Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

23.03.2018 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в квітні 2018 р.. В обґрунтування позову зазначила, що 23.04.2011 р. помер її батько [PERSON]. Після смерті її батька [PERSON], відкрилась спадщина на 2/4 частини квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0586 га., що призначена для ведення садівництва, що розташована на території садівничого товариства «Колос», 78 Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221882000:01:256:0023.У встановлений Законом шестимісячний строк, 10.08.2011 р., вона звернулася до Шостої державної криворізької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2012 р., вона прийняла спадщину яка складається з 2/4 частин квартири [ADDRESS]. 27.01.2012 р., вона повторно звернулася до Шостої державної криворізької нотаріальної контори, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 0,0586 га., що розташована на території садівничого товариства «Колос», але отримала відмову, оскільки в правовстановлюючому документі державному акті на право власності на земельну ділянку - місцезнаходження земельної ділянки вказано: Дніпропетровська область, Криворізький район, Глеюватська сільська рада, а відповідно до листа Криворізького міського управління земельних ресурсів, вказана земельна ділянка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу садівниче товариство «Колос» (згідно постанови ВР України від 05.05.1996 р. № 159/96-ВР «Про зміну меж міста Кривого Рогу Дніпропетровської області»), що унеможливлює здійснити реєстрацію земельної ділянки на спадкоємців після смерті [PERSON], в електронному Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачі відгуки на позов не надали, але надали заяви про те, що виконавчий комітет\~Тернівської районної\~у м.\~Кривому Розі\~радине заперечує проти задоволення позову, а Глеюватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про те, що вирішення питання залишає на розсуд суду, тобто фактично його визнали. Дослідивши матеріали справи докази: копії: свідоцтва народження, свідоцтва про укладення шлюбу; свідоцтва про смерть; державного акту на право власності на земельну ділянку; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; свідоцтва про право на спадщину за законом; витягу про державну реєстрацію прав; витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; повідомлення Криворізького міського управління земельних ресурсів від 14.12.2004 р.; постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2018 р.; звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки ( а.с. 8, 9, 10, 11-12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 24-38), судом встановлено слідуючи обставини та відповідні їм правовідносини. 23.04.2011 р. помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті, відкрилась спадщина на 2/4 частини квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0586 га., що призначена для ведення садівництва, що розташована на території садівничого товариства «Колос», 78 Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221882000:01:256:0023.У встановлений Законом шестимісячний строк, 10.08.2011 р., [PERSON] звернулася до Шостої державної криворізької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2012 р., [PERSON] прийняла спадщину яка складається з 2/4 частин квартири [ADDRESS]. 27.01.2012 р., [PERSON] повторно звернулася до Шостої державної криворізької нотаріальної контори, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 0,0586 га., що розташована на території садівничого товариства «Колос», але отримала відмову, оскільки в правовстановлюючому документі державному акті на право власності на земельну ділянку - місцезнаходження земельної ділянки вказано: Дніпропетровська область, Криворізький район, Глеюватська сільська рада, а відповідно до листа Криворізького міського управління земельних ресурсів, вказана земельна ділянка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу садівниче товариство «Колос» (згідно постанови ВР України від 05.05.1996 р. № 159/96-ВР «Про зміну меж міста Кривого Рогу Дніпропетровської області»), що унеможливлює здійснити реєстрацію земельної ділянки на спадкоємців після смерті [PERSON], в електронному Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно. Згідно ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані сторонами відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог. Таким чином, визнання відповідачами, позовів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Тому, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного, ст. ст. 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України,

Outcome: approved