Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

22.11.2017 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Чернігівської міської ради, третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнова Людмила Михайлівна про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилось майно у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] загальною площею 0,0779 га, кадастровий номер [NUMBER]. Спадкоємцями за законом є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] в рівних частках кожний. У травні 1999 року спадкодавець купив на своє ім'я земельну ділянку , що підтверджується договором купівлі продажу, але за життя він не зареєстрував цей договір та не отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім'я. У зв'язку з тим, що спадкодавець не отримував Державний акт на право власності на земельну ділянку, на підставі якого нотаріус мав би видати свідоцтво про право на спадщину та не зареєстрував право власності на неї в реєстрі речових прав, у державному кадастровому реєстрі право власності на спірну земельну ділянку числиться за колишнім власником (продавцем за договором) [PERSON]. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, спадкоємці не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я. Протягом шести місяців з дня смерті [PERSON], а саме 24.10.2016 року [PERSON] звернулася до нотарільної контори. На підставі поданої нею заяви, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнова Людмила Михайлівна завела спадкову справу №55/2016, щодо майна померлого [PERSON] син спадкодавця, [PERSON] не подавав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але був зареєстрований з померлим на день його смерті та відповідно прийняв спадщину фактично. У жовтні 2017 року було виготовлено нову технічну документацію на цю земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер. За таких обставин на даний час ніхто не заперечує проти володіння та користування позивачами спірною земельною ділянкою. Тобото в спадщину на це майно ніхто окрім позивачів не вступав. При зверненні до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнової Людмили Михайлівни остання відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на це майно відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація. З урахуванням наведеного, позивачі звернулися з цим позовом до суду та просили визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер [INFO], в порядку спадкування за законом, а саме - визнати в порядку спадкування право власності за [PERSON] на 1 / 2 частку земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,0779 га., кадастровий номер [NUMBER] та визнати в порядку спадкування право власності за [PERSON] на 1 / 2 частку земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,0779 га. , кадастровий номер [NUMBER]. В судове засідання позивачі не з'явилися, до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладалась на розсуд суду. Тертя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнова Л.М. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи № 55-2016 щодо майна померлого [INFO] [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Спадкоємцями за законом є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] в рівних частках кожний. У травні 1999 року спадкодавець купив на своє ім'я земельну ділянку , що підтверджується договором купівлі продажу (а.с.6), але за життя він не зареєстрував цей договір та не отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім'я. У зв'язку з тим, що спадкодавець не отримував Державний акт на право власності на земельну ділянку, на підставі якого нотаріус мав би видати свідоцтво про право на спадщину та не зареєстрував право власності на неї в реєстрі речових прав, у державному кадастровому реєстрі право власності на спірну земельну ділянку числиться за колишнім власником (продавцем за договором) [PERSON]. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, спадкоємці не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я. Протягом шести місяців з дня смерті [PERSON], а саме 24.10.2016 року [PERSON] звернулася до нотарільної контори. На підставі поданої нею заяви, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнова Людмила Михайлівна завела спадкову справу №55/2016, щодо майна померлого [PERSON]. Син спадкодавця, [PERSON] не подавав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але був зареєстрований з померлим на день його смерті та відповідно прийняв спадщину фактично, що підтверджується довідкою №546/02-14. У жовтні 2017 року було виготовлено нову технічну документацію на цю земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер (а.с.8-9). За таких обставин на даний час ніхто не заперечує проти володіння та користування позивачами спірною земельною ділянкою. Тобото в спадщину на це майно ніхто окрім позивачів не вступав. При зверненні до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Амбарнової Людмили Михайлівни остання відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на це майно відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація (а.с.10). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути у тому числі визнання права. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що спадкоємцями за законом на майно після смерті [PERSON], який помер [INFO], є позивачі, що стверджується матеріалами спадкової справи, то суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання за позивачами права власності на земельну ділянку, так як іншим чином сторони не можуть захистити своє невизнане право. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved