Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

23.05.2016 року заявники звернулись до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей, в якій просять розірвати шлюб між заявниками. В обґрунтування заяви зазначили, що з 05 червня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], яка народилась [INFO]. Причинами розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного відчуження. Вони досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Заявниками досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної доньки [PERSON]. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати. Заявники в судове засідання не з'явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, свою заяву підтримали за обставин, викладених в ній. Просили шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3ст. 234 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 05 червня 2007 року заявники уклали шлюб, що був зареєстрований Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №19. /а.с. 3/. [INFO] у заявників народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №77. /а.с.7/. В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного відчуження. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Заявниками досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної доньки [PERSON]. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved