Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

21 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визначити йому, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] року помер чоловік його рідної баби [PERSON] На день його смерті відкрилася спадщина, що знаходиться на території Подільківської сільської ради. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповів йому. В передбачений законодавством шестимісячний строк він не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки на час прийняття спадщини не володів документами на майно спадкодавця, про наявність заповіту дізнався нещодавно від працівників товариства, що на даний час обробляє даний земельний пай. По цій причині вважає, що пропуск шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини стався з поважної причини. Позивач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача Подільківської сільської ради Липоводолинського району надійшла заява, в якій висловлено прохання справу розглянути без участі представника ради, позовні вимоги визнаються. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. За життя [PERSON], отримав державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 3,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. В справі міститься його копія (а.с. 9). [PERSON] за життя склав заповіти: 1) 27 лютого 1996 року, посвідчений Подільківською сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 27, дублікат посвідчено секретарем Подільківської сільської ради, реєстровий номер 27, яким житловий будинок з господарським будівлями та присадибною ділянкою, і взагалі все те, що буде належати йому на випадок смерті заповів [PERSON] (а.с. 8); 2) 24 березня 2004 року, посвідчений Подільківською сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 16, яким грошові заощадження, що знаходяться в Подільківській ощадкасі № 3240/08 на рахунку № 448, № 9155149 з нарахованими процентами заповів [PERSON] (а.с. 29). [INFO] року в м. Лебедин Сумської області [PERSON] помер (а.с. 6). Відповідно до довідки від 25 червня 2018 року, виданої Подільківською сільською радою Липоводолинського району Сумської області [PERSON], [INFO], до дня смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] сам (а.с. 32). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 666/01-16 від 24 травня 2018 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру посвідчувалися Подільківською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 24 березня 2004 року за реєстровим номером 16, 27 лютого 1996 року за реєстровим номером 27 та видавався дублікат заповіту 3 квітня 2018 року за реєстровим номером 15 (а.с. 21). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Частинами 2 та 3 ст. 1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], встановивши відсутність можливих спадкоємців після його смерті, позивач не звернувся протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку із причини необізнаності про наявність заповіту та спадкового майна, які суд вважає поважними і такими, що дають підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, дотримуючись засад верховенства права, законності та справедливості, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved