Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

21 травня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що 04 вересня 2009 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Позивач зазначає, що від шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Наприкінці літа 2017 року відносини між ними погіршилися і з 23 лютого 2019 року вони припинили сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони з відповідачем різні люди, у них різні погляди на життя, сімейні стосунки, сімейні обов`язки, ведення спільного господарства. Крім того, з 2016 року відповідач підтримує сімейні стосунки з іншою жінкою, в результаті чого в них постійно виникали сварки та скандали. На теперішній час шлюбні відносини між ними остаточно припинені, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Також зазначила, що діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні та після розірвання шлюбу також залишаться проживати разом з нею. Аліменти на утримання дітей відповідач сплачує у добровільному порядку. Викладені обставили слугували підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08 липня 2020 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення тривалістю 3 (три) місяці, а провадження на цей термін зупинено. Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року відновлено провадження у справі у зв`язку зі спливом наданого судом строку для примирення. Позивач після спливу строку на примирення в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу між нею та відповідачем та суду пояснила, що примирення між ними не відбулося, шлюб носить формальний характер. Також не заперечувала, що з червня 2020 року старші дві доньки проживають разом із відповідачем у Шевченківському районі, а молодша дитина проживає разом з нею. Відповідач та його представник після спливу строку на примирення в судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу, зокрема відповідач пояснив, що примирення між ним та позивачем не відбулося, однак наполягав на тому, що усі троє спільних дітей знаходяться на його утриманні, при цьому дві старші доньки - [PERSON] та [PERSON] з червня 2020 року проживають разом із ним в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , а молодша донька [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 вересня 2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 292, що підтверджено копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.7-9). Також, у судовому засіданні було встановлено, та не заперечувалось сторонами, що на час розгляду справи по суті старші діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із відповідачем за адресою: [ADDRESS] , а молодша дитина [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд застосовував передбачені ч. 1 ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя. Ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення тривалістю 3 (три) місяці, однак цей строк не забезпечив фактичного вжиття заходів для примирення з боку сторін. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначається, що якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на те, що позивач після спливу строку на примирення наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому строк для примирення не забезпечив позитивних змін у відносинах сторін та фактично був використаний сторонами задля вирішення питання щодо визначення місця проживання спільних неповнолітніх дітей та вирішення інших майнових та соціально-побутових питань між позивачем та відповідачем. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторін фактично припинені з травня 2020 року, спільне господарство не ведеться, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження цього шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх спільних. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved