Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 вересня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Жовтневій сільській раді Харківського району Харківської області , актовий запис №08 від 05 вересня 2009 року. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом із позивачем. Відповідач матеріальну допомогу майже не надає, а якщо і надає, то у тому розмірі, якого не достатньо для забезпечення дитини відповідного віку самим необхідним. Позивач сама фізично та фінансово не в змозі забезпечити дитину, а оскільки відповідач працює та має постійний заробіток, то відтак він має змогу утримувати спільну дитину. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в які просить суд розглядати справу у її відсутність та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою кореспонденцією, надав до суду заяву, в які просить суд розглядати справу у його відсутність та визнає позовні вимоги в частині сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (а.с. 13). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що 05 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВП №122066, зареєстрованого у Жовтневій сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис №08 від 05 вересня 2009 року (а.с. 6). Від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №236264, виданого Липецькою сільською радою Харківського району, Харківської області 10 травня 2011 року (а.с.5). Матеріалами справи встановлено, що на даний момент донька [PERSON] проживає разом із позивачем, а зі сторони відповідача матеріальну допомогу майже відсутня. Якщо відповідач надає матеріальну допомогу, то у такому розмірі, якого не достатньо для забезпечення дитини відповідного віку самим необхідним. Позивач зазначила, що сама фізично та фінансово не в змозі забезпечити дитину, а оскільки відповідач працює та має постійний заробіток, то відтак він має змогу утримувати спільну дитину, а також як відомо позивачу, відповідач аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей у нього не має. У відповідності до довідки про доходи виданої на імя [PERSON], про те, що остання дійсно працює в Дитячому навчальному закладі Липецької сільської ради з 06.11.2014р., а заробітна плата становить: січень 2015 року 1678,19 грн., лютий 2015 року 1688,90 грн., березень 2015 року 1712,20 грн., квітень 2015 року 1712,20 грн., травень 2015 року 1712,20 грн., червень 2015 року 2178, 58 грн. (а.с. 4). Також в якості доказів суду надані: копія паспорту громадянина України на імя [PERSON] (а.с. 3). Проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги з урахування уточнення розміру аліментів та відповідно визнання розміру аліментів відповідачем, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно зіст.180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А способи виконання батьками обовязку щодо утримання дитини визначені ст.181 СК України. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved