overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказує на те, що у 2014 році вона познайомилась із [PERSON], [INFO]. Станом на 10 березня 2015 року термін вагітності складає 11-12 тижнів вагітності. З [PERSON] вони вирішили одружитися і звернулися з відповідною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з тим, що заявник не досягла шлюбного віку, тобто вісімнадцяти років, і запропоновано звернутися до суду. Реєстрація шлюбу з [PERSON] є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки вони кохають один одного та чекають народження спільної дитини. Батько заявниці не заперечує проти їхнього шлюбу. Зважаючи на викладене, заявниця просить надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області належним чином повідомлені, у судове засідання представник не з'явився, просить розглянути справу без їх участі. Заінтересована особа -[PERSON], батько заявниці, у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Заінтересована особа -[PERSON], у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідно до ст. 29 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років можуть особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Зареєструвати шлюб заявниця має намір з [PERSON], який не заперечує проти цього. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги пояснення заявниці, заінтересованих осіб, інші докази, та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявниця досягла 16-річного віку (а.с. 3), перебуває на 11-12 тижні вагітності (а.с.4), має намір створити сім'ю. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Реєстрація шлюбу повністю відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2010 року. 02.09.2014 року шлюб між ними був розірваний ( а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Тридубської сільської ради Кривоозерського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона являється спадкоємцем за законом [PERSON], померлого [INFO]. Заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору не подала, тому в оформленні спадкових прав їй нотаріусом було відмовлено. Вказуючи на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги Представник відповідача в суд не з'явився, Тридубська сільська рада надіслала письмову заяву з проханням слухати справу без участі її представника, позовні вимоги сільська рада визнає. Вислухавши предстаника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER](а.с. 4). Спадкоємцем після її смерті є позивачка, відповідно до ст. 1266 ЦК України за правом представлення. Позивач, маючи бажання прийняти спадщину, в передбачений законом строк, заяву в нотаріальну контору не подала. Причиною стала необізнаність в законодавстві, та її хвороба, що підтверджується довідкою Тридубської сільської лікарняної амбулаторії (а.с. 7), При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав їй було роз'яснено чинне законодавство (а.с. 3). Вказані причини суд вважає поважними, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2007 року, який зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №688. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив, відповідних заяв та документів суду не надав. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданих позивачкою документів, вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2007 року. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через те, що втрачено взаємне почуття любові та поваги один до одного, у сім'ї немає психологічного комфорту. Примирення та спільне життя неможливе. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 22 лютого 2005 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Дулібівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис за № 2. Від спільного подружнього життя мають четверо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказуючи, що їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим, оскільки він суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, на розірванні шлюбу настоює, на примирення не погоджується за жодних умов, судові витрати по справі просила залишити за нею, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення з позивачем не погоджується, просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися і згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 22 лютого 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дулібівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис за № 2 (а.с. 4). Від шлюбу мають четверо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8-11). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем вже тривалий час виникають сварки та суперечки, що негативно впливає на виховання їхніх дітей, сторони між собою не підтримують подружніх стосунків та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем [PERSON] у зв'язку з відповідним її клопотанням. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до закінчення строку навчання сина. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в період з 1994 року по 2007 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. У 2007 році шлюб з відповідачем був розірваний та з останнього на її користь були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. ЇЇ старший син [PERSON] з 01 вересня 2012 року навчається на денному відділенні Камянець-Подільського відділення Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету Державної податкової служби України. Навчання сина платне та становить 6400 гривень за один рік навчання. На даний час [PERSON] досяг повноліття у звязку з чим відповідач перестав сплачувати аліменти на його утримання. Син продовжує навчання (навчається на третьому курсі коледжу), вимушений винаймати житло, оскільки свого гуртожитку у вказаного навчального закладу не має, стипендію не отримує. У звязку з тим, що син навчається він потребує матеріальної допомоги, та фактично вона одна його утримує. Вона працює, проте її дохід недостатній для утримання сина. За таких обставин просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала просила його задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Третя особа [PERSON], який був залучений до участі у розгляді справи за ухвалою суду, в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, а також зважаючи на те, що від відповідача не надійшло заяви про перенесення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, а також того, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача та прийняття заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

23 березня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння та періодичність виникнення скандалів. Зазначає, що збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донбас» про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, та на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-НО № 235192 виданим Словянським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецького облуправління юстиції, актовий запис № 882 (а.с. 5). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сімї дійсно склались складні відношення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сімї. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

23 березня 2015 року до судді надійшла заява представника Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в якій він просить суд винести ухвалу про повернення судового збору. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2015 року ухвалою судді заява Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором була визнана неподаною та повернута заявнику. Відповідно до п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Таким чином є законні підстави для повернення судового збору. На підставі п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

23 березня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 листопада 2013 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції у Чернігівській області, про що було складено актовий запис № 77. Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршувалися, оскільки вони перестали розуміти один одного. Чоловік почав її ображати, подекуди застосовувати фізичну силу, а тому вони припинили спільне проживання. На даний час у неї є інший чоловік, а тому збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 12). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 13). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 2013 року сторони уклали шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу позивачка та відповідач спільних дітей не мають. Між подружжям склалися напружені стосунки, а тому вони припинили спільне проживання, заходів до примирення не вживають. Подальше збереження шлюбу шкодить інтересам позивачки, оскільки вона остаточно бажає припинити будь-які відносини з відповідачем та створити сім'ю з іншим чоловіком. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна сторони не заявляють. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON], оскільки вона виявила бажання щодо зміни прізвища. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

23 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1939 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.03.2015р. о 11 год. 42 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.03.2015р. о 11 год. 42 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Микульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора дезорієнтована у навколишньому. Пам'ять знижена. Інструкції не виконує, не усвідомлює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - судинна деменція з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved