Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

22 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котюжанівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в с.Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право власності на земельну ділянку площею 3,2723 га (державний акт серії ІV-ВН №030893) на території Котюжанівської сільської ради Мурокуриловецького району. При житті [PERSON] залишила заповіт на її ім'я. Крім неї спадкоємцем за законом є її брат [PERSON], який в свою чергу спадщину не прийняв та на неї не претендує. Вона ж у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку їм у нотаріальній конторі було відмовлено, так як відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позові просила справу розглянути у її відсутність. (а.с.2,3). Відповідач Котюжанівська сільська рада також надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Позов [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення (а.с.21). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с.Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.7). При житті, 12 листопада 2009 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на момент смерті і на що матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON]. (а.с.10). Спадкове майно після смерті [PERSON] складається зокрема: з право власності на земельну ділянку площею 3,2723 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Котюжанівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (державний акт серії IV-ВН №030893). Факт належності земельної ділянки [PERSON], підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ВН №030893 від 20 листопада 2002 року (а.с.13), довідкою Котюжанівської сільської ради Мурованокуриловецького району за №707 від 17.12.2014 року (а.с.12), витягом з технічної документації з поділу земель колективної власності і виготовлення державних актів на право приватної власності на земельні частки (пай) взамін сертифікатів, членам колишнього КСП «Подільський край» села Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом (а.с.10), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), свідоцтвом про своє народження (а.с.8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9), довідкою Котюжанівської сільської ради №707 від 17.12.2014 року (а.с.12) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON], яка має право на спадкування. Спадкоємцем за законом є [PERSON], який спадщину не прийняв та на неї не претендує, що підтверджується його заявою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (а.с.16). Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З постанови приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] від 18.12.2014 року вбачається, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2723 га, що розташована на території Котюжанівської сільської ради Мурованокуриловецького району їй відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с.17). Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 21 листопада 2014 року №48 (9285) (а.с. 11), слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON].

Outcome: approved