Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

23 травня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], які перебували в шлюбі з 1950 року. За період шлюбу батьки придбали житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], отримали дозвіл на будівництво нового будинку, який був побудований у 1967 році. Право власності на житловий будинок було оформлене на [PERSON]. Позивач зазначила в заяві, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися вона та її брат [PERSON]. У відповідності до вимог ст.ст. 22, 28 КпШС України, майно набуте подружжям за період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. В зв'язку з наведеним, їй та її брату [PERSON] нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом по 14 частині житлового будинку в порядку спадкування після матері - [PERSON], померлої [INFO], а право власності на іншу 12 частину житлового будинку було оформлене на її батька (чоловіка спадкодавця) [PERSON]. Позивач зазначила в заяві, що 22 лютого 1991 року її батько [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], їй було присвоєне прізвище [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися вона та її брат [PERSON], отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 16 частки кожний на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. Оскільки [PERSON], як дружина, також була спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, не проживала, але була зареєстрована [ADDRESS], нотаріус залишив відкритою 16 частку спадкового майна (житлового будинку). Позивач зазначила, що [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після чоловіка [PERSON], померлого [INFO], тому вважається такою, що не прийняла спадкове майно. Позивач зазначила, що вона, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину, проживає в спірному будинку, її брат [PERSON] відмовився від прийняття зазначеної частини жилого будинку. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 16 частину житлового будинку що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які перебували в шлюбі з 1950 року. Судом встановлено, що в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], отримали дозвіл на будівництво нового будинку, який побудували у 1967 році, право власності на будинок було оформлене на [PERSON]. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. 15 жовтня 1998 року Новомосковською державною нотаріальною конторою [PERSON] та [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках на 12 частину житлового будинку, що розташованого по [ADDRESS], після матері [PERSON], померлої [INFO]. У відповідності до ст.ст. 22,28 КпШС України, право власності на іншу 12 частину житлового будинку було оформлене на чоловіка спадкодавця [PERSON]. Судом встановлено, що 22 лютого 1991 року батько позивачки [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], їй було присвоєне прізвище [PERSON]. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися діти - позивач [PERSON] та [PERSON]. 15 жовтня 1998 року [PERSON] та [PERSON] Новомосковською нотаріальною конторою було видане свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках на о 26 частки житлового будинок, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. Згідно листа Новомосковської нотаріальної контори від 15.09.2010 року нотаріус залишив відкритою 16 частку спадкового майна (житлового будинку), в зв'язку з тим, що дружина спадкодавця [PERSON] була зареєстрована [ADDRESS] за місцем смерті спадкодавця. У відповідності до ст.524 ЦК України ( в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно до ст. 529 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. У відповідності до ст. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як зазначалося вище, дружина [PERSON], померлого [INFO] - [PERSON], зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, також, суду не надані докази того, що [PERSON] фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що [PERSON] не прийняла спадщину після чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, своєчасно прийняла спадщину, суд приходить до переконання. що за нею можливо визнати право власності на 16 частину спадкового майна.

Outcome: approved