Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач [PERSON] Страхова компанія Арсенал Страхування звернувся до суду із відповідною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 510,00 грн., та з відповідача [PERSON] Українська акціонерна страхова компанія АСКА в якості відшкодування шкоди в розмірі 17436,89 грн. та судові витрати з обох відповідачів. В позові зазначав, що 23 травня 2013 року в м.Миколаєві по вул.Пушкінській сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення застрахованого в [PERSON] Страхова компанія Арсенал Страхування автомобіля Renault, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля АС G3302 АХІ, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Renault, реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження, та його власнику, страхувальнику позивача, заподіяно матеріальну шкоду. Посилався на те, що позивач [PERSON] Страхова компанія Арсенал Страхування сплатив власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування у розмірі 31520 грн. 00 коп. на підставі розрахунку страхового відшкодування, який було виконано на основі калькуляції Audatex №53/13/Рено від 12 лютого 2014 року за відрахуванням франшизи в сумі 880 грн. 00 коп., зазначена сума була перерахована на рахунок ТОВ Транслогистик, що підтверджується платіжним дорученням. В зв'язку з чим вважає, що до позивача перейшло право вимоги, яке потерпіла особа ТОВ Транслогистик має до [PERSON] Українська стархова компанія АСКА як особи, відповідальної за завдані збитки [PERSON] Полісом №АВ 4383862 передбачено франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп., тому [PERSON] Українська акціонерна страхова компанія АСКА несе відповідальність в межах ліміту, передбаченого полісом за відрахуванням франшизи, тобто в сумі 31010 грн. 00 коп. (31520,00 - 510,00 = 31010,00). Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] в розмірі франшизи, передбаченої полісом № АВ 4383862, в сумі 510 грн. 00 коп. 04 квітня 2014 року позивач направив на адресу [PERSON] Українська акціонерна страхова компанія АСКА претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, в зв'язку з чим позивачу було частково відшкодовано збиток у розмірі 13573 грн. 11 коп. Однак, на час подання позову до суду не було відшкодовано залишок збитку в розмірі 17436 грн. 89 коп., заподіяну його страхувальником. В зв'язку з чим позивач звернувся із вказаним позовом та просить його задовольнити, а також стягнути понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] про прични неявки суду не повідомив, заперечень не надіслав. Від відповідача [PERSON] Українська акціонерна страхова компанія АСКА надійшла заява про розгляд справи у відсутність його представника із запереченнями, в яких просив відмовити в задоволенні позову в зв'язку з тим, що не погоджується з розміром матеріального зибтку, що був визначений калькуляцією Audatex №53/13/Рено від 12.02.2014 року, яка не може бути прийнята судом як належний доказ, оскільки не відповідає вимогам Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Крім того, розрахунок страхового відшкодування було здійснено без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 25 квітня 2013 року о 05-00 год. [PERSON] в м.Миколаєві по вул.Пушкінській керував транспортним засобом АС G3302 АХІ, реєстраційний номер [NUMBER], виїхав на перехрестя з вул.Пушкінської на заборонений сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем Renault, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався через перехрестя на зелений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п.2.3.б, 8.7.3 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 червня 2013 року у справі № 3/477/523/15 було встановлено вину відповідача [PERSON] у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.23). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За Умовами договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №53/13-Т/ЗП1 від 02 січня 2013 року, укладеного між страховиком [PERSON] Страхова компанія Арсенал Страхування та страхувальником ТОВ Транслогистик, який є вигодонабувачем, автомобіль Renault, реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований на суму 1760000 грн. (а.с.9-22). З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/4383862 від 24 березня 2013 року вбачається, що автомобіль АС G3302 АХІ 1, реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований в [PERSON] Українська акціонерна страхова компанія АСКА, яким передбачено розмір франшизи, що складає 510 грн. (а.с.75). 25 квітня 2013 року власником пошкодженого автомобіля ТОВ Транслогистик [PERSON] було подано заяву про настання події, що має ознаки за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.25), та вказане ДТП було визнано страховим випадком на підставі заяви про подію, що має ознаки страхового випадку, та калькуляції Audatex №53/13/Рено від 12 лютого 2014 року, про що складено страховий акт №53/13-Т/ЗП1-7 від 17 лютого 2014 року за договором страхування №53/13-Т/ЗП1 від 02 січня 2013 року (а.с.25, 26, 27). З висновку експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку від 21 лютого 2014 року, виконаного судовим експертом Незалежної експертної оційнки України [PERSON], вбачається, що вартість матеріального збитку складає 33386 грн. 81 коп., однак, під час його визначення у формулі розрахунку вартості матеріального збитку не врахований коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля, який становить 0,65 (а.с.29-38), в зв'язку з чим не може бути прийнятий судом як належний доказ підтвердження розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку на підставі ст.59 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ч.1 ст.1166 ЦК України вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що позивач [PERSON] Страхова компанія Арсенал Страхування відшкодував ТОВ Транслогистик за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу матеріальну шкоду в розмірі 31520 грн. 00 коп., в зв'язку з чим до позивача перейшло право вимоги, яке потерпіла особа ТОВ Транслогистик має до [PERSON] Українська страхова компанія АСКА. Враховуючи, що відповідач [PERSON] Українська страхова компанія АСКА відшкодував позивачу матеріальний збиток в сумі 13573 грн. 11 коп., сума якого не осопорюється сторонами, та належні докази підтвердження розміру матеріального збитку в сумі 31520 грн. 00 коп. відсутні, оскільки у висновку експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку під час розрахунку вище зазначеної суми не враховано коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля, суд приходить до висновку про недоведеність суми матеріального збитку, що залишилася несплаченою відповідачем [PERSON] Українська акціонерна страхова компанія АСКА, в зв'язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню. Разом з тим, позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] матеріального збитку в розмірі франшизи, що складає 510 грн. 00 коп., яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки свою цивільно-правову відповідальність ТОВ Транслогистик застрахував в [PERSON] Страхова компанія Арсенал Страхування. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, який складає 6 грн.92 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial