Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

22 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що відповідач [PERSON] є її батьком. Шлюб між батьками не розірвано. 21 жовтня 2017 року їй виповнилося 18 років та вона проживає разом з матірю, [PERSON] Миколавїною, та знаходиться на її утриманні. На даний час вона навчається у 1-му курсі 3-го медичного факультету у Донецькому Національному медичному університеті за денною формою навчання, у зв'язку із чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та утримання аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно і до закінчення нею навчання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також у підготовче судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього на користь доньки, [PERSON], аліментів у розмірі 1500 гривен щомісячно до закінчення нею навчання. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов'язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку - двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв'язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 жовтня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія І-НО № 034997, виданого Павлопільською сільською радою Новоазовського району Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серія І-НО №128687, виданого виконкомом Павлопільської сільської ради Новоазовського району Донецької області, [PERSON] народилася 21 жовтня 1999 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Отже, відповідач у справі [PERSON] є батьком позивача, [PERSON]. Згідно із довідкою, виданою КСН «Таганрозький» від 20 грудня 2017 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Як вбачається з довідки, виданої Донецьким національним медичним університетом від 21 грудня 2017 за № 157/2017, вбачається, що позивач [PERSON] є студентом І курсу 3-го медичного факультету факультету даного освітнього закладу за денною формою навчання. Термін навчання в університеті від 01.09.2017 року до 30.06.2023 року. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд в сенсі ст.ст. 199, 200 СК України та враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, вбачаючи потребу позивача [PERSON] у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв'язку із навчанням, а також можливість відповідача [PERSON] таку матеріальну допомогу надавати, вважає за можливе стягнути з останнього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку, тим самим задовольнивши пред'явлений позов по суті. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141, ст. 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду. На підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved