Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

22.12.2018 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача на користь позивача основну суму боргу за послуги із вивезення побутових відходів у розмірі 2705 грн. 50 коп., індекс інфляції у розмірі 300 грн. 73 коп., 3% річних у розмірі 78 грн., та стягнути суму сплаченого судового збору. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на те, що 06.09.2016 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15 грн. 46 коп. на одну особу в місяць. 30.09.2016 року між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, згідно якого позивач зобов`язався надавати послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватних житлових будинків розташованих на території Обухівської міської ради. Відповідно до положень укладеного договору, позивач зобов`язаний укласти із споживачами договори з надання послуг по вивезенню побутових відходів, а фінансове забезпечення його господарської діяльності забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів. Договір набрав чинності з 01.10.2016 року. Починаючи із 01.10.2016 року, тобто з моменту набрання чинності договору б/н від 30.09.2016 року про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди, позивач на підставі затвердженого графіку, розпочав вивозити тверді та великогабаритні побутові відходи від мешканців переважної частини приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди території Обухівської міської ради. Послуга ж по вул. Гоголя, у тому числі і по домогосподарству за № 68 розпочала фактично надаватися позивачем із 01.11.2016 року та систематично надається і по цей час. Натомість, відповідач отримує послуги із вивезення побутових відходів, але не сплачує їх вартість у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 2705 грн. 50 коп., а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 05.03.2019 року ухвалою суду постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, суд залучив в якості третьої особи виконавчий комітет Обухівської міської ради. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних у ньому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, вказала, що біля її будинку не встановлено контейнера, і сміття вона біля свого житлового буднику не виставляє, а відповідач не надав доказів, щодо того, що його працівники забирали контейнери чи сміття без контейнерів від її будинку чи земельної ділянки. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні свідки [PERSON] .., [PERSON] , [PERSON] пояснили суду, що відповідач не користується послугами Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси», та ніколи не виставляє сміття за ворота, а самостійно\~здає його\~на переробку. Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам дослідженим у судовому засіданні, приходить до наступного. Статтями\~1,\~2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що рішенням Обухівської міської ради № 223-12-VII від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради, виконавцем послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради визначено ПП «Обухівміськвторресурси». 06.09.2016 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15 грн. 46 коп. на одну особу в місяць. 24.09.2016 року в газеті «Обухівські вісті» № 37 (708) із змінами розмішеними в газеті «Обухівські вісті» № 28 (750) від 22.07.2017 року було опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів. 30.09.2016 року між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, згідно якого позивач зобов`язався надавати послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватних житлових будинків розташованих на території Обухівської міської ради. Відповідно до положень укладеного договору, позивач зобов`язаний укласти із споживачами договори з надання послуг по вивезенню побутових відходів, а фінансове забезпечення його господарської діяльності забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів. Відповідно до довідки ПП «Обухівміськвторресурси» станом на 01.12.2018 року за буд. [ADDRESS] , вул. Гоголя, існує заборгованість за надані послуги вивезення ТПВ в розмірі 2705 грн. 50 коп., а відповідно до розрахунку - нараховано індекс інфляції у розмірі 300 грн. 73 коп. та 3% річних у розмірі 78 грн. ПП «Обухівміськвторресурси» направляло на адресу відповідача претензію № 246 від 04.05.2018 року, в якому пропонував сплатити суму заборгованості за спожиті послуги та приєднатися до договору про надання послуг із вивезення побутових відходів. Однак, відповідач відповіді про прийняття цієї пропозиції не надала. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 149814793 від 17.12.2018 року, власником буднику № 68, за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи», побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов`язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення. Зі змісту ст.ст. 8, 9 Закону України «Про відходи», слідує, що відходи є об`єктом права власності. Суб`єкти права власності володіють, користуються розпоряджаються відходами в межах, визначених законом. Споживачі мають вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. Вище вказані норми закону не забороняють власнику відходів розпоряджатися ними на власний розсуд, в тому числі, але не виключно, укладати договори предметом яких є відходи. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), до комунальних послуг, серед інших, належить вивезення побутових відходів. Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ч. 3 ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Істотні умовами договору на надання житлово-комунальних послуг визначені ч. 1 ст. 26 вказаного Закону. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі договорів та інших правочинів. Договором є двосторонній правочин (ст. 202 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути вчинений у формі, встановленій законом. Згідно з ст. 207, 208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 ЦК України (правочини, які повністю виконуються сторонами в момент їх вчинення), має вчинятися у письмовій формі, тобто бути зафіксованим в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Статтею 3 ЦК України гарантується свобода договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. При цьому, моментом укладення договору є момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України). Як було встановлено під час розгляду справи, ПП «Обухівміськвторресурси» направляв відповідачу [PERSON] пропозицію щодо укладення договору, однак, зворотного погодження не було. Отже, в порушення ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ПП «Обухівміськвторресурси», як виконавець послуг з вивезення побутових відходів, не уклало зі споживачем [PERSON] договору про надання послуг з вивезення побутових відходів. Оскільки судом встановлено факт не укладення між сторонами договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, позивач, в порушення ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав доказів отримання відповідачем таких послуг, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування ПП «Обухівміськвторресурси» заборгованості за надані послуги з вивезенню побутових відходів [PERSON] , за фактичної відсутності між сторонами зобов`язаних правовідносин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed