Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

22 лютого 2016 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 40% з усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що з літа 2013 року вони з [PERSON] почали дружити, а з весни 2014 року до серпня 2015 року спільно проживали як чоловік та дружина. В шлюб не вступали. [INFO] у неї з відповідачем народився син [PERSON]. В даний час відповідач не надає коштів на утримання сина, хоча працює в ТОВ «Журавка», має постійне місце роботи, стабільну зарплату, задовільний стан здоров'я, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Сама вона не працює, в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує незначну допомогу, якої недостатньо для забезпечення життя та розвитку дитини, проживає за рахунок допомоги своїх батьків та ведення домашнього підсобного господарства. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 20% від заробітку. Зазначив, що працює в ТОВ «Журавка» нічним вантажником, інших утриманців не має. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що з літа 2013 року [PERSON] та [PERSON] почали дружити, а з весни 2014 року до серпня 2015 року спільно проживали як чоловік та дружина. В шлюб не вступали. [INFO] у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконкому Антонівської сільської ради від 19 лютого 2016 року № 59 (а.с. 5). Відповідач має постійне місце роботи і заробіток. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має постійний, стабільний дохід та задовільний стан здоров'я, аліменти слід стягувати з відповідача у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (22 лютого 2016 року) і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я, відсутність у відповідача інших утриманців. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial