Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

23.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що вона з відповідачем має спільну дитину [PERSON] При цьому, відносини між нею та відповідачем не склались, вони проживають окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини останній не надає. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 23.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, зменшивши розмір стягнутих з нього аліментів до 750 грн. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом не було зясовано його матеріальний стан, розмір доходів та наявності на утриманні інших осіб, а відповідно не встановлено і можливості сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. В суді апеляційної інстанції відповідач [PERSON] апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, посилаючись на те, що в суд 31.10.2016 року попав вперше, юридичної освіти не має, за наполяганням позивачки подав суду написану під диктовку заяву, вважаючи, що суд зясує усі обставини і вирішить спір, однак на таке рішення не сподівався. Просив врахувати ті обставини, що після закінчення навчання має труднощі з працевлаштуванням, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, однак до цього часу не працевлаштований. Сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі не має змоги, оскільки не має доходу, проживає з батьками, пенсіонерами, інвалідами 2-ї і 3-ї групи відповідно. На підтвердження доводів надав письмові докази знаходження на обліку в центрі зайнятості, довідки інвалідності батьків. Представник позивача [PERSON] [PERSON] вказані відповідачем обставини підтвердили, однак просила апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на потребу [PERSON] в матеріальній допомозі на утримання малолітньої дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість та безпідставність вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав. У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва серії І-ВЛ №268910, виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 29.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №737. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Майборода». (а.с. 3) 08.01.2016р. під час перебування сторін по справі у шлюбі у останніх народилась спільна донька - [PERSON] (а.с. 4). Водночас, шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] не склались, на теперішній час вони проживають окремо, спільним побутом не повязані, що визнається сторонами по справі. Після припинення шлюбних відносин донька [PERSON] проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 8). [PERSON] посилається на те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Вказані обставини [PERSON] не оспорюються. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.(ч. 1 ст. 184 СК України) За загальним правилом, яке містить ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON], починаючи з 23.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Водночас, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, не враховано положення ст. 182 СК України, та не зясовано чи наявні законні підстави задоволення позову на підставі його визнання [PERSON] При цьому, колегія суддів відзначає, що справа була розглянута без участі сторін, внаслідок чого відповідачу не було розяснено його процесуальних прав, обовязків та наслідків вчинення ним відповідних процесуальних дій; матеріали справи не містять даних, що на момент написання відповідної заяви про визнання позову відповідачу було вручено копію позовної заяви; у заяві про визнання позову не зазначено про згоду на сплату аліментів у відповідному розмірі щомісячно. Відповідно ж до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судовим розглядом, відповідач [PERSON] не працює, має непрацездатних батьків, які є інвалідами 2-ої та 3-ої груп, дані про наявність можливості у відповідача сплати аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі матеріали справи не містять. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суд першої інстанції необхідно змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON], до 800 грн. Ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції, усупереч вимог ст.182 СК України, не зясовані обставини щодо матеріального становища платника аліментів, які, як це вбачається з наданих апеляційному суду нових доказів, не дають підстави вважати його спроможним сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., зважуючи на тимчасову не працевлаштованість, відсутність доходу, проживання з непрацездатними у звязку з інвалідністю батьками. Крім того, апеляційний суд враховує і ту обставину, що позивач має право звертатися з позовом до чоловіка про її утримання до досягнення дитиною трьох років (ст.84 СК України), з вимогами про присудження з батька дитини додаткових витрат у разі наявності передбачених ст.185 СК України підстав. Визначений апеляційним судом розмір аліментів у будь-якому випадку перевищує розмір, встановлений ч.2 ст.182 СК України.

Outcome: partial