Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом після смерті батька, на дві земельні ділянки, які розташовані на території Олійницької сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю в позасудовому порядку оформити прийняття спадщини через втрату внаслідок пожежі оригіналів правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки, крім того, при перевірці документації із землеустрою та обмінного файлу було виявлено, що фактична площа земельних ділянок в кадастровому плані не відповідає площі в державних актах. Позивачем направлена заява, в які вона пояснила, що в деяких правовстановлюючих документах прізвище батька зазначене з апострофом «[PERSON]», а в деяких - без апострофа «[PERSON]», а також зазначила, що всі правовстановлюючі документи згоріли під час пожежі в їх будинку в с. Колки, про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача та третьої особи надійшли заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності їх представника. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позивач успадкувала за законом дві земельні ділянки на території Олійницької селищної ради площею 2,76 га та 2,3 га, призначених для товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим 28 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, відповідно до якого батьками [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Колки Теофіпольського району, є [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 01 березня 2000 року Олійницькою сільською радою, відповідно до якого після реєстрації шлюбу прізвище позивача було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]»; - довідкою відділу Держгеокадастру у Теофіпольському районі Хмельницької області від 17 вересня 2015 р. № 2739/2-15, відповідно до якої на ім'я [PERSON] видано Державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,30 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер 472 від 21.12.1999 р., на території Олійницької сільської ради; - архівною копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 21 грудня 1999 р. Олійницькою сільською радою Теофіпольського району та зареєстрованим в Книзі записів державним актів на право приватної власності на землю за № 474, згідно якого [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,76 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олійницької сільської ради; - довідкою відділу Держгеокадастру у Теофіпольському районі Хмельницької області від 21 вересня 2015 р. № 2824/2-15, відповідно до якої на ім'я [PERSON] видано Державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,76 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер 474 від 21.12.1999 р., на території Олійницької сільської ради; - архівною копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 21 грудня 1999 р. Олійницькою сільською радою Теофіпольського району та зареєстрованим в Книзі записів державним актів на право приватної власності на землю за № 472, згідно якого [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,3 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олійницької сільської ради; - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 13 лютого 2015 р. Олійницькою сільською радою, відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] в с. Колки Теофіпольського району; - довідкою Олійницької сільської ради Теофіпольського району від 16 жовтня 2015 р. № 32 про те, що «[PERSON]» та «[PERSON]» є одна і та сама особа; - витягом № 40716500 з Спадкового реєстру про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті [PERSON], зареєстрованої 19 червня 2015 р. за № 57592428 (у нотаріуса № 130/2015) Теофіпольською державною нотаріальною конторою; - довідкою Теофіпольської державної нотаріальної контори від 28 серпня 2015 року № 1043/02-14 про те, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], інших спадкоємців немає; - довідкою Олійницької сільської ради від 19 червня 2015 р. № 143, відповідно до якої разом з [PERSON], який помер [INFO], проживала його донька [PERSON], 1978 р. народження; Як вбачається з довідки Теофіпольської державної нотаріальної контори від 28 серпня 2015 р. № 1043/02-14, підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька є відсутність правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки. Статтею 131 ЗК України передбачене право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, успадкування. Угода про перехід права власності, відповідно до п. «ж» ч. 2 ст. 132 ЗК України, має містити кадастровий номер земельної ділянки, який присвоюється земельній ділянці, згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру. Оскільки відомості про земельні ділянки померлого [PERSON] згідно Державних актів про право власності на земельні ділянки не відповідають вимогам до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру щодо характеристик в натурі, позивачка, як спадкоємець даних ділянок позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати за собою право власності на дані ділянки через неможливість внесення відомостей до ДЗК та присвоєння кадастрового номеру. З опису меж суміжних землекористувачів спірних земельних ділянок згідно державного акту та кадастрових планів цих ділянок вбачається, що більшість суміжних землекористувачів залишилися незмінними з 1999 по 2015 рік. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що земельні ділянки, власником яких був покійний [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю, є саме тими земельними ділянками, які успадкувала позивач.

Outcome: approved