Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

23 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 травня 2018 року у Виконавчому комітеті Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області із [PERSON] , актовий запис № 1 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 травня 2018 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що з дружиною не проживають понад три місяці, відповідач веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить його інтересам. Ухвалою судді від 25 вересня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що з відповідачем прожили 4 роки, з 2018 року зареєстрований шлюб, з весни не проживають разом з відповідачем, просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, суду пояснила, що позивач до неї погано відносився, примирення неможливе, тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 травня 2018 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Виконавчому комітеті Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с. 4). Від цього шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.2018 (а.с.15). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 420,40 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved