Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

23.04.2015р. представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 17.07.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем Договір та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 31.01.2015р. відповідач [PERSON] заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 15084,42 грн., з яких - 6637, 17 грн. - заборгованість за кредитом; 6002,75 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1250 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 694, 50 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 15084,42 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, а надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що 17.07.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4600 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Надавши суму кредиту позичальнику [PERSON], позивач виконав зобов'язання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідач отримавши грошові кошти на умовах повернення, став не виконувати взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] станом на 31.01.2015р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 15084, 42 з яких - 6637, 17 грн. - заборгованість за кредитом; 6002,75 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1250 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 694, 50 грн. - штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник - відповідач [PERSON] не відреагував, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1.1.7.12 укладеного між сторонами Договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, у зв'язку із порушенням позичальником - відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов'язань перед позивачем, у такого виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1050 ЦК України. Узагальнюючи, зокрема беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. З відповідача в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 15084,42 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Також у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved