Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

23 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування завданої майнової шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригодиу розмірі 21030 грн. 37 коп. та стягнення в якості компенсації за проведення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 1000 грн. В обґрунтування\~позовних вимог позивач зазначив, що 18 лютого 2016 року він, керуючи автомобілем [NUMBER], який належить йому на праві власності, рухався по вул. Культури 18 в напрямку вул. Галана і в цей час з його автомобілем зіткнувся автомобіль SAMAND, номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], за кермом якого він і знаходився. Зіткнення сталось внаслідок того, що Відповідач вирішив обїхати його з лівої сторони, чим порушив правила дорожнього руху. Про це свідчить Постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року по справі № 638/5003/16-п. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача, що підтверджується Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року по справі № 638/5003/16-п. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER], , були завдані технічні пошкодження, що підтверджується Висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 33/07-16 від 29 липня 2016 року. Відповідно до складеної калькуляції вартість ремонту автомобіля становить - 21 030,37 грн. 03 жовтня 2016 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова було відкрите провадження по справі. 07 грудня 2016 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була передана до Фрунзенського районного суду м. Харкові за підсудністю для розгляду по суті. 11 січня 2017 року ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була прийнята до розгляду. 01 лютого 2017 року ухвалою Фрунзенського районного суду у судовому засіданні до участі у справі була залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторно (транспортне) страхове бюро України, а також задоволено клопотання та витребувано з Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали адміністративної справи № 638/5003/16-п. 27 лютого 2017 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була призначена судова авто технічна експертиза. 23 серпня 2017 року до Фрунзенського районного суду надійшов висновок судової авто технічної експертизи № 3610 від 31.07.2017 року. 26 вересня 2017 року у судовому засіданні була оголошена перерва, задоволене клопотання позивача та його представника щодо ознайомлення з висновком експертизи. 11 жовтня 2017 року у судовому засіданні оголошена перерва та задоволене клопотання представника позивача щодо виклику експерта у судове засідання. 12 грудня 2017 року у судовому засіданні було задоволене клопотання позивача та оголошена перерва. Позивач у судовому засіданні підтримав викладені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також вказав, що відповідно до постанови Дзержинського райсуду м. Харків від 17.05.2016 р. у справі № 638\\5003\\16-п встановлено, що [PERSON] виконав вимоги пунктів ПДР України, передбачені для здійснення повороту ліворуч, не міг передбачити маневру відповідача та не встановлено порушень водієм [PERSON]Є правил дорожнього руху під час ДТП 18.05.2016 p., тобто наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Також, судом встановлено, що водій [PERSON] здійснював маневр - обїзд автомобіля [PERSON] з лівої сторони по смузі зустрічного руху. Вказане судове рішення набрало законної сили і на теперішній час не скасовано, тому провина невинуватість позивача не порушує доведеності. Також позивач у судовому засіданні не погодився з висновком судової авто технічної експертизи № 3610 від 31.07.2017 року, вважаючи його таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу» позивач, представник позивача надав суду клопотання про призначення та проведення повторної судової експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що у судовому засіданні допитаний експерт надав суперечливі відомості; експертом не надано обґрунтованих причин залишення без досліджень питань суду, відносно оцінки дія водія [PERSON] та безпідставно не прийнято до уваги його пояснень щодо ширини проїзної части, просив проведення повторної експертизи. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2018 року у задоволенні клопотання позивача про призначення повторної експертизи було відмовлено. Представник позивача, адвокат [PERSON], підтримав позов, підтримуючи обґрунтування позивача по справі, та просив суду задовольнити його в повному обсязі, Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що в матеріалах справи немає жодного доказу того, що саме внаслідок його винних дій позивачу була заподіяна шкода, тому відсутні і підстави для стягнення цієї шкоди з нього. Постановою Дзержинський районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року по справі № 638/5003/16-п не надано оцінки його діям та не встановлено наявність вини в його діях. Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода виникла з вини водія автомобіля MAZDA 6 [PERSON], який нехтуючи вимогами ПДР України щодо неухильного виконання вимог цих Правил, а також не створювання небезпеки чи перешкод для руху і не завдавання матеріальних збитків, розпочав рух та почав здійснювати маневр повороту ліворуч автомобіля MAZDA 6 не з крайнього лівого положення на проїзній частині та попередньо не переконавшись в безпеці даного маневру, і не надавши дороги йому, в той час, як його автомобіль рухався ліворуч від нього, чим порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 10.1 та 10.4ПДР України, що і стало причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Щодо вимоги про стягнення в якості компенсації за проведення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 1000 грн., зазначив, що вона є безпідставною та необґрунтованою. Також, відповідач у повному обсязі погодився з висновками проведеної судової авто технічної експертизи № 3610 від 31.07.2017 року. Представники відповідача, [PERSON] та [PERSON], які діяли на підставі довіреності від 20 січня 2017 року (а.с. 66) заперечував проти задоволення позову, підтримав надані відповідачем пояснення. Представник третьої особи Моторно (транспортне) страхове бюро України до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню в звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Судовим розглядом встановлено, що 17 березня 2016 року у 15.00 годині в районі будинку № 18 по вул.. Культури у м. Харкова сталося зіткнення транспортних засобів за участю автомобіля МАZDA 6, реєстраційний номер [NUMBER],\~ під керуванням водія [PERSON], та автомобіля SAMAND, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Ухвалою суду від 27 лютого 2017 р. \~задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення автотехнічної експертизи 23 серпня 2017 року до суду надійшов висновок судової автотехнічної експертизи відповідно до якого, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля МАZDA 6 [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.4 1 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду для водія автомобіля МАZDA 6 [PERSON] визначалася виконанням ним вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля МАZDA 6 [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля SAMAND [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, вирішення питання постанови в частині: «Чи мав змогу водій автомобіля SAMAND, номерний знак [NUMBER], [PERSON] технічну можливість уникнути, дорожньої пригоди? Чи відповідали дії водія автомобіля SAMAND, номерний знак [NUMBER], [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України? Чи є в діях водія автомобіля SAMAND, номерний знак [NUMBER], [PERSON], порушення Правил дорожнього руху України, і які з них з технічної точки зору перебувають у причинному звязку із виникненням дорожньої пригоди?», - експертним шляхом на даному етапі дослідження, не представляється можливим. В судовому засіданні від 12.12.2017 року був допитаний експерт Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] [PERSON], (посвідчення № 112 від 20.04.2017 року (а.с. 150)), який підтримав наданий ним висновок судової автотехнічної експертизи, підтвердив, що ним, під час експертного дослідження були використані усі дані, а саме: пояснення учасників справи, письмові матеріали, фотознімки та схеми. Тому, вважав, що висновок є законним та обґрунтованим. Згідно статей\~22\~ч. 1,\~1166\~ч. 1,\~1188\~ч. 1 п. 1\~ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст.\~1187, п. 1 ч. 1 ст.\~1188 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Матеріали справи не містять доказів, у розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України щодо наявності провини [PERSON] Посилання позивача та його представника на Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року, відповідно якої провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.. 124 КУпАП було закрито у звязку з відсутності події та складу адміністративного правопорушення, як на доказ наявності провини відповідача є неспроможним. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вичинені вони цією особою. Постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року не містить висновку про наявність вини [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача суми у розмірі 21030,37 грн. в якості відшкодування завданої майнової шкоди. З підстав, зазначених вище суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до вимоги ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі відносяться на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed