Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 вересня 2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та повага один до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть. В позові позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні 21 липня 2015 року за клопотанням відповідача [PERSON] подружжю було надано строк для примирення тривалістю один місяць, до 21 серпня 2015 року. В судове засідання 21 серпня 2015 року сторони не з'явились. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] після закінчення строку на примирення до суду не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв та клопотань суду не надавав. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 21 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1118, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає, крім того між сторонами 25 травня 2015 року укладено договір, яким ви значено обов'язок батька сплачувати на утримання дитини мінімальний розмір аліментів на дитину, який не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.4). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавши строк на примирення, однак таке примирення не відбулось, про що свідчить подана позивачем заява, та наявність її категоричного заперечення проти збереження шлюбу. Неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність з його боку заінтересованості у збереженні сім'ї. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення не відбулось, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати: судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved