Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

22.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що він є власником будинку №135 по вул. Червоноармійська в смт. Королево, Виноградівського району, Закарпатської області. В даному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON], яка в будинку не проживає тривалий час. Її реєстрація порушує право позивача на повноцінне користування власністю, впливає на оплату комунальних послуг, призначення субсидії, тощо, у зв'язку з чим позивач просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади, про причини неявки не повідомила, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, але надали заяву в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані у позові підтвердили, просили слухати справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. До такого висновку суд дійшов з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку №135 по вул. Червоноармійська в смт. Королево, Виноградівського району, Закарпатської області, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 27.10.1972 року (а.с.15-17) та копією свідоцтва про право на спадщину від 06.09.1972 року (а.с.13). Відповідно до відповіді Виноградівського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області №23-11/580 від 30.08.2018 року (а.с.22) відповідачка зареєстрована за вищевказаною адресою, однак зі слів [PERSON], не проживає у ньому без поважних причин більше шести місяців. У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. За ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Реєстрація відповідачки у житловому будинку належному позивачу порушує його право, передбачене ст. 317 ЦК України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка втратила право на користування будинком, що належить позивачу у зв'язку із відсутністю без поважних причин понад 6 місяців, а тому позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідачку, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved