Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

23 березня 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач), звернувшись до суду з позовом, вимоги якого уточнила (а.с.26), просить стягнути з [PERSON] (далі по тексту - відповідач) на свою користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та на її утримання аліменти в розмірі 3000 гривень з всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з серпня 2013 року по січень 2017 року вона з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час перебуває на повному її утриманні. Оскільки сину не виповнилося три роки, вона здійснює за ним догляд і у зв'язку з цим ніде не працює, а отримує невелику державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків, передбачених ст.ст. 84, 180 СК України, оскільки добровільно не надає їй матеріальну допомогу на утримання сина та на її утримання, хоча є працездатною особою, працює і отримує доходи, та не має інших дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але звернулася із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі. Вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але звернувся із заявою, в якій зазначив, що позов визнає повністю та просив розглянути справу без його участі (а.с.27). Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі, суд враховуючи положення ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. ст. 79, 80, 84, 180, 182, 184, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне судовий збір стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України.

Outcome: approved