Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

23.10.2018 позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11482571000 від 05.08.2016 у розмірі 244905,56 грн. станом на 18.10.2018, яка складається: з заборгованості за кредитом 235552,46 грн., заборгованості за процентами 5959,69 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 06.02.2018 по 18.10.2018 1264,32 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 06.02.2018 по 18.10.2018 2129,09 грн. Також просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування предявлених вимог вказував, що 05.08.2016 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11482571000 від 05.08.2016, підписавши який [PERSON] погодився з умовами кредитування, викладеними у кредитному договорі та Правилах споживчого кредитування. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит в сумі 250997,93 грн. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок [PERSON], а він зобовязався щомісячно повертати кредит до 5 числа кожного місяця шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 3993,08 грн., але у будь-якому випадку повернути кредит в повному обсязі до 12.11.2026 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати проценти, а у випадку порушення зобовязань визначених договором, умовами договору передбачена пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, між Банком та [PERSON] 05.08.2016 укладено договори поруки № 266147 (основний борг) та № 266147 (проценти та інші платежі), відповідно до умов яких позичальник та поручитель виступають як солідарні боржники. Оскільки позичальник взяті на себе зобовязання не виконував, станом на 18.10.2018 у нього сформувалася заборгованість за вказаним договором кредиту в розмірі 244905,56 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з позичальника та поручителя. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку (а.с. 72-78). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 52-55), до суду повторно не зявилися, відзиву та заяв з процесуальних питань не надали (а.с. 62-63, 66-68, 69-70, 85-88). У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки позивач, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, не надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України позбавлений можливості ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2016 між ПАТ «УкрСиббанк» (а.с. 6-14) та [PERSON] (а.с. 37-42) укладено договір № 11482571000 про надання споживчого кредиту з Правилами, які згідно п. 1.1.2 договору є його невідємною частиною (а.с. 15-25). Відповідно до п. 1.2.1 договору банк надав позичальнику суму кредиту 250997,93 грн., у вигляді єдиного траншу, шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Кредит надано для споживчих потреб, погашення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті. Погашення кредиту мало здійснюватися ануїтетними платежами 3993,08 грн., які підлягали сплаті до 5 числа кожного місяця протягом строку кредитування (п. 1.2.10 договору), з кінцевим терміном повернення 12.11.2026 (п. 1.2.8 договору). Пунктом 1.2.9 договору, визначена плата за користування кредитом у вигляді процентів - 15 % річних. У випадку прострочення виконання зобовязань за договором, п. 1.2.9 договору передбачено процентну ставку в підвищеному розмірі. Згідно п. 2.1 Договору забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором забезпечено, в тому числі, порукою [PERSON] (а.с. 16). Так, 05.08.2016 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договори поруки № 266147 (основний борг) та № 266147 (проценти на інші платежі), відповідно до п. 1.1 яких [PERSON] поручилася перед Кредитором за виконання зобовязання [PERSON], що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11482571000 від 05.08.2016, відповідно в частині основного боргу на суму 250997,93 грн. та в частині процентів і інших платежів 125498,97 грн., при цьому зобовязання поручителя та боржника є солідарними (а.с. 26-33). Сторонами погоджено строк дії поруки 20 років з дати укладення договору. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою (частина перша\~статті 546 ЦК України). Частинами першою, другою\~статті 553 ЦК України\~визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або\~законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої, другої\~статті 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов'язань. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором, який передбачає щомісячні ануїтетні платежі, належним чином не виконував, у звязку з чим у нього сформувалася заборгованість за кредитом, яка станом на 17.07.2018 складала 247852,44 грн. (а.с. 34-35). ПАТ «УкрСиббанк» реалізуючи право визначене ст. 1050 ЦК України, надіслав [PERSON] та [PERSON] вимоги про дострокове погашення кредиту, зазначивши, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення про дострокове повернення кредиту, Банк вимагає виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту від 05.08.2016, а саме сплати заборгованість по поверненню кредиту в повному обсязі, сплати нарахованих процентів, що разом становить 247852,44 грн. (а.с. 34-35). Предявивши вказані вимоги, банк змінив строк кредитування в односторонньому порядку. Предявлені вимоги не виходять за межі часткової відповідальності поручителя. Оскільки матеріали справи не містять відомостей про дату отримання відповідачами вимог про дострокове погашення кредиту, суд приходить до висновку, що зміненою датою виконання зобовязання є 41 календарний день з дати відправлення вимоги, тобто 09.09.2018 (а.с. 36). Беручи до уваги зміну ПАТ «УкрСиббанк» строку повернення кредиту, суд приходить до висновку про можливість нарахування процентів та пені за договором саме в межах строку кредитування, тобто до 09.09.2018. Аналогічний висновок викладено в постанові ВП ВС у справі № 202/4494/16-ц від 31.10.2018. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, вказані положення розміщено в главі 51 ЦК України «Правові наслідки порушення зобовязання. Відповідальність за порушення зобовязання». Позивач звертаючись до суду з позовом, просив суд стягнути з відповідачів саме проценти та пеню за договором станом на 18.10.2018, при цьому він не ставив перед судом питання про застосування наслідків порушення відповідачами грошового зобовязання, визначених ч.2 ст. 625 ЦК України, а тому,

Outcome: partial