Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

22 жовтня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 182, 199-200 СК України, просить стягнути на її користь з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , на весь період його навчання у Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту, з дня її звернення до суду з даним позовом по 01 червня 2021 року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25 вересня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 130. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 29 березня 2013 року (справа № 377/145/13-ц) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 березня 2013 року (справа № 377/146/13-ц) з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання їх трьох дітей у розмірі 1/2 частки всіх видів доходів відповідача щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення старшим сином [PERSON] повноліття стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинилося і позивач стала отримувати аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки доходів відповідача. Після досягнення сином [PERSON] повноліття стягнення аліментів з відповідача на нього також припинилося. Причиною звернення до суду стало те, що повнолітній син позивача та відповідача [PERSON] продовжує навчання в Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту. Термін навчання становить 9 місяців - з 01.09.2020 року по 01.06.2021 року, форма навчання денна. Син на даний час не працює, не має іншого доходу, окрім стипендії в розмірі 490 гривень в місяць. Так як навчальний заклад не забезпечує всіх учнів житлом, то [PERSON] змушений щодня їздити на навчання до м. Чернігів і лише на проїзд позивач витрачає близько 2600 гривень щомісяця. Витрати на харчування дитині в місяць становлять 1760 гривень. Оскільки позивач на даний час сином піклується самостійно, то значні витрати вона несе по забезпеченню його учбовим матеріалом, придбанням йому одягу, взуття за засобів особистої гігієни. Крім повсякденних витрат, які позивач несе по утриманню дитини, їй періодично доводиться витрачати кошти на придбання йому необхідних для навчання та практичних завдань спеціальних засобів захисту. У жовтні позивач придбала йому зварювальну маску вартість якої становить 795 гривень. До вищевказаних витрат також додаються витрати по утриманню квартири та оплати комунальних послуг, де позивач проживає з дітьми. Позивач працює у ДНЗ № 4 «Маріте» Управління освіти і науки Славутицької міської ради Київської області на посаді діловода. Її середньомісячна заробітна плата становить приблизно 3600 гривень. Також позивач отримує аліменти, які стягуються з відповідача на утримання їх спільного сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки його доходів. Інших доходів у позивача немає. Відповідач працює на посаді дозиметриста у ЦРБ ДСП «Чорнобильська АЕС». У відповідача ще є неповнолітня дитина від другого шлюбу. Наскільки відомо позивачу, на даний час з відповідача ніяких стягнень за виконавчими документами, окрім аліментів на їх спільного сина [PERSON] , не проводиться. Добровільної угоди між позивачем та відповідачем з приводу утримання їх спільної дитини на період навчання не досягнуто, такі обставини ставлять позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки на її утриманні перебуває неповнолітня дитина. Вважає, що у відповідача є можливість, і він зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період навчання в розмірі 1/6 частки від його доходу щомісяця. Ухвалою судді від 16 листопада 2020 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 14 грудня 2020 року. В призначене судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надала заяву, в якій просив розглядати цивільну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , позивач, та [PERSON] , відповідач, перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 130, який був розірваний згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 29 березня 2013 року (а. с. 13, 14). Як вбачається з рішення Славутицького міського суду Київської області від 29 березня 2013 року у цивільній справі № 377/145/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 09 квітня 2013 року, після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище дружини [PERSON] (а.с. 14). Під час шлюбу у позивача та відповідача народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , батьками яких є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 10-12). Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 березня 2013 року у цивільній справі № 377/146/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 30 січня 2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття( а.с. 17-18). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 07 жовтня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 124. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а. с. 15). Відповідно до заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 01 листопада 2017 року у цивільній справі № 377/806/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 15 листопада 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а .с. 17-18). Згідно з довідкою, виданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області 07.10.2020 року, [PERSON] , третя особа, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.06.2019 року по теперішній час. (а. с. 20). Позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області 07.10.2020 року (а. с. 19). Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1990 року, виданого згідно з розпорядженням генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» від 29 січня 1999 року № 58-пр., договору дарування квартири (частки) серії НАО № 985890, посвідченого 11 вересня 2015 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., договору купівлі-продажу нерухомого майна серії ННЕ № 504634, посвідченого 05 червня 2019 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., копія яких долучено до матеріалів справи, позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 24-29). Копіями рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , підтверджено, що позивач [PERSON] несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг за житло, в якому вона проживає разом з дітьми (а.с. 44-48). Довідкою № 561 від 30.09.2020 року підтверджено, що [PERSON] , третя особа, є учнем Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту ІІ рівня акредитації ЧПЛЗТ з 01 вересня 2020 року (наказ про зарахування на навчання від 28.08.2020 року № 1 «З-УДЗ»), денної форми навчання. На повному державному забезпеченні не перебуває. Дата закінчення навчального закладу - 01.06.2021 року (а. с.16). Згідно довідки про доходи від 02 жовтня 2020 року № 285, виданої [PERSON] Чернігівським професійним ліцеєм залізничного транспорту, загальна сума його доходу за період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року без урахування аліментів становить 490,0 гривень (а. с. 30). За змістом ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту та дійсно потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Для забезпечення необхідними учбовими матеріалами, харчуванням і придбанням одягу, взуття та засобів особистої гігієни, оплати за проїзд, а також на придбання необхідних для навчання та практичних завдань спеціальних засобів захисту, позивач витрачає значні кошти. Як видно з розрахунку витрат на утримання дитини [PERSON] за вересень-жовтень 2020 року, що доданий до позовної заяви, сума витрат за вересень склала 10900 гривень, за жовтень- 4911 гривень (а.с. 32). З позовної заяви вбачається, що відповідач працює на посаді дозиметриста у ЦРБ ДСП «Чорнобильська АЕС». У відповідача ще є неповнолітня дитина від другого шлюбу, проте на даний час з відповідача ніяких стягнень за виконавчими документами, окрім аліментів на спільного сина позивача і відповідача [PERSON] , не проводиться. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до довідки № 99 від 05 жовтня 2020 року, виданої [PERSON] Управлінням освіти і науки Славутицької міської ради Київської області, [PERSON] працює в Управлінні освіти і науки Славутицької міської ради Київської області з 12.10.2004 року та займає посаду діловода, її посадовий оклад становить 1935 гривень та заробітна плата за останні шість місяців складає 29072,98 гривень (а. с. 31). Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що третя особа [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання. Врахувавши нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище позивача і матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді заробітної плати, здійснення утримання із його заробітної плати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина [PERSON] , розмір витрат, пов`язаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання [PERSON] на час його навчання у Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітнього сина на період його навчання. Виходячи із змісту ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved