Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним вище позовом та зазначив, що з 20 квітня 2010 року він перебуває в зареєстрованих шлюбних відносинах з [PERSON] (далі - відповідач). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. З огляду на те, що вони з відповідачем проживають окремо, відповідач не вживає заходів для збереження сім'ї, позивач вважає, що їх шлюб припинив своє існування і вже зберегти його неможливо, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, кожен з них живе своїм життям. За таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки їх відносини носять лише юридичний характер і суперечать їх з відповідачем інтересам. З огляду на вказане, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20.04.2010 року Куйбишевською сільською радою Оржицького району Полтавської області, актовий запис № 2. В підготовче засідання сторони не з'явилися, подали заяви згідно яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 20.04.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с. 3/. Відповідно до копії свідоцтва про народження в шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Як вбачається із позовної заяви шлюбні стосунки між сторонами припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вказане згідно частини 2 статті 112 СК України є підставою для постановлення рішення про розірвання шлюбу з огляду на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому суд, з огляду також на визнання позову відповідачем, вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. На підставі, викладеного, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зазначені положення ст. 141 ЦПК України, а також те, що відповідач згідно Закону України «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь позивача належить стягнути 352 грн. 40 коп. сплаченого судового збору /а.с. 1/. З огляду на вищевикладене, на підставі частини 1 статті 24 СК України, ст. ст. 112 СК України,

Outcome: approved