Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

23 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго», в якому просить: визнати дії відповідача щодо завищення нарахування йому витрат теплової енергії за опалення місць загального користування за адресою: [ADDRESS] в сумі 5662,94 грн. за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) неправомірними; зобовязати відповідача припинити дії в частині неправомірного нарахування йому плати за опалення місць загального користування за адресою: [ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно); зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою: [ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) та провести відповідні коригування по особовому рахунку №97549. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири № 49, яка знаходиться в багатоквартирному будинку № 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові. Вказаний будинок обладнаний приладом загальнобудинкового обліку теплової енергії. Позивач пояснює, що незважаючи на відсутність письмового договору про надання відповідних послуг безпосередньо з ним, відповідач такі послуги надає, а він їх приймає. В жовтні 2015 року в його квартирі був встановлений квартирний засіб обліку теплової енергії, який взятий відповідачем на абонентський облік. Отримавши квитанції для сплати за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року було виявлено, що відповідач також нараховує плату за опалення місць загального користування (МЗК). Так, наприклад, за жовтень (з 12.10.2016р. по 26.10.2016р.) за опалення квартири нараховано 203,85 грн., а за опалення МЗК нараховано 426,38 грн.; за листопад (з 27.10.2016р. по 25.11.2016р.) за опалення квартири нараховано 695,26 грн., а за опалення МЗК нараховано 1005,28 грн. Зазначає, що 13.12.2016 року, 29.12.2016 року та 28.02.2017 року він звернувся до відповідача з письмовими заявами в яких, зокрема, просив надати детальну інформацію про порядок нарахування плати за опалення по особовому рахунку №97549 з зазначенням всіх складових такого нарахування. Стверджує, що з письмових відповідей № 3257-Т від 23.12.2016 року, №329-Т від 30.01.2017 року та №902-Т від 28.03.2017 року вбачається ігнорування відповідачем [PERSON] розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №359 від 31.10.2006 року, що є порушенням ліцензійних умов та вбачається, що відповідач здійснює розрахунок спожитого тепла квартирами без індивідуальних приладів обліку, як середнє споживання по будинку помножене на площу цих квартир, віднімає сумарну теплову енергію квартир з лічильниками, а залишок спожитої будинком теплової енергії розподіляє між споживачами квартир з лічильниками, що є незаконним та таким, що порушує його права, як споживача, оскільки надлишок тепла по факту спожитого квартирами без індивідуальних лічильників, безпідставно та незаконно покладається на квартири з лічильниками. Позивач не погоджується з тим, що відповідач всупереч вимогам закону здійснює розрахунок за спожиту теплову енергію за нормою на 1 кв.м., у звязку з чим збільшується оплата за опалення. Тобто, відповідач розраховує оплату за опалення, застосовуючи до споживачів одного будинку обладнаного будинковим лічильником різні методи нарахувань, а саме для одних за нормою на 1 кв.м., для інших по лічильнику, для МЗК, порушуючи п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, розраховує не за рекомендованою методикою, а розподіляє її лише на споживачів з квартирними лічильниками, а для інших МЗК входить в тариф, хоча розмір тарифу для всіх квартир при наявності загальнобудинкового лічильника встановлюється однаковим. Вказує, що як вбачається з письмової відповіді відповідача №329-Т від 30 січня 2017 року, нарахування плати за опалення МЗК відповідач здійснює відповідно до п. 12 Правил та п.2.2.1 Методики. Незаконність таких дій відповідача обґрунтовує тим, що відповідно до п.1.4. [PERSON] кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Певна кількість квартир в будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Зокрема, пункт 2.1.4. [PERSON] вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. [PERSON] наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. [PERSON] визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначає, що пункти 2.1. і 2.1.4. [PERSON] при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. [PERSON] при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Також вказує, що Правилами взагалі не визначено порядку оплати послуг з опалення МЗК споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив їх задовольнити. При викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позові. Представники відповідача позовні вимоги не визнали в повному обсягу, надали письмові заперечення проти позову (а.с. 23-25), на які посилались при викладенні пояснень. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: м. Чернігів, вул. Незалежності, буд. №74, кв.№149. Квартира [PERSON] обладнана квартирним засобом обліку теплової енергії. Також, будинок №74 по вул. Незалежності обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Між сторонами діє Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою КМУ №630, який в силу ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є договором приєднання. Зазначені обставини учасниками розгляду не оспорюються. Згідно розрахунку боргу за послуги з теплопостачання, що надавались ПАТ «Облтеплокомуненерго» за адресою м. Чернігів, вул. Незалежності, 74/149, заборгованість за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) становить 5662,94 грн. (а.с. 10). Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пункти 12 і 28 зазначених Правил в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формул розрахунків в них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений [PERSON] розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил та умовами договору від 28.11.2011 року, на що вказували представники відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях. З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного. Відповідно до п.1.4. [PERSON] кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. В даному ж випадку, як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнана приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4. [PERSON] вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. [PERSON] наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. [PERSON] визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. [PERSON] при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом шляхом зобовязання ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити [PERSON] перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) та провести коригування по особовому рахунку №97549. Дослідивши і проаналізувавши всі надані сторонами докази в їх сукупності з нормативно-правовими актами, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved