Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

24.04.2018 року позивач [PERSON], в особі представника адвоката [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, у спосіб захисту визначений ст.16 ЦК України. В обґрунтування якої зазначила наступне. В 2005 році між позивачкою та [PERSON] склалися близькі стосунки, вони стали проживати разом та [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Спільне життя не склалося та в 2010 році сторони по справі припинили спільне проживання. Також за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.11.2011 року з [PERSON] були стягненні аліменти на утримання доньки [PERSON] та отримано виконавчий лист, в примусовому порядку відповідач аліменти жодного разу не надавав. З 2010 року стосунки між [PERSON] та донькою [PERSON] не склалися, відповідач участі у вихованні дитини не приймав, фінансової допомоги на утримання дитини не надавав та самоусунувся від вирішення будь-яких питань відносно дитини, не виявляє до дитини ніякого інтересу. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], відносно його дитини: доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, дала пояснення по суті позовної заяви, просила суд задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відзиву або заперечень на позовну заяву не надав. Представник третьої особи - Суворова Л.Б., яка діє на підставі письмової довіреності в судове засіданні не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і не заперечувала щодо їх задоволення (а.с.46). Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, суд, відповідно до вимог ст.ст.223, 280-282 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм відносини: Згідно свідоцтва про народження, виданого 31 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління Запорізької області, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.11.2011 року з [PERSON] були стягненні аліменти на утримання доньки [PERSON] та отримано виконавчий лист (а.с.8). Згідно розрахунку Енергодарського МВ ДВС у Запорізькій області, загальна заборгованість за виконавчим листом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] складає 152744 грн. 73 грн. (а.с.19). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, житлово-побутові умови сприятливі для проживання та розвитку малолітньої [PERSON] від 12 квітня 2018 року (а.с.21). Відповідно до довідки №3358/2 від 29.03.2018 року місцем реєстрації неповнолітньої [PERSON] та позивача по справі є: [ADDRESS] (а.с.20). Згідно Висновку виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 11.072018 року №01-01-40/2866, [PERSON] батько неповнолітньої [PERSON] з сімє'ю не мешкає протягом шести років, участі у вихованні дитини не приймає, ініціативи щодо зустрічей з донькою не виявляє, з днем народження не вітає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування прийшов до висновку, що [PERSON] свідомо протягом більше шести років ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки, не піклується про її стан здоров'я, духовний і моральний розвиток, не цікавиться ні розвитком ні навчанням дитини, не проявляє до малолітньої своєї батьківської уваги та турботи, хоча має таку можливість, та виходячи з вищезазначеного, в інтересах малолітньої вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що знайомі з позивачкою по справі на протязі довгого періоду часу, добре знають родину, їх діти спільно проводять час. Відповідача знають посередньо, під час спільних свят жодного разу його не бачили, зі слів позивачки та [PERSON] їм відомо, що відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не приділяє їй уваги, кошти на утримання не надає. Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав за наступних підстав: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаний норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини і доведеність їх сукупністю доказів, з'ясовано, що дійсно відповідач з 2010 року не спілкується зі своєю дитиною - донькою - [PERSON], [INFO], не приймає участі у її житті, вихованні, догляді, матеріальному та духовному розвитку. З 2010 року та по теперішній час неповнолітня дитина постійно проживає з позивачем та перебуває на повному утриманні та догляді позивача, при цьому позивач не отримує від відповідача аліментів на утримання дитини. Служба у справах дітей, не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], про що надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов остаточного висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені доказами, не заперечуються представником третьої особи, не суперечить інтересам неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved