Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. В зазначеному будинку за його згоди зареєстрована донька його цивільної дружини - [PERSON], [INFO], у зв'язку з народженням у останньої сина [PERSON], [INFO], його зареєстровано у належному позивачу житловому будинку без його згоди. З квітня 2014 року [PERSON] та її син у належному йому житловому будинку не проживають, відповідач зібрала свої особисті речі та речі дитини і виїхала з будинку до м. Дніпропетровська, її точне місце проживання йому не відоме, оскільки вони тривалий час не спілкуються. Наявність реєстрації відповідача та її дитини у належному йому житловому будинку порушує його права, а саме вільно і на власний розсуд розпоряджатися належним майном, крім того він не має можливості оформити субсидію на газопостачання, електроенергію та водопостачання до будинку через неможливість подання компетентним органам достовірної інформації про доходи відповідача та її місце перебування. У зв'язку з чим, просить суд визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 39). Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого з урахуванням згоди представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення у справі просила ухвалити на розсуд суду з урахуванням інтересів [PERSON], 2011 року народження (а.с. 27). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 08 вересня 2014 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26502975 від 08 вересня 2014 року (а.с. 7, 8). Згідно довідки виконавчого комітету Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 120 від 11 лютого 2016 року, у вищезазначеному будинку зареєстровані [PERSON], 1991 року народження та [PERSON], 2011 року народження, але фактично не проживають з квітня 2012 року (а.с. 12, 32), що також підтверджується актом обстеження буд. [ADDRESS], виданим виконавчим комітетом Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 116 від 10 лютого 2016 року, складеним комісією у складі депутату сільської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 33). Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] та малолітній [PERSON] без поважних причин не проживають з квітня 2012 року, тобто більше одного року, в будинку [ADDRESS], де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знялися, доказів поважності причин не проживання суду не надали. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач та її малолітній син [PERSON] порушують права позивача як власника домоволодіння, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном, і можуть бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved