Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

23.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новотроянівської сільської\~ради Болградського\~району Одеської\~областіта просить визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , право власності на земельну ділянку, площею 0,1872 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5121485300:02:001:0205, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та оформив вже свої спадкові права на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , але оформити спадщину на 1/2 частину земельної ділянки він не зміг. Нотаріус роз`яснила йому, що видати свідоцтво про право на спадщину вона не може, тому що відсутні правовстановлюючі документи на 1/2 частину земельної ділянки, тому він змушений для оформлення спадщини на земельну ділянку звернутися до суду. Окрім цього позивач зазначає, що йому та його матері на підставі рішення сільської ради було передано у спільну сумісну власність вищезазначену земельну ділянку, але при реєстрації права власності виникла помилка та в реєстрі зазначено, що вся земельна ділянка належить [PERSON] . З витягу з державного земельного кадастру вбачається, що [PERSON] та [PERSON] належить вищевказана земельна ділянка, частка у кожного 1/1. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з`явився. До суду надійшла заява від [PERSON] голови Городненської сільської ради, тобто голови об`єднаної громади до складу якої увійшло с.Нові Трояни, про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2020 року, виданого Великомихайлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , померла [INFO] (а.с.8). Після її смерті спадщину прийняв та частково оформив на себе її син [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.03.1963 року, виданим Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.7) та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 26.08.2020 року державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за № 2-1016 по спадковій справі № 220/2020 (а.с.9), відповідно до якого спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку, за [ADDRESS] . Також судом встановлено, що рішенням Новотроянівської сільської ради №242-VІІ від 17.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] безкоштовно в спільну сумісну власність передано земельну ділянку площею 0,1872 га (кадастровий номер 5121485300:02:001:0205), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №196076805 від 13.01.2020 року, власником вищезазначеної земельної ділянки є [PERSON] , але земельна ділянка чомусь належить їй на праві спільної сумісної власності, інших співвласників відповідно до запису не має (а.с.10). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку «НВ-5115018242020, сформованого 02.09.2020 року, власниками земельної ділянки площею 0,1872 га, розташованої по [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5121485300:02:001:0205, є [PERSON] та [PERSON] , на підставі документа у них виникло право власності не зазначено, а частка у спільній власності у кожного зазначена 1/1 (а.с.12-13). При зверненні позивача до державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріального контори Шавша Г.М., йому було роз`яснено, що нотаріус не може видати свідоцтво на право на спадщину на відповідну частку земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на 1/2 частку земельної ділянки, на якій розташована 1/2 частка спадкового будинку за вказаною вище адресою, що підтверджується відповідним листом № 722/02-14/220/2020 від 17.09.2020 року (а.с.15). Інших спадкоємців не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 220/2020, заведеною державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріального контори Шавша Г.М., з якої вбачається, що тільки позивач звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину та на деяке майно вже отримав відповідні свідоцтва. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Як вбачається з ч.ч. 1, 2\~ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно ч. 1\~ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Як вбачається зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Хоча судом було встановлено, що позивачу та його померлій матері було передано земельну ділянку у спільну сумісну власність, а реєстрація в державному земельному кадастрі відбулася на двох власників з зазначенням цілої частини за кожним. але відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником земельної ділянки зазначена тільки мати позивача (а.с.10), суд вважає за можливим визнати право власності за позивачем на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved