Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

22.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Бурштинської міської ради, в якому просить надати їй дозвіл на виготовлення закордонних паспортів для неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]; надати їй дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за кордон, за межі України, до країн Азії та Євросоюзу, Єгипту, Кіпру, Австрії, Болгарії, Туреччини, Польщі, Чехії, Словаччини, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Греції, Іспанії, Румунії, Угорщини, Франції, Німеччини, Бельгії, Нідерландів, Португалії, Іспанії, Ізраїлю у її супроводі без згоди батька з моменту вступу рішення суду у законну силу до 01 листопада 2019 року. 20.12.2018 року позивач звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій зазначила, що надати їй дозвіл на виїзд із дітьми за кордон тільки на час їхніх канікул. В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що 26.02.2010 року у Дем'янівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між сторонами, зроблено відповідний актовий запис за №1, в якому народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Через часті непорозуміння сімейне життя у сторін не склалося, тому вони розійшлися. Разом як сім'я не проживають більше одного року, в той час як діти проживають разом із нею і перебувають повністю на її утриманні. В даний час Галицький районний суд розглядає справу за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. [PERSON] одна утримує неповнолітніх двох дітей, здійснює належний догляд за ними, піклується про них. В той час, як [PERSON] жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає, не цікавиться їхнім життям взагалі. Хотіла б цього року повезти дітей за кордон на море, щоб діти відпочили та оздоровилися. Однак відповідач не погоджується з цим, та безпідставно не хоче надати їй дозвіл на виготовлення закордонних паспортів для дітей та не хоче надати їй нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за кордон у її супроводі, тому і звернулася до суду. Просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте скерувала через канцелярію суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просить задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, оданк звернувся до суду через канцелярію із заявою про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає та решту позову також. Письмового відзиву на позов ним не було подано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Бурштинської міської ради не заперечив щодо задоволення позову, просив розглядати справу у його відсутності, подавши відповідну письмову заяву. Учасники справи в судове засідання не з'явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 7, 15 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як вбачається із свідоцтв про народження дітей, сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). Відповідно ст.ст. 141, 150, 155 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріплене ст.313 Цивільного кодексу України, зокрема ч.3 такої визначає, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному громадянину гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та повертатись на Україну. Дія зазначеної норми Конституції України поширюється і на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п.4). Відповідно до п.п.1 п.4 даних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними… органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. 31.10.2018 року рішенням Виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області № 216 надано дозвіл [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дане рішення підтримала і Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області. Судом встановлено, що короткочасний виїзд дітей за межі України, за кордон до країн Азії та Євросоюзу, Єгипту, Кіпру, Австрії, Болгарії, Туреччини, Польщі, Чехії, Словаччини, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Греції, Іспанії, Румунії, Угорщини, Франції, Німеччини, Бельгії, Нідерландів, Португалії, Іспанії, Ізраїлю, для оздоровлення та відпочинку, з культурно-просвітницькою метою, під час шкільних канікул буде в інтересах насамперед самих дітей, оскільки таке сприятиме всебічному розвитку, набуттю нового досвіду та загалом світосприйняттю. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved