Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

23 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення\~з відповідача\~[PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 від всіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано Мукачівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис № 511 від 29.09.2005 року. У шлюбі в них народилася дитина, син - [PERSON], [INFO]. З серпня 2018 року сторони припинили спільне проживання, і дитина залишилася на вихованні і утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання спільної дитини не надає та не опікується сімєю. Оскільки, відповідач має постійну роботу, обіймає посаду лікаря-хірурга, хірургічного відділення Мукачівської ЦРЛ, має постійний заробіток, а тому позивач просить стягнути з нього на утримання дитини аліменти в частці від заробітку. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася. Однак, в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов'язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов'язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44,\~76-82\~ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено,\~що між\~позивачем та\~відповідачем,\~29.09.2005\~року укладено\~шлюб у\~міському відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Мукачівського міськрайонного\~управління юстиції,\~актовий запис\~№ 511\~ (свідоцтво\~про шлюб\~Серії І\~ФМ №\~003685\~видане 29.09.2005\~року,\~а.с.6). Встановлено та підтверджується документально, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 236494 від 05.09.2012 року, а.с.7), який перебуває на утриманні матері та проживає разом з нею (а.с.8). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2\~ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно із\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141СК\~України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З наданих суду доказів вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований з 01.11.2006 року і по теперішній час працює лікарем-хірургом чергового хірургічного відділення № 1 в Мукачівській ЦРЛ (а.с.9), має регулярний дохід, який за період з січня 2018 року по листопад 2018 року склав 85\~560,73 гривень (а.с.19). Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~частину другу ст. 182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв'язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Враховуючи як позицію позивача, так і повне визнання позову відповідачем, рівень споживчих цін, суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу достатньо обґрунтованою. Інших обставин, які б давали підстави для стягнення аліментів у більшому чи меншому розмірі, судом не встановлено. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved