overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

22.01.2010 року, сторони уклали поміж собою шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 2 Виконкомі Булавинської селищної ради м. Єнакієве Донецької області. Від нього сторони не мають дітей. З березня 2010 року сторони проживають окремо.Спільне життя між ними не склалось із-за відсутності взаємопорозуміння, поваги один до одного, любові.Припинив подружні стосунки , сторони не поновлювали їх. На теперішній час у кожного із них створені нові сім*ї з іншими особами. Не погоджуючись на примирення з відповідачем, позивач просить шлюб поміж ними розірвати. Сторони надали суду письмові заяви, в яких : позивач, підтримуючи свої вимоги, а відповідач, визнаючи їх, оба просять про розгляд справи за їх відсутності і без надання строку для примирення . Перевіривши матеріали справи ,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити , так як дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження поміж ними шлюбу суперечило б їхнім інтересам.Сторони тривалий час ,з березня 2010 року по теперішній час, не підтримують подружні стосунки і за цей період ніхто з них заходів для примирення і збереження шлюбу не приймав і не бажає приймати, тому що кожний із них фактично створив нову сім*ю з іншими особами. Відповідач після реєстрації шлюбу з позивачем залишилась на дошлюбному прізвищі, як «[PERSON]», а тому вона і не заявила клопотання про зміну прізвища. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

22.01.2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 04. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, в звязку з тим, що у сторін різні характери та погляд и на життя. У звязку з чи, між ними почали виникати непорозуміння, які переросли в сварки. Сторони втратили почуття любові та поваги, через що мешкають окремо. З липня 2016 року шлюбні відносини припинені. Сімя розпалася повністю та не може бути збережена. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням цивільну справу розглянути без її участі. Проти позовних вимог заперечень не має та визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

22.01.2013р. був укладений Кредитний договір №014/0512/82/0205034 (надалі Кредитний договір) між позивачем та відповідачем про надання кредиту у сумі 52709,57 грн. зі сплатою 38,3 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 22.01.2019р. Посилаючись на те, що відповідач не виконує умов договору, а саме не повертає кредитні кошти, позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 69642,94 грн., а також судові витрати у сумі 696,43 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав відповідну заяву у якій позов підтримав та просив розглядати справу без його участі, при цьому не заперечував проти заочного розгляду справи; відповідач, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Виконання зобов'язання в належний термін - це один з елементів належного виконання зобов'язання. Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв'язку з порушенням зобов'язання за Кредитним договором, станом на 25.11.2013р. відповідач має заборгованість у сумі 69642,94 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 50830,53 грн.; - заборгованість за процентами - 9974,65 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 8837,76 грн. На підстави наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

22.01.2013 року позивач звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 28 серпня 2002 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 7. Від спільного шлюбу подружжя має двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, три роки не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 28 серпня 2002 року уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке було видано 28.08.2002 року. Від спільного шлюбу подружжя має двох доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м.Києва 29.07.2004 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м.Києва 14.06.2007 року. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, три роки не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї між сторонами є неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

22.01.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів. 18.02.2014 року позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача. Заява позивача щодо накладення арешту на майно відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. В доданих до клопотання про забезпечення позову документах відсутні відомості щодо наявності у [PERSON] будь-якого нерухомого та рухомого майна. Таким чином, на час розгляду заяви підстави для забезпечення позову відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

22.01.2014 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на прожиття та на утримання матері, договір про надання утримання сторони не уклали, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача на її утримання у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень та 1/4 частини із заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України (далі -СК України) Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Таким чином, зазначеними нормою встановлено обов'язок дітей утримувати батьків. Відповідач зазначені обов'язки по утриманню непрацездатної матері не виконує у добровільному та договірному порядку, тому їх необхідно стягнути. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

22.01.2014 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом, в якому уточнивши позовні вимоги (а.с.60), просить стягнути солідарно з [PERSON], ПрАТ «СК «Перша» суму в розмірі 6 417,84 грн., як відшкодування шкоди, та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2009 між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено договір страхування транспортних засобів № V3.0.104803, предметом якого є автомобіль «Mazda», д.н.з. [NUMBER]. Вказує, що 17.10.2010 в м. Києві по вул. Мельникова, трапилося ДТП за участю вищезазначеного застрахованого автомобіля та автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вина [PERSON] підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2010. Виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору страхування, на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування, враховуючи звіт про оцінку, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 17 967,90 грн. В свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «Перша», яке відшкодувало позивачу матеріальну шкоду в розмірі 11 550,06 грн., при цьому непогашеною залишилася сума в розмірі 6 417,84 грн. А тому посилаючись на норми законодавства України, просить стягнути з відповідачів збитки, пов'язані з виплатою страхового відшкодування. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.82-83), в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.4). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.80-81), з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

22.01.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. В обґрунтування вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння в с.Ордо-Василівка, Криворізького району, Дніпропетровської області, на два гаражі в ГСК «Медик» та на три автомобілі. 17.01.2014р. вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса їй було відмовлено в прийнятті спадщини за пропуском строку. У встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з поважної причини, оскільки у неї через три місяці після смерті батька, [INFO] померла мати - [PERSON]. Вона перебувала в пригніченому стані, переживала смерть батька та матері, крім того сподівалася на порозуміння та вирішення питання за взаємною згодою між нею та дружиною батька. Позивач просить визначити додатковий трьохмісячний строк [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], з моменту набрання рішенням законної сили, як спадкоємиці першої черги за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач Виконком Тернівської районної у місті ради надав відгук про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.ст.130 ч.4,174 ч. 4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Наявність спадкового майна, родинні відносини, смерть спадкодавця, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини регулюються ст.1272 ЦК України, згідно норм якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення поважності причин пропуску строку, та в разі згоди вважає можливим надати позивачу додатковий трьохмісячний строк, достатній для подачі зави про прийняття спадщини після померлого батька. На підставі ст.ст.1261, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

22.01.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення на утримання неповнолітньої дитини аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 р. проживають окремо, стосунків не підтримують, а дитина перебуває на її повному утриманні і [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дочкою повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачем мають дочку [PERSON]. В теперішній час він проживає окремо, тимчасово не працює, частково надає допомогу на придбання взуття для дитини. З розміром аліментів, запропонованих до стягнення, погодився і вважає, що має можливість сплачувати аліменти, інших виконавчих листів не має. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 23, батьками якої є сторони (а.с. 3, 4). Батько утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення дочки [PERSON] не виконує, не працює, однак за станом здоров'я може надавати допомогу, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дитини і можливості її матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

22.01.2014 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює в ТОВ «Вневідомча охорона» м.Гайсин і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до його повноліття,- в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.11.2007 р., відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); - копією рішення Гайсинського районного суду від 20.12.2012 р., відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

22.01.2014р. до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 17 вересня 1997 року, державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори заявнику було видано свідоцтво про право власності на 1/2 (одну другу) частку одноповерхового будинку з прибудовою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При оформлені даного свідоцтва державним нотаріусом було допущено помилку, а саме: помилково була вказана загальна житлового будинку - 42,6 кв.м., замість вірної - 48.8 кв.м. 17 вересня 1997 року, державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори мені було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку одноповерхового будинку з прибудовою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала чоловіку заявниці [PERSON], який помер [INFO]. При оформлені даного свідоцтва державним нотаріусом було допущено помилку, а саме: помилково була вказана загальна житлового будинку - 42,9 кв.м., замість вірної - 48.8 кв.м. В зв'язку з невідповідністю зазначених записів заявник не має змоги в повному обсязі реалізувати своє право власності на житловий будинок. Той факт, що загальна площа житлового будинку становить 48,8 кв.м., підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок від 16.07.1997 року (а.с. 9-11). Заявниця в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Погребищенської міської ради Вінницької області в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що в свідоцтві про право власності, серії НВ 0520009 та в свідоцтві про право на спадщину за законом, серії НВ 0520010 помилково були вказані загальна площа житлового будинку - 42,6 кв.м. та 42,9 кв.м. замість вірної площі житлового будинку - 48,8 кв.м., іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином реалізувати своє право власності на житловий будинок, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved