Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

22.08.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 16 березня 2011 року, зареєстрованому в відділі державної РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 253. Від спільного шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що спільне проживання з відповідачем у них не склалося. На протязі останніх років їх спільного проживання в їхній сім'ї не було взаємоповаги та взаєморозуміння однин до одного. В сім'ї постійно виникали сварки, тому з відповідачем вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і вже 3 роки не проживають разом. Вона втратила до відповідача почуття та повагу і не бажає надалі з ним перебувати в шлюбі. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, так як спільне проживання з відповідачем суперечить її інтересам. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16 березня 2011 року в відділі державної РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 253 ( а. с.3). Ухвалою судді від 11 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 09 годину 00 хвилин 25 вересня 2018 року ( а. с. 12-13 ). Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 18 жовтня 2018 року ( а. с. 18 ). В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, разом із позовною заявою надала заяву, в якій просила справу за її позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с. 9 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, отримана судом 05.10.2018 року за вх. № 31930, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу розглянути без його участі. Позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 16 березня 2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16.03.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 253, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданого 16 березня 2011 року ( а. с. 7 ). Встановлено, що подружжя від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження ( а. с. 8 ). Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім»я фактично розпалася, шлюб існує формально. Спільне господарство ними разом не ведеться. Подружжя не підтримує сімейно-шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного та вже три роки не проживають разом. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З наявної в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] убачається, що останній визнає позов позивачки в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, подружжя не пов'язано спільним побутом, господарство сумісно не ведеться, вже три роки проживають окремо, наполягали на розірванні шлюбу, відповідачем визнано позов позивача, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачкою при звернені до суду судові витрати у сумі 704,80 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією ( а. с. 2 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved