Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

24.03.2017 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» про стягнення заборгованості по орендній платі, індексу інфляції, 3% річних та розірвання договору оренди землі. Позов мотивований тим, що 03.03.2011 року між ЗАТ «Поділля», правонаступником якого є ТОВ «Поділля Агроінвест», та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, який 29.06.2011 року зареєстровано відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за №052480004001941 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,1973 га, кадастровий номер 0524887200:05:002:0236, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належить [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВН №055146 виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати. Відповідно до наданих розрахунків заборгованість по орендній платі становить: за 2014 рік \~3348,52 грн., за 2015 рік\~ 5286,11 грн, а всього\~- 8634,63 грн., а також інфляційні 2935,85 грн., 3% річних 402,00 грн. Враховуючи невиплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки невиконання відповідачем умов законодавства та умов договору позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 11972,48 грн., а також судові витрати. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Поділля Агроінвест» надав суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позов визнає лише в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 8634,63 грн. 03.04.2017 року від відповідача надійшло письмове заперечення в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію, тим що відповідач частково виплатив орендну плату по даному договору, таким чином, заборгованість з 2014 по 2015 становить 8634,63 грн. Зважаючи на це відповідач зазначає, що часткова невиплата орендної плати не є істотним порушенням умов договору та достатньою підставою для його розірвання. Також відповідач не вбачає систематичності порушення умов договору. В п. 4.7 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за період, за який нараховується пеня, відповідач вважає, що не можна одночасно застосовувати штраф, пеню та 3% річних з інфляційними витратами за одне порушення грошового зобов'язання, а тому просить відмовити в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №055146 виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією позивачу, на праві приватної власності, належить земельна ділянка площею 3,1973 га., кадастровий номер 0524887200:05:002:0236, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вищевказану земельну ділянку позивач згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 03 березня 2011 року та зареєстрованого 29.06.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за №052480004001941 передав в оренду строком на десять років ЗАТ «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ «Поділля Агроінвест». Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Однак в порушення умов договору відповідач систематично ухилявся від виплати орендної плати в розмірі зазначеному в договорі, у звязку з чим у нього виникла заборгованість: за 2014 рік \~3348,52 грн., за 2015 рік\~ 5286,11 грн., а всього\~8634,63 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-146цс12, систематичність несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. Приписи ст.\~625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. За змістом ч.\~2 ст.\~625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6\~червня\~2012\~р. у справі №\~6-49цс12, від 24\~жовтня\~2011\~р. у справі №\~6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст.\~625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17\~жовтня\~2011\~р. у справі 6-42цс11). Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч.\~3 ст.\~549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст.\~625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. Таким чином твердження відповідача, що у разі застосування судом вимог ст. 625 ЦК України, товариство буде нести подвійну відповідальність за неналежне виконання умов договору оренди земельної ділянки, є безпідставним. У звязку з несвоєчасним виконання грошових зобовязань відповідач має сплатити: по заборгованості за 2014 рік - 3% річних в сумі 217,00 грн.; по заборгованості за 2015 рік - 3% річних в сумі 185,00 грн. Разом з цим по заборгованості за 2014 рік - знецінення боргу в звязку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%, за 2016 рік 112,4%) складає 2157,04 грн.; по заборгованості за 2015 рік - знецінення боргу в звязку з інфляцією (індекс інфляції за 2016 рік 112,4%) становить 778,81 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат.

Outcome: approved