Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

22.04.2014 року до Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON],[PERSON], третя особа Харківська міська рада, [PERSON] Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом. В позовній заяві [PERSON] просив визнати за ним право на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом від 06.06.2000 року №1-873. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09.06.2011 р. [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Харківської міської ради, третьої особи [PERSON] Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру №141, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 41/43 в порядку спадкування. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.07.2011 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.06.2012 р., за позивачем визнано право власності на спадкове майно. Не погоджуючись із висновком попередніх судових інстанцій, [PERSON] звернувся із скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Скасовуючи вищенаведені судові рішення, суд касаційної інстанції посилався, зокрема, на те, що судами не перевірено коло заінтересованих осіб. У звязку з цим, позивач вимушений звернутися до суду за визнанням права спадкування за заповітом, залучаючи [PERSON] та [PERSON] як належних співвідповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON]А та його представник, проти задоволення позову заперечували, просили застосувати строки позовної давності. Третя особа, [PERSON] Харківська державна нотаріальна контора, надали суду заяву, в якій просили слухати справу без їх участі. Третя особа, Харківська міська рада, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення сторін, суд приходить наступного. Згідно з вимогами\~статті 214 ЦПК України,\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до вимог\~статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вбачається із матеріалів справи, 04.12.2009 року помер [PERSON] (після внесення виправлень у Спадковий реєстр [PERSON]Н.), що підтверджує свідоцтво про смерть, видане повторно 21.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції серії І-ВЛ №299817, актовий запис в Книзі реєстрації смертей №16492 (Т. 1, а. с. 7). 26 червня 2000 року він склав заповіт на користь [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить двокімнатна квартира [ADDRESS]. 16.03.2010 року заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлого 05.12.2009 року [PERSON], посвідченого 06.06.2000 року [PERSON] Харківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-873 подав громадянин [PERSON], який мешкав у [ADDRESS]. Справжність його підпису на заяві було засвідчено по реєстру №4-546, заяву зареєстровано по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №322, заведено спадкову справу №146/10. 07.04.2010 року заяву про прийняття спадщини подав громадянин [PERSON], який мешкав у [ADDRESS]. Справжність його підпису на заяві було засвідчено по реєстру №4-781. 06.05.2010 року до [PERSON] Харківської державної нотаріальної контори звернувся громадянин [PERSON] Федерації [PERSON], зареєстрований у Москві, [ADDRESS], та подав заяву про прийняття спадщини після двоюрідного брата [PERSON], яку було зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №591 та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №3-1012. 04.06.2011 року громадянин [PERSON] звернувся до [PERSON] Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яку було зареєстровано у книзі вхідних документів за №883/146/2010. Листом від 04.06.2011 року за вих. №1308/01-16 громадянину [PERSON] було розяснено, що у звязку з тим, що в актовий запис про смерть №16492 від 05.12.2009 року після померлого 04.12.2009 року [PERSON], 21 січня 2011 року внесено зміни в прізвище померлого з «Махлин» на «Махлін», свідоцтво про право на спадщину за заповітом видати неможливо, у звязку з чим йому було запропоновано звернутися до суду. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії громадянину [PERSON] [PERSON] Харківською державною нотаріальної конторою не виносилася. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами, є підставою відмови у позові. (ч. 4 ст. 267 ЦК України) Відовідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Судом встановлено факт обізнаності позивача про порушене право, ще у 2010 році, але з вказаним позовом він звернувся лише 22.04.2014 року. Представником позивача, клопотання про переривання строку позовної давності не заявлялося. А отже на момент подання даного позову, строк позовної давності, який встановлюється Цивільним Кодексом України в 3 роки, [PERSON] було пропущено. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON],[PERSON], третя особа Харківська міська рада, [PERSON] Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed