Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

22.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з 14.11.2000 року по 22.05.2018 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час подружнього життя вони за спільні кошти придбали автомобіль «Hyundai Grandeur» д.н.з. [NUMBER] , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] [INFO] помер, тому питання щодо поділу спільного майна подружжя залишилось невирішеним. Вважає, що вона має право на виділ Ѕ частини автомобіля, набутого під час шлюбу, тому просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля в порядку виділу частки у спільному майні подружжя. Ухвалою суду від 23.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Сторонам роз`яснено порядок надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 22.07.2020 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою надано до суду фотокопію спадкової справи № 467/2019, заведеної після смерті [PERSON] . Сторонами не подано будь-яких заяв і клопотань по суті позовних вимог. Ухвалою суду від 13.08.2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Гаврилюк Т.А. подала заяву про розгляд справи в їх відсутність; підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, за адресою реєстрації та адресою місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, які наявні в матеріалах справи. Відповідач поважні причини неприбуття до суду не повідомив; відзиву на позовну заяву, клопотань і доказів не надав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до статей 211, 223 ЦПК України, на підставі наявних письмових доказів. Ухвалою суду від 15.10.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 14.11.2000 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2018 року у справі № 484/1891/18 шлюб розірвано. Рішення набрало законної сили 22.06.2018 року. Під час шлюбу, 13.02.2013 року [PERSON] придбав автомобіль «Hyundai Grandeur», 2007 року випуску, номер шасі: vin [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція цієї норми свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох з подружжя. Оскільки автомобіль був придбаний [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] , кожному з них належить по Ѕ частині вказаного майна. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2019 року. У зв`язку зі смертю колишнього чоловіка питання щодо поділу спільного майна подружжя залишилось невирішеним. Зі спадкової справи №467/2019 вбачається, що спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , є його син - [PERSON] , а тому він виступає відповідачем у наданій справі. Також в спадковій справі наявна заява позивачки щодо спільного сумісного майна подружжя, а також постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, оскільки на момент смерті [PERSON] шлюб між ними був розірваний. За таких обставин позивачка позбавлена можливості вирішити питання про виділ частки в спільному майні подружжя в позасудовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи, що автомобіль є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і частки кожного з них в цьому майні є рівними, однак у зв`язку зі смертю [PERSON] вирішити питання щодо поділу автомобіля можливо лише в судовому порядку, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. За [PERSON] слід визнати право власності на Ѕ частину автомобіля в порядку виділу частки у спільному майні подружжя. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved