Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

22.03.2017 року позивач [PERSON]М, звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 липня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого вона є єдиною спадкоємицею. Після смерті батька [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно у вигляді житлового будинку № 25 з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул.Зимова (вул.9 Січня) село Балки Василівський район Запорізька область, та який належав матері померлого [PERSON] - [PERSON], яка померла 27 червня 1999 року. З 1980 року та до дня своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: вулиця Зимова (вул.9 Січня) в селі Балки Василівського району Запорізької області. Його померла мати [PERSON] з 1980 року та до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала разом із сином [PERSON] за адресою: вулиця Зимова (вул.9 Січня) в селі Балки Василівського району Запорізької області. Після смерті своєї матері [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, але фактично прийняв спадщину, продовжуючи жити у спадковому будинку по день своєї смерті. Інші спадкоємці також не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Після смерті батька [PERSON] позивачка звернулась до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оскільки первинна реєстрація нерухомого майна не проводилася та відсутні правовстановлюючі документи на будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про спадкування. За зверненням до РКП «Василівське БТІ» на її замовлення було виготовлено технічний паспорт на спадковий житловий будинок, вартість якого, згідно оцінювального акту складає 43442,00 грн. Таким чином, враховуючи те, що на теперішній час вона не може належним чином переоформити спадковий будинок у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, а тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами (прибудова літ:А, веранда літ.А1, погріб літ.Б, огорожа № 1, водогін №2), які розташовані за адресою: вул.Зимова (вул..9 Січня) в селі Балки Василівського району Запорізької області, - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 26 липня 2016 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними в уточненій позовній заяві. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.77). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надійшла заява від представника відповідача з проханням розглядати справу за їх відсутністю. Проти заявлених позовних вимог не заперечують (а.с.27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, зявитися до суду не може за станом свого здоровя, заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги визнає повністю та з ними згодний, на домоволодіння не претендує (а.с.71,73). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином за останнім відомим місцем їх реєстрації та у встановленому законом порядку відповідно до вимог ч.9 ст.74, ст.76 ЦПК України, про що свідчить оголошення у засобах масової інформації газеті «Запорізька правда» № 19 (23754) від 11 травня 2017 року, однак про причини неявки суду не повідомлено, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог суду не надано, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не представлено (а.с.69,70,75). Третя особа: Приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, самостійних вимог на предмет позову не заявлено (а.с.43,64). Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області від 28 липня 2016 року, актовий запис № 57 та яке міститься в матеріалах справи (а.с.7). Той факт, що померлий [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] підтверджується виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області (актовий запис № 80) свідоцтвом про народження [PERSON], та свідоцтвом про шлюб позивачки, відповідно до якого остання набула прізвище «Шулятьєва» після реєстрації шлюбу 19 серпня 2006 року з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим 19.08.2006 Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 104 (а.с.10). Крім того, факт батьківства [PERSON], який помер 26 липня 2016 року відносно [PERSON], [INFO] встановлено рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 03.10.2016 року а копія якого міститься в матеріалах даної справи (а.с.11-12). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ФИ №099926, виданого 08 лютого 1954 року Бородинською сільською радою Костромської області, [PERSON] (рос.) народився 31 січня 1954 року та в графі «мати» свідоцтва про його народження вказана - [PERSON] (рос.) (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 17 березня 2005 року [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області, 27 червня 1999 року померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 66 (а.с.8). Листом приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за №42/02-14/99-2016 від 02.02.2017 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно (а.с.13). Згідно довідки, виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області за №18 від 03 березня 2017 року, позивачка [PERSON] зареєстрована та з 2010 року проживає за адресою: [INFO]. Померла 27.06.1999 року [PERSON], бабуся позивачки, з 1980 року та по день смерті проживала за адресою: вулиця Зимова (вул.9 Січня), буд.25 село Балки Василівського району Запорізької області. На протязі 6-ти місяців після її смерті за вищевказаною адресою проживав та був зареєстрований [PERSON], [INFO]. Малолітні та неповнолітні діти не зареєстровані та не проживають (а.с.14), що також вбачається з відомостей по обліковій картці по господарського обліку на 2016-2020 роки [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.28-30). На момент смерті [PERSON], її син [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав з [PERSON] з 27 березня 1980 року та по день своєї смерті - 26 липня 2016 року за адресою: село Балки Василівського району Запорізької області по вул.Зимова буд.25, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області за № 09 від 02 лютого 2017 року. Малолітні та неповнолітні діти за вказаною адресою не зареєстровані та не проживають (а.с.15). На час будівництва спірного житлового будинку та господарських споруд відповідно до технічного паспорта з 1960 по 1964 рік, був чинним ЦК України в ред.1963 року, яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок. Відповідно до ст.100 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до архівного витягу та відомостей Державного архіву Запорізької області №01-32/К-0360 від 15 лютого 2017 року, в додатку №7 до рішення виконкому Василівської районної ради народних депутатів №196 від 17 жовтня 1990 року, у списку за п/п № 1214 належність житлового будинку №25 по вулиці 9 Січня в селі Балки Василівського району Запорізької області, що знаходилися на території радгоспу «Родина» [PERSON] сільської ради, визначена за [PERSON] (а.с.17, 18). Згідно технічного паспорту на житловий будинок №25 по вулиці Зимова в селі Балки Василівського району Запорізької області, виготовленого станом на 06 лютого 2017 року РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» та оцінювального акту на житловий будинок №25 по вулиці Зимова в селі Балки Василівського району Запорізької області, виготовленого 06 лютого 2017 року РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації», вартість вищевказаного житлового будинку саном на 06.02.2017 року становить 43442,00 грн. (а.с.19). Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області за №719 від 03 березня 2017 року, власником житлового будинку №25 по вулиці Зимова в селі Балки Василівського району Запорізької області та земельної ділянки розміром 0,16 Га за вказаною адресою, була [PERSON], згідно запису погосподарської книги №26 за 1996-2000 роки, особовий рахунок №1532 (а.с.20,26). Згідно матеріалів спадкової справи № 185, заведеної 17 грудня 1999 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], яка померла 27 червня 1999 року вбачається, що [PERSON], відповідач по справі, звернувся 15 грудня 1999 року до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] у вигляді: житлового будинку № 23, розташованого по вул.9 Січня в с.Балки Василівського району Запорізької області та житлового будинку № 25, розташованого по вул.9 Січня в с.Балки Василівського району Запорізької області (а.с.36 зворот). Також, 25 вересня 2011 року до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області після смерті матері [PERSON] звернувся [PERSON] із заявою, в якій вказав, що після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 23 по вулиці 9 Січня в селі Балки Василівського району Запорізької області, а також у своїй заяві [PERSON] зазначив, що він не приймав спадкове майно та фактично в його управління не вступав, термін на прийняття спадщини пропустив та поновлювати його в суді не буде (а.с.38). Відповідно до інформаційної довідки № 47207744 від 24 березня 2017 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа № 185 від 17 грудня 1999 року, після смерті 27 червня 1999 року [PERSON], є чинною (а.с.34). Згідно інформаційної довідки № 47207735 від 24 березня 2017 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою, інформація щодо заповітів після після смерті 27 червня 1999 року [PERSON] відсутня (а.с.35). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 25 вересня 2001 року, [PERSON], відповідач у справі, отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 червня 1999 року у вигляді спадкового майна, яке складається з: житлового будинку № 23, що знаходиться в селі Балки Василівського району Запорізької області по вулиці 9 Січня та земельній ділянці, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.41,42). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 99/2016 року, заведеної 12.12.2016 року Приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], після смерті [PERSON], який помер 26 липня 2016 року, позивач по справі [PERSON] звернулась 12 грудня 2016 року до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON], а саме: автомобіля марки ГАЗ-4301, 1995 року випуску; автомобіля марки ВАЗ-21099, 2005 року випуску (а.с.47). 01 лютого 2017 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене рухоме майно, а саме: автомобіль марки ГАЗ-4301, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіль марки ВАЗ-21099, 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Вказане Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №46 та згідно інформаційної довідки № 46611995 від 01 лютого 2017 року, виданої приватним нотаріусом [PERSON], станом на 01 лютого 2017 року є чинним (а.с.46-48). Відповідно до інформаційної довідки № 47236603 від 28 березня 2017 року, виданої приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа № 99 від 2016 року, після смерті 26 липня 2016 року [PERSON] є чинною (а.с.44). Згідно інформаційної довідки №47236635 від 28 березня 2017 року, виданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація щодо заповітів після смерті 26 липня 2016 року [PERSON] відсутня (а.с.45). При житті [PERSON] право власності на вищевказаний житловий будинок не встиг зареєструвати, заповіту не складав, таким чином спадкування повинно здійснюватись за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], але право власності не оформив. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивач [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач [PERSON] своєчасно звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON], але у звязку з відсутністю передбачених Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002 року, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №25 по вул.9 Січня в с.Балки Василівського району Запорізької області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищевказаного житлового будинку №25 по вул.9 Січня в с.Балки Василівського району Запорізької області. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 26 липня 2016 року, на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 25 по вул.9 Січня в селі Балки Василівського району Запорізької області, фактично прийняла спадщину, інші спадкоємці після смерті бабусі позивачки [PERSON] не претендують на даний обєкт нерухомого майна, первинна реєстрація обєкту нерухомого майна за померлим [PERSON] не проводилася та правовстановлюючі документи на житловий будинок № 25 по вул.9 Січня в селі Балки Василівського району Запорізької області відсутні, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий житловий будинок № 25 по вул.Зимова (вул.9 Січня) в селі Балки Василівського району Запорізької області з надвірними будівлями та спорудами, після смерті батька [PERSON], який помер 26 липня 2016 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved