Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

22.10.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у ненаданні відповіді на його звернення від 14.12.2018, 19.02.2019р. і досудове попередження від 04.04.2019 року; зобов`язати відповідача в 10-денний строк надати йому відповідно до ухвали №312 від 14.03.2018 року «Про затвердженні Правил роздрібного ринку електричної енергії» (ч.4 абз.2), «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (п.2.1.4, п.2.1.9) з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «ЗАЯВУ-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання; стягнути з відповідача на його користь мінімальну компенсацію моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. та матеріальної шкоди в сумі 119 грн. В обгрунтуваня позовних вимог позивач посилається на те, що 24.11.2018 року в деяких поштових скриньках, а також на підлозі їх під`їзду, серед іншої макулатури, лежали «Заяви-приєднання» нібито від імені АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», які були не зареєстровані, не оформлені, не мала відповідних реквізитів, підпису, не завірена печаткою. Ним, реалізуючи своє конституційне і законне право на отримання інформації, 14.12.2018 року на адресу відповідача було направлено звернення від 14.12.2018 року «Про порушення законодавства України при укладенні договорів», яке отримано адресатом 17.12.2018 року, в якому він просив надати йому належним чином, а саме з супровідним листом замовленою кореспонденцією «ЗАЯВУ-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання, та просив надати відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і «Про інформацію» невідкладно. З огляду на ненадання відповіді на вказане звернення, ним 20.02.2019 року на адресу відповідача повторно було направлено звернення від 19.02.2019 року «Про ненадання відповіді на звернення від 14.12.2018 року», з проханням надати відповідь невідкладно, яке було отримано адресатом 25.02.2019 року. У відповіді не по суті №8 665/1001 від 27.02.2019 року начальником інформаційно-консультативного центру АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Найда А.О. переказувались положення-зміст відомих позивачеві, але не виконаних відповідачем Законів «Про ринок електричної енергії», Ухвали № 312 від 14.03.2018 року та інше. Тобто на 05.04.2019 року відповідачем не виконана обов`язкова для нього вимога ухвали № 312 від 14.03.2018 року «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії», «Правил роздрібного ринку електричної енергії», не надана йому належним чином, а саме з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «ЗАЯВА-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання. В зв`язку з цим, 06.04.2019 року позивачем направлено відповідачу досудове попередження від 04.04.2019 року «Про порушення законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію» і законодавства при складанні договорів», яке було отримано адресатом 10.04.2019 року, проте було проігноровано. Вказаним були порушені його права, які має бути відновлені шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язанням його задовольнити запит та надати йому з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «ЗАЯВУ-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання; стягненням з відповідача на його користь мінімальної компенсації моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., яка полягає у вимушеному витрачанні вільного від інших обов`язків час на складання позовних матеріалів, готування матеріалів до суду, захисті порушених прав, переживанні в зв`язку з безвихідністю положення, пов`язаного з неможливістю оперативно вирішити життєво важливі питання забезпечення своєї сім`ї належними умовами мешкання - правовим не врегулюванням електропостачанням квартири. Крім того, діями відповідача йому заподіяна матеріальна шкода в сумі 119 грн., яка виразилася в тому, що він за рахунок власного відпочинку повинен був витрачати час на вивчення законодавства, зазнавати реальні збитки: готувати позовні матеріали для суду і відповідача, купувати конверт, марки для відправлення їх до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді від 09.11.2020 року відкрито провадження у даній справі та визначено про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 07.07.2021 року до суду від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшов письмовий Відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] і є споживачем електричної енергії, що надається Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» за вказаною адресою відповідно до Договору № 0612200 про користування електричною енергією від 01.01.2018 року. 24.11.2018 року позивачем на підлозі під`їзду за місцем його проживання серед іншої макулатури було виявлено примірники «Заяви-приєднання», складеної нібито від імені АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», які були не зареєстровані, не оформлені, не мали відповідних реквізитів, підпису, не завірені печаткою. Позивачем з метою реалізації свого конституційного права на отримання інформації, 14.12.2018 року на адресу відповідача було направлено звернення від 14.12.2018 року «Про порушення законодавства України при укладенні договорів», яке отримано адресатом 17.12.2018 року, в якому він просив надати йому належним чином, а саме з супровідним листом замовленою кореспонденцією «ЗАЯВУ-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання, при цьому він просив надати відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і «Про інформацію» невідкладно. З огляду на ненадання відповіді на вказане звернення, позивачем 20.02.2019 року на адресу відповідача повторно було направлено звернення від 19.02.2019 року «Про ненадання відповіді на звернення від 14.12.2018 року» з проханням надати відповідь невідкладно, яке було отримано адресатом 25.02.2019 року. Позивачем на вказане звернення від відповідача було отримано письмову відповідь №8 665/1001 від 27.02.2019 року, підписану начальником інформаційно-консультативного центру АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Найда А.О., в якій, зокрема, було викладене положення-зміст Законів України «Про ринок електричної енергії», постанови НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року та інше. Вважаючи, що станом на 05.04.2019 року відповідачем не виконана обов`язкова для нього вимога постанови № 312 від 14.03.2018 року «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії», «Правил роздрібного ринку електричної енергії», не надана належним чином, а саме з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «ЗАЯВА-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання, позивачем 06.04.2019 року на адресу відповідача було направлено досудове попередження від 04.04.2019 року «Про порушення законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію» і законодавства при складанні договорів», яке було отримано адресатом 10.04.2019 року, проте відповідь на це звернення отримана не була. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Відповідно до ч.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Згідно до ст. 15 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. В наданому суду Відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що відповідач Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надав позивачу письмову відповідь на всі три його звернення, а саме: на звернення від 14.12.2018 року надана відповідь Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 28.12.2019 року за № 89336/1600, на звернення позивача від 20.02.2019 року надана відповідь від 27.02.2019 року за № 8665/1001, на звернення позивача від 06.04.2019 року, датоване 04.04.2019 року, надана відповідь від 08.05.2019 року за № 20453/1001. Разом з цим, відповідачем не надано доказів направлення на адресу позивача вищевказаних письмових відповідей від 28.12.2019 року за № 89336/1600, та від 08.05.2019 року за № 20453/1001 у передбачені Законом України «Про звернення громадян» порядку та строки, а також їх отримання, тому позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у ненаданні відповіді на його звернення від 14.12.2018 року і досудове попередження від 04.04.2019 року підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У позові позивач просить стягнути з відповідача на його користь мінімальну компенсацію моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., заподіяної йому відповідачем протиправною бездіяльністю, яка виявилася у ненаданні відповіді на його звернення. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 119,00 грн., яка виразилася в тому, що він за рахунок власного відпочинку повинен був витрачати час на вивчення законодавства, зазнавати реальні збитки: готувати позовні матеріали для суду і відповідача, купувати конверт, марки для відправлення їх до суду. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної школи у розмірі 3000,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодних доказів заподіяння такої шкоди. Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди в сумі 119,00 грн., оскільки позивачем не надано доказів, що йому заподіян така шкода і саме вищезазначеними діями відповідача. Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача в 10-денний строк надати йому відповідно до ухвали №312 від 14.03.2018 року «Про затвердженні Правил роздрібного ринку електричної енергії» (ч.4 абз.2), «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (п.2.1.4, п.2.1.9) з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «ЗАЯВУ-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання, слід зазначити наступне. Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕ від 14.03.2018 року № 312 (ПРРЕЕ) регулюються взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Пунктом 4 постанови НКРЕ від 14.03.2018 року № 312 визначено, що операторам систем розподілу (далі - ОСР) необхідно укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії. Тобто, надання заяви-приєднання та рахунку є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу на умовах діючого договору. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Як зазначено вище, позивач є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] , і відповідно до змісту позову та доданих до нього копій звернень здійснює плату за спожиту електричну енергію, що свідчить про прийняття пропозиції з отримання послуги з розподілу та з урахуванням п. 2.1. ПРРЕЕ - фактичне укладання договору розподілу, що не спростовано. Відповідно до п.2.1.7. ПРРЕЕ для укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи документи, перелік який зазначено у даному пункті Правил. Разом з цим, позивачем не надано доказів такого звернення та надання відповідачу документів, передбачених для укладання такого договору відповідно до п.2.1.7. ПРРЕЕ. Як на підставу позовних вимог про укладання договору розподілу позивач у позові посилається на положення п.2.1.4 ПРРЕЕ, проте позивачем не надано підтвердження звернення до відповідача з відповідною заявою про укладання відповідного договору як власника об`єкта споживання електричної енергії. Таким чином, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача в 10-денний строк надати йому відповідно до постанови №312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (ч.4 абз.2), «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (п.2.1.4, п.2.1.9) з супровідним листом і замовленій кореспонденцією «ЗАЯВУ-ПРІЄДНАННЯ» і два екземпляри договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в паперовій формі для ознайомлення і можливого підписання, задоволенню не підлягають як заявлені передчасно, без дотримання встановленого вказаними Правилами порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн., судові витрати в іншій частині компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial