Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

22 квітня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до свого сина [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, що перебувала у приватній власності покійного чоловіка позивача [PERSON] в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що її чоловіку [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,38 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. [INFO] [PERSON] помер, а після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Вона є спадкоємцем першої черги майна свого чоловіка за законом та прийняла її у встановленому законом порядку. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. Син [PERSON] , який є відповідачем у справі, відмовився від прийняття спадщини по смерті батька. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на вказану земельну ділянку. Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, подав заяву про визнання позову. Просив розгляд справи проводити без його участі. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом за матеріалами справи встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно наявної у справі копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 282159, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка загальною площею 3,38 га для ведення особистого селянського господарства. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено факт, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO] . У відповідності до довідки Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 161 від 14.03.2019 року, спадщину з дня смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала разом з ним на день його смерті і по даний час. Заповіт від його імені не посвідчувався. Згідно роз`яснення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 23.04.2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1233-1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved