Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

22.04.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду щодо поновлення працівника на роботі та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 03.11.2010 він працював на посаді майстра в ОГК «Металург». 01.11.2012 на підставі розпорядження № 28п6 від 26.10.2012 був переведений на посаду старшого майстра, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис. 27.02.2018 Головою правління ОГК «Металург» був підписаний Протокол №\~4/27.02.2018, згідно змісту якого прийнято рішення скоротити посаду старшого майстра, про що був прийнятий наказ № 18 від 28.02.2018. 02.05.2018 наказом № 40к [PERSON] звільнено з посади старшого майстра, у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 у справі №\~332/1914/18 (провадження № 2/332/1055/18), що постановою Запорізького апеляційного суду від 18.03.2019 залишено без змін, а відтак набрало законної сили 18.03.2019, зокрема, визнано незаконним та скасовано наказ ОГК «Металург» № 40к від 02.05.2018 про звільнення з посади старшого майстра [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] поновлено на посаді. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2019 у справі №\~332/1487/19 (провадження № 2/332/1078/19), що набрало законної сили 06.12.2019, позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОГК «Металург» на користь [PERSON] 49\~187,97 грн середній заробіток за час затримки виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018, 3\~000,00 грн моральна шкода, 768,40 грн судовий збір, 3\~000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. У подальшому, 14.02.2020 позивач знову звертався до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя з позовом до ОГК «Металург». Рішенням Заводського районного суду м.\~Запоріжжя від 06.05.2020 у справі № 332/326/20 (провадження № 2/332/567/20), що постановою Запорізького апеляційного суду від 21.10.2020 залишено без змін, а відтак набрало законної сили 21.10.2020, стягнуто з ОГК «Металург» на користь [PERSON] 14\~689,62 грн середній заробіток за затримку виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 за період з 05.11.2019 по 11.02.2020, 2\~000,00 грн моральна шкода, 712,69 грн судовий збір, 5\~000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. З метою виконання рішення суду, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про виконання рішення суду, однак рішення Заводського районного суду м.\~Запоріжжя про поновлення його на роботі на даний час не виконано, тому просить стягнути з відповідача 68\~774,13 грн середній заробіток за затримку виконання рішення Заводського районного суду м.\~Запоріжжя за період з 12.02.2020 по 20.04.2021, 5\~000,00 грн моральну шкоду, 3\~000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір в сумі 908,00 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 03.11.2020 [PERSON] працював на посаді майстра в Обслуговуючому гаражному кооперативі «Металург». 01.11.2012 на підставі розпорядження № 28п6 від 26.10.2012 [PERSON] переведений на посаду старшого майстра, про що в трудовій книжці було зроблено відповідний запис. 27.02.2018 Головою правління ОГК «Металург» був підписаний протокол №\~4/27.02.2018, згідно змісту якого було прийнято рішення скоротити посаду старшого майстра, про що був прийнятий наказ № 18 від 28.02.2018. 02.05.2018 наказом № 40к [PERSON] було звільнено з посади старшого майстра у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ч .1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 у справі №\~332/1914/18 (провадження № 2/332/1055/18), що постановою Запорізького апеляційного суду від 18.03.2019 залишено без змін, а відтак набрало законної сили 18.03.2019, зокрема, визнано незаконним та скасовано наказ ОГК «Металург» № 40к від 02.05.2018 про звільнення з посади старшого майстра [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] поновлено на посаді. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2019 у справі №\~332/1487/19 (провадження № 2/332/1078/19), що набрало законної сили 06.12.2019, позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОГК «Металург» на користь [PERSON] 49\~187,97 грн середній заробіток за час затримки виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 та 3\~000,00 грн моральна шкода, 768,40 грн судовий збір, 3\~000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. У подальшому, рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2020 у справі № 332/326/20 (провадження № 2/332/567/20), що постановою Запорізького апеляційного суду від 21.10.2020 залишено без змін, а відтак набрало законної сили 21.10.2020, стягнуто з ОГК «Металург» на користь [PERSON] 14\~689,62 грн середній заробіток за затримку виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 за період з 05.11.2019 по 11.02.2020 та 2\~000,00 грн моральна шкода, 712,69 грн судовий збір, 5\~000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. На теперішній час рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 не виконано, позивач так і не поновлений на посаді старшого майстра. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Із розрахунку, що позивач надав до суду вбачається, що на час розгляду цієї справи кількість днів вимушеного прогулу складає 309 робочих днів, а саме з 12.02.2020 (наступний день від дня винесення останнього рішення суду щодо періоду затримки виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018) і до 20.04.2021 (день звернення до суду із вказаною позовною заявою) і, виходячи із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи 222,57 грн, що встановлена рішенням Заводського районного суду м.\~Запоріжжя від 20.12.2018, загальна сума, що підлягає стягненню, складає 68\~774,13 грн. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним органу незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивач просить стягнути на свою користь моральну шкоду у сумі 5\~000,00 грн, посилаючись на те, що порушення його законних прав призвели до моральних страждань, а саме він почувався незручно, дискомфортно, був змушений пристосовуватися до негативних умов існування, долати життєві труднощі та негаразди, викликані невиконанням судового рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивач з 21.12.2018 не працював та не отримував заробітну плату. За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, збалансованості інтересів сторін, беручи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню. Таким чином, судом встановлено, що в цій частині позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє обґрунтування та докази у судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на яку посилається позивач, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено наступні документи: копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Єренка Д.В. № 969, копія ордеру серії ЗП № 131136 на надання правової допомоги [PERSON] (а.с. 30-31). Інших доказів суду не надано. В порушення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на яку безпосередньо посилається позивач, а також ст. 183 ЦПК, що передбачає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, позивачем не надано належним чином оформленої заяви щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу із зазначенням конкретних строків подання таких доказів суду. Відтак, з урахуванням наведеного, суддя вважає, що у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: partial