Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

23.05.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що не була покрита страховим відшкодуванням. Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.02.2014 року 0 12 год. 00 хв. на Броварському проспекті у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хонда» під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Фольцваген», що належить на праві власності позивачу. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2014 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», яка визнала даний випадок страховим і виплатила страхове відшкодування у розмірі 45063,78 грн. При цьому, згідно звіту від 26.03.2012 року про оцінку вартості збитку складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» розмір матеріального збитку складає 89563,78 грн., тому посилаючись на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 44500,00 грн., як відшкодування шкоди, що не була покрита страховим відшкодуванням, 650,00 грн. компенсації вартості проведення автотоварознавчого дослідження та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що на даний час пошкоджений автомобіль позивачем відремонтований та використовуються підприємством за призначенням. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, просить відмовити у задоволенні позову і додатково пояснила суду, що вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не доведена, оскільки не лише зазначені в позові автомобілі були учасниками ДТП. Крім того, представник посилається на те, що проведення відновлювального ремонту було економічно не доцільним, однак позивач не погодився із тим, що автомобіль є знищеним, залишив його у себе, відремонтував та продовжує користуватись, тож страхова компанія виплатила всю належну позивачу страхову суму і відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди з відповідача. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з'явився, до суду надійшли письмові пояснення третьої особи відповідно до яких третя особа просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач не визнав свій транспортний засіб фізично знищеним. При цьому, вартість ТЗ на момент пошкодження становить 89563,78 грн., вартість ремонту 136330,33 грн., а вартість транспортного засобу в пошкодженому стані після ДТП становить 44500,00 грн. За таких умов, з врахуванням положень ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», третя особа здійснила повну виплату страхового відшкодування як різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП у сумі 45063,78 грн. і оскільки положення ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можуть застосовуватись при відшкодуванні шкоди не лише страховиком, а й іншими особами, які несуть відповідальність за її заподіяння, на думку третьої особи, позов задоволенню не підлягає. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до змісту постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2013 року, 21.02.2012 року о 12 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Хонда» по Броварському пр-ту в м. Києві [PERSON] не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху, втратив контроль над керуванням автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюрний камінь справа, після чого автомобіль відкинуло на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем «Фольцваген», під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнаний винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 59). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.03.2012 року (вих.. №1309/4) складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», величина вартості матеріального збитку дорівнює ринковій вартості та складає 89563,78 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 136330,33 грн. (а.с. 10-26). Відповідно до довідки Експертної компанії «Укравтоекспертиза» №67 від 06.02.2013 року «Про вартість колісного транспортного засобу» максимальна вартість автомобіля «Фольцваген» в пошкодженому стані складає 44500,00 грн. Згідно положень ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як роз'яснено у п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що позивач не погодився із визнанням транспортного засобу фізично знищеним і залишив пошкоджений автомобіль в себе, тому Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» законно та обґрунтовано відшкодувало заподіяну шкоду у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди у сумі 45063,78 грн. (а.с. 57-58). Згідно положень ст. 12 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Оскільки згідно полісу №АВ/2410021 розмір франшизи складав 00,00 грн., третя особа здійснила виплату повної суми страхового відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України, у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки спосіб відшкодування був обраний самим позивачем і відповідно до цього способу відбулось відшкодування. В даному випадку положення ст. 1194 ЦК України не підлягають застосуванню, оскільки страховою виплатою відшкодовано завдану шкоду в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed