Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

22.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO] відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року на розмір 1500 грн., починаючи з дня предявлення позовної заяви і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] в розмірі 5631 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач [PERSON] зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 16.04.2010 року, в період шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 03.07.2014 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 500 грн. щомісячно, в подальшому рішенням суду від 17.06.2015 року змінено розмір аліментів та її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 700 грн. щомісячно. Проте, на теперішній час зрослі ціни на предмети першої необхідності та продукту харчування, дитячі речі та з урахуванням того, що дитина часто хворіє, потребує лікування та дієтичне харчування, вважає, що існують усі підстави для збільшення розміру аліментів до 1500 грн. Крім того, дитина потребує додаткових витрат у звязку з її хворобою, розвитком здібностей, так дитина протягом 2015-2016 років дитина часто хворіла, тому на придбання ліків, оплату аналізів нею було витрачено 6436,63 грн. З березня 2014 року по грудень 2015 року дочка відвідувала дитячу студію естрадних танців «Гламур» вартість оплати склала 3325 грн. З вересня 2016 року і до теперішнього часу дочка відвідує студію дитячої творчості «Тюбик» вартість оплати становить 1500 грн., а всього нею було витрачено додатково 11261,63 грн., у звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь ? частку додаткових витрат на дитину, що становить 5631 грн. Ухвалою від 24.02.2107 року у справі відкрите провадження. 22.05.2017 року сторони надали до суду для затвердження мирову угоду. Ухвалою від 22.05.2017 року відмовлено у визнанні мирової угоди. 19.09.2017 року представник відповідача надала до суду клопотання про залучення доказів у справі. 06.02.2018 року позивач надала до суду заяву про зменшення позовних вимог та просила суду про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO] відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року на розмір 1200 грн., починаючи з дня предявлення позовної заяви і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2500 грн., судові витрати на правову допомогу з відповідача не стягувати. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, зменшені позовні вимоги визнала. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2006 року, який було розірвано 16.04.2010 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 16.04.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №125. В шлюбі у сторін 07.03.2008 року народилась дитина дочка [PERSON], дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матірю, на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.07.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки стягнути аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно. В подальшому рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року, було змінено розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на 700 грн. щомісячно. Посилаючись на те, що розмір аліментів, що стягується з відповідача недостатній для утримання дитини, для придбання предметів першої необхідності, продуктів харчування, дитячих речей та з урахуванням того, що дитина часто хворіє, потребує лікування та дієтичне харчування, позивач [PERSON] просила змінити розмір аліментів, збільшивши їх розмір до 1200 грн. Відповідно до ст. ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суд, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначених за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач не заперечував проти збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки до 1200 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, та при визначенні розміру аліментів, судом враховані матеріальний і сімейний стан відповідача, що на його утриманні не має інших неповнолітніх дітей та інших утриманців. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача 2500 грн., що становить ? частку додаткових витрат, понесених нею на лікування дитини, придбання ліків, оплату аналізів, а також на розвиток здібностей дочки, яка з березня 2014 року по грудень 2015 року відвідувала дитячу студію естрадних танців «Гламур», а з вересня 2016 року і до теперішнього часу відвідує студію дитячої творчості «Тюбик». Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або окриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат на дитину у розмірі 2500 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину у розмірі 2500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у звязку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при предявленні позову, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1280 грн.

Outcome: approved