Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

23.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 27.12.2017 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають двох дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з позовом є те, що між ним та відповідачем відсутні доктрини сімейних відносин, що призвело до руйнування їх союзу та шлюбу, вони без взаємних образ та суперечок прийшли до спільного рішення про офіційне оформлення розірвання шлюбу, оскільки фактично з травня 2018 року їх сім`ї не існує, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просив шлюб розірвати. 11.02.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті. 13.03.2020 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судовий збір залишає за собою. 13.03.2020 року відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.12.2017 року у Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 1905, від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, емоційно духовну близькість, психологічну солідарність, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу між сторонами підлягає до задоволення, оскільки вони мають стійке волевиявлення щодо його розірвання, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотання щодо зміни прізвища на дошлюбне після розірвання шлюбу не заявила, тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у зв`язку з реєстрацією шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) та заявив клопотання про залишення даних витрат за ним без відповідного відшкодування.

Outcome: approved