Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

22 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожно-транспортною пригодою. В обґрунтуванню позову зазначив, що 04 червня 2015 року близько 10.30 години на 269 км. 300 м. автодороги Житомир Чернівці, біля с. Гуменець, Камянець Подільського району, Хмельницької області, поблизу перехрестя в с. Абрикосівка, сталось зіткнення легкового автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керуючи автомобілем з боку м. Камянець Подільського в напрямку м. Хмельницького виконував маневр обгону, з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керуючи автомобілем з боку м. Камянець - Подільського в напрямку м. Хмельницького виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було нанесена майнова шкода у вигляді пошкодження автомобіля розміром 73284,00 гривень, що підтверджує звіт про оцінку автомобіля, та понесенні кошти на проведення оцінки майна розміром 1500,00 гривень. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 73284,00 гривень майнової шкоди, 1500,00 гривень за проведення оцінки пошкодженого майна, 7000 оплати за юридичні послуги та 732,84 гривень судових витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 04.06.2015 року близько 10 год. 30 хв. на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 269 км. + 300 м., біля с. Гуменець поблизу перехрестя в с. Абрикосівка, керуючи автомобілем [NUMBER], при виконанні маневру обгону, не впевнившись що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 1.5,2,3 (б) 10.1, 14.2 (б), 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 15.09.2015 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень (а.с.23). В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню Згідно звіту № 60Е/15 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] від 14 серпня 2015 року сума матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок пошкодження даного автомобіля, становить 73284 гривень (а.с.4-18). З матеріалів справи вбачається, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль [NUMBER] відсутній. Докази виплати страхових відшкодувань будь-якими страховими компаніями не надані. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила пошкодження автомобіля позивача є доведеною, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми майнової шкоди в розмірі 73284 гривень, підлягають задоволенню. Крім цього, підлягають до задоволення вимоги позивача по оплаті вартості проведеної експертизи автомобіля в розмірі 1500 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 гривень, суд приходить висновку, що в задоволенні цієї частини позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано крім Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» також п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України (п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивач надав суду розрахунок витрат, при цьому у ньому не зазначено, яку саме кількість годин витрачено адвокатом на кожну послугу, не надано квитанцій на оплату вартості бензину. Згідно з квитанцією № 34 від 18.09.2015 року, позивачем за зверненням до суду було сплачено 732,84 гривень судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати за судовий збір у розмірі 732,84 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial