Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

22 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить: встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , заповненої російською мовою на ім`я « [PERSON] , 1960 года». В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначено, що при досягненні пенсійного віку він звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, де при підготовці документів для оформлення пенсії, представник заінтересованої особи повідомив [PERSON] про те, що у трудовій книжці останнього не зазначені дата та місяць його народження, що є неналежним заповненням трудової книжки та не підтверджує його стаж роботи. При цьому, вирішити дане питання у позасудовому порядку [PERSON] не має можливості, оскільки трудова книжка видавалась керівництвом станції Попасна Донецької залізної дороги, яка припинила своє існування, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з даною заявою. В судове засідання заявник, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не з`явився, направивши 29 вересня 2020 року на електронну пошту суду заяву, у якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що заявлені вимоги [PERSON] , заінтересована особа: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Дебальцівським МВ УМВС України в Донецькій області 05 жовтня 2001 року (а.с. 5-9), та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 вересня 2020 року (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у місті Єнакієве Донецької області. Російською мовою прізвище заявника у паспорті зазначено, як [PERSON] . Разом з тим, у трудовій книжці серії [NUMBER] , виданій 05 жовтня 1979 року на ім`я заявника російською мовою, у графі «Дата народження» зазначений лише рік народження [PERSON] (а.с. 13-17), що суперечить п. 2.2 Розділу 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58, яким передбачено, що до трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 вказаної постанови, при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. При цьому, пунктом 1.2 Розділу 1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58, передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають. Встановлення даного юридичного факту для заявника має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість реалізувати своє право на перерахунок пенсії, а внести виправлення до трудової книжки неможливо, оскільки орган, який її видавав, на теперішній час не існує, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved