Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

24.03.2021 позивач звернулася в суд до відповідачів з позовом про усунення\~перешкод у\~користуванні власністю\~шляхом визнання\~осіб такими,\~що втратили\~право користування\~жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачі протягом більш як семи років не проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , не сплачують за комунальні послуги, в утриманні житла участі не беруть, їхніх особистих речей в квартирі немає. З наведених вище підстав, та на підставі ст.ст.\~71,\~72 Житлового кодексу\~УРСР позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування цією квартирою. Ухвалою суду від 26.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, водночас, у заяві від 24.05.2021 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити та не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено судом, згідно копії витягу про державну реєстрацію прав №36394917 від 23.11.2012, за [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/3 частки квартиру спільного заселення за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно копії договору купівлі-продажу від 11.09.2013 (і.н. 5774691), [PERSON] набула у власність 2/3 частки квартири спільного заселення [ADDRESS] (а.с.9). Таким чином, [PERSON] є власником цілої квартири спільного заселення [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №234749217 від 30.11.2020 (а.с.7-8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.10.2015, прізвище [PERSON] при укладенні шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с.5). З копії довідки Департаменту ЦНАП Луцької міської ради №2354 від 22.03.2021, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.\~319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою\~статті 71 Житлового кодексу Української РСР\~визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як визначено\~статтею 72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З матеріалів справи, зокрема з довідки Луцького РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області від 22.03.2021 №11164/50/04-21 вбачається, що за вищевказаною адресою [PERSON] з 2010 року по теперішній час не проживає, а [PERSON] не проживала, хоча була зареєстрована (а.с.15). Відповідачами не вчинялися будь-які дії, які б свідчили про те, що останні користується вказаною квартирою, беруть участь у її утриманні нарівні із позивачем, сплачують комунальні послуги, будь-яких доказів, що відповідачі зверталися до суду із питанням про вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою чи про поділ рахунків, усунення перешкод у користуванні квартирою суду надано не було, жодного доказу про те, що не втратили інтерес до квартири на протягом багатьох років, відповідачі суду не надали. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч.1\~ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved