Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

22.12.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача [PERSON] до відповідача [PERSON], в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини - [PERSON], яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дочкою [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 13.03.2019 р.; допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу, встановленого законом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.04.2018 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини закрито. В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів на дитину позивач зазначає, що 30 жовтня 2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 633. В шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Як вказує [PERSON], у липні 2017 року відповідач пішов з сімї та на даний час проживає окремо від позивача та дитини. Дочка постійно проживає зі позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Позивач прикладає усі зусилля для забезпечення достатнього життєвого рівня дитини, але вона не в змозі повністю забезпечити та задовольнити потреби доньки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу і та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєво необхідні потреби.Як зазначає [PERSON], на теперішній час вона не має можливості працювати, оскільки перебуваю в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і їй дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним та належним. Джерел доходу позивач не має, на даний час вона знаходиться у дуже скрутному матеріальному становищі. Єдиним джерелом доходів позивача є соціальні виплати. На сьогодні відповідач є людиною працездатного віку з добрим станом здоров'я, офіційно працевлаштований у м. Харкові, працює в Московському відділі поліції ГУ НП України в і Харківській області та займає посаду оперуповноваженого, отримує регулярний та фіксований дохід,спроможний утримувати малолітню дитину, але добровільно не бажає цього робити. У зв'язку з викладеним, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони у судове засідання, призначене на 02.04.2018 року не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримала в частині стягнення аліментів на дитину, відповідач в цій частині позов визнав, просив його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2015 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 633 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №277342 (а.с. 9). В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №440887, виданого 17.03.2016 року (а.с. 10). Відповідно до копії рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, укладений між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 30.10.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №633. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача [PERSON], [INFO], змінено на «Ріжко» (а.с.29). З довідки обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат УПСЗН в Новобаварському районі м. Харків від 09.10.2017 року за №1785, [PERSON] знаходиться на обліку УПСЗН в Новобаварському районі та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі 860, 00 грн. (а.с.14). Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 04.10.2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері\~ задоволено. Стягнуто з\~[PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], аліменти на утримання матері\~[PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 20 вересня 2017 року і довічно (а.с.32). Відповідно до довідки про доходи Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області від 12.12.2017 року за №1658, [PERSON] працює у ГУНП в Харківській області та обіймає посаду оперуповноваженого має загальну суму доходу за період з червня 2017 року по листопад 2017 року у розмірі 61\~107, 64, за винятком утримання та аліментів - 56\~650, 43 грн. (а.с. 33). З довідки від 01.11.2017 року за №219 вбачається, що [PERSON], [INFO], у 2017 році зарахований і по теперішній час навчається у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка [PERSON]» на базі Полтавського інституту бізнесу, який є відокремленим структурним підрозділом зазначеного університету на 3-му курсі денної форми навчання за напрямком «Правознавство», термін закінчення навчального закладу за ступенем бакалавра 30.06.2019 рік, студент оплачує освітні послуги за контрактом, стипендії не отримує (а.с.35). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також беручи до уваги те, що відповідач визнав позов про стягнення аліментів на дитину і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зясувавши дані щодо матеріального становища відповідача, наявності у нього аліментних зобовязань щодо матері, та врахувавши інші передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У звязку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов частково на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.

Outcome: approved