Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

22 серпня 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання безпідставної відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобовязання до вчинення дії. В обґрунтування позову вказав, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» надано право продажу будинку загальною площею 218,30 кв.м., житловою площею 167,60 кв.м., що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Гагринська, буд. 73 для задоволення вимог за кредитним договором № DNU0GA00001553 від 08.11.2007 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником квартири є [PERSON]. Для продажу квартири ПАТ КБ «Приватбанк» необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу, посвідчений 19.04.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Враховуючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у позивача. Без наявності цього документу позивач не може укласти договір купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату вищезазначеного договору купівлі-продажу. Однак відповідачем було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, в зв'язку з тим що, дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, посилаючись на положення ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року. Зобов'язати відповідача видати позивачу дублікат договору купівлі-продажу, посвідчений 19.04.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без участі представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, оглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено наступне. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 218,30 кв.м., житловою площею 167,60 кв.м., що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Гагринська, буд. 73, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Рішення суду набрало законної сили. [PERSON] нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 02 червня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» у видачі дублікату договору купівлі-продажу будинку загальною площею 218,30 кв.м., житловою площею 167,60 кв.м., що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Гагринська, буд. 73, у звязку з тим, що банк не є стороною договору купівлі-продажу квартири та не має права на отримання дублікату документа. Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири з метою продажу цього будинку як предмета іпотеки на підставі рішення суду. За правилами ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно із ч 5 ст.38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Таким чином, якщо рішенням суду передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, то під час укладення такого договору купівлі-продажу іпотекодержатель зобовязаний надати оригінал договору купівлі-продажу предмета іпотеки або його дублікат. Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до ст.2 Закону України «Про нотаріат» є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України. Передумовою законності нотаріальних актів є те, що нотаріус перед вчиненням нотаріальних дій має перевіряти відповідність їх закону. Право на оскарження дій нотаріуса чи відмову у їх вчиненні відповідно до ст.50 Закону має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Наведений в ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» перелік підстав для відмови у видачі дубліката документа стосується осіб, які мають право на отримання дубліката документа, тобто перелічених у першому реченні ч.7 ст.8 Закону України «Про нотаріат», та підстав для його отримання, тобто лише у разі втрати або зіпсування документа, як це передбачено ч. 1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.1.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами станом на 25 березня 2014 року) підставою видачі дубліката документа є втрата або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2003 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. З ЦПК), суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року було надано право продажу предмета іпотеки з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем та на надано всі необхідні для цього повноваження. ПАТ КБ «Приватбанк» не звертався до нотаріуса за посвідченням такого договору купівлі-продажу, а тому факт відмови нотаріуса у посвідченні такого договору за відсутності дубліката правовстановлюючого документа місця не мав. Крім того, ні вищевказане судове рішення, ні ст. 38 Закону України «Про іпотеку» (якою передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки та наявність у нього права продажу предмета іпотеки від імені боржника, що дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для продажу) не передбачає права банку отримувати необхідні для продажу документи безпосередньо у нотаріуса. Отже , відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» у видачі дубліката договору, відповідач діяв правомірно і в межах повноважень, наданих йому Законом України «Про нотаріат» та іншими спеціальними підзаконними актами, так як позивач ПАТ КБ «Приватбанк» не є стороною зазначеного договору купівлі-продажу і не відноситься до кола осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялась нотаріальна дія із посвідчення цього договору. Викладене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed