Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

23.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначивши в позові наступне. 16.03.2020 року він отримав у приватного нотаріуса Бондар І.М. копію виконавчого напису від 26.07.2016 року про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 17.02.2008 року. Вважає виконавчий напис незаконним, таким що не підлягає виконанню з тих підстав, що заборгованість є спірною, за виконавчим написом з нього стягнута заборгованість та пеня за 8 років, тобто поза межами строку позовної давності, при кредитній заборгованості у 5030 грн. з нього стягнуто 44704 грн. Ухвалою суду від 30.03.2020 року позовну заяву на підставі ст.ст.175, 185 ЦПК України залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою суду від 21.04.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 21.05.2020 року до суду надійшов відзив від АТ КБ «Приватбанк» про відмову у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що АТ КБ «Приватбанк» надано нотаріусу всі необхідні документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.З урахуванням переривання строку позовної давності позивачем шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період. 06.07.2020 від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надійшло пояснення про правомірність винесеного виконавчого напису та відмову у задоволенні позову, та про розгляд справи у її відсутність.. 14.09.2020 до суду надійшло клопотання від представника третьої особи Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи у його відсутність, та про те, що 04.09.2019 виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Від представника позивача - [PERSON] 24.09.2020 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступне. Відповідно до статті 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, який є нотаріальною дією, регламентується як статтею 34, главою 14 Закону України «Про нотаріат», так і главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом України №296/5 від 22 лютого 2012 року з наступними змінами (далі - Порядок №296/5) За розділом 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом України №296/5 від 22 лютого 2012 року з наступними змінами (далі - Порядок), для стягнення сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно, за поданою стягувачем заявою та за умови подання документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Оскільки ні Порядок, ні Перелік не зазначають, які конкретно документи доводять безспірність вимоги, таким доказом можуть бути відомості про направлення письмової вимоги боржнику та отримання ним цієї вимоги за відсутності обґрунтованих заперечень з його боку, або її фактичне направлення за вказаною у договорі адресою. Повідомлення вважається надісланим при наявності відмітки поштового відділення зв`язку про направлення його за вказаною у договорі адресою. За змістом пункту 6 розділу 16 Порядку №296/5 обрахування розміру сум стягнення здійснюється за заявою кредитора, з включенням до виконавчого напису суми неустойки, якщо це передбачено умовами договору. При вирішенні справи судом встановлено, що 17.02.2008 позивачем підписана анкета позичальника про надання ПАТ «ПриватБанк» строкового кредиту у сумі 5030 грн. на строк по 17.02.2009 року. Відтак, за наведених обставин, договір, укладений між сторонами повинен був складатися із анкети-заяви позичальника щодо приєднання, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою. Разом з тим, за наданими банком та приватним нотаріусом документами, позичальником [PERSON] підписана тільки заява позичальника, в якій зазначено, що позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Однак, Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» позичальником не підписані. Такі обставини не спростовані представником відповідача у письмовому відзиві на позов. Між тим, 26 липня 2016 року представником банка до приватного нотаріуса Бондар І.М. подана заява щодо вчинення виконавчого напису. До неї додано оригінал заяви позичальника, у якій відсутні будь-які умови кредитування, витяг з особового рахунку позичальника, вимога про усунення порушень, яка направлена на адресу позивача без підтвердження її вручення, та установчі документи на підтвердження юридичної особи банка та права здійснення дій від імені банка його представнику. Окрім анкети-заяви приватному нотаріусу «Умови та Правила надання банківських послуг» і «Тарифи Банку» не надано, так як вони не підписані позичальником. Таким чином відповідачем приватному нотаріусу на підтвердження існування безспірної заборгованості боржника [PERSON] фактично надано лише розрахунок, який проведено стягувачем за особовим рахунком позичальника, без підтвердження будь-яких підстав для його нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, відсутністю у анкеті-заяві домовленостей сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, та простроченням їх сплати, комісією, неустойкою тощо, надана банком приватному нотаріусу анкета-заява позичальника не може розцінюватися як підтвердження ним у стандартній (типовій) формі умов укладення із споживачем кредитного договору, а за такого виключає можливість обрахування кредитором безспірної кредитної заборгованості для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Саме вчинення нотаріусом виконавчого напису - це здійснення нотаріальної дії, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення безспірних грошових сум, шляхом його реалізації при примусовому виконанні зобов`язання боржником у позасудовому порядку. Отже, відповідне право банка, як стягувача, за захистом якого він звернувся у липні 2016 року до приватного нотаріуса, повинно було існувати на момент звернення. Так само на момент звернення банка до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість позивача, як боржника, перед стягувачем-банком. За правовими висновками, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року при розгляді справи №645/1979/15-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, за дослідженими судом доказами, така безспірна заборгованість позивача перед банком за підписаною анкетою-заявою на момент звернення до приватного нотаріуса не мала місця, в тому числі у зв`язку із відсутністю за умовами анкети підстав для нарахування та включення для обрахування сум заборгованості за процентами, комісією та штрафами. За такого вчинений 26 липня 2016 року приватним нотаріусом виконавчий напис, що зареєстрований у реєстрі за №6313 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 55 825 грн. 98 коп., здійснено у порушення положень глави 16 Порядку №296/5 . При таких обставинах суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, а порушення його прав та інтересів при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом за обставинами, які були ним викладені у позовній заяві - доведеними. За положеннями статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у виді судового збору на суму 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved