Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

23 листопада 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання послуг. В обґрунтування позову зазначено, 28 липня 2020 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір про надання послуг, за умовами якого позивачка сплатила відповідачці 2000 грн., а відповідачка в свою чергу зобов`язалась здійснити вимір та встановлення дверей. Відповідачка свої зобов`язання не здійснила, двері встановленні не були. За цих обставин позивачка просить в судовому порядку стягнути з відповідачки кошти за договором про надання послуг в розмірі 2 000 грн. (а.с. а.с. 1 - 2). Згідно наявної в матеріалах справи інформації, ФОП [PERSON] здійснювала свою діяльність за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 4, оф. 3, що територіально розташоване в Центральному районі міста Дніпро (а.с.5). Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року було прийнято дану позовну заяву на підставі п.9 ст.28 ЦПК України, за останнім відомим місцем роботи відповідача, та відкрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України і призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с. 19 - 20). З адресно-довідкового підрозділу на запит суду надійшла інформація про те, що фізична особа [PERSON] станом на 03 грудня 2020 року зареєстрованою в Дніпропетровській області не значиться. (а.с.18) З адресно-довідкового підрозділу Харківської області про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . (а.с.23) Судове засідання 18 січня 2021 року в якому був присутній представник позивача було відкладено для повторного виклику відповідачки. (а.с.29) В судове засідання 11 лютого 2021 року сторони по справі не з`явились, тому розгляд справи було перенесено на 26 лютого 2021 року. (а.с.36) Судове засідання 26 лютого 2021 року в якому був присутній представник позивача було відкладено для повторного виклику відповідачки. (а.с.43) В судове засідання 17 березня 2021 року сторони по справі не з`явились, тому розгляд справи було перенесено на 06 квітня 2021 року. (а.с.47) 05 квітня 2021 року на електронну адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що позивачка та представник повністю підтримують свої позовні вимоги, представник позивача просить розглянути справу без його участі. 06 квітня 2021 року від представника позивача надійшла алогічна заява. 06 квітня 2021 року було проведено розгляд справи по суті. Представник позивача у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. 05 квітня 2021 року та 06 квітня 2021 року від представника позивача надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності. Заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку заява не містить. Позивачка в судові засідання не з`явилась, про місце час та дату розгляд справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток на її адресу та через свого представника. Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не находив. Відповідачка про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст.ст.128, 129 ЦПК України (а.с.а.с.32, 40, 46, 51), а також шляхом направлення на адресу здійснення підприємницької діяльності та на адресу реєстрації судових повісток (а.с.23, 31, 37, 45, 48). Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка на 11 лютого 2021 року направлена на поштову адресу відповідачки значиться врученою 05 лютого 2021 року, (а.с. 35) інші конверти направлені на адресу відповідачки повернулись до суду не врученими. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. 28 липня 2020 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір індивідуальний номер замовлення [NUMBER]. (надалі - договір). (а.с.5-6) За умовами договором виконавець зобов`язується організувати роботу по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за максимальними розцінками виконавця. Замовник зобов`язується оплатити і прийняти готові вироби і роботу відповідно до умов цього договору. Вартість виробів становить 6 565 грн. (а.с.5) Згідно умов договору позивачкою були внесені кошти в розмірі 2 000 грн. (а.с.5) Згідно п.3.1 договору борг до передачі у власність, в розмірі 100 % предоплати повинен бути погашений замовником не пізніше 20 днів з дня внесення завдатку Відповідно до п.3.2 договору, після виконання пункту 3.1 виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби упродовж 21-го робочого дня. (а.с.5) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, в строки, та в порядку, що встановлені договором. До матеріалів справи позивачкою був наданий лист відповідача щодо повідомлення позивачки про необхідність сплати решти сум за договором. (а.с.7) Як вказує позивачка у позові, вказаний вище лист не мав підпису відповідача та реквізитів за яким необхідно було здійснити сплату. Позивачкою, як вона про це сама зазначає в позові, здійснювались необхідні дії задля можливості сплатити кошти за договором, проте мобільні номери не відповідали, відповідачка за своїм місцем роботи була відсутня. За цих обставин решта суми коштів не була сплачена не з вини позивачки. Наявний в матеріалах справи договорі не містить реквізитів та способу оплати за послуги (а.с.5), лист відповідача який не містить підпису та печатки відповідача, також таких відомостей щодо порядку та способу оплати відомостей не містить. (а.с.7) За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка була позбавлена можливості здійснити повну оплату за послуги обумовлені в договорі. Разом з тим, як вказує позивачка, відповідач за весь період з дня укладення договору до моменту звернення до суду, не здійснив жодних дій на виконання умов договору, будь-яких замірів або вчинення дій необхідних для встановлення дверей здійснено не було. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо виготовлення виробу обумовленого в договорі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення 2 000 грн. по оплаті за договором про надання послуг є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо правового статусу відповідача суд зазначає наступне. Відповідно до відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність 17 листопада 2020 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Згідно з ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Аналіз положень ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України дає підстави вважати, що однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Оскільки відповідачка припинила свою діяльність, як фізична особа-підприємець, заявлена до стягнення сума має бути стягнута з [PERSON] як з фізичної особи, яка незалежно від припинення підприємницької діяльності відповідає за свої зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved