Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

23.12.2020 року позивач звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000,00 гривень, починаючи з дня звернення до суду, щомісячно і до закінчення дитиною навчання. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що з відповідачем мають повнолітню дочку, яка після закінчення школи продовжила навчання та є студентом Педагогічного коледжу комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради першого рівня акредитації, перебуває на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Так, як добровільно допомогу відповідач не надає, позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатись. Ухвалою судді від 11.02.2021 року відкрито провадження у вищевказаній справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому просить про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик в судове засідання, причини неявки суду не відомі, правом на відзив не скористався. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями ( відзивом на позов ) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази до справи, дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . (а.с.4). Відповідно до довідки № 100 від 08.07.2020 року повнолітня дочка сторін [PERSON] навчається в Педагогічного коледжі комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради першого рівня акредитації на денній формі навчання з терміном навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с. 5). Повнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено при розгляді справи, оскільки дочка сторін після закінчення школи по досягненню повноліття продовжила навчання, то потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання дочки не надає, а тому, враховуючи, що він є особою працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини аліменти, починаючи з 23.12.2020 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років в твердій грошовій сумі 4000,00 грн., щомісячно. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, і який зможе забезпечити потреби дочки, яка продовжує навчатись, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню повнолітній дітей, що продовжують навчання покладено на обох батьків (у т.ч. і на позивача), суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ч. 1 ст. 192 СК України). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved