overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

23.06.2021 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивачка надала суду заяву суд розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 06 червня 2015 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO] . Протягом останнього року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

23.06.2021 року позивачка подала до суду позов про стягнення аліментів на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття дітьми. Позов обґрунтувала тим, що з 12.09.2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого має дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, діти знаходяться на повному утриманні позивачки, Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання оповіщений належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, неподання ним відзиву на позов, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

23.07.1988року сторони зареєстрували шлюб у Руднянській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 5, від якого 23.07.1989р. у них народилась донька та 19.09.2013року померла. Посилаючись на несхожість характерів, тривалу відсутність спільних інтересів, конфлікти, зловживання відповідачем алкогольними напоями та агресивну поведінку, [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач вимоги визнає. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у заяві підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи, і інтереси інших осіб, що є підставою для прийняття визнання відповідачем позову і задоволення вимог позивача, після розірвання шлюбу останній залишити прізвище «Завірська». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

23.07.2008р. був укладений кредитний договір №959-08-ПК (надалі Кредитний договір) між позивачем та відповідачкою [PERSON] про надання кредитних ресурсів у сумі 79 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів з кінцевим терміном повернення 25.07.2025 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON], другим відповідачем у цій справі, було укладено договір поруки №958/08, за яким він як поручитель зобов'язався у випадку невиконання забезпеченого порукою зобов'язання відповідати перед позивачем (кредитором), як солідарний боржник. Посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] не виконує умов договору, а саме не повертає кредитні кошти, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів суму боргу по кредитному договору у розмірі 2578484,17 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав відповідну заяву у якій позов підтримав та просив розглядати справу без його участі, при цьому не заперечував проти заочного розгляду справи; відповідачі, які були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.п.3.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний щомісячно, в термін до 10 числа кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у сумі 387,25 доларів США. Розділом четвертим Кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 15,5 процентів річних. Нарахування процентів проводиться один раз на місяць на залишок заборгованості на позичковому рахунку Позичальника за період з 1 по останнє число місяця. Відповідно до п.4.7 Кредитного договору, Позичальник щомісяця до 10 числа кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 191,18 грн. Станом на 06.12.2013р. заборгованість по кредиту становить - 2578484,17 грн., а саме: - сума строкової заборгованості по відсоткам - 1257,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ 7,993 становить 10053,12 грн.; - сума простроченої заборгованості по відсоткам - 50027,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ 7,993 становить 399871,73 грн.; - сума строкової заборгованості по щомісячній комісійній винагороді - 191,18 грн.; - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісійній винагороді - 8985,46 грн.; - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам - 2159382,68 грн. На підстави наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

23.07.2011 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якого, як вказує позивач, відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову; аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення сином 3-х років; заборгованість по аліментам з березня 2013 року по січень 2014 року у розмірі 5500 гривень. В судовому засіданні позивачем було уточнено позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення сином 3-х років - залишити без розгляду. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, однак з уточненими позовними вимогами про стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання сина згоден у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 19.01.2012 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.ст. 88 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

23.07.2012 р. ПАТ за кредитним договором без номера надав [PERSON] кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 26643,86 грн., який ПАТ просить стягнути із відповідачки, а також судовий збір. Представник позивача позов підтримав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] незважаючи на належний виклик в судове засідання не з'явився, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії кредитного договору від 23.07.2012 р. ПАТ надав [PERSON] кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 25.06.2015 р. борг становить 26643,86 грн., з них 7523,33 боргу за кредитом, 15575,58 грн. боргу за процентами, 1800 грн. за пенею і комісією, 500 грн. фіксований штраф, 1244,95 грн. процентна складова штрафу. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

23.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 4581 грн. 86 коп., яка утворилась за період з 01.09.2010 року по 28.02.2013 року. 25.10.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 4581 грн. 86 коп. та 229 грн. 40 коп. у відшкодування сплаченого судового збору, але не вирішене питання про стягнення з відповідачки на користь позивача витрати за подання оголошення в газеті «Деснянська Правда» Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином. Суд вважає за можливе розглянути питання про винесення додаткового рішення суду без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення суду з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання було задоволено заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.10.2014 року. У даному рішенні не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» судових витрат в розмірі 369 грн. 00 коп, які поніс позивач при подачі оголошення про виклик до суду відповідача у газету «Деснянська правда». Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

23.07.2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 28.09.2002 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання ним позову та просив розглянути справу без його участі. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

23.07.2014 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 31 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №277. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, чоловік не приділяє належної уваги сімї, матеріально не забезпечує, з квітня 2014 року вони проживають окремо. Намагання зберегти сімю були марними. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не прибув. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 18.06.2014 року позов визнав та просив розірвати шлюб, а дитину залишити проживати з відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 31 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №277 (а.с.4). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON], яка на час розгляду справи проживає з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Сторони не бажають мати термін на примирення, оскільки їх роздільне проживання вказує на неможливість збереження сімї. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

23.07.2014 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони зареєстрували шлюб 20.07.2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 127. Від шлюбу у них дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявились людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони розійшлись і проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім'ю з відповідачем у неї немає. Вважає, що сімейні відносини між ними припинені і відновлені бути не можуть, шлюб існує формально. В судове засідання позивач не прибула, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище [PERSON] на дошлюбне - [PERSON]. Також просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20.07.2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 127 (а.с. 4). У шлюбі у них дітей не має. Судом встановлено, що сторони не проживають разом та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням позивача. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище [PERSON] на дошлюбне прізвище - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, зокрема: 243 грн. 60 коп. судового збору згідно квитанції № 21072014102357 від 21.07.2014 р., та 400 грн. витрат на правову допомогу в користь позивача згідно квитанції № 574 від 21.07.2014 р., а всього 643 грн. 60 коп. сплачених судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

23.07.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх десяти років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.8). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.9). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх десяти років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх десяти років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved