Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

22 липня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ, Товариство) «Кредекс фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 6836 грн. 10коп. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 12.07.2011 року між публічним акціонерним товариством (далі ПАТ) «Платинум Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №796/2473SFPRG7 на суму 6908грн. 22коп. строком до 12 липня 2014 року. За умовами договору [PERSON] отримав кредит та зобовязався повернути його банку зі сплатою процентів за користування кредитом, а також виконати інші договірні зобовязання в повному обсязі. Товариство також зазначило, що відповідач перестав повертати кредит, внаслідок чого за договором виникла заборгованість на загальну суму 6836грн.10коп. Посилаючись на те, що право вимоги за договором перейшло до Товариства на підставі договорів факторингу, укладених між банком та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» 19.06.2012року, між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» 08.10.2012року та між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс фінанси» 08.05.2015року, позивач вважав, що є підстави для стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості у вказаному розмірі. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Подав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника Товариства, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням ним про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 12 липня 2011року між ПАТ «Платинум Банк», [PERSON], приватним акціонерним товариством «Ренесанс Життя» та ПАТ «СК «Універсальна» укладено кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника №796/2473SFPRG7, за умовами якого банк зобовязався надати відповідачу грошові кошти на придбання та страхування майна у виді пральної машини Samsung та телевізору Saturn у розмірі 6908грн. 22коп. на строк 36 місяців, з процентною ставкою за користування кредитом 0,0001% річних, комісією за надання кредиту у розмірі 432грн., комісією за обслуговування кредиту у розмірі 207грн., з кінцевою датою повернення кредиту 12.07.2014року (а.с.6). Відповідно до п.п.2.7, 2.8 цього договору [PERSON] зобовязався погашати суму заборгованості за кредитом, процентами за його користування та комісією з обслуговування кредиту шляхом здійснення щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів у сумі 399грн. Страхова премія, згідно з п.4.8 договору, що підлягає одноразовій сплаті відповідачем на користь банку, складає 456грн. За змістом п.1.1 договору [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах та строках. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем за період з 12 липня 2011 року по 04 липня 2015 року сплачено банку лише 3096грн., що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 6836грн.10коп., з яких 5468грн.20коп. заборгованість за кредитом, 621грн. заборгованість за відсотками, 746грн. 90коп. - заборгованість за пенею. З матеріалів справи також вбачається, що 19 червня 2012року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» укладено договір факторингу №20120619-Г, за умовами якого банк відступив право вимоги до своїх боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей, в тому числі до [PERSON] (а.с.13). Судом встановлено, що відповідно до умов договорів факторингу від 08 жовтня 2012 року №2, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та від 08 травня 2015 року №1/15-ФКю, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс фінанси», право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 796/2473SFPRG7 від 12.07.2011року перейшло до позивача (а.с.а.с10-12). З виписки з реєстру боржників за договором факторингу № 1/15-ФК-ю від 08 травня 2015року слідує, що [PERSON] включений до реєстру боржників із загальною сумою заборгованості за кредитним договором у розмірі 6836грн.10коп. (а.с.3). Вирішуючи спір, що виник між сторонами із зобовязальних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких відноситься примусове виконання обовязку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК). Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Так, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з нормами ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений у зобовязанні строк. Договором, відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК ). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Зокрема, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події (ч.2 ст.1078 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки відповідачем було порушено зобовязання перед банком, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 6836грн.10коп., при цьому права вимоги банка до [PERSON] відступлено позивачу у встановленому цивільним законодавством порядку, є підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Кредекс фінанс» вказаної суми заборгованості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 243грн.60коп (а.с.1). За таких обставин, сплачений ТОВ «Кредекс фінанс» судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства. З огляду на викладене,

Outcome: approved