Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

23 березня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 21 березня 1997 року по 04 лютого 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] і неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Обидва хлопчики проживають разом із позивачем, та перебувають на її утриманні і вихованні. Добровільно, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього [PERSON] не надає, хоч і має таку можливість, оскільки є здоровим і працездатним. У зв'язку із тим, що відповідач працевлаштований неофіційно, має мінливий та нерегулярний дохід, позивач вважає, що з відповідача потрібно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3 000 грн. 00 коп. У зв'язку із викладеним, просила суд винести рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON], подала суду заяву про зменшення своїх позовних вимог та просила суд винести рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. На задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні подав суду заяву про визнання позовних вимог та не заперечував проти стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 1997 року. Рішенням суду від 23 січня 2014 року, шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 6, 6 з.б.). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження [NUMBER]; [NUMBER] (а.с. 3)). Згідно із довідкою про склад сім'ї №01-30/53 від 01 лютого 2016 року, виданою Мирненською сільською радою, на даний час за адресою: [ADDRESS], є зареєстрованими [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], відповідач [PERSON] з 01 квітня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] працює в Донецькому обласному центі технічної творчості дітей та юнацтва на посаді культорганізатора дитячого позашкільного закладу на 0,5 ставки. Згідно із довідкою по доходи, загальна сума доходу позивача за період з 09 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року становить 1 647 грн. 03 коп. (а.с. 8). На даний час, обидві дитини проживають разом із позивачем, що підтверджується довідкою Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області № 01-30/54 від 01 лютого 2016 року, із якої видно, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] [PERSON], [INFO], є зареєстрованим за цією адресою, однак фактично там не мешкає (а.с. 4). Наведене також стверджується актом огляду КП «ЖЕК №7» від 04 квітня 2016 року. [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON] не надає, хоч і має таку можливість, оскільки є здоровим і працездатним. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом відповідно із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Так, відповідачем [PERSON] суду було надано письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній, позов [PERSON] визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд приймає до уваги таку заяву відповідача [PERSON] у зв'язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано рекомендації,що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом достовірно встановлено, що дитина дійсно проживає з позивачем, має задовільний стан здоров'я, власних доходів немає, а тому потребує матеріальної допомоги. З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено, домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач позо визнає, суд вважає, що слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно із вимогами ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що судом позов задоволено, суд стягує з відповідача в дохід держави 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved