Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

22.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тітова, 46, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її чоловіку [PERSON]. 08.01.2016 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тітова, 46. Заповіту [PERSON] не залишав. Спадкоємцями першої черги являються дружина померлого - [PERSON], мати померлого - [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] від спадщини відмовилась. [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та разом із спадкодавцем не проживали. Позивач прийняла спадщину після чоловіка шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON]належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тітова, 46, що підтверджено довідкою наданою Матроською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області № 02/11-122 від 01.02.2018 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 439039 від 08.01.2016 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 08.01.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тітова, 46. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 45733243 від 10.11.2016 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 08.01.2016 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 490234, виданим Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 06.11.1988 року; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 456805, виданим Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 04.10.1989 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ОК № 194767, виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 01.03.2016 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Миколаєнко»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 050077, виданим Матроською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 16.06.1995 року; - мати [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР № 0735006, виданим Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 25.12.1963 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено записом про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України серії КЕ № 368083, згідно якого позивач була зареєстрована за адресою: [INFO] та довідкою наданою Матроською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області № 02/11-122 від 01.02.2018 року, згідно якої [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] надала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON], що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи. [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертались. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 287/02-14 від 10.11.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved