Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

22.12.2015 року заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій просив прийняти рішення, яким встановити факт смерті його бабусі по лінії батька [PERSON], яка настала 12 грудня 2015 року. В обгрунтування своєї заяви заявник посилаюється на те, що 12.12.2015 року померла [PERSON], [INFO], останнє місце проживання Україна, [ADDRESS], смерть настала в стаціонарному відділенні 7-ї міської лікарні м.Луганськ, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1098 від 14.12.2015 року та довідкою про причину смерті №1098 від 14.12.2015 року які видані на території непідконтрольній українській владі. [PERSON] звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського РУЮ у Луганській області, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] однак, йому в реєстраціїї смерті було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме лікарське свідоцтво про смерть було видане на території не підконтрольній українській владі за №1098 від 14.12.2015 року. Тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені в заяві, підтримує, просить їх задовольнити. \~Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського РУЮ в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог, заперечень з приводу заявлених вимог не надала. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. \~Судом встановлено, що 12 грудня 2015 року в м. Луганськ померла [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть виданого за №1098 від 14.12.2015 року (а.с.5). \~\~16 грудня 2015 року, [PERSON], звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського РУЮ, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON], однак, йому було відмовлено в реєстрації смерті, на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ виданий медичним закладом, який розташований на території підконтрольній українській владі. Відповідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського РУЮ у Луганській області [PERSON] було розяснено, що вони не можуть виконати заяву про державну реєстрацію смерті [PERSON] на підставі медичних документів виданих медичним закладом, який розташований на території непідконтрольній українській владі (а.с.6). \~У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~\~Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved