Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

22.10.2021р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачем вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2017р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення подружніх відносин мешкає з матір`ю. На теперішній час вони з відповідачем припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули. На даний час спільне господарство не ведуть. На примирення не згодна, вважає, що родина розпалась остаточно. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище -[PERSON] . Крім того, їх малолітня дитина мешкає разом з нею та потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу, оскільки він здоровий, працездатний, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 4000,00грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до повноліття дитини. Ухвалою суду від 25.10.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, згідно з наявною інформацією тримається під вартою в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», про час та місце судового засідання повідомлявся через вказану установу, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2017р. Шлюб зареєстровано Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 207. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення подружніх відносин мешкає з матір`ю. На теперішній час сторони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули, примирення між ними не відбулося. Спору щодо місця проживання дитини на час розгляду справи між сторонами немає. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, на даний момент разом не мешкають, на теперішній час подружні стосунки припинені. При цьому, звернення позивачки до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність її вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст.24 СК України, є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. У зв`язку з цим суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу залишити дружині прізвище - [PERSON] . Крім того, згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В даному випадку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки малолітня донька сторін після фактичного припинення шлюбних відносин проживає з нею, між сторонами не досягнуто домовленості щодо її утримання. Розмір аліментів, які просить стягнути позивачка, визначений нею відповідно до вимог ст.182 СК України, є розумним та справедливим. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн.(за позовну вимогу про стягнення аліментів). Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved