Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

23 січня 2020 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заяви зазначив, що Управлінням ДМС України в Миколаївській області [PERSON] було відмовлено у видачі паспорта громадянина України, з причини відсутності можливості встановити його приналежність до громадянства буд-якої країни. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою. 09 квітня 2020 року до канцелярії суду представник заінтересованої особи подав письмові пояснення в яких зазначив, що з поданої представником [PERSON] заявив вбачається, що станом на 24 серпня 1991 року заявнику було шість років. Тобто, його місце проживання слід встановлювати відповідно до місця проживання та реєстрації його самого або його батьків. Згідно паспорту батька заявника - [PERSON] , вінз 01.09.1981 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Викладене свідчить про факт постійного проживання заявника у неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року разом зі своєю родиною на території України. Заперечень щодо задоволення вимог викладених у заяві, не навів. Судовий розгляд заяви просив провести за відсутності представника заінтересованої особи. Представник заявника в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою підтримав вимоги викладені у заяві в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, надані письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до наступного. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано\~Законом України «Про громадянство України»,\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання про організацію виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про громадянство»\~проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року) проживали на Україні і не були громадянами інших держав. Пунктом 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» затверджених Указом Президента України від 27 березня 2001 року, №215, встановлено, що \~\~у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України»\~або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис №4618. Його батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (Повторне Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Мати заявника [PERSON] померла [INFO] , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №4538 (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Відповідно до Свідоцтва про базову середню освіту від 10 червня 2000 року, серії МК [NUMBER] , [PERSON] у 2000 році закінчив загальноосвітню шкоду № [ADDRESS] , І [ADDRESS] ІІІ ступенів м.Миколаєва Миколаївської області. Виходячи зі змісту Довідки Ф-3 виданої ЖЕК-10 03 жовтня 2019 року, за вих. №1771, [PERSON] зареєстрований та проживає з [PERSON] , який значиться йому як брат, за адресою [ADDRESS] . Дані відомості узгоджуються з Довідкою форми Б, виданої ЖЕК-10. До того ж, відповідно до паспорту батька заявника [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 06 липня 2006 року, він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 01.11.1981 року і по теперішній час. Виходячи зі змісту матеріалів цивільної справи, станом на 1991 рік заявнику було 6 років. Тобто, його місце проживання встановлювалося відповідно до місця проживання та реєстрації його самого або його батьків чи одного з них. Окрім того, факт проживання [PERSON] на території України з народження по 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження письмовими поясненнях свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 45 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, постійне місце проживання це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом). З огляду на вищенаведене, враховуючи покази свідків та ту обставину, що зареєстроване місце проживання батька заявника станом на момент народження [PERSON] ( [INFO] ) так само як і на момент 24 серпня 1991 року являлося [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що з дня народження [INFO] по теперішній час, зокрема, на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року та набрання чинності Закону України «Про громадянство» від 13.11.1991 року, заявник [PERSON] , будучи неповнолітньою дитиною та після досягнення повноліття, постійно проживає на території України, а саме в м.Миколаєві. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення для отримання ним паспорта громадянина України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved