Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

22 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позов позивач зазначила, що з 18.10.2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.02.2021 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син [PERSON] постійно проживає разом з нею за адресою фактичного місця проживання: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач тривалий час в добровільному порядку не надавав допомогу на утримання сина та відмовляється її надавати. Посилаючись на вказані обставини просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.05.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.19-20). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.31). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення, розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.25). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.02.2021 року по справі №383/1231/20, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 18.10.2006 року Новоєгорівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис №2 (а.с.9-10). Рішення суду набрало законної сили 16.03.2021 року. Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Отже, у відповідності до вимог ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно сторін рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.02.2021 року по справі №383/1231/20, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді цієї справи. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.04.2007 року Новоєгорівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.8). В позовній заяві позивач зазначила, що відповідач не виконує обов`язок щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання сина, визнав позов та його визнання прийняте судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання позову до суду. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved