності підтверджується свідоцтвом про право власності за законом від 03 лютого 2014 року, що було посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО [PERSON] Проте на даний час її сестра [PERSON], яка є власницею 3/4 вищезазначеної квартири, усіляко перешкоджає їй у користуванні її власністю. Вона не має жодного доступу до квартири, не має ключів від вхідних дверей, а відповідачка в свою чергу відмовляється їй їх надавати. також відмовляється надати можливість оглянути спадкове майно, заявляючи при цьому, що їй необхідно сплатити борги за комунальні послуги, хоч вона там ніколи не мешкала. Компенсувати вартість її частини квартири в грошовому еквіваленті не згодна. Усі спроби потрапити до квартири, завершилися невдало. Тобто, будучи власником квартири, вона фактично позбавлена відповідачкою права користуватись цим майном, тож вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечували. Відповідачка у судове засідання не зявилася, але раніше від неї надійшло заперечення на позовну заяву, в якій вона зазначила, що позивачкою не було надано жодних доказів в рахунок обґрунтування обставин, зазначених у позові. Вона прав та інтересів позивачки на вільне володіння та користування спадковим майном не порушувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно \~до \~ч. 1 \~ст. \~317 \~ЦК \~України \~власникові \~належать \~права \~володіння, \~користування \~та \~розпорядження \~своїм \~майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 лютого 2014 року, належить 1/4 частка квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Право власності на зазначену частку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.02.2014 року за реєстраційним номером 260124812101 (а.с. 10). Сестрі позивачки [PERSON], також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та на підставі свідоцтва про право власності належить загалом 3/4 частки квартири [ADDRESS]. Згідно висновку про результати перевірки інформації від 15.08.2014 року вбачається, що [PERSON] зверталася до чергової частини Красногвардійського РВ ДМУ з питанням недопуску її до квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г.Сталінграду 38/171. У \~відповідності \~до \~ч. 1 \~ст. \~15 \~ЦК \~України, \~кожна \~особа \~має \~право \~на \~захист \~свого \~цивільного \~права \~у \~разі \~його \~порушення, \~невизнання \~або \~оспорювання. Разом з переходом прав власності на квартиру до позивачки перейшло й зобовязання по утриманню даної квартири та сплаті комунальних послуг. Однак, вона не може належним чином розпоряджатися та користуватися належним їй на праві власності майном, оскільки ключів від квартир у неї немає, відповідачка відмовляється надати можливість оглянути спадкове майно та до квартири позивачку не допускає. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що перешкоди створені відповідачкою [PERSON], позбавляють позивачку можливості користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди [PERSON] у користуванні належним нерухомим майном, а саме 1/4 часткою квартири [ADDRESS] та вселити позивачку у спірну квартиру. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений за подачу позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved