Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

23 липня 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи Суховільська сільська рада Городоцького району Львівської області, відділ Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області, Городоцька державна нотаріальна контора про встановлення нікчемним заповіту, посвідченого 20 травня 2003 р секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області. В позові посилається на те, що [INFO] р. померла його мати [PERSON] Спадкодавцю належала земельна ділянка призначена для сільськогосподарського виробництва, площею 1.1700 га, якою мати розпорядилася склавши у 1996 р. заповіт на трьох дітей: на нього, [PERSON] (помер [INFO] року) та [PERSON]. У січні 2013 року йому стало відомо, що від імені матері існує ще один заповіт, складений [PERSON] 20 травня 2003 року, за реєстровим № 61, яким вона заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Просив встановити заповіт від 20 травня 2003 року нікчемним, так як він складений у Суховільській сільській раді з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, в журналі реєстрації нотаріальних дій, який вівся у 2003 р., у графах «дата вчинення нотаріальної дії, прізвище, ім'я, по батькові громадян для яких вчинено нотаріальну дію» та у графі «стягнуто державне мито» під реєстровим номером 61, вбачаються очевидні виправлення, які свідчать, що під цим номером була довіреність, не зауважено, що попередній заповіт, який було складено заповідачем у 1996 році скасовано. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали суду пояснили, що позивач постійно користуючись та обробляючи землю після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року та знаючи про її заповіт від 1996 р. на трьох дітей, вважав, що фактично прийняв спадщину. Заповіт спадкодавцем був і є складений, про те, що він скасований будь-які записи відсутні. Зважаючи на те, що існує ще один заповіт від імені [PERSON] від 20.05.2003 року на ім'я [PERSON], запис якого внесено секретарем Суховільської сільської ради в журнал реєстрації нотаріальних дій без дотримання Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів, сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, наполягають на визнанні такого нікчемним. Відповідач в судове засідання не явився двічі. Причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення наявні у матеріалах справи (а.с. 28,36). Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи За згодою позивача суд ухвалив розглянути справу з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи Суховільської сільської ради не заперечила проти задоволення позову. Надала суду для огляду в судовому засіданні оригінали журналів реєстрації нотаріальних дій, які велися в Суховільській сільській раді, за номером реєстрації заповіту від імені [PERSON] маються виправлення без застережень Представники третіх осіб відділу Держземагенства та Городоцької державної нотаріальної контори в судове засідання не явилися. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, свідка, дослідивши матеріали справи додані до позову та оглянуті письмові докази надані в судовому засіданні, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2003 року секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області складено і засвідчено заповіт від імені [PERSON] згідно з яким остання заповіла своєму онуку [PERSON] належне їй все своє майно, що буде належати їй на день смерті. (а.с.10) Даний заповіт посвідчений секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Назаркевич О.М. та вказано, що такий зареєстровано в реєстрі за № 61. [INFO] року [PERSON] померла, у зв'язку з чим відкрилася спадщина (а.с.5). На час вчинення нотаріальної дії оспорюваного заповіту, засвідчення правочинів у населених пунктах, де немає нотаріусів, здійснюється відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про нотаріат» і ст.ст. 38,42,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування на підставі Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка посвідчувала заповіт, пояснила, що вона не пам'ятає, щоб [PERSON] робила заповітне розпорядження, проте зауважила, що мала бути заява заповідача про скасування попереднього заповіту. Пояснила, що заповіти обов'язково реєструвалися в книзі реєстру нотаріальних дій, також ствердила, що заповідачем обов'язково сплачувалося державне мито, журнал реєстрації нотаріальних дій був один на декілька років. Щодо виправлень під реєстровим номером 61, пояснила, що виправлений запис свідчить про реєстрацію довіреності та оплата була проведена як за довіреність, хто міг внести виправлення не може пояснити. У зв'язку з виправленням обов'язково мали бути застереження посадової особи, та завірені як підписом так печаткою. Відповідно до ч.2 ст.1248 ЦК України, п.157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами або уповноваженою на це посадовою особою, якщо заповіт написано власноручно або надруковано, він має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Таке є безумовною необхідністю, з додержанням якої можна зробити висновок про наявність волевиявлення особи. Згідно п.п. 38,39 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 р. яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що заповідач може у будь-який час змінити або скасувати заповіт, подавши про це заяву до виконавчого комітету відповідної ради народних депутатів. У випадку одержання посадовою особою виконавчого комітету заяви про скасування заповіту, посадова особа робить про це відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій в алфавітній книзі обліку заповітів і відповідний напис на примірнику заповіту, який зберігається у виконавчому комітеті ради народних депутатів. Якщо заповідач подасть примірник заповіту, який знаходиться у нього, то відповідний напис про скасування робиться і на цьому примірнику, після чого він разом із заявою приєднується до примірника, який зберігається у виконавчому комітеті відповідної ради народних депутатів. Справжність підпису на заяві про скасування заповіту повинна бути нотаріально засвідченою. Однак, як вбачається Із заповіту, відмітка про те, що заповіт був прочитаний заповідачем вголос відсутня, відсутній також запис про зміну чи скасування заповіту складеного [PERSON] в 1996 р.(а.с.9), згідно довідки при огляді квитанцій за 2003 рік у Суховільській сільській раді відсутня квитанція про оплату [PERSON] 20 травня 2003 року державного мита за вчинення такої нотаріальної дії як заповіт, запис в реєстрі нотаріальної дії заповіту за реєстровим номером 61 вчинено із підчистками та виправленнями без застережень, що підтверджено оглянутим в судовому засіданні в оригіналі Журналом реєстрації нотаріальних дій, на двох заповітах різні підписи заповідача (а.с.9,10, 12,13) Суд при постановленні рішення приймає довідку як доказ на підтвердження позову, оскільки заповіт стосується спадкового права, тому за загальним правилом квитанції на підтвердження сплати державного мита за вчинення нотаріальних дій зберігаються 75 років. Згідно з ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Заповіт є правочином. Тому до нього застосовуються загальні положення про правочини та положення про недійсність правочинів, встановлених ст..ст. 215-236 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт складений з порушенням щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до ч.4 ст..1247 ЦК України, заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. В силу статті 37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування. Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів, сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 р. Запис нотаріальної дії в реєстрі провадиться посадовою особою в виконавчого комітету чорнилом (або кульковою ручкою). Запис олівцем і підчистки в реєстрі не допускаються, вільні місця повинні бути прокреслені, а зроблені виправлення застережені за підписом посадової особи виконавчого комітету. Оскільки ці вимоги не були виконані, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач слід визнати обґрунтованими. За таких обставин, судом встановлено, що заповіт складений [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчений 20 травня 2003 року секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 61 - є нікчемним. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved