Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

23.12.2019 року виконавчий комітет Бориспільської міської ради як орган опіки та піклування, звернувся до суду з даним позовом, в якому просили: - позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2-5). Позов обґрунтований наступним. Відповідач [PERSON] , як одинока мати народила [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, та видано свідоцтво про народження. Мати дитини зловживаючи спиртними напоями не забезпечувала належного догляду, харчування, утримання та налагодження належних санітарно-гігієнічних умов проживання для малолітньої доньки, тому у відповідності до рішення від 17.09.2018 № 625 «Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] у громадянки [PERSON] » малолітню дитину було вилучено з родини, де існувала пряма загроза для її життя та здоров`я, та поміщено до дитячого відділення КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». Зазначають, що 18.10.2018 малолітня [PERSON] за заявою матері поміщена до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», де за попередніми висновками лікарів дитина потребувала якнайшвидшого обстеження та лікування, оскільки не відповідала розвитку для свого віку, мала занизьку вагу. Стверджують, що відповідач жодного разу, за час перебування дитини у закладі, не відвідувала та не цікавилася життям та станом здоров`я своєї доньки, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, та на даний час продовжує вести антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями не переймаючися станом здоров`я своєї доньки. Відповідач не має стабільного заробітку, проте вважають, існують достатні правові підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, розмір якої не може бути меншим від 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Звертають увагу суду, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2016 відповідач вже була позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , [INFO] , який наразі усиновлений громадянами України. Враховуючи наведене, позивач вважає, що оскільки відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан, не виконує свої батьківські обов`язки та свідомо ухиляється від їх виконання без поважних причин, тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини. Ухвалою від 13 січня 2020 року (а.с.21) відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 09 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.44). У судовому засіданні 21.07.2020 р. представник позивача виконавчого комітету Бориспільської міської ради, як органу опіки та піклування, [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. У наступні засідання представник позивача не з`явився, надала суду заяву, у якій просила суд слухати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 21.07.2020 р. заперечувала проти позову, а також просила суд надати строк для подачі відзиву на позов. У наступні судові засіданні: 01.10.2020 та 19.10.2020 р. відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик до суду, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не направила. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, оскільки представник позивача не заперечував щодо такого розгляду. Дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. (а.с.15). В графі «мати» вказано [PERSON] , в графі «батько»- [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.11). З зазначеного представником позивача у позовній заяві слідує, що мати малолітньої дитини - відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приділяє уваги доньці, матеріально не забезпечує, не працює, зловживає спиртними напоями, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків без поважних причин. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в ході розгляду матеріалами справи. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку, осіб № 1514 виданої 26.09.2018 р. КП « ЖРЕУ», відповідач [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с.9). Відповідно до рішення від 17.09.2018 № 625 «Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] у громадянки [PERSON] » малолітня [PERSON] була вилучена з родини, де існувала пряма загроза для її життя та здоров`я, та поміщена до дитячого відділення КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».( а.с.17). 18.10.2018 р. малолітня [PERSON] , за заявою матері, влаштована до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква»( а.с. 10,13). З листів КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» від 16.10.2019 р.(а.с.13) та від 07.10.2020 р. встановлено, що у зазначеному закладі з 18.10.2018 р. перебуває на повному державному забезпеченні [PERSON] , [INFO] . За час перебування дитини в закладі, мати [PERSON] , [INFO] , жодного разу не відвідала свою малолітню дитину, не цікавилася її життям, станом здоров`я, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 18.11.2019 року № 860 (а.с.6), мати дитини, [PERSON] , [INFO] , зловживаючи спиртними напоями не забезпечила належного догляду, харчування, утримання та налагодження належних санітарно- гігієнічних умов проживання для малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] малолітня дитина [PERSON] за заявою матері поміщена до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», де за попередніми висновками лікарів дитина потребувала якнайшвидшого обстеження та лікування. Малолітня [PERSON] не відповідала розвитку для свого віку, мала занизьку вагу. Відповідно до вікових вимог та норм дівчинка не могла самостійно сидіти, не мала сили та змоги самостійно стояти, що зовсім не бентежило громадянку [PERSON] по причині відсутності материнських якостей та не виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до листа КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» від 16.10.2019 № 436 громадянка [PERSON] жодного разу, за час перебування дитини у закладі, не відвідувала та не цікавилася життям та станом здоров`я своєї доньки, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини. Згідно з Актом про невідвідування дитини в КЗ КОР «Спеціалізованому обласному будинку дитини м.Біла Церква» від 04.03.2020 за час перебування дитини [PERSON] , [INFO] в зазначеному закладі з 18.10.2018 р. по теперішній час ніхто з батьків не відвідував та не цікавився його життям та станом здоров`я, не приймав участі у вихованні та утриманні дитини. Крім того, судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2016 у справі № 359/3421/16-ц, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладені рівні обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідача вказує на те, що вона не виявляє батьківського піклування щодо своєї доньки [PERSON] . [INFO] , не має бажання займатися її вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої, [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Водночас, відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - становить 1779 грн., з 01 липня 2020 року- 1859 грн., а також, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 грн. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини та на її утриманні є інші непрацездатні особи, суду надано не було. З урахуванням викладеного, враховуючи обов`язок відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, та відсутність будь-яких інших належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру аліментів та щодо матеріального стану відповідача, яка є особою працездатного віку, та враховуючи вищенаведений розмір прожиткового мінімуму, визначений законом, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований Обласний будинок дитини м.Біла Церква». При пред`явленні позову виконавчий комітет Бориспільської міської ради, як орган опіки та піклування, не сплатив судовий збір, оскільки звільнений від його сплати, а тому, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок (по 768 гривень 40 копійок за кожною вимогою : щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів). Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved