Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті його батька, [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Позивач зазначає, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька- [PERSON]. Спадщину прийняв, оскільки постійно, в тому числі і на день смерті, проживав в будинку разом з батьком. Інших спадкоємців немає. Оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Олеської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно, як син спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], (а.с.8). З довідки виконавчого комітету Олеської сільської ради Любомльського району Волинської області №609 від 22.08.2016 року вбачається, що на день смерті [PERSON], його син [PERSON], проживав разом з ним по [ADDRESS] Згідно витягу з погосподарської книги за 2001-2005 роки Олеської сільської ради Любомльського району по особовому рахунку [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с.5). З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] вбачається, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON], житловий будинок побудований у 1960 році (а.с.10-20). З матеріалів спадкової справи № 68/2016 вбачається, що інших спадкоємців немає. [PERSON] фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Проте постановою державного нотаріуса Хоми Ю.М. від 07.09.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] останньому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.4). Статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Представник відповідача у своїй заяві до суду позов визнав, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS]

Outcome: approved