Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

21 травня 2019 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з даним позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є наймачем квартири [ADDRESS] . Відповідач - її син, який у вказаній квартирі зареєстрований, проте з 2002 року в ній не проживає, виїхав за межі країни. Наведене на думку позивача дає підстави вважати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаної квартири. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Судовий збір, сплачений нею за подання даного позову, просила з відповідача не стягувати. Від відповідача [PERSON] надана заява, посвідчена 02 липня 2019 року нотаріусом нотаріального округу міста Калуга, про визнання позовних вимог, просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи до судового засідання не прибув з невідомих причин. Будь-яких заяв (клопотань) не надіслав. Вивчивши матеріали справи, суд, з урахуванням доводів сторін, викладених ними у заявах, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру. Також встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно довідки Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 31 травня 2019 року [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 19 квітня 2008 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже виходячи з наведеного член сім`ї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі. У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , яка засвідчила, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] більш ніж шість місяців. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи членом сім`ї наймача спірного житла, та не проживаючи у ньому понад шість місяців без поважних причин, втратив право користування ним на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України. При цьому суд також враховує, що відповідач позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. З заяви відповідача вбачається, що він на даний час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує позицію позивача, яка просила залишити сплачений нею судовий збір за подання даного позову за її рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved