Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

24.06.2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою №23 будинку 23 по вулиці 1 Травня міста Балаклія Харківської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS] на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 01 листопада 2012 року (1/2 частка) та договору купівлі-продажу частки квартири від 14 лютого 2015 року (1/2 частка). На теперішній час в зазначеній квартирі разом з позивачем зареєстрований його син [PERSON], який впродовж 6 років без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації. Реєстрація [PERSON] в зазначеній квартирі перешкоджає повною мірою розпоряджатися позивачу своїм майном, негативно впливає на його сімейний бюджет, порушує житлові права і права власника квартири. Вищевикладені обставини є підставою для звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду заяву, в якій підтримав позов у повному обсязі, просив задовольнити з наведених в ньому підстав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча і повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти такого розгляду. Суд, врахувавши думку позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 01.11.2012 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS].(а.с.17-18) Також на підставі договору купівлі-продажу частки квартири від 14.02.2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частини квартири №23 по вул. 1 Травня в буд.23 м. Балаклія Харківської області.(а.с.8) В зазначеній квартирі на теперішній час зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою КП БРР «Житлокомунсервіс».(а.с.12) Відповідно до актів обстеження складених депутатами Балаклійської міської ради в присутності свідків 23.03.2015 року та 02.06.2016 року [PERSON] дійсно зареєстрований в [INFO] см. Балаклія Харківської області, але фактично більше 6 років за зазначеною адресою не мешкає.(а.с.13-14) Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні по поважним причинам більше шести місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути подовжений наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в результаті відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю, оскільки відповідач більш як 6 років добровільно покинув квартиру та не звертався до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved