Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

22 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ВАТ «Содовий завод» про стягнення індексації заробітної плати, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем його трудових прав. У позовній заяві позивачем було зазначено про те, що він працював у відповідача з 10 березня 1986 року по 30 липня 1999 року. На підставі рішення Слов'янського міського суду від 20.10.1997 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 1218 грн. 85 коп. При його звільненні з підприємства відповідач зобов'язаний був провести з ним повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. Посвідченням комісії по трудовим спорам ВАТ «Содовий завод» від 22.03.2001 р. на його користь було стягнуто заборгованість у сумі 1666,57 грн. Виконавчий лист за вищезазначеним рішенням був своєчасно наданий до Слов'янського ВДВС, але відповідач виплатив заборгованість позивачу лише в травні 2016 року. Індексація заробітної плати при виплаті заборгованості не була нарахована та не виплачена. Посилаючись на положення ст. ст.115, 116, 117, 221, 232, 233, 237-1, 241-1 КЗпП України,Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» позивач просить стягнути з відповідача на його користь індексацію заробітної плати за період з 01 листопада 1997 року по 21 листопада 2016 року в сумі 20223,66 грн. Позивач [PERSON] був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, але не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не використав наданого законом права на безпосередню участю у судовому засіданні. 12 січня 2017 року до суду було подано заяву за № 01-23/13 ліквідатора ВАТ « Содовий завод» з клопотанням про проведення розгляду справи у відсутність представника відповідача. Заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнані у повному обсязі. На обґрунтування заперечень на позов було зазначено про те, що відносно підприємства відкрито процедуру банкрутства, внаслідок чого ВАТ «Содовий завод» не має можливості визнати позовні вимоги окрім суми основної заборгованості з заробітної плати, яка на момент відкриття ліквідаційної процедури була нарахована за даними бухгалтерського обліку. Ліквідатор не може збільшити реєстр кредиторів, котрий з часу затвердження господарським судом є незмінним. З урахуванням поданих письмових клопотань про проведення розгляду справи у відсутність сторін, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи у відсутність позивача та представника відповідача. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані сторонами по справі докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON], [INFO] народження, працював у ВАТ «Содовий завод», що підтверджується копією трудової нижки /а.с.5-10/. Сума невиплаченої заробітної плати складала 1218,85 грн. та 1666,57 грн., що встановлено рішенням суду від 20.10.1997 року та посвідченням комісії по трудовим спорам від 26.09.2001 р. відповідно /а.с.3-4/. Як встановлено у судовому засіданні і не оспорюється сторонами заборгованість по заробітній платі у сумі 2885,42 грн. була виплачена позивачу у травні 2016 року. Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом. Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, що передбачає, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Матеріалами справи встановлено, що при звільненні [PERSON] між сторонами по справі був відсутній спір про розміри належних позивачеві сум. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03 січня 2001 року порушена справа про банкрутство ВАТ « Содовий завод», постановою Господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року відкрита ліквідаційна процедура. Станом на 17 січня 2017 року зазначена справа про банкрутство відповідача не розглянута по суті. На зазначені обставини було також зроблено посилання ліквідатора ВАТ «Содовий завод» у заяві. Та обставина, що відносно відповідача порушена справа про банкрутство не може безумовно свідчити про відсутність його вини у виплаті працівникові належних при розрахункові коштів, як і сама по собі їх відсутність у роботодавця не виключає його відповідальність. Частиною 4 статті 12 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання та неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань, щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,податків і зборів. У трудових правовідносинах такі поняття як зобов'язання, неустойка чи інша санкція за невиконання зобов'язання не застосовується. Такі терміни використовуються у низці статей Цивільного та Господарського кодексів України. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу порушення ВАТ «Содовий завод» законодавства про оплату праці з передбачених статтею 116 КЗпП України підстав. Згідно положення ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру , зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України 13.01.2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, до фонду оплати праці входить фонд основної заробітної плати та фонд додаткової заробітної плати, який включає у тому числі суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати. Таким чином, належна позивачу заробітна плата 1218,85 грн. за рішенням суду від 20.10.1997 р. і 1666,57 грн. за посвідченням комісії по трудовим спорам від 22.03.2001 року підлягала індексації. Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи, що [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь індексацію заробітної плати за рішенням Слов'янського міського суду від 20 жовтня 1997 року за період з 01 листопада 1997 року до 21 листопада 2016 року та заробітної плати за посвідченням по трудовим спорам ВАТ «Содовий завод» від 22 березня 2001 року за період з 01 квітня 2001 року до 21 листопада 2016 року, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме необхідності стягнути на користь позивача наступні суми індексації заробітної плати за період з 01 листопада 1997 року до 01 травня 2016 року та з 01 квітня 2001 року до 01 травня 2016 року, оскільки заборгованість по заробітній платі у повному обсязі була виплачена позивачу у травні 2016 року. Приріст індексу споживчих цін за період з 01 листопада 1997 року по 01 травня 2016 року (згідно меж заявлених та підтриманих позовних вимог) складає 1028,93 %, тому розмір індексації за цей період складає 12541 грн. 13 коп. (1218 грн. 85 коп. заборгованість по заробітній платі х 1028,93 %:100% = 12541 грн. 13 коп.). Приріст індексу споживчих цін за період з 01 квітня 2001 року по 01 травня 2016 року (згідно меж заявлених та підтриманих позовних вимог) складає 445,51 %, тому розмір індексації за цей період складає 7424 грн. 67 коп. (1666 грн. 57 коп. заборгованість по заробітній платі х 445,51 %:100% = 7424 грн. 67 коп.). Таким чином, загальна сума індексації заробітної плати складає 19965 грн. 80 коп. (12541 грн. 13 коп. + 7424 грн. 67 коп. = 19965 грн. 80 коп.). При зверненні до суду за захистом порушеного права судові витрати не понесені. Приймаючи до уваги, що позивач, на користь якого постановлене рішення, звільнений від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави на підставі статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та роз'яснень, викладених у пункті 35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру (1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати).

Outcome: partial