Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. Позов обґрунтував тим, [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої зокрема увійшло право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6689 га, з кадастровим номером: [NUMBER], які розташовані на території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та належали померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 30 липня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому позивач, як син спадкодавця отримав право на спадщину за законом у першу чергу та прийняв її шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. Після витоку шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріуса з питанням видачі йому свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус вивчивши надані документи, вказала на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку не відповідає вимогам законодавства, оскільки в ньому не затверджено печаткою управління (відділу) земельних ресурсів розділ «План меж земельної ділянки». На цій підставі нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З метою виправлення недоліків в державному акті позивач звернувся до відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі, однак у внесені виправлень в державний акт йому відмовили з посиланням на зміни в законодавстві та рекомендували звернутись до суду. В зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на зазначені вище земельні ділянки у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Лясковський В.В. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] року в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області померла мати позивача [PERSON], смерть якої було зареєстровано [INFO] року, про що виконавчим комітетом Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області було зроблено актовий запис № 12. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої зокрема увійшло право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,67 га, з кадастровим номером: [NUMBER], площею 0,08 га, з кадастровим номером: [NUMBER], які розташовані на території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на які посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 30 липня 2004 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER], а також земельну ділянку площею 0,71 га, з кадастровим номером [NUMBER], виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 26 травня 2006 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010601001017. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] у порядку ч. 1 ст. 1261 ЦК України, як син спадкодавця, отримав право на спадщину за законом у першу чергу. Родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 11 червня 1981 року Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, де в графі мати записана [PERSON]. Згідно копії матеріалів спадкової справи № 120/2014 заведеної приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання 13 листопада 2014 року приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 346. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. При звернені позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише на частину успадкованого майна, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,7138 га. Що ж до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на інші успадковані позивачем земельні ділянки, нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 жовтня 2016 року у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам встановленим у ст. 47 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», чинної на момент видачі [PERSON] державного акта, державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме «План меж земельної ділянки» повинен засвідчуватись підписом та печаткою начальника управління (відділу) земельних ресурсів. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий [PERSON] в розділі «План меж земельної ділянки» містить підпис начальника Веселинівського районного відділу земельних ресурсів [PERSON], однак печатка відділу земельних ресурсів на ньому відсутня. Для внесення виправлень до державного акту представник позивача [PERSON] звернулась до відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області, однак у зв'язку з внесенням змін до земельного законодавства внести виправлення до державного акту на право власності на земельну ділянку не можливо, про що відділом Держгеокадастру надана письмова відмова від 17 листопада 2016 року № Г-417/0-304/6-16. В зв'язку з цим, позивач [PERSON] нотаріально оформити своє право на успадковані земельні ділянки не може, а тому звернувся до суду. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як член колгоспу, отримала право на земельну частку (пай) у землях переданих у колективну власність КСП «Україна» с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області. Згідно копії розпорядження Веселинівської райдержадміністрації від 23 грудня 2003 року № 797-р «Про затвердження технічної документації зі складання державних актів на право власності на землю (374 чоловіка) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Подільської сільської ради» належна [PERSON] земельна частка (пай) була виділена в натурі (на місцевості), а згідно додатку до розпорядження від 23 грудня 2003 року № 797-р їй у власність передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області загальною площею 6,19 га, з яких земельна ділянка площею - 5,67 га, земельна ділянка площею - 0,08 га та земельна ділянка площею - 0,44 га. На підставі вищевказаного розпорядження, 30 липня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області [PERSON] було видано державний акт на право власності на зазначені земельні ділянки серії [NUMBER], який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-4802830212016 від 05.12.2016 року, № НВ-4802888022016 та № НВ-4802888092016 від 16.12.2016 року при реєстрації спадкової земельної ділянки в Державному земельному кадастрі уточнено площу земельних ділянок з 5,67 га на 5,6689 га, з 0,08 га на 0,0759 га та з 0,44 га на 0,4379 га. Згідно ст. 125 ЗК України (в редакції від 04.06.2004 року, чинній на момент видачі [PERSON] державного акту) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У відповідності до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved