Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

22.01.2021 року позивач [PERSON] , в особі свого представника за письмовим договором про надання правової допомоги від 20.01.2021 року та ордера адвоката Сухенко Юлії Миколаївни, звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якій просить суд: - зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області по цивільній справі за №316/946/13-ц від 28.05.2013 року з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до досягнення дитиною повноліття; - відкликати з розрахункового відділу ВП «Запорізька АЕС» через Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України м. Дніпро виконавчий лист Енергодарського міського суду по цивільній справі за №316/946/13-ц від 28.05.2013 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позову представник позивача зазначає, що [PERSON] в період з 03.06.2006 року по 27.03.2013 року перебував у шлюбі з [PERSON] та від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося, відповідач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.05.2013 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усього заробітку. 07.07.2017 року позивач одружився вдруге та [INFO] в шлюбі з [PERSON] народилася друга дитина - [PERSON] . Позивач працює у ВП «Запорізька АЕС» та отримує заробітну плату в середньому 19980 грн. на місяць, інших доходів не має. На даний час на його утриманні перебувають: донька [PERSON] , 2008 року народження, на утримання якої з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку, донька [PERSON] , 2019 року народження, дружина [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та отримує мінімальне забезпечення від держави у розмірі 860 грн. щомісячно. Як зазначає позивач, на сьогоднішній день він перебуває в досить скрутному матеріальному становищі, адже весь його бюджет складається з заробітної плати, якої не вистачає на оплату всіх щомісячних обов`язкових платежів: 19980 грн. (заробітна плата за місяць) - 4900 грн. (утримано аліментів за виконавчим листом на користь відповідачки на місяць), 5119 грн. (податок з доходів фізичних осіб, військовий збір та профспілкові внески), 1715 грн. (оплата комунальних платежів, витрат на електроенергію, тощо на місяць), 360 платіж за розвиваючий гурток дитини - 7890\~грн. Отже, коштів, що залишаються після сплати аліментів, утримання двох дітей та дружини, ледве вистачає на проживання позивача, оскільки на даний час, інших джерел доходу, крім основного місця роботи в нього не має. Відповідач по справі щомісячно отримує аліменти на утримання дитини в розмірі - 4900 грн., що більш ніж вдвічі перевищує встановлений прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, на утримання доньки [PERSON] , позивач має 2900 гривен (7890 гривень заробітної плати + 860 гривень допомога від держави / 3 членів родини позивача), що ставить другу дитину позивача в суттєво гірше матеріальне становище порівняно з першою донькою. Крім того відповідач працює техніком табельного обліку у ВП «Запорізька АЕС» та отримує заробітну плату, що становить близько 15000 грн., тобто має можливість на рівні з позивачем виконувати свої батьківські обов`язки по утриманню доньки [PERSON] . У зв`язку з цим, позивач вважає, що зміна його сімейного становища та народження другої дитини, спричинило різке зниження його матеріального становища, порівняно з травнем 2013 року - датою видачі судом виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] . У зв`язку з цим позивач вважає, що розмір аліментів сплачуваних ним на користь відповідача на утримання дитини повинен бути зменшений з 1/4 частини до 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.02.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.29). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.05.2021 року по справі закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с.38). 04.08.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги №59 від 27.07.2021 року, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позовної заяви відмовити, зазначаючи на наступне. Відповідач не заперечує, що сторони по справі в період з 03.06.2006 року по 27.03.2013 року перебували у шлюбі, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося, відповідач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.05.2013 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усього заробітку. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Енергодарському ВДВС. Також відповідачу відомо, що 07.07.2017 року позивач одружився вдруге та [INFO] у позивача в шлюбі з [PERSON] народилася друга дитина - [PERSON] . Дійсно, на даний час на його утриманні перебувають: донька [PERSON] , 2008 року народження, на утримання якої з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку, донька [PERSON] , 2019 року народження, дружина [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та відповідно до умов колективного договору отримує допомогу на дитину від підприємства. Позивач працездатний,\~має задовільний\~стан здоров`я,\~будь-яких\~інших належних\~та допустимих\~доказів про\~погіршення його\~матеріального стану\~з моменту\~стягнення аліментів\~на утримання\~доньки позивач\~не надав,\~вказані факти\~не доводять\~мінливості його\~матеріального стану\~та впливу\~на стан\~здоров`я,\~а тому\~не можуть\~слугувати самостійною\~підставою для\~зменшення їх\~розміру,\~та те,\~що розмір\~стягуваних аліментів\~за рішенням\~не є\~завищеним та\~відповідає розміру,\~передбаченому нормами\~діючого законодавства,\~у зв`язку\~з цим,\~просить суд\~відмовити в\~задоволенні позову (а.с.52-184). В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити (а.с.241). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника [PERSON] (а.с.185). Представник відповідача [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві не визнала, просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про слухання справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових викликів, які повернулись з позначкою «Укрпошти» адресат відсутній (а.с.46). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, а відповідач, як на підставу заперечень на позов,\~ оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10), який було розірвано (а.с.11). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області 28.05.2013 року з [PERSON] (позивача по справі) на користь [PERSON] (відповідача по справі) було призначено стягнення аліментів на утримання спільної дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дитиною повноліття. Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 15.10.2015 року №292 позивачу були призначені часи зустрічі з малолітньою донькою [PERSON] (а.с.223). З моменту винесення рішення про стягнення аліментів у позивача змінилися обставини, він створив нову сім`ю. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] 07 липня 2017 року зареєстрували шлюб (а.с.8). Від шлюбу позивач та третя особа мають спільну дитину [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.с.9). Отже, з зазначеного судом встановлено, що на дату винесення рішення Енергодарським міським судом Запорізької області, щодо призначення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання спільної з позивачем дитини, позивач не мав іншої неповнолітньої дитини. Зазначене свідчить на те, що з часу призначення аліментів на користь відповідача по справі, у позивача змінився сімейний стан. Крім того, народження другої дитини у позивача тягне за собою зміну матеріального стану. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2\~статті 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі\~№6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України визначено,\~що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання (Роз`яснення Міністерства юстиції України від 05.07.2011 року «Правове регулювання особистих немайнових та майнових відносин між суб`єктами сімейних правовідносин»). Згідно приписів ст.141 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виконання передбачених статтею 150 СК України, обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини як фізичного, так і духовного та морального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, положення статті 192 СК України, тільки вказують на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, при цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану, при цьому, зміна сімейного стану є самостійної, незалежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів, разом з тим, вирішуючи питання, суд повинен керуватися принципом «максимально можливим урахуванням інтересів дітей». Суд вважає необхідним зазначити наступне. Як встановлено судом, позивач має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Абзацом 2 частини 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З даних довідки про заробітну плату отриману позивачем за період з липня 2020 року по грудень 2020 року за місцем роботи на ВП «Запорізька АЕС» судом з`ясовано, що середньомісячна заробітна плата позивача за шість місяців 2020 року становить в середньому 24370 грн. та з позивача на користь відповідача утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини, в середньому\~розмірі 4900\~грн. (а.с.13). Місце проживання позивача зареєстроване за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.17), яка відповідно до квитанцій, здійснює оплату комунальних платежів (а.с.18-22). Малолітня [PERSON] , [INFO] має захворювання, що підтверджується відповідними медичними висновками (а.с.16, 215, 218). Відповідно до консультативного висновку від 30.05.2019 року, виданою лікарем-консультантом [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: синдром рухових порушень внаслідок ураження ЦНС в перинатальному періоді (а.с.16). Третя особа [PERSON] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. З даних\~довідки про\~заробітну плату\~отриману третьою\~особою за\~період з\~січня 2021 року по червень 2021 року за місцем роботи на ВП «Запорізька АЕС» судом з`ясовано, що середньомісячна заробітна плата третьої особи за шість місяців 2021 року становить в середньому приблизно 3602 грн. (а.с.203). Позивач та третя особа несе витрати на утримання доньки [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, а саме: договорами по оплаті дошкільних закладів, квитанціями про придбання медикаментів, оплати на відпочинок та оздоровлення (а.с.34-36, 232-233, 235-236). Отже, народження другої дитини у позивача тягне за собою додаткові витрати на забезпечення неповнолітньої дитини необхідними для її життя та виховання благами. З даних довідки про заробітну плату отриману відповідачем за період з травня 2020 року по квітень 2021 року за місцем роботи на ВП «Запорізька АЕС» судом з`ясовано, що середньомісячна заробітна плата відповідача за дванадцять місяців становить в середньому 22760 грн. (а.с.66 зворот). Дитина [PERSON] , [INFO] , має захворювання, що підтверджується відповідними медичними довідками та висновками. Відповідач несе витрати на утримання доньки [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи та відповідними квитанціями (а.с. 67, 91, 96-97). На користь\~відповідача з\~позивача утримуються\~аліменти на\~дитину [PERSON] \~в середньому\~розмірі4900 грн., відповідно до даних довідки про заробітну плату отриману [PERSON] за період з липня 2020 року по грудень 2020 року за місцем роботи на ВП «Запорізька АЕС» (а.с.13). Отже, як позивач так і відповідач працюють та мають дохід у вигляді заробітної плати, як позивач так і відповідач, несуть витрати пов`язанні з утриманням дітей. Позивачем, як на підставу зменшення розміру аліментів, суду були надані письмові докази, щодо утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дійсно, третя особа по справі [PERSON] має від першого шлюбу двох дітей, однак судовим наказом від 02.08.2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Старшій дитині вже виповнилось 18 років. Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме: наявність у позивача іншої сім`ї, народження дитини, утримання тимчасово непрацездатної дружини, розмір доходу позивача та сплату аліментів останнім в розмірі більшому ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також норми матеріального та процесуального права, з урахуванням принципу «максимально можливим урахуванням інтересів дитини», суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зменшення частки розміру аліментів які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначеної рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.05.2013 року по справі №316/946/13-ц, підлягають зменшенню з 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно до 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки на думку суду саме цей розмір частки, буде забезпечувати потреби спільної дитини позивача та відповідача і не порушувати прав спільної дитини позивача та третьої особи. Малолітня дитина позивача та третьої особи по справі, також повинна мати матеріальну підтримку зі сторони свого батька (позивача по справі), яка не повинна бути меншою за ту яку отримує інша дитина позивача, тому суд вважає справедливим, достатнім та необхідним зменшити розмір стягнення аліментів з позивача на користь відповідача. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили, що також визначено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial