Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

23.01.2017 позивач звернувся до суду з позовом до Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадковий будинок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивача залишилось спадкове майно, інші спадкоємці на дане майно не претендують, тому просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті матері право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги задовольнити повністю. У відповідності до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні, враховуючи вимоги ст. 174 ЦПК України. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження його батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років у с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить цілий житловий будинок [ADDRESS]. З Довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 12.12.2016 № 961 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається що, право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1964 року побудови, трьох сараїв, літньої кухні, воріт та криниці. Відповідно до Довідок (від 03.01.2017 № 8, від 03.01.2017 № 10), виданих виконавчим комітетом Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, за [PERSON], до дня її смерті, рахувався жилий будинок [ADDRESS], де вона проживала, була зареєстрована та рахувалась головою двору згідно записів погосподарських книг. У відповідності до матеріалів спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON], спадщину після смерті останньої прийняв син спадкодавця - [PERSON]. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов'язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved