Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

22.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. Поверхом вище нього, у квартирі № 18 того ж будинку, проживає відповідач по справі - [PERSON] Позивач вказує, що 19 жовтня 2016 року його квартиру було затоплено, та відповідно до акту про залиття комісії ПП «Техноком - Н» від 08.11.2016 року, причиною затоплення була аварія на внутрішньоквартрній системі холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS], тобто в квартирі відповідача. Внаслідок залиття квартири позивачу було зіпсовано стелю в кухні та в коридорі, та зіпсовано стіни в кухні. Відповідач в добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення. Згідно вище зазначеного акту можливою причиною залиття є витік на внутрішньо квартирній системі водопостачання, оскільки при обстеженні квартири відповідача у кухні під мийкою, на патрубку холодної води на водонагрівальному баку виявлені сліди витоку води. Відповідно до попереднього кошторису витрат на ремонтно-відновлювальні роботи від 17.11.2016 року, складеного ФОП [PERSON], вартість проведення ремонту квартири Позивача з урахуванням матеріалів, становить 3555 грн. Крім того, за складання попереднього кошторису позивачем було сплачено 500 грн. Позивач зазначає, що неправомірними діями [PERSON] йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушенням звичайного способу життя , необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У зв'язку з цим позивач вважає, що факт нанесення йому моральної шкоди є очевидним, та вважає, що розмір компенсації у відшкодування моральної шкоди складає 2000 грн. Просить вимоги задовольнити та стягнути з відповідача суму грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди в розмірі 4055 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач, та її представник в суді заперечували проти задоволення позову у зв'язку з його необґрунтованістю. Відповідач зазначила, що обставини, які викладені в позові викликають сумніви щодо їх достовірності, оскільки згідно заяви затоплення квартири сталося 19 жовтня 2016 року, однак до неї сусід [PERSON] звернувся з претензією про те, що з її вини залито його квартиру лише 25.10.2016 року. Вказує, що посилання позивача на те, що остання протягом часу з 19.10.2016 року по 25.10.2016 року постійно була відсутня дома, дійсності не відповідає, оскільки весь цей час ввечері вона постійно знаходилася вдома, крім того, дома постійно знаходився її син. Також зазначила, що на її думку залиття квартири позивача стялося внаслідок ушкодження зливної водостічної труби, яка розташована в під'їзді будинку та граничить з кухнею та коридором усіх квартир, розташованих по даному стояку. Вказала, що на початку жовтня 2016 року пройшла велика кількість опадів у вигляді дощу, що і стало причиною залиття квартири позивача, однак у зв'язку з тим, що він не проживає постійно у вказаній квартирі, то помітив затоплення лише наприкінці місяця. Крім того, зазначила, що не згодна з причиною залиття квартири, вказаною в акті, оскільки вважає, що в її квартирі під мийкою виявлені вапняні відкладення від конденсату, а не сліди витоку води. У судовому засіданні представник третьої особи ПП «Техноком -Н» вважав що позов підлягає задоволенню, оскільки дійсно актом про залиття квартири встановлено, що причиною залиття квартири позивача є витік води на внутрішньо квартирній системі водопостачання, оскільки при обстеженні квартири № 18 у кухні під мийкою на патрубку холодної води на водонагрівальному баку виявлені сліди витоку води. Зазначив, що доводи відповідача про залиття квартири [PERSON] внаслідок ушкодження зливної водостічної труби не відповідають дійсності. Дана труба не пошкоджена, скарг від мешканців під'їзду щодо її неналежного стану не надходило. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що є сусідкою сторін по справі. Зазначила що у жовтні 2016 року до неї звернувся позивач по справі з проханням зайти до нього в квартиру щоб подивитися на ушкодження, спричинені внаслідок залиття квартири. При відвідуванні квартири [PERSON], свідок побачила, що в коридорі над вхідними дверима та над шафою-купе є підтікання від води. В кухні вона побачила на столі калюжі, а там де знаходяться навісні шафи також є підтікання від води на стінах, всередині шафи, на задній стіні утворилася цвіль. Свідок вказує, що, на її думку, дане затоплення не могло статися внаслідок ушкодження водостічної труби яка розташована в під'їзді будинку, оскільки стіни в під'їзді білі і не ушкоджені, без будь-яких плям від води. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є масажистом відповідача по справі. Зазначив, що в середині жовтня 2016 року він перебував дома у відповідача. В той час коли він робив останній масаж, то в її двері подзвонив сусід і сказав, що з її вини затоплено його квартиру. Під час огляду квартири відповідача, ані під мийкою у кухні, ані в будь-якому іншому місті квартири слідів витоку води виявлено не було, скрізь було сухо. Підійшовши до дверей сусіда, він побачив над його дверима у під'їзді підтікання, однак сирості при цьому в під'їзді не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сином відповідача по справі. Зазначив, що є студентом вищого навчального закладу, та у зв'язку з цим проживає в іншому місті, однак 20 жовтня 2016 року він приїхав додому та знаходився дома по 23 жовтня 2016 року. Вказав, що протягом чотирьох днів майже постійно знаходився вдома, однак нічого схожого на витік води на внутрішньо квартирній системі водопостачання не помітив, сирості в квартирі не було. Також зазначив, що під мийкою в кухні розташоване відро для сміття, яким вони дуже часто користуються, тому не помітити води, яка могла там знаходитися внаслідок витоку з системи, вони не могли. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 151 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Положеннями ст. ст. 319, 322 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Наведені норми матеріального права встановлюють зобов'язання власника нерухомого майна щодо його утримання, це стосується й внутрішньо квартирних систем. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 2-2041 від 07.06.2007 року. Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 61,1 кв.м. (а.с. 7-8) В квартирі [ADDRESS], яка розташована поверхом вище від квартири № 16 того ж будинку, проживає відповідач по справі [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 15, 20) , крім того, ця обставина не заперечувалася сторонами. У відповідності з вимогами пункту 2.3.6 наказу №76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Правила утримання житлових будинків та при будинкових територій» причина залиття з зазначенням пошкоджених та таких, що вимагають ремонту або заміни конструктивних елементів, а також обсягів необхідних ремонтно - будівельних робіт з усунення дефектів, що виникли, встановлюється в «Акті про залиття» за формою додатку №4. З акту про залиття, який був складений комісією Комунального підприємства «Техноком-Н» вбачається, що 19 жовтня 2016 року в квартирі [ADDRESS] аварія на внутрішньо квартирній системі холодного водопостачання в результаті чого відбулося залиття квартири № 16. При візуальному огляді квартири № 16 виявлено вологу стелю на кухні та в коридорі, а також вологі кухонні меблі. Можливою причиною залиття, зазначеною в акті, є витік на внутришньоквартирній системі водопостачання, оскільки при обстеженні квартири № 18 в кухні під мийкою, на патрубку холодної води на водонагрівальному баку виявлені сліди витоку води. (а.с.6). Таким чином, суд вважає, що залиття квартири позивача, що відбулося 19.10.2016 року, підтверджено зверненням позивача до балансоутримувача внаслідок неналежного утримання внутрішньоквартирних мереж у квартирі № 18, яка знаходиться поверхом вище над квартирою № 16, а саме мереж холодного водопостачання, наслідки чого зафіксовані в акті про залиття. Відповідач була зобов'язана здійснювати належний догляд свого майна, утримувати у відповідному технічному стані внутрішньо квартирні мережі, невиконання чого знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку зі шкодою, що була спричинена позивачу. Частиною 1 статті 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Позивач надав суду докази на підтвердження винних дій відповідача, а відповідач відповідно до вимог ст. ст.10,60 ЦПК України, це не спростувала і не довела відсутність своєї вини, що є його процесуальним обов'язком згідно презумпції завдавача шкоди. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі / передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо/ або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до попереднього кошторису витрат на ремонтно-відвлювальні роботи від 17.11.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] внаслідок залиття квартири складає 3555,00 грн (а.с.9). Оскільки належних доказів на спростування розміру заподіяної шкоди відповідачем не надано, то суд вважає, що саме цей розмір заподіяної шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо залиття квартири відповідача внаслідок ушкодження зливної водостічної труби, розташованої в під'їзді будинку, оскільки останнім не надано беззаперечних доказів цього. Також, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат за проведення оцінки з визначення завданого матеріального збитку у розмірі 500 гривень (а.с. 12), оскільки ці витрати безпосередньо пов'язані зі шкодою, яка спричинена вдповідачем і перебувають у причинно-наслідковому зв'язку зі шкодою, що була спричинена позивачу. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди, то відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме: душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, стан майна після залиття, необхідність докладання додаткових зусиль та витрачання часу на поновлення порушеного права, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Беручи до уваги постанову Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 /зі змінами та доповненнями/ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 300 гривень, оскільки саме ця сума, на думку суду, служитиме належним відшкодуванням моральних страждань, які позивач зазнав внаслідок пошкодження належного йому нерухомого майна через залиття квартири, хвилювань, необхідності захисту своїх прав. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial