Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

23.09.2019 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що перебувала з відповідачем з 20.07.2007 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 15.04.2019 року. Під час шлюбу, в них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає з позивачкою окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач працює за контрактом на суднах закордонного плавання з 2012 року, його посада третій помічник капітана. Під час контракту отримує заробітну плату в розмірі 3000 доларів США на місяць. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 12000,00 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без її участі за участі її представника [PERSON] , яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. В подальшому в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, приймав участь у розгляді справи через свого представника [PERSON] , який в судому засіданні вказав, що його довіритель має обов`язок утримувати дитину і до певного часу мав домовленості із колишньою дружиною з цього приводу, крім того має мінливий дохід, станом на день розгляду справи не працює, тому просив суд визначити розмір аліментів у частці із розрахунку середнього заробітку по Приморському району м. Маріуполя. В подальшому відповідач та представник відповідача повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. В задоволенні позову просив відмовити. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.1,\~3\~ст.\~82\~ЦПК України\~ Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд, вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке. Судом встановлено, що у сторін під час перебування у зареєстрованому шлюбі народилася дитина, яка знаходиться на утриманні позивача, що не заперечується сторонами та підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] та довідкою центра надання адміністративних послуг №060-13.07-02171 від 19.03.2019 згідно якої дитина зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю ( а.с. 5,6). Зі свідоцтва про зміну імені виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області 27.06.2017 р. серії [NUMBER] вбачається, що позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] ( а.с. 48). Таким чином судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що Відповідач є моряком та працює на судах іноземних судновласників, що підтверджується інформацією з ТОВ «УНІВІС, ЛТД» від 15.10.2019 р. згідно якої останнє надавало [PERSON] посередницькі послуги у працевлаштуванні за кордоном на посаді третього помічника капітана, на судні BALTIC SOUL, що належить іноземному судновласнику Interorient Marine Services Limited, у період з 05.04.2019 по 18.09.2019, основний оклад складав 1372 доларів США у місяць (а.с. 22). З копії посвідчення моряка [NUMBER] на ім`я [PERSON] вбачається, що відповідач, починаючи з 2012р. по 2016р. регулярно перетинає державний кордон України, з різницею у декілька місяців у зв`язку із прямування на судна іноземних судновласників ( а.с. 7-8). Згідно виписки з рахунку позивача/звіт по транзакціям позивача в АТ «ПУМБ» остання отримувала заробітну плату чоловіка [PERSON] за період з 01.01.2018 р. по 31.07.2019 р. в сумі 9000 доларів США ( а.с. 9). Згідно виписки з рахунку позивача/звіт по транзакціям позивача в АТ «ПУМБ» остання отримувала заробітну плату чоловіка [PERSON] за період з 01.05.2019 р. по 31.12.2018 р. в сумі 27393,33 доларів США ( а.с. 10). Враховуючи, сукупність наданих доказів, суд вважає, що дані факти свідчать про професійну діяльність Відповідача в якості моряка, а також отримання ним заробітку. Інших доказів про їх доходи сторони не надали. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно\~ст.141\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Нормами ч.1\~ст.191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184\~СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Так, судом встановлено, що договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має \~виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Представлені\~докази вказують на те, що\~відповідач\~знаходився у рейсі в 2018-2019 роках, в\~2018 році\~ за 12 місяців, його\~середньомісячний\~дохід\~становив 2282,78 доларів США, о 2019 році за 5 місяців його\~середньомісячний\~дохід\~за\~ становив 1800,00 доларів США, а іншого суду не доведено та в судовому засіданні\~не встановлено. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину, та має можливість надати таке утримання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та з \~урахуванням обов`язку матері також утримувати\~дитину,\~суд дотримуючись принципів\~розумності, справедливості\~та пропорційності, дійшов висновку про часткове задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь \~ позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн., починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial