Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

22.10.2018 року позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості по орендній платі за договором оренди № 94-Б від 23 травня 2016 року в розмірі 44 524,42 грн; суму заборгованості по відшкодуванню вартості спожитої електроенергії і користуванню транспортною електромережею за договором оренди №94-Б від 23 травня 2016 року в розмірі 903,46 грн. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 травня 2016 року між Позивачем та Відповідачем укладений договір оренди № 94-Б (далі Договір), згідно якого Орендодавець передає в оренду частину приміщень будівлі літ. «Р-2Р» (інвентарна справа №5630) цілісно майнового комплексу загальною площею 510,10 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - Об'єкт оренди), строком до 01 травня 2019 року. Стверджує, що об'єкт оренди передано Орендарю за актом прийому-передачі від 23 травня 2016 року для використання приміщення Орендарем в якості склад, та повернуто Орендодавцю за актом прийому-передачі від 31 жовтня 2017 року, у зв'язку з чим Договір достроково припинений. Зауважує, що за умовами Договору, щодо визначення розміру орендної плати, борг Відповідача по орендній платі складає 44 524,42 (сорок чотири тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 42 коп.) грн.. в тому числі і ПДВ, і на момент подання позовної заяви заборгованість за орендною платою за договором оренди № 94-Б від 23 травня 2016 року Відповідачем не погашена. Посилається на те, що заборгованість в повному обсязі визнається Відповідачем, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період оренди травень 2016 - листопад 2017 року. Крім того, стверджує що за умовами договору та на підставі актів, що підтверджують суму вартості спожитої електроенергії, борг Відповідача по відшкодуванню вартості спожитої електроенергії і користуванню транспортною електромережею складає 903,46 (Дев'ятсот три грн. 46 коп.) грн.. в тому числі і ПДВ. Заборгованість по відшкодуванню вартості спожитої електроенергії і користуванню транспортною електромережею в повному обсязі визнається Відповідачем, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період травень 2016 - листопад 2017 року. В зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, змушений звернутись до суду з вимогою про примусове стягнення такої з відповідача. Ухвалою суду від 02.11.2018 відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Окрім того інформація щодо справи часу та місця розгляду справи розміщена на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/. У зв'язку з неявкою усіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з повторною неявкою відповідача у судові засідання 26.12.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 23 травня 2016 року між Позивачем та Відповідачем укладений договір оренди № 94-Б (далі Договір), згідно якого Орендодавець передає в оренду частину приміщень будівлі літ. «Р-2Р» (інвентарна справа №5630) цілісно майнового комплексу загальною площею 510,10 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - Об'єкт оренди), строком до 01 травня 2019 року. Пунктом 3.1 договору оренди визначено, що базовий розмір орендної плати за використання об'єкта оренди за один місяць оренди становить 12752,50 (Дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві) гривень 50 коп., в т. ч. ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до п.п.3.2.,3.3.,3.4.,3.6., 3.8, договору оренди розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць; орендна плата починає нараховуватися з дня підписання сторонами Акту приймання-передачі об'єкта оренди, за перший місяць оренди Орендар сплачує орендну плату пропорційно кількості днів з дати підписання Акту прийому-передачі до кінця місяця, в якому був підписаний Акт приймання-передачі; орендна плата сплачується Орендарем на підставі виставлених Орендодавцем рахунків в безготівковому чи готівковому порядку щомісячно, до 10 числа місяця наступного за звітнім; вартість комунальних послуг, послуг підприємств зв'язку, поставки електропостачання, водопостачання не входить до складу орендної плати та сплачується Орендарем окремо на підставі договорів, укладених Орендарем з підприємствами, що надають такі послуги; за користування транспортною електромережею та розподільчими мережами Орендодавця, Орендар щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за звітним, сплачує плату у розмірі 21 відсотка від вартості спожитої електроенергії згідно показників встановлених індивідуальних приладів обліку спожитої електричної енергії. Сторони щомісяця підписують акт, який підтверджує суму компенсації вартості спожитої електроенергії. Відповідач відповідно до п. 3.12. договору оренди зобов'язався сплатити орендну плату за весь час оренди з моменту отримання об'єкта оренди та складання відповідного акту по час повернення Об'єкту оренди та складання відповідного акту. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором оренди нежитлового приміщення не виконав і боргує позивачу 44524,42 грн. орендної плати за користування житловим приміщенням та витрат за користування комунальними послугами. Дані обставини суд вважає доведеними та такими що підтверджуються Актом звіряння взаємних розрахунків за період оренди травень 2016 - листопад 2017 року та Актом звіряння взаємних розрахунків за період травень 2016 - листопад 2017 року. Судом встановлено, що нежитлова будівля разом зі складовими частинами по [ADDRESS], відповідно до свідоцтв про право власності серії [NUMBER] від 19.09.2014 року, серії [NUMBER], серії [NUMBER] серії [NUMBER], серії [NUMBER] належить позивачу Публічному акціонерному товариству «Ужгородський Турбогаз», код ЄДРПОУ:00153608. З урахуванням вищевказаних обставин справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України). Отже, позивачем підтверджено наявність між сторонами договірних відносин, факт несплати відповідачем заборгованості по орендній платі та за комунальні послуги за користування нежитловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги те, що відповідач не надав суду належних доказів сплати позивачу заборгованості по орендній платі та за комунальні послуги за користування нежитловими приміщеннями згідно договору оренди від 23.05.2016 року, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат у справі, суд зазначає наступне. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ст.141 ЦПК України).

Outcome: approved