overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] [INFO]. Вказує, що на даний час вона веде господарство окремо від відповідача, хоча проживають в одному домоволодінні. Син перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому, їй важко самотужки утримувати сина. Зазначає, що відповідач, офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітню сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 100 гривень, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач не зявився, подав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.3) вбачається, що за час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №17/02-23 від 28.01.2017 року неповнолітній син [PERSON] проживає з матірю [PERSON], і перебуває на її утриманні, а також даною довідкою стверджується, що остання не працює, не навчається, не служить, отже не має значних прибутків і утримувати дитину їй важко. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням вищенаведеної норми Закону, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - 100 гривень щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд врахував матеріальне становище дитини та стягувача аліментів. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м.Маріуполя з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебуває. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, у звязку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на її користь до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на задоволенні наполягала. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечував. Фіксування судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.ст.182,183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО№529561, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №1325 (а.с.5), батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Відповідно до довідки №75 КСН «Староміський» неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з матірю [PERSON] за адресою: м.Маріуполь, вул.А.Нільсена, буд.61. Враховуючи вищевикладені обставини, стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище сторін, ті обставини, що відповідач не виплачує аліментів по виконавчому листу у примусовому порядку іншим дітям, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає за необхідне згідно зі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., бо позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати. На підставі викладеного, ст.ст. 180,182,183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17.04.1993 року Палацом одруження «Орджонікідзевський» у м. Харкові, про що є актовий запис № 291. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Маркова», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.04.1993 року, про що є актовий запис № 291 у Палаці одруження «Орджонікідзевський» у м. Харкові, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

23.01.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 23 березня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 76. 04.05.2015 року від даного шлюбу народилася донька [PERSON] про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську було зроблено актовий запис № 271. Відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання позивачки. На теперішній час позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 23.03.2012 року (а.с.6), від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] віку трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того, з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

23.01.2017 року представник позивача звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 13842,54 грн. за кредитним договором №б/н від 23.01.2013 року та судові витрати у розмірі 1600, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 13842,54 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 23.01.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.11.2016 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 13842,54 грн. (а.с.3-4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів відповідачем суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

23.01.2018 [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона постійно проживала із [PERSON] однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу понад пять років, починаючи з 13.12.1985 до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто до 14.05.2017. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] вказує, що з 13.12.1985 вона почала проживати разом з [PERSON] однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу в квартирі №7 буднику №13 по вул. Ухтомського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, несли спільні витрати спрямовані на забезпечення потреб сімї, спільно сплачували за комунальні послуги, піклувались один про одного. 14.05.2017 [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіту немає. Заявник [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 14.05.2017, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено через відсутність родинних відносин із спадкодавцем та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. У звязку з викладеним, заявник [PERSON] просить встановити факт її постійно проживання із [PERSON] однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу понад пять років, починаючи з 13.12.1985 до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто до 14.05.2017. Представник заявника [PERSON]в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON]направив до суду листа про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.05.2017 [PERSON]помер (а.с.6). Заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], померлого 14.05.2017, через відсутність родинних відносин із спадкодавцем (а.с.7, 8). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактупроживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Факт постійно проживання [PERSON] із [PERSON], померлим 14.05.2017, однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу понад пять років, підтверджується довідкою Відділом реєстрації місця проживання громадян (а.с.5). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

23.01.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовчому засіданні позивач повідомив про відсутність наміру відмовитися від позову і наполягав на його задоволенні та розірванні шлюбу; відповідач визнала позов повністю, при цьому повідомила про згоду на розірвання шлюбу з позивачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16.10.1999 року, при цьому мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

23.01.2018\~року [PERSON]\~ звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON]\~ про\~розірвання шлюбу.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилався на\~те,\~що з\~27\~серпня 2005 року вони перебувають у шлюбі з відповідачкою, спільних дітей не мають. Оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачкою припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач та відповідач в судове засідання не зявились. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 12 грудня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 319 (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст. 104 та ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved