Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

24.02.2017 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Славутського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує на те, що 04.03.2015 року померла [PERSON], яка була власником земельних ділянок для ведення товарно сільськогосподарського виробництва на території Горицької сільської ради, житлового будинку з надвірними будівлями в с. Красноства, Славутського району. Він є спадкоємцем за заповітом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такий строк він пропустив з поважних причин, а саме у звязку з тим, що позивач тривалий час перебував за кордоном і не міг приїхати на Україну. Просить визначити додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання участі представника не забезпечила, проте в поданій до суду заяві вказала, що позов визнає повністю та просить справу слухати без їх представника. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступниз підстав. Судом встановлено, що [PERSON] яка померла 04.03.2015 року, при житті був складений та посвідчений 16.06.1986 року секретарем виконавчого комітету Горицької сільської ради Славутського району за реєстром № 3 заповіт на імя [PERSON], яким спадкодавець заповів все майно [PERSON] Згідно із свідоцтва про смерть від 04.03.2005 видно, що [PERSON] померла 04.03.2005. З пояснень представника позивача вбачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через те, що позивач тривалий час перебував за кордоном і не міг приїхати на Україну. Крім того, був втрачений заповіт. Разом з тим, судом позивачу розяснено положення ст. 10 ЦПК України та звернуто увагу на те, що відсутні докази поважності пропуску строку зверненням із заявою про прийняття спадщини, зокрема, докази перетину кордону України та Російської Федерації. Представнику позивача запропоновано надати належні та допустимі докази поважності пропуску вказаного вище строку, проте представник наполягав на розгляді справи на підставі доказів, які наявні у матеріалах справи. При прийнятті рішення суд курується ст. 212 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності попуску строків звернення із заявою про прийняття спадщини. Зокрема, представником позивача не надано доказів виїзду за межі України у строку визначений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи наведене вище суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed