Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

22 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом до [PERSON], за участю третьої особи: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивував свої вимоги тим, що він є власником ? частки квартири [ADDRESS] в порядку приватизації квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15 лютого 1996 рок. Зазначив, що вищевказана квартира була передана йому, його дружині [PERSON] та їх дітям [PERSON], [PERSON] у власність в порядку приватизації на підставі розпорядження (рішення) Словянської міської ради народних депутатів №78-р від 19 січня 1996 року і за ними було зареєстровано право власності в реєстровій книзі Словянського БТІ 08 квітня 1996 року в реєстровій книзі №8672/9. Вказав, що [PERSON] є його дальнім родичем по лінії бабусі, в кінці жовтня 2009 року він переїхав з Росії у м.Словянськ та попросив [PERSON] пожити у його квартирі, вказавши, що не має наміру працевлаштовуватись та постійно проживати у м.Словянськ. 10 листопада 2009 року його зареєстрували в належній їм квартирі. Після реєстрації [PERSON] заявив, що він познайомився з жінкою, яка забезпечена житлом , тому він буде проживати з нею, зібрав свої речі і пішов з квартири, пообіцяв повідомити про своє нове місце проживання та добровільно знятися з реєстрації. Проте до цього часу відповідач добровільно дій для перереєстрації за новим місцем мешкання не вчиняє. 08 лютого 2010 року помер син [PERSON] [PERSON], а 20 березня 2012 року помер син [PERSON] У звязку з викладеним, просить суд, визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №92, будинку №25 вул.Г.Батюка в м.Словянськ Донецької області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі ордеру серії АА №039786 (а.с.1), у судовому засіданні не були присутніми, про дату та місце розгляд справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справ без їх участі. Не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.27) Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду «Судова влада України» (а.с.27) Третя особа: [PERSON], у судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Надано суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Як встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15 лютого 1996 року, яке видано Словянською міською радою народних депутатів (а.с.5). Вищевказане підтверджується довідкою №3578-2/0.83/01, яка видана 28.12.2016р. КП «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.27). 08 лютого 2010 року помер син позивача [PERSON], а 18 березня 2012 року помер другий син позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО №449917 яке видано 10 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та свідоцтвом про смерть серії І-НО №603801, яке видано 20 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.6-7). Згідно акту від 25 жовтня 2016 року, який виданий директором КП «Жєк №4» [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не мешкає за вищевказаною адресою з дня реєстрації по теперішній час (а.с.10). У відповідності до ст. 316 ЦК України , правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що з 2009 року відповідач [PERSON], в спірній квартирі не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей у домоволодінні не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладала, участі у витратах по утриманню квартири не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні квартирою йому ніхто не чинив. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації понесених ним судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved