Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

22.02.2017 позивач звернувся до суду з позовом до Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадковий будинок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців немає, тому просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті батька право власності на житловий будинок № 15 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ярошівка у с. Нова Юрівка Радомишльського району Житомирської області. Позивач та його представник у попереднє судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без\~ участі його представника, позовні вимоги задовольнити повністю. У відповідності до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні, враховуючи вимоги ст. 174 ЦПК України. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи\~ чи\~ інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову,\~ обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Із матеріалів справи вбачається, що позивач порушив у суді спір про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 11.05.1996, тобто, між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004. Враховуючи зазначене та фактичні обставини справи суд визначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила\~ ЦК УРСР 1963 року.\~ За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 09.08.1978 у с. Високе Черняхівського району Житомирської області. Батько позивача [PERSON] помер 11.05.1996 у віці 42 років у м. Київ. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить цілий житловий будинок № 15 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ярошівка у с. Нова Юрівка Радомишльського району Житомирської області. З Довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 04.10.2016 № 717 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається що, право власності на житловий будинок № 15 по вул. Ярошівка у с. Нова Юрівка Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано. Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали.\~ Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок,\~ вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1960 року побудови. Відповідно до виписки з погосподарських книг виконавчого комітету Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області за померлим [PERSON] рахується будинок, який знаходиться за адресою: с. Нова Юрівка Радомишльського району Житомирської області, вул. Ярошівка, 15. Згідно довідки та розяснення державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини після померлого 11.05.1996 [PERSON], проте, оформити право власності на будинок № 15, що знаходиться по вул. Ярошівка у с. Нова Юрівка Радомишльського району Житомирської області не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказаний спірний будинок за спадкодавцем. З Довідки від 11.10.2016 № 703, виданої виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв його син [PERSON]. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved