Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на новозбудоване нерухоме майно, посилаючись на те, що їй належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 13.07.2016 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та зазначено, що житловий будинок літ. «Д-2», сарай літ. «Е», баня літ. «Е1» збудовані самочинно. Зареєструвати право власності на самочинно збудовані будівлі позивач не має можливості, оскільки вищезгадані будівлі не прийняті в експлуатацію, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.03.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є письмова заява представника позивача про розгляд справи у відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду направив письмову заяву № 02-31/304 від 30.05.2018 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали письмові заяви, в яких проти задоволення позову не заперечують. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень., на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 13.07.2016 року, вбачається, що в [ADDRESS] знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, власником 1/3 частини яких є [PERSON]. Згідно відмітки в технічному паспорті житловий будинок літ. «Д-2», сарай літ. «Е», баня літ. «Е1» збудовані самочинно (а.с. 12-16). Згідно звіту про проведення технічного обстеження від 13.08.2016 року, розробленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», житловий будинок літ. «Д-2», сарай літ. «Е», баня літ. «Е1», що розташовані за адресою: [ADDRESS], відповідають державним будівельним нормам та мають 100% готовності і придатні для подальшої експлуатації (а.с. 17-21). Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 1030 кв.м, що розташована в [ADDRESS], на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, належить [PERSON] згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.11.2012 року (а.с. 4, 5). Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved