Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

24.02.2021 року Позивач звернувся до суду. В обґрунтування позову посилався на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 21.03.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У подальшому кредитний ліміт збільшувався до 5900,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Позивач надав відповідачу кредит, однак, відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього станом на 03.12.2020 року наявна заборгованість 16309,71 грн., з яких: 12516,34 грн- заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 12516,34 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,0 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн- заборгованість за простроченими відсотками; 3793,37 грн- заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн- нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії. Банк на свій розсуд може вимагати від боржника будь- яку частину суми заборгованості за кредитом, таким чином до стягнення становить сума 12516,34 грн., з яких: 12516,34 грн- заборгованість за тілом кредита. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 12516,34 грн та судові витрати. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 10.03.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав, в судове засідання не з`явився, повідомлений про день та час місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач має Банківську ліцензію за №22 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про Банки і Банківську діяльність» та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності та Статут ПАТ КБ «Приват Банк». 06.03.2007 року відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1030,00 гривень на картковий рахунок. У вказаній заяві зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, вони складають договір про надання банківських послуг, з якими позичальник ознайомився і погодився, що підтвердив своїм підписом у заяві. Крім того, у вказаній заяві зазначено базову відсоткову ставку 36 % з розрахунку 360 днів у році, а також зазначено, що розмір щомісячних платежів складає 7% від суми заборгованості. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки (ас.43). 21.03.2007 року відповідачу відкрито рахунок та видано картку . Відповідно до довідки про надані [PERSON] кредитні картки, останній отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття - 06.03.2007 рік, термін дії - 03/14; № [NUMBER] , дата відкриття - 27.08.2011 рік, термін дії - 03/15; № [NUMBER] , дата відкриття - 27.08.2011 рік, термін дії - 03/15; № [NUMBER] , дата відкриття - 29.03.2012 рік, термін дії - 01/16; № [NUMBER] , дата відкриття - 29.03.2012 рік, термін дії - 03/16; № [NUMBER] , дата відкриття - 14.01.2016 рік, термін дії - 08/19; № [NUMBER] , дата відкриття - 05.02.2019 рік, термін дії - 01/23; ( ас.42) З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] відповідачу 21.03.2007 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 1030,00 грн, 27.12.2007 року - збільшено до 2000,00 грн; 05.08.2008 р.- збільшено до 4000,00 грн; 12.02.2009 р.- зменшено до 3500,00 грн; 13.06.2009 р.- збільшено до 4000,00 грн; 06.02.2010 р.- збільшено до 5000,00 грн; 15.12.2011 р.- зменшено до 4700,00 грн; 31.01.2017 р.- збільшено до 5900,00 грн.; 05.06.2019 р.- зменшено до 0,00грн.( ас.41). Додані банком до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані ( ас.44-53). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості [PERSON] , станом на 03.12.2020 року наявна заборгованість 12516,34 грн., з яких: 12516,34 грн- заборгованість за простроченим тілом кредиту (ас.4-21). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Із викладеного вбачається, що передумовою виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем. Факт використання [PERSON] кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, в якому відображено рух коштів, а саме: отримання, використання, часткове повернення кредиту та випискою по рахунку . За розрахунком, наданим банком, заборгованість за кредитом у сумі 12516,34 грн. складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 12516,34 грн У позові зазначено, що АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах кредитного ліміту. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 1030,00 грн., який в подальшому збільшувався і станом на 31.01.2017 р. складав 5900,00 грн. Однак у виписці по рахунку [PERSON] відсутня інформація про збільшення 31.01.2017 року кредитного ліміту до 5900,00 грн, а тому суд вважає, що належних та допустимих доказів про збільшення кредитного ліміту до вказаної суми банк не надав і [PERSON] встановлений кредитний ліміт в розмірі 4700, 00 грн., який підтверджений належними доказами. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в межах кредитного ліміту в сумі 4700,00 гривень Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов частково, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 851,25 гривень на користь позивача.

Outcome: partial