Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

23 травня 2017 р. до суду надійшла первісна позовна заява [PERSON] до [PERSON], яка була змінена згідно заяви від 29.08.2017 року, і в якій позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього в користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] з 1/4 частини всіх видів його доходів на 550 грн. та з 1/4 частини всіх видів його доходів на 450 грн. аліментів, що стягуються з нього на утримання дружини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачкою мають доньку [PERSON]. На підставі рішення суду від 29.08.2016 року з нього проводиться стягнення в користь відповідачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини, відповідачки у справі, в розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною трьох років. Зазначає, що у звязку з тим що, він звільнився із роботи, постійного заробітку та доходів немає його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. 26.06.2017 року відповідачка подала зустрічний позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений між нею та позивачем, а також просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття, так як відповідач є працездатним, стан здоровя його задовільний, зобовязаний приймати участь у вихованні дитини, піклуватись її здоровям та матеріально утримувати. Одночасно [PERSON] просить суд стягувати з відповідача також аліменти на її утримання в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення донькою 3-х річного віку, так як в даний час вона не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. 10.07.2017 року [PERSON] подала заяву про залишення без розгляду зустрічних позовних вимог в частині розірвання шлюбу, оскільки рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.07.2017 року розірвано шлюб, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] - 16.05.2015 року. В судовому засіданні представник позивача по первісному позову змінені первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо змінених зустрічних позовних вимог заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні змінені зустрічні позовні вимоги підтримав, щодо первісних позовних вимог заперечив. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. 10.03.2016 року в сторін народилась донька [PERSON], про що 17.03.2016 року складено відповідний актовий запис №09 та 17.03.2016 р. та Васильковецькою сільською радою Гусятинського району тернопільської області видано свідоцтво про народження серії І-СГ № 427060. Судом встановлено, що малолітня донька сторін [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю позивачкою - [PERSON] (с.Кулаківці, вул. Набережна, 23 Заліщицький район Тернопільська область). 03.07.2017 року рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області шлюб між сторонами було розірвано. За рішенням Заліщицького районного суду від 29.08.2016 року з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повнолітття дитини, починаючи з 28.07.2016 року. Також за рішенням Заліщицького районного суду від 29.08.2016 року з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку , починаючи з 28.07.2016 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У випадках, передбачених ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Утримання одному із подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч.ч.1, 2 ст. 77СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також, згідно з п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Таким чином, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду позивач по первісному позову обґрунтовує позов тим, що 03.04.2017 року він був звільнений за власним бажанням з виробничого підрозділу Тернопільська дирекція залізничних перевезень регіональна філія Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця, а відтак він не має постійного місця роботи, а отже й заробітку. З 22.05.2017 року перебуває на обліку як безробітній в Гусятинському РЦЗ, що підтверджується довідкою №589. Крім того, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що нерухоме майно та інші речові права у нього відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою №94109749 від 09.08.2017 року, а також відсутні у власності будь які земельні ділянки, що підтверджується довідкою №760 від 11.08.2017 року. Дані обставини враховуються судом при зміні розміру аліментів. При зміні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище обох батьків, їх однакову міру відповідальності за виховання і розвиток дитини, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину до 6 років на момент ухвалення рішення судом, що становить 1426 гривень, а тому кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд рахує правильним частково відмовити в зустрічному позові в частині стягнення аліментів на утримання позивачки, так як на підтвердження спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн., [PERSON] не посилалась на жодні докази і такі докази в справі відсутні. Відповідач заперечував свою спроможність надавати в такому розмірі допомогу. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності,

Outcome: partial