Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

22.09.2016 р. позивач звернувся в суд з указаним позовом, який обґрунтовано таким. 12.09.2008 р. сторони уклали кредитний договір № MKMWGA0000000006 (надалі кредитний договір), на підставі якого позивачу надано кредит у сумі 30909 дол.36 центів США на споживчі цілі. Згідно квитанцій позивач сплатив станом на 21.08.2014 р. 31757 дол.США. Згідно рішення Міжгірського районного суду від 08.05.2015 р. з позивача на користь відповідача стягується 27207,31 дол.США. Позивач вважає, що внаслідок падіння курсу гривні до валюти кредиту порушились співвідношення майнових інтересів сторін і це позбавило позичальника того, на що він розраховував під час отримання кредиту, тому істотно змінились обставини і це вважає підставою для розірвання кредитного договору відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України. У позивача також істотно зменшились прибутки від підприємницької діяльності, він має на утриманні троє дітей. Підвищення курсу дол. США він не міг передбачити. Наведену підставу і обґрунтування вважає достатніми для розірвання договору. Відповідач на його звернення з указаного приводу письмово відмовив у розірванні кредитного договору. Позивач заявлені вимоги і обґрунтування підтримав. Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності представника та письмову позицію про заперечення позову за таких обґрунтувань. Договір укладено відповідно до вимог ст.ст. 626 ч. 1, 627 ЦК України. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Відповідач вважає, що не допустив порушень договору і не бажає розривати договір за пропозицією позивача, бо валютні коливання суттєво вплинули на майнові інтереси обидвох сторін договору. Зокрема, банк також несе збитки внаслідок знецінення української гривні до долара США. Збитки Банку в разі невиконання зобовязань позивачем зростають також у гривневому еквіваленті, тому Банк несе такі ж самі ризики від зміни обставин, указаних позивачем, що виключає наявність зміни визначеної п. 4 ч. 2 ст. 652 ЦК України. Позивач, укладаючи вільно кредитний договір у валюті долар США, мав усвідомлювати ризик того, що його зобовязання в гривневому еквіваленті можуть суттєво зрости в разі валютних коливань. Такі валютні коливання мали місце неодноразово до укладення сторонами договору. Відповідач вважає, що позивач не довів наявність ідеальної сукупності всіх обставин, які передбачені ч. 2 ст. 652 ЦК України. Оцінивши подані докази в справу, суд установив такі обставини. 12.09.2008 р. сторони уклали кредитний договір № MKMWGA0000000006, за яким позивачу надано 30909,36 дол.США на споживчі цілі на термін до 12.09.2023 р. За договором позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених договором. Згідно рішення Міжгірського районного суду від 08.10.2015 р. в справі № 302/408/15-ц, яке набрало законної сили 20.10.2015 р., задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKMWGA0000000006 від 12.09.2008 р. у сумі 605090 грн. 62 коп., що за ставкою НБУ від 17.03.2015 р. еквівалентно 27207,31 дол.США. Цим же рішенням відмовлено [PERSON] у позові до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним указаного кредитного договору. Суд вважає, що позов не може бути задоволений з огляду на таке. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Позивач визнав укладення договору, одержання кредитних коштів у валюті долари США, сплачував боргові зобовязання за кредитом протягом більше шести років. Ці обставини встановлені і рішенням суду, зазначеним вище. Позивач свої вимоги та їх обґрунтування визначив істотною зміною обставин, а саме різке знецінення гривні у співвідношенні до курсу дол.США в 2014-2015 р.р., що сторони не могли передбачити і внаслідок цього позивач утратив платоспроможність. Із змісту письмової відповіді відповідача на таке ж звернення позивача сторони кредитного договору не дійшли згоди про розірвання чи зміну договору на підставі ст. 652 ч. 1 (абзац 1) ЦК України. Згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 652 ЦК України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити вони не уклали б договір або уклали його б на інших умовах. Ст. 652 ч. 2 ЦК України передбачено: якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті,- змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Позивач не довів настання одночасно зазначених у цій нормі закону умов. Зокрема, в разі невиконання позивачем зобовязань за кредитним договором збитки Банку (відповідача) також зростають у гривневому еквіваленті. Отже, співвідношення майнових інтересів сторін, по суті, не змінюються. Окрім цього, саме по собі зростання (коливання) курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті (п. 16 пост. Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних відносин». Ст. ст. 6, 627 ЦК України встановлено принципи свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Позивач при укладенні договору діяв вільно і мав усвідомлювати ризики можливих валютних коливань, а саме того, що його зобовязання в гривневому еквіваленті можуть зрости в разі зміни курсу валюти дол.США/укр. гривня, бо таке мало місце і до укладення сторонами договору. Отже, позивач не довів настання сукупності всіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, що є обовязковою умовою для розірвання договору. Вищевикладене дає підстави відмовити в позові повністю. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: dismissed