Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

23.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини із заробітної плати та усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, з дня звернення до суду. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 14.02.2004 року до 04.03.2015 року, коли шлюб було розірвано за рішенням суду. Від спільного проживання сторони мають двох дітей, позивач власними силами намагається матеріально забезпечити дітей, відповідач з моменту розірвання шлюбу від виконання свого обовязку по утриманню дитини ухиляється. На момент звернення до суду згоди між сторонами по справі щодо способу виконання відповідачем свого обовязку з утримання дітей не досягнуто. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, уточнивши, що в резолютивній частині її заяви міститься описка щодо розміру аліментів, які вона бажає стягнути з відповідача, а саме зазначена 1/4 частина замість вказаних у мотивувальній частині позовної заяви 1/3 частини, у звязку з чим просила суд задовольнити суд її вимоги саме у розмірі 1/3 частини заробітку та інших видів доходу відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, оскільки вважав, що позивач є алкоголіком, витрачає кошти на власні потреби, а не на дітей, він є безробітним на даний час, тому надавати належну допомогу дітям не в змозі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. 25.08.2015 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області по цивільній справі №632/1723/15-ц, провадження №2/632/673/15, яке набрало законної сили 15.09.2015 року, був розірваний шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований 14.02.2004 року Ржавчицькою сільською радою Первомайського району Харківської області за актовим записом №3 (а.с.6). Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №000050 від 22.03.2005 року, виданого Ржавчицькою сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №2), та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №153402 від 19.02.2009 року, виданого Ржавчицькою сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №1) (а.с.3, 4). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачем по справі, що підтверджується довідкою №457 від 15.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.5). Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей на момент пред`явлення позову не надає. При цьому суд виходить з того, що обовязок по доказуванню надання допомоги на дітей держава покладає в такій категорії справ саме на відповідача, який у судовому засіданні жодних доказів своєї позиції суду не надав як щодо поведінки позивача щодо дітей, так і щодо зловживання нею спиртними напоями, а тому суд вважає, що відповідач належним чином свої батьківські обовязки не виконує, у звязку з чим позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 551,20 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved