Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

22.06.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач є її дочкою, з 05.06.2003 року зареєстрована за вказаною адресою, але ніколи не проживала у будинку, тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування даним житловим будинком. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Згідно спадкового договору від 17.04.2006 року [PERSON] та [PERSON] передають після своєї смерті у власність [PERSON] належний їм на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER] від 21.08.2013 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.11). Вулицю [ADDRESS] перейменовано на вулицю [ADDRESS]. Із записів будинкової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрована у будинку позивача з 05.06.2003 року (а.с.16-17). Відповідач [PERSON] є дочкою позивача [PERSON]. Згідно акту від 15.06.2018 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але за місцем реєстрації ніколи проживала (а.с.14). З 05.06.2003 року за вказаною адресою зареєстрована [PERSON], яка ніколи не проживала за місцем реєстрації, вимоги позивача про зняття з реєстрації ігнорує і у такий спосіб без поважних причин відсутній за місцем реєстрації. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутня у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням позивача. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved