Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення авансу в якому зазначив, що 21.07.2015 року він домовився з відповідачкою про укладення договору купівлі-продажу належного їй на праві власності житлового будинку №13, розташованого по вул. Вишнева (Пролетарська) в смт. Казанка Миколаївської області, за 250000 грн. На підтвердження своїх намірів придбати будинок та укласти в подальшому договір купівлі-продажу, 21.07.2015 року він передав [PERSON] 140000 грн., про що відповідачем була написана розписка, а залишок суми зобовязався віддати протягом 2016 року. Після цього [PERSON] передала йому ключі та документи на будинок і він засилив членів своєї родини до вказаного будинку. 07.10.2016 року він передав [PERSON], яка діяла за довіреністю від імені відповідачки, під розписку в рахунок оплати за житловий будинок решту коштів в сумі 110000 гривень. Після сплати відповідачу всієї суми обумовлених грошових коштів, остання відмовилася від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу належного їй будинку вважаючи оговорену продажну ціну замалою. При цьому, не повертає відповідачка і сплачені їй 250000 грн. авансу. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти в сумі 250000 гривень та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності та посилаючись на те, що вона та відповідач не відмовляються від укладення договору купівлі-продажу будинку з позивачем [PERSON] та на те, що грошові кошти, які отримані від позивача є завдатком, просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок №13 з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Вишнева (Пролетарська) в смт. Казанка Миколаївської області належить на праві приватної власності [PERSON]. Між позивачем та відповідачкою [PERSON] була домовленість про купівлю-продаж цього будинку за 250000 грн. На виконання вказаної домовленості 21 липня 2015 року [PERSON] передав [PERSON] 140000 грн., про що останньою була написана відповідна розписка, в якій датою остаточного розрахунку в сумі 110 000 грн. був зазначений 2016 рік. (а.с.49 ). 07 жовтня 2016 року [PERSON], яка представляла інтереси [PERSON] на підставі довіреності від 22.07.2016 року,склала розписку про отримання від [PERSON] грошових коштів в розмірі 110149 грн. за продаж житлового будинку №13 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Вишнева (Пролетарська) в смт. Казанка Миколаївської області (а.с.47). В подальшому договір купівлі-продажу вищевказаного будинку сторонами не було укладено. Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення переданих відповідачці коштів, позивач посилався на те, що договір купівлі-продажу, на підтвердження зобов'язання якого та в рахунок належних з нього платежів були передані кошти [PERSON] та [PERSON], не укладений, а тому ці суми є авансом. Згідно із ч.ч. 1, 3\~ст. 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6 - 176 цс 12. Оскільки договір купівлі-продажу будинку у передбаченій законом формі сторонами не був укладений, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем [PERSON] грошова сума в розмірі 250000 грн. є авансом, а не завдатком, яка підлягає поверненню позивачу. З урахуванням викладеного, посилання третьої особи на те, що дана сума є завдатком, а тому відповідач обґрунтовано його не повернула позивачу, - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки пов'язані з помилковим тлумаченням норм законодавства. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] 250000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 2500 грн.

Outcome: approved