Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

22.08.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 28.10.1988 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2899. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.10.1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. У сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу зазначено те, що протягом останніх років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, почали виникати сварки. Тривалий час позивач та відповідач проживають окремо, кожен з подружжя проживає окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ спільного сумісного майна позивач та відповідач не мають. У зв'язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні. 21.09.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення задоволено частково. Надано сторонам по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу строк для примирення 2 (два) місяці. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року поновлено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судовому засіданні 19.02.2019 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розірвати шлюб між ним та відповідачем, пояснив, що фактично проживає в іншій родині та має неповнолітню дитину від іншої жінки. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що вважає родину з позивачем такою, що існує, оскільки сторони мають трьох дітей і позивач їх регулярно відвідує, хоча разом вони не проживають. Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28.10.1988 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №2899 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 07.08.2018 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с. 6). В шлюбі, [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON], про що 30.05.2003 року зроблено відповідний актовий запис №1696 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30.05.2003 року (а.с. 7). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, і вживши всіх необхідних заходив щодо примирення сторін, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітньої дитини та відповідача, яка в судовому засіданні визнала обставину того, що позивач фактично тривалий час не проживає з нею та дітьми, що в такому випадку на підставі ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved