Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

22 січня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електроенергію. В позові зазначив, що відповідачка на підставі відкритого на її ім'я особового рахунку № [NUMBER] та договору на постачання електроенергії від 30.06.2010 року є споживачем електроенергії за адресою с.Павлівка Снігурівського району. Станом на 23.12.2014 року відповідачка має заборгованість за спожиту безобліково з дозволу електропостачальника електроенергію у сумі 709,09 грн. за фактичний період споживання з липня по жовтень 2013 року. Оскільки заборгованість відповідачка у добровільному порядку сплатити відмовляється, позивач просить стягнути суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позові, просить про його задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що 01 вересня 2014 року споживачка звернулася до відповідача про виявлену несправність приладу обліку. На час заміни лічильника за згодою з позивачем оплата за спожиту електроенергію мала здійснюватися нею за середньомісячним споживанням за фактичний період споживання з урахуванням літнього періоду. Вважає, що позивач невірно зарахував в період фактичного безоблікового споживання червень-липень 2014 року, оскільки за цей період нею проведена оплата за спожиту електроенергію відповідно до показників приладу обліку. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок споживача електроенергії [NUMBER] за адресою с.Павлівка Снігурівського району Миколаївської області, на підставі договору про користування електричною енергією від 30.06.2010 року, тобто вона є споживачем електроенергії, яку постачає за вказаною адресою ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії Снігурівського району. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 (далі- ПКЕЕ) для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил. Відповідно до п.п. 19, 20 ПКЕЕ розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 01 вересня 2014 року відповідачка звернулася до ПАТ «Миколаївобленерго» з заявою про зупинку приладу обліку, який був замінений 10 жовтня 2014 року, про що був складений акт про передачу на відповідальне зберігання приладу обліку та пломб встановлених на ньому. 17 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про неможливість оплати використаної електроенергії за через вихід із ладу електролічильника. Згідно із пунктом 9 ПКЕЕ, споживання електроенергії без приладу обліку не дозволяється, за винятком окремих випадків. Відповідно до п.33 ПКЕЕ, передбачено, що у разі користування електричною енергією без приладу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунок із споживачем здійснюється відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. Позивачем було здійснено нарахування по непрацюючому лічильнику за період з дати останнього зняття контрольних показів електролічильника згідно акту технічної перевірки - 16 червня 2014 року по дату встановлення нового електролічильника - 10 жовтня 2014 року згідно середньомісячного споживання за аналогічний період 2013 року. Розмір середньомісячного споживання відповідачем електроенергії для нарахування було розраховано позивачем згідно довідки від 24.12.2014 року й становить 856кВт. та відповідачем не оспорюється. За наведеним у позовній заяві розрахунком сума безобліково спожитої з дозволу електропостачальника електроенергії споживачем склала 805 грн. 81 коп. Після встановлення нового приладу обліку відповідач продовжив споживати електроенергію за вказаною адресою, оплату за яку здійснив частково. Як вбачається з наданої позивачем особової картки [PERSON] станом на 24.12.2014 року заборгованість відповідачки за спожиту електроенергію становить 709,09 грн. (а.с.3-4). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ЦК України, в тому числі договорів та правочинів (ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Відповідач в судовому засіданні не довів, що датою початку періоду порушення розрахункового обліку є інший, ніж вказаний позивачем в розрахунку, день порушення обліку. Розрахована позивачем величина середньомісячного обсягу постачання електричної енергії спожитої безобліково відповідачем не оспорюється. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в заявленому розмірі, а тому задовольняє позов в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved