overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

24.01.2014 року директор Святошинського психоневрологічного інтернату Тинок Є.О. звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, хворіє на психічну хворобу, знаходиться на повному державному забезпеченні, опіку над нею здійснює інтернат. За станом здоров'я хвора не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, психічний розлад є хронічним та стійким. В судовому засіданні представник заявника, заінтересована особа та прокурор підтримали заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу із акта огляду у МСЕК, серії КИЕ-1 №055581, [PERSON] довічно встановлено другу групу інвалідності (а. с. 7 - копія витягу). [PERSON] мешкає, зареєстрована і постійно знаходиться на повному державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті з 21.05.1997 року. Дана обставина підтверджується довідкою Святошинського психоневрологічного інтернату №86 від 20.01.2014 року (а. с. 5). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2014 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу відносно психічного стану здоров'я [PERSON] Згідно акту судово-психіатричного експерта № 238 від 21.03.2014 року, [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїчної шизофренії, виражений апато-дисоціативний дефект (F20.00). [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над нею опіки (а. с. 21-22). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] на теперішній час за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, а тому на підставі ст. 39 ЦК України [PERSON] визнається недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

24.01.2014року заявники [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], звернулись до суду з заявою про надання їм права на шлюб. В обґрунтування заяви зазначили, що вона є неповнолітніми особами і на цей час ще не досягли шлюбного віку, але кохають одне одного і бажають одружитись. З січня 2013року вони зустрічаються, мали інтимні відносини, заявниця [PERSON] на цей час вагітна від [PERSON], термін вагітності 12 тижнів. Оскільки заявники не досягли віку, з якого можуть одружитись, вони просять відповідно до ч.2 ст. 23 Сімейного Кодексу України, надати їм право на шлюб. В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] підтримали заявлені вимоги. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник Орган опіки та піклування Красноармійської міської ради в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.(а.с.33). Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи в їх сукупності та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що заявники [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є неповнолітніми особами(а.с.4, 16а) і відповідно до ст.22 СК України не мають права на шлюб. Із пояснень заявників [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони кохають одне одного, бажають зареєструвати свої відносини, більше року підтримують інтимні відносини . Крім того, відповідно до довідки, виданої Красноармійською ЦРЛ, [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку по вагітності, термін якої складає 12 тижнів(а.с.35 ). Згідно ч.1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки судом встановлено, що заявники [PERSON], [PERSON], що є неповнолітніми особами, кохають одне одного та бажають зареєструвати свої відносини, заявниця [PERSON] вагітна, тобто право на шлюб відповідає їх інтересам, а заінтересовані особи не заперечують проти реєстрації шлюбу неповнолітніх, суд вважає, що є всі необхідні підстави для того, щоб надати заявникам це право, задовольнивши заявлені вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

24.01.2014 року КС « Турбота-Полтава» звернулися до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Кредитної спілки « Турбота-Полтава» за кредитним договором № 93 С від 20 жовтня 2011 року 28570,05 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явилася будучи повідомленою про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2011 року між Кредитною Спілкою « Турбота-Полтава» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 93-С, членський квиток № 118. Згідно умов договору кредитна спілка надала відповідачці кредит у розмірі 7103,61 грн. строком користування 12 місяців та терміном повернення до 20 жовтня 2012 року. Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати спілці нараховані відсотки та частину кредиту за користування кредитом в термін та розмірах, визначених згідно пунктів 1.1, 5.1 Договору. Станом на 10.01.2014 р. за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 28570, 05 грн., а саме - 6023,61 грн. - залишок несплаченого кредиту; - 7515,48 грн.- заборгованість по процентам; - 15030,96 грн.- подвійні відсотки згідно п. 5.3. договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. В порушення вимог закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі по 800,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано 01.09.2012 року. У сторін народився син [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач від обов'язку утримувати дитину ухиляється. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до Миколаївського районного суду Львівської області заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що просить проводити судовий розгляд справи у її відсутності. Також позивач подала в суд заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначила, що просить стягувати з відповідача 500,00 гривень аліментів на дитину щомісяця. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей розмір підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 243 гривень 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом «про розірвання шлюбу» до відповідача [PERSON], при цьому вказавши, що вона з відповідачем з 25.04.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Зазначений шлюб виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок у родині, фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені. На теперішній час вони мешкають окремо, сумісного господарства та кошторису сторони не ведуть. За наведених обставин, вважає, що шлюбні відносини з відповідачем відновити не можливо, а тому, вказаний шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, при цьому давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував у повному обсязі проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 того ж кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а. с. 5) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 25.04.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Виконкому Моспінської міської ради Пролетарського району м. Донецька Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 13. У судовому засіданні також встановлено, що під час шлюбу, між сторонами на ґрунті відсутності взаємопорозуміння виникли неприємні стосунки, що призвело до постійних сварок у родині, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені. На теперішній час вони сумісного господарства і кошторису не ведуть. Позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, які відтворити не можливо. Відповідач не надав жодного доказу того, що почуття любові та поваги у них з позивачем взаємне, що фактичні шлюбні відносини не припинились. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а тому він підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 15.01.1983 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], реєстрація шлюбу здійснювалась у відділі ЗАГС м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 16. Від спільного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. З серпня 2012 року сторони припинили сумісне життя, сумісне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.4/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що 08.06.2002 року уклала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти нікому не сплачує. Відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, хоча повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти заявлених вимог позивача, посилаючись на тяжке матеріальне становище. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем ( а.с.2), від якого має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3), який мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Комунальник-1» Первомайської міської ради Харківської області (а.с.8). Суд зауважує, що відповідач є працездатним, не є інвалідом будь якої групи, тому має можливість сплачувати аліменти. Будь яких доказів, що підтверджують тяжке матеріальне становище відповідача, він до суду не надав. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 24.01.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], при цьому вказавши, що 01.11.2008 року вони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Вказаний шлюб виявився невдалим. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року, причиною стало відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, що призвело до втрати взаємної поваги та любові. У теперішній час шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільного господарства та кошторису не ведуть. Вважає, що зберегти їх сім'ю неможливо. Спірного майна немає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, при цьому давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу у відповідності зі ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку від 01.11.2008 року, актовий запис № 605, позивач уклала шлюб з відповідачем 01.11.2008 року (а.с.3). В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2013 року, між ними втрачене почуття любові та поваги один до одного і відтворити шлюбні стосунки неможливо. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а тому даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.1985 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої криворізької нотаріальної контори за р. №83, належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка по справі доводиться позивачу колишньою невісткою. З січня 2013 року, відповідачка не мешкає в належному позивачці будинку, що підтверджується відповідним актом її місця проживання.В той час як відповідачка залишається зареєстрованою у вказаному помешканні, на неї нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких відповідач участі не приймає. В зв'язку з тим, що відповідач більш року не мешкає за місцем реєстрації, житлом не користується, позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування домоволодінням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву згідно якої просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити (а.с. 28 - заява). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку ( а.с.27 - оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я») . Судом встановлено, що підставі договору купівлі-продажу від 17.01.1985 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої криворізької нотаріальної контори за р. №83 (а.с.3,4 - копія договору), позивачу належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, за місцем реєстрації не проживає, не сплачує за комунальні послуги. У відповідності зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власний розсуд. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживає за вказаною адресою, не користується ним, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

24.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач позов визнала, при цьому повідомила суду про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14.07.2007 року. Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved