Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідачка) про розірвання шлюбу, укладеного ними 03 вересня 2007 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на даний час спільного господарства не ведуть, з квітня 2018 року проживають окремо. За його глибоким переконанням, подальший сенс підтримувати сімейні відносини - відсутній. Спільне життя з Відповідачкою не склалось через відсутність спільних інтересів, втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сім`я припинила своє існування. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. На примирення не згоден. Перебування у шлюбі суперечить його інтересам та інтересам дітей. За вказаних вище обставин просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та за клопотанням Позивача зобов`язано Відповідачку надати суду оригінал свідоцтва про шлюб. Згідно пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. 13 серпня 2020 року Відповідачкою подано заяву, в якій зазначено, що проти позовних вимог Позивача не заперечує та просить розірвати їх шлюб, а також надіслано оригінал свідоцтва про шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 160. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10). З позовної заяви вбачається, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність спільних інтересів, сторони втратили почуття любові та поваги, на даний час спільного господарства не ведуть, з квітня 2018 року проживають окремо, примирення між подружжям не можливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідачки свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та інтересам спільних дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved