overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

24.02.2016 р. до суду надійшла заява позивача по справі [PERSON] щодо заборони проведення приватизації [ADDRESS] органу приватизації державного житлового фонду управління ЖКГ Оболонської райдержадміністрації (м. Київ, вул. М. Тимошенка 16) на ім'я [PERSON] Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, заборони вчиняти певні дії. Суд, дослідивши матеріали справи та додані матеріали з'ясував наступне. Як вбачається із додатків до заяви про заборону вчиняти дії, до неї додано лист служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 16.01.2016 р. із пропозицією до начальника УЖКГ Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації не здійснювати приватизацію [ADDRESS], так як там зареєстровані малолітні діти - [PERSON] та [PERSON] [INFO] П. 4 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення лозову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

24.02.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання інформації недостовірною, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди. Але, при постановленні Рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказана обставина є підставою для постановлення додаткового рішення. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні. В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Дослідивши матеріали справи № 2/489/457/2016, суд встановив наступне. 24.02.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання інформації недостовірною, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди. Відповідно до даного рішення позовні вимоги було задоволено частково, а саме визнано недостовірною та спростовано інформацію, стягнуто з відповідача на користь позивачки компенсацію моральної шкоди в розмірі 200 грн. 00 коп. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України\~\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є інвалідом І групи та звільнена від сплати судового збору. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Однак судом, при розгляді справи, не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. За таких обставин та приймаючи до уваги, що вказаний вище позов [PERSON] було подано в 2015 році, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. (за позовну вимогу немайнового характеру) та 1\~218 грн. 00 коп. (за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому [PERSON] трудової книжки, заповненої 23.07.1973 року російською мовою на імя «Шабанова Алексея Константиновича», з внесеними виправленнями у прізвище з «Шабанов» на «Шабатов», що не дає йому можливості оформити документи на отримання пенсії. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час він оформлює документи для отримання пенсії за віком і під час подачі відповідних документів до управління Пенсійного фонду м. Южноукраїнська Миколаївської області, в трудовій книжці, яка була видана 23.07.1973 року російською мовою на імя «Шабанова Алексея Константиновича», на першій сторінці було допущено помилку в його прізвищі, а саме: вказано «виправленому на «Шабатов» вірити».Тому управлінням Пенсійного фонду м. Южноукраїнська йому було відмовлено в прийнятті документів. В зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду та просить суд заяву задовольнити, встановивши факт належності йому вказаної трудової книжки. В судове засідання заявник не зявився, з невідомої суду причини, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В судове засідання представник заінтересованої особі Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області, не зявилася, направивши до суду письмову заяву про розгляд даної справи в її відсутність, заперечень по заяві [PERSON] не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що трудова книжка заповнена російською мовою на імя «Шабанова Алексея Константиновича», з внесеним виправленням на «Шабатов» дійсно належить [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯК № 626109 від 23.11.1955 року, копією паспорту серія ЕО № 857270, виданого 19.07.2000 року Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області, згідно яких прізвище імя та по-батькові заявника [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON], від якого мають сина - [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в березні 2015 року, внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказав, що 22.07.2011 року уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №596. Від шлюбу дітей не мають. З кінця 2015 року шлюбні відносини було припинено. Позивач зазначив, що сумісне життя не склалось з причини відсутності взаєморозуміння. Подальше сімейне життя з відповідачкою вважав неможливим і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Спору про поділ майна не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, звернувся із заявою, в якій зазначив, що наполягає на задоволенні позову, просить розглянути справу за його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через розміщення оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 22.07.2011 року, який було зареєстровано Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №596, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.02.2016 року. (а.с.3) Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за причин відсутності взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбних відносин з кінця 2015 року. Відповідачка заперечень не надала. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати позивач взяв на свій рахунок та просив не стягувати їх з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 21.08.2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з січня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 21.08.2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №674. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи проживає із матір'ю. В судовому засіданні сторони повідомили суд, що домовились про проживання дитини із відповідачем. Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, на примирення не згодні. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, просила \~встановити факт родинних відносин між нею ( [PERSON] ), [INFO] та померлим [PERSON] 17.07.2014 року сином на рівні рідної матері та рідного сина , мотивуючи тим, що є розбіжності у її (заявника) прізвищі в паспорті і свідоцтві про смерть сина, усунути які поза судовим розглядом неможливо. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просили її задовольнити посилаючись на обставини зазначені у заяві. Представник зацікавленої особи Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в яких просили справу слухати без участі їх представника, заяву підтримали в повному обсязі. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При огляді ксерокопії паспорту серії ЕО № 538556 виданого Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області від 02 червня 1998 року, видно, що [PERSON] [INFO], народилася в с. Володимирівка, Казанківського району Миколаївської області, зареєстрована в [INFO] і є громадянкою України. При огляді ксерокопії свідоцтва про народження серії І- ФП № 075377 виданого ВРАЦС Казанківського РУЮ Миколаївської області від 15.05.2008 року видно, що [PERSON] народився 05.03.1979 року, в графі матері записано [PERSON] . При огляді ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 203900, виданого 18.07.2014 року МВДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського МУЮ видно, що 17.07.2014 року в м. Миколаєві у віці 35 років помер [PERSON], актовий запис за № 2975. Згідно довідки виданої виконкомом Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 31.08.2015 року видно, що [PERSON] на день смерті проживав в [INFO]. Наведені вище докази, їх оцінка свідчать, що [PERSON] [INFO] є рідною матір'ю [PERSON], померлого 17.07.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що вони з відповідачем мають трьох спільних неповнолітніх дітей -дочку [PERSON] 2005 року народження, дочку [PERSON] 2011 року народження та сина [PERSON] 2013 року народження, які перебувають на її утриманні, оскільки відповідач регулярного щомісячного утримання на дітей не надає. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] 2005 року народження, дочки [PERSON] 2011 року народження та сина [PERSON] 2013 року народження в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав, дав свою згоду на сплату позивачці аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у тому розмірі в якому вона просила. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають трьох спільних неповнолітніх дітей -дочку [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які перебувають на утриманні матері -позивачки по справі ( а.с. 4-8). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки в запропонованому нею обсязі не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягає, відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечує (а.с. 10, 13 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком а [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с. 3 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000 гривень щомісячно, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

24.02.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

24.02.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 28.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею, подальше спільне життя вважає не можливим, так як втрачено почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, що призводить до сварок, свідком яких є їхня дитина, з квітня 2015 року вони з відповідачем мешкають окремо, спору щодо майна та виховання сина немає, спроб поновити стосунки сторони не здійснили, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Куріленко. У судовому засіданні позивач, позов підтримала, суду пояснивши, що 28.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею, в період спільного проживання з відповідачем у вересні 2012 року, будучи вагітною сином, була побита відповідачем, який перебував у нетверезому стані, в подальшому відповідач неодноразово застосовував до неї насилля, подальше спільне життя вважає неможливим, так як втрачено почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, що призводить до сварок, свідком яких є їхня дитина, з квітня 2015 року вони з відповідачем мешкають окремо, у червні 2015 року після припинення спільного проживання з відповідачем останній побив її, побив вікна в будинку, в якому мешкає вона з сином та матір'ю, ця подія вплинула негативно на психічний стан здоров`я їхнього сина, спору щодо майна та виховання сина немає, спроб поновити стосунки сторони не здійснили, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Куріленко. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

24.02.2016 року до суду із даним позовом звернулася [PERSON]. Посилається на те, що між нею та відповідачем, [PERSON], 08.08.2015 року було укладено шлюб. В шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не надає допомоги в утриманні дитини, просить суд стягнути із нього аліменти на утримання сина, [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав і пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина. Вислухавши сторони, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, [PERSON], [INFO], Сторони на даний час разом не проживають, дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка. Наведені вище обставини підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2015 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2016 року; довідкою Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області № 593 від 23.02.2016 року; довідкою № 594 від 23.02.2016 року, виданою Верхньовисоцькою сільською радою Турківського району Львівської області. Не довіряти цим доказам у суду немає підстав. В силу ст.ст. 180,182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Розмір стягуваних аліментів не повинен бути меншим за 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини. Враховуючи те, що відповідач є повноспраиним, має можливість надавати допомогу своїй дитині у тому розмірі, який просить позивачка, суд вважає можливим позов задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved