Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

22 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , з господарськими спорудами. Виконуючою обов`язки держаного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, крім того вказала, що [PERSON] пропущено встановлений законом строк звернення для спадкування. Позивач, посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на будинок, а також оформити спадщину не має можливості, просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 04 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області (а.с.13). Приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області №109/02-14 від 16 червня 2020 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , з господарськими спорудами, [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи, а також через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування (а.с.25). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З фотокопії спадкової справи №46/2011, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , донька [PERSON] , та [PERSON] , дружина [PERSON] , відмовились від належної частки спадкового майна за законом. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є онуком померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] , а також Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00025660070 від 19 лютого 2020 року (а.с. 10, 12, 29-30). [PERSON] , мати позивача, померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 10 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного Барвінківського районного управління юстиції (а.с.11). Як передбачено ч. 1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] - [INFO] , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , а саме - відсутність відомостей про наявність заяви баби [PERSON] про відмову від спадщини, поданої до нотаріуса, заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем строк для прийняття спадщини померлого [INFO] [PERSON] пропущений з поважних причин, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] після смерті діда [PERSON] має право на спадщину, що підтвердилося матеріалами справи, інших спадкоємців судом не встановлено. На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Згідно п. п. 4.14, 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Як вбачається зі змісту ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку. Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житлові будинки підлягає реєстрації у Державному реєстрі. Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду, що набрало законної сили. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не має змоги, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючих документів на майно. Згідно довідки Барвінківського КПТІ від 05 червня 2020 року № 20-96/3, станом на 31 грудня 2012 року, зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в реєстровій книзі №23 за реєстром № 4295, за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданим виконавчим комітетом Барвінківської міської ради 16 січня 1987 року (а.с.31). Таким чином, судом достовірно встановлено, що померлому [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , з господарськими спорудами, тому позивач має право на спадкування зазначеного майна за законом. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов і в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене,

Outcome: approved