Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

22.03.2021 року [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ТОВ Фінансова компанія Паріс, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 16.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №92347 щодо стягнення заборгованості в розмірі 29192,75 гривень з боржника - [PERSON] на користь ТОВ Фінансова Компанія Паріс. 10.03.2021 року за місцем роботи позивача - Управління ДМС України у Вінницькій області надійшов лист №3131 від 22.02.2021 року приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича разом із винесеною ним постановою від 22.02.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника ( [PERSON] ) у виконавчому провадження №64282969, відкритому цим же приватним виконавцем на підставі виконавчого напису №95347 від 16.11.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення на користь ТОВ Фінансова компанія Паріс заборгованості у розмірі 29192,75 грн (загальна сума, яка підлягає стягненню за вказаною постановою, становить 32551,03 грн). Згідно отриманої позивачем копії виконавчого напису №92347 вчиненого 16.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. з [PERSON] стягується заборгованість на користь ТОВ Фінансова компанія Паріс, яке є правонаступником прав та обов`язків ПАТ Дельта Банк на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2230/К від 23.04.2020 року. Позивач вказує,\~що оспорюваний\~виконавчий напис\~було вчинено\~з порушенням\~вимог чинного\~законодавства,\~так як\~при видачі\~виконавчого листа\~нотаріус не\~переконався,\~що подані\~усі документи,\~які підтверджують\~безспірність заборгованості,\~що передбачені\~Переліком документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, а також не дотримався умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а тому даний виконавчий напис не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2021 року зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, Управління ДМС України у Вінницькій області, а також витребувано із Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії документів та матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис №92347 від 16.11.2020 року щодо звернення стягнення заборгованості із [PERSON] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», код ЄДРПОУ 38962392 в розмірі 29192,75 гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином засвідчені копії документів та матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис №92347 від 16.11.2020 року щодо звернення стягнення заборгованості із [PERSON] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», код ЄДРПОУ 38962392 в розмірі 29192,75 гривень, а також підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством. Позивач [PERSON] 06.09.2021 року подав до суду заяву (вх. №61792) відповідно до якої просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи Управління ДМС у Вінницькій області Заїка О.В. 06.09.2021 року подав до суду заяву (вх. №61795) згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, при вирішені справи поклався на розсуд суду. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. 24.05.2021 року подав до суду заяву (вх. №35366) згідно якої просив розглянути вказану справу без його участі, у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Відповідачі відзив на позов не надали. Зважаючи, що відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не надали, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 16.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №92347, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором 005-01024-1011112 від 10 листопада 2012 року, укладеним з ПАТ Дельта Банк, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2230/К від 23 квітня 2020 р. є ТОВ Фінансова компанія Паріс, заборгованість за Кредитним договором 005-01024-101112 від 10 листопада 2012 року, за період з 23 квітня 2020 року по 23 квітня 2020 року, у сумі 28692,75 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18915,29 грн; прострочена заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8652,46 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенею становить 1125,00 грн (а.с. 97). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п.\~2\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 26\~листопада 2014\~року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 16 листопада 2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом установлено, що позивач заперечує суму заборгованості. Вказане є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Водночас, суд звертає увагу, що позивачем по справі визначено два відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Паріс та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною.\~\~Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому\~неналежний\~\~\~\~\~\~ відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено\~Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто, нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм\~Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.\~\~ Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18. З огляду\~на викладене,\~визначений позивачем\~відповідач -\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович є\~неналежним відповідачем у даній справі. Разом з тим, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги пред`явленні до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанія «Паріс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК\~України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки пред`явлений [PERSON] позов є немайновим, позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем в цій справі та належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908,00 грн підлягають розподілу між сторонами, тобто 454,00 грн сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанія «Паріс» на користь позивача.

Outcome: partial