Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

22 січня 2014 року позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки відповідача [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є опікуном малолітньої [PERSON] відповідно до Рішення Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області № 477 від 17.12.2013 року. Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач, яка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причин неявки в судове засідання суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала, заперечень на позов не надала. Виклик в судове засідання відповідача було опубліковано у засобах масової інформації «Наша газета» № 18 (3874) від 05.02.2014 року (а.с. 23). Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, від якої не надійшло заяви про розгляд справи в її відсутності, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області повторно 16.05.2012 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 2). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2010 року [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 22). Згідно рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.10.2013 року [PERSON], [INFO], було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано [PERSON] в Службу у справах дітей Рубіжанської міської ради. Дане рішення набрало законної сили 05.11.2013 року (а.с. 19-20) Рішенням Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області № 477 від 17.12.2013 року малолітній [PERSON], [INFO], було присвоєно статус дитини, позбавленої батьківської опіки, [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою : [ADDRESS], було затверджено опікуном онуки [PERSON], [INFO] (а.с. 21). В позовній заяві позивач зазначає, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з нею, а також те, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, доказів в спростування цього твердження відповідачем до суду не надано (а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Згідно з ч. 1 ст. 249 СК України опікун зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної освіти. Враховуючи, що опікун зобов'язаний виховувати і дбати про дитину, а батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] з дня пред'явлення позову до суду , тобто з 22.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved