Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

22.06.2020 р. до Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034436, виданого 16.12.1997 р. Біласовицькою сільською радою, баба позивача [PERSON] була власником земельних ділянок, площею 0,048 га, площею 0,088 га та площею 0,339 га (загальна площа 0,475 га), для ведення особистого підсобного господарства на території с. Латірка, Біласовицької сільської ради. Після смерті баби позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності майно. У спадкодавця [PERSON] був син [PERSON] (рідний батько позивача), який також помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не склала. Позивач просить визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки, що на праві приватної власності належали його бабі [PERSON] , оскільки являється єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців у спадкодавця немає. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Біласовицький сільський голова Шуфрич В.В. в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема, визнання права. Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034436, виданого 16.12.1997 р. на підставі рішення другої сесії 22-го скликання Біласовицької сільської ради народних депутатів від 19.05.1995 року [PERSON] отримала у власність земельні ділянки площею 0,048 га, площею 0,088 га та площею 0,339 га (загальна площа 0,475 га), що знаходяться в с. Латірка, на території Біласовицької сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59. План зовнішніх меж земельних ділянок у цьому державному акті - площею 0,048 га, площею 0,088 га та площею 0,339 га. Кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність по цьому державному акті - всього земель: 0,475 га, в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,445 га, з них ріллі -0,405 га, кормових угідь - 0,04 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями -0,03 га. [INFO] спадкодавець [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 24.03.1997 року виконкомом Біласовицької сільської ради, про що зроблено запис за № 5. На цей час спадкоємцем першої черги був її син (батько позивача) [PERSON] , який також помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З довідки, виданої виконкомом Біласовицької сільської ради за № 598 від 18.12.2019 року видно, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , згідно погосподарського обліку була зареєстрована та проживала - [PERSON] , [INFO], що померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки площею 0,048 га, площею 0,088 га та площею 0,339 га, які знаходяться на території Біласовицької сільської ради, Воловецького району Закарпатської області. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст.1258 ЦК України). У відповідності з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги спадкодавця був її син (батько позивача) [PERSON] , який також помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Родинні відносини між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] стверджується належними доказами, зокрема, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25.06.1988 року Біласовицькою сільською радою народних депутатів, з якого встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Латірка, Воловецького району, про що складено запис № 11. Його батьками у графі батько записаний « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] ». Крім того, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого в с. Біласовиця, Воловецького району Закарпатської області встановлено, що [PERSON] , (батько позивача) [INFO] , народився в с. Латірка, Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено відповідний запис № 6. Його батьками у графі батько записаний « [PERSON] », а в графі мати записана « [PERSON] ». (баба позивача). З наведеного випливає, що позивач [PERSON] є рідним внуком [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, позивач [PERSON] як рідний внук померлої [PERSON] , згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України має право на спадкування за правом представлення та належить до спадкоємців першої черги. Про наявність Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034436 довідався за три місяці до подання цього позову. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 125 ЗК України України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено; з врахуванням встановлених обставин справи на підставі зібраних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved