Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

22.07.2013 року представник позивача звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, та в якому просить ухвалити рішення про поділ майна подружжя [PERSON] і [PERSON], а саме житлового будинку [ADDRESS], - виділивши в натурі ? житлового будинку [ADDRESS] [PERSON], який складається з: Ж-1 житлового будинку; ж - веранди; Б-сараю; В-сараю; З-сараю; К-навісу; И-навісу; Л-гаражу; П-погрібу; У-убиральні; А-1-сараю; а-сараю; № 1-колодязь; № 2-воріт; № 4-огорожі; № 7-огорожі; № 8 - огорожі; - виділивши ? житлового будинку [ADDRESS] [PERSON], який складається з: Ж-1 житлового будинку; ж - веранди; Б-сараю; В-сараю; З-сараю; К-навісу; И-навісу; Л-гаражу; П-погрібу; У-убиральні; А-1-сараю; а-сараю; № 1-колодязь; № 2-воріт; № 4-огорожі; № 7-огорожі; № 8 - огорожі; - визнати за [PERSON] право власності на ? житлового будинку [ADDRESS] (загальною площею - 27,2 кв.м., житловою площею - 42,7 кв.м) з прилягаючими наддвірними побудовами; - виділити у порядку користування за [PERSON] ? житлового будинку [ADDRESS] наступним чином: житлову кімнату № 1-4, площею 17,2 м.кв.; Б-сарай; а-сарай; А-1-сарай; К-навіс; Л-гараж, посилаючись на те, що шлюб між сторонами розірвано 23 серпня 2011 року, зазначений будинок було придбано у кредит. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди, щодо поділу майна, позивачка попросила задовольнити позовні вимоги повністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивачка [PERSON] наполягали на задоволені заявлених вимог з підстав викладених у позовній заяві та попросили позов задовольнити, посилаючись на те, що спірне житло позивачка з відповідачем придбали на період їх шлюбу. Представник третьої особи Акціонерного поштового-пенсійного банку «Аваль» в особі Луганської обласної дирекції Соколов О.М. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в які просив справу розглянути у його відсутність, зазначивши, що заборгованість за кредитним договором №014/0043/74/89307 від 03.08.2006 року на ім'я [PERSON] погашено в повному обсязі 19.02.2014 р. і він не має заперечень проти позову [PERSON] (а.с.193). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Судом, згідно ст.169, 224, 225 ЦПК України винесено ухвалу про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, тобто про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд признав позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що у період з 25.02.2000 року по 23.08.2011 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у законному шлюбі, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 23.08.2011 року (а.с.5,6). З копій договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.08.2006 року ВЕА № 857645 реєстр № 2258, витягу з Державного реєстру правочинів № 2714197, технічного паспорту на житловий будинок від 18.07.2006 року слідує, що спірний житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] (а.с.7,8,13-15). Згідно копії договору іпотеки від 03.08.2006 року ВЕА № 857661 реєстр 2275, спірний будинок було придбано [PERSON] по кредитному договору №014/0043/74/89307, який було забезпечено договором поруки № 014/0043/74/89307/1 з боку позивачки [PERSON] (а.с.9-11,12). На даний час зобов'язання за договором № 014/0043/74/89307 від 03.08.2006 року, що укладено між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» виконано у повному обсязі, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 81-5-0-00/2343 від 18.03.2014 р. (а.с.194) та наданими позивачкою квитанціями, що знаходять у матеріалах справи, сума коштів, сплачених за кредитним договором складає 9660 (дев'ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 08 центів. Відповідно до наданих позивачкою квитанцій, загальна сума коштів, сплачених поручителем [PERSON] за кредитне зобов'язання складає 5280 (п'ять тисяч двісті вісімдесят) доларів США, 67 центів. (а.с.109-192). Копіями актів обстеження житлово-побутових умов від 31.03.2011 року та 08.07.2013 р. підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] було придбано подружжям [PERSON] та [PERSON] спільно у період шлюбу, (а.с. 34-35) Висновком судово-будівельної експертизи від 16.12.2013 року № 1822/24 визначено порядок користування спільним майном відповідно якого згідно «Методичних рекомендацій…2», розділу У, п.3, при визначенні порядку використання будинком, у користуванні власників можуть бути виділені окремі житлові приміщення, у тому числі і неізольовані (суміжні кімнати). Підсобні приміщення, пристрої (сходи, коридори, обігрівальні прилади і т.п.), а також надвірні споруди (сарай, льох, дворовий туалет тощо), можуть бути залишені в загальному користуванні. Наявність у будинку двох житлових кімнат: № 1-3, площею 10,0 м.кв., № 1-4, площею 17,2 м.кв., надає можливість визначити порядок користування житловим будинком [ADDRESS] із відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудженнями, який складається з: Ж-1 житлового будинку; ж - веранди; Б-сараю; В-сараю; К-навісу; І-навісу; Л-гаражу; П-погребу; У-убиральні; А1-сараю (аварійного); а-сараю; ? № 1-колодцю; № 2-воріт; № 4-огорожі; № 7-огорожі; що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Пропонований варіант порядку користування вищевказаного домоволодіння наведено в дослідницькій частині даного висновку в додатках № 2,3 (а.с.60-74). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Відповідно ч.1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно ч.3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Отже, за загальним правилом майно, а саме спірний житловий будинок, придбане подружжям [PERSON] у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини та зобов'язання за кредитним договором є спільними. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 закріплено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п. 25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, суд вважає можливим поділити спірний будинок, визнавши за кожним з подружжя право власності на ? частину будинку та виділивши у порядку користування за [PERSON] ? житлового будинку. Оцінюючи надані позивачкою докази у сукупності, суд приходить до висновку, що поділ майна подружжя не порушує права іпотекодержателя, оскільки [PERSON] як поручитель виконала належним чином зобов'язання, забезпечене порукою за кредитним договором № 014/0043/74/89307 від 03.08.2006 року, що було укладено між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», сплативши суму грошових коштів у розмірі 5280 (п'ять тисяч двісті вісімдесят) доларів США, 67 центів у рахунок сплати за кредит. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved