Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

23.12.2014 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 12.08.2013 року між банком та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії для проведення операцій з платіжною карткою № 1789А/153-4 з лімітом заборгованості по кредиту не більше 16 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20, 00 % річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов»ячався повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом протягом трьох робочих днів з дати підписання відповідного наказу про звільнення. Наказом АТ «Укрексімбанк» від 28.04.2014 року № 144-к відповідач був звільнений, однак кредит та нараховані проценти за користування кредитом у встановлений договором строк не повернув. [PERSON] не виконує свої зобов»язання за кредитним договором, у частині погашення заборгованості по кредиту та сплати відсотків у строки та розмірах визначених умовами договору. Станом на 02.12.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 10 475, 49 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 8 985, 46 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 933, 91 грн. З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору у частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 475, 49 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії для проведення операцій з платіжною карткою № 1789А/153-4, що підтверджено заявою позичальника про відкриття кредитної лінії для проведення операцій з платіжними картками (а.с. 5-8, 15). Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 6.1.9. зазначеного договору:кредитор відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, лімітом заборгованості не більше 16 000, 00 грн. строком до 31.07.2015 року; кредитор в межах кредитної лінії та на умовах цього договору надає позичальнику кредит з оплатою процентів за його використання у розмірі 20 % річних; кредит підлягає поверненню в терміни, обумовлені цим договором, але не пізніше дати остаточного повернення кредиту, а саме 31.07.2015 року; кредит надається для оплати проведених держателем розрахунків за карткою та інших платежів, передбачених договором обслуговування КР і цим договором, у разі недостатності власних грошових коштів позичальника на КР; у разі звільнення позичальника з роботи з системи АТ «Укрексімбанк», вимагати погашення заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов»язання згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. 28.04.2014 року на підставі наказу Голови правління ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» Білоуса В.В. № 144-к [PERSON] звільнено за власним бажанням (а.с. 18). Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов»язання перед [PERSON] щодо надання кредиту, а останній порушив порядок та строки виконання зобов»язань за кредитним договором. 18.09.2014 року на адресу [PERSON] була направлена претензія № 153-7/439 з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак остання залишена без виконання. За проведеним позивачем розрахунком заборгованості, станом на 02.12.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 10 475, 49 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 8 985, 46 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 933, 91 грн. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання позичальником зобов»язань щодо погашення заборгованості за договором від 12.08.2013 року, а також дострокового повернення кредиту з підстав порушення умов цього ж договору. Наразі, заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за договором у розмірі 10 475, 49 грн. з підстав невиконання зобов»язань за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved