Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

22.01.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського обслуговування фізичної особи №000022651 з метою відкриття банківських рахунків, які позивач мала намір використовувати для власних потреб, зокрема отримання кредитних коштів, які планувала використати для власних потреб. Позивач підписала з відповідачем кредитний договорі №26202000028023 від 22.01.2008 року з сумою кредиту 300 000 доларів США та кредитний договір №054-2008-023 від 23.01.2008 року з сумою кредиту у розмірі 300 000 доларів США. Кошти за даними договорами мали надійти на рахунок, відкритий на підставі вищезазначеного договору. На вказаний рахунок надійшло лише 300 000 доларів США, а представниками відповідача повідомлено про те, що кредитний договір №26202000028023 від 22.01.2008 року не погоджено з керівництвом відповідача та вказана сума видана не буде. Позивач періодично здійснювала погашення кредиту за договором. В травні 2016 року відповідач звернувся до позивача з позовом про стягнення заборгованості. При ознайомленні з матеріалами справи позивачем встановлено, що відповідачем були видані кошти згідно умов кредитного договору №26202000028023 від 22.01.2008 року, однак стягнення боргу відповідач у позові просить провести згідно умов кредитного договору №054-2008-023 від 23.01.2008 року. Про це вказує копія меморіального ордеру та виписки по рахунку, де вказано, що кредитні кошти надані згідно кредитного договору №26202000028023 від 22.01.2008 року. При цьому, відповідач обліковував, розраховував та зараховував отримані від позивача кошти на виконання кредитного договору №054-2008-023 від 23.01.2008 року. Однак, за цим кредитним договором позивач грошові кошти не отримувала. Вважає кредитний договір №054-2008-023 від 23.01.2008 року неукладеним, оскільки за ним не було передано грошові кошти, обумовлені у ньому. Згідно розрахунку заборгованості, за час користування кредитними коштами позивачем сплачено 357 274,15 доларів США. Дані кошти позивач вважає безпідставно набутими відповідачем на підставі неукладеного договору. З цих підстав просить стягнути з відповідача вказану суму безпідставно набутих грошових коштів. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.01.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є відповідач було укладено Кредитний договір № 054-2008-023, відповідно до умов якого Позичальник отримав у тимчасове платне користування 300 000,00 доларів США, строком до 10.01.2038 року зі сплатою 11,95 % річних за користування кредитом. Порядок і умови видачі та погашення кредиту визначено Розділом 2 Кредитного договору. Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що зобов'язання кредитора надати кредит виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених умов в п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3 Кредитного договору. Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору однією з умов видачі кредиту позичальникові є відкриття позичальником поточного рахунку [NUMBER] (№ 05404011000028023) у кредитора, код банку (МФО) 322001 для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту. Такий рахунок було відкрито позивачем на підставі Договору № 000022651 банківського обслуговування фізичної особи від 22.01.2008 року. Згідно п. 1.1 Договору банківського обслуговування, відповідно до вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ, умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів Банку: -банк відкриває клієнту банківські рахунки, випускає платіжні картки та здійснює банківське обслуговування клієнта, нараховує відсотки; -клієнт користується послугами банку та сплачує їх вартість. Позивач підтвердила відкриття поточного рахунку [PERSON] 22.01.2008 року, підписавши Заяву-підтвердження про відкриття поточного рахунку, згідно якого номер балансового рахунку - [NUMBER]. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору: видача кредиту за цим договором проводилася на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного Договору. З виписки по особовому рахунку від 23.01.2008 року вбачається, що банком було зараховано на поточний рахунок [NUMBER], який належить [PERSON] суму коштів у розмірі 300 000 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день перерахування коштів на рахунок становить 1 515 000,00 грн. Підтвердженням зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок [PERSON] є також меморіальний ордер №0542914USD000021 від 23.01.2008 року, де зазначено, що 22.01.2008 року на рахунок [NUMBER], який належить [PERSON], було зараховано суму коштів у розмірі 300 000,00 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день перерахування коштів на рахунок становить 1 515 000,00 грн. В графі щодо призначення платежу у даному ордері зазначено - надання кредиту згідно договору №26202000028023 від 22.01.2008 року. Меморіальний ордер є належним доказом зарахування коштів на рахунок Позичальника, оскільки меморіальний ордер - це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку України (ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Відповідно до п. 1.2 Договору банківського обслуговування клієнт (Позичальник) має право самостійно розпоряджатися коштами, що обліковуються на його рахунках на умовах, встановлених діючим законодавством України. Згідно п. 1.8. «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», затвердженої Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року та зареєстрованої Міністерством юстиції 17.12.2003р. за № 1172/8493 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Видача позивачу готівкового кредиту в іноземній валюті здійснено після відкриття нею поточного рахунку в банку, що надає кредит (рахунок 2620, «рахунки клієнта», згідно «Плану рахунків бухгалтерського обліку в банках України») шляхом перерахування на поточний рахунок клієнта суми кредиту у валюті кредиту (у даному випадку - доларах США) з рахунку. Відповідно до правил заповнення реквізитів касових документів, що є додатком до «Інструкції про касові операції в банках України», що вимоги щодо заповнення реквізиту «Призначення платежу» сформульовані наступним чином: «У разі видачі готівки з каси зазначається, на які платіжні цілі вона видається». У касових документах, які надані Позивачем, що підтверджують факт видачі кредиту [PERSON], реквізит «Призначення платежу» заповнений наступним чином: «Надання кредиту згідно договору № 26202000028023 від 22/01/2008/ на суму кредиту». Суд вважає, що у меморіальному ордері чітко зазначено призначення платежу - надання кредиту, а також визначено вірний рахунок позивача та дата його відкриття. Підстав вважати, що меморіальний ордер складений з порушенням вимог, які пред'являються до касових документів суд не вбачає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказів, які б спростовували все викладене вище, позивачем не надано. Крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року у цивільній справі № 381/2195/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №054-2008-023 від 23.01.2008 року у розмірі 117 600 доларів США та судові витрати. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказаним судовим рішенням встановлено факт укладання між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Кредитного договору № 054-2008-023 та Додаткових угод до нього, факт видачі кредитних коштів за Кредитним договором № 054-2008-023, який підтверджується випискою по рахунку та меморіальним ордером, а також факт отримання позичальником коштів , а тому дані обставини доказуванню не підлягають в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed