Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

22 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02 жовтня 2012 року між ним та [PERSON] була досягнута домовленість, згідно з якою останній повинен був повернути позивачу отримані в борг 2000 доларів США в строк до 02 квітня 2013 року, на підтвердження чого надав розписку. Однак у вказаний термін борг не повернув. На неодноразові вимоги позивача боржником було частково повернуто 1250 доларів США. На теперішній час невиконаними залишаються боргові зобовязання [PERSON] перед позивачем у розмірі 750 доларів США, що свідчить про ухилення від взятого на себе зобов'язання. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просив позов задовольнити, стягнувши з [PERSON]А на його користь борг у сумі 19\~950,51 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи (а.с. 20) в судове засідання не прибув. Через канцелярію суду надав оригінал боргової розписки та заяву про розгляд справи без його присутності в судовому засіданні (а.с. 22). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи (а.с. 21) в судове засідання не прибув. Через канцелярію суду надав заяву про повне визнання заявлених позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності в судовому засіданні (а.с. 18). Враховуючи, що згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановивши, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1046-1050 ЦК України, суд приходить до наступного. На обґрунтування заявлених вимог позивач надав суду оригінал розписки, за якою [PERSON] 02 жовтян 2012 року взяв в борг у [PERSON] 2000 доларів США, які зобов'язався віддати йому у строк до 02 квітня 2013 року (а.с 24). Суд приходить до висновку, що розписка [PERSON] містить умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення, дати отримання та дати повернення коштів, а тому є документом, що підтверджує боргове зобовязання. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір позики вважається укладеним у момент передання грошей. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту позовної заяви вбачається, що на неодноразові вимоги позивача боржником було частково повернуто 1250 доларів США. На теперішній невиконаними залишаються боргові зобовязання [PERSON] перед позивачем у розмірі 750 доларів США. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявність у [PERSON] оригіналу договору позики, який є предметом даного спору, свідчить про те, що зобов'язання [PERSON] з повернення позичених коштів не виконано. Заявою від 01.04.2016 [PERSON]А позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості за договором позики у розмірі 750 доларів США визнав в повному обсязі (а.с 18). Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позову, не суперечить закону, и не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача и вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволленню в повному обсязі. Згідно зі ст. 533 ч. 2 ЦК України у разі визначення у зобов'язанні грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до даних Національного банку України станом на 06 квітня 2016 року /на день ухвалення рішення/ офіційний курс гривні щодо іноземної валюти - долара США становить 2607.7248 гривень за 100 доларів США. Сума боргу складає суму: 750,00 доларів США х 2607,7248 гривні / 100 = 19\~557, 94 гривень. Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 19 950,51 грн виходячи з офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти - долара США встановленого на 22.03.2016 - 2660,0686 гривень за 100 доларів США.(а.с 9), суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 19\~557,94 гривень виходячи з курсу гривні станом на день ухвалення рішення. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн, що підтверджується квитанцією №163 від 22.03.2016 (а.с 2). Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог Позивачем заявлена вимога про стягенення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 19 950,51 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 19\~557,94 грн, що складає 98,03 % від заявлених вимог (19 557,94 грн / (19 950,51 грн /100%) = 98,03 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 540,35 грн - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (551,21 грн/100%* 98,03% =540,35 грн).

Outcome: partial