Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

23 червня 2020 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя позовні вимоги Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг та неустойки - задовольнити частково . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по Ексклюзивному договору про надання ріелторських послуг від 8 лютого 2019 року в розмірі 7000 гривень, пеню в розмірі 1680,0 гривень, судовий збір в розмірі 768,40 гривень, витрати на надання юридичної допомоги в розмірі 2250,0 гривень, а всього 11 698,40 гривень. 14 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Харитонової Г.Л. про винесення додаткового рішення. В обґрунтування заяви, представник відповідача посилалася на ті обставини, що під час прийняття рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, які поніс відповідач [PERSON] за надання правничої допомоги в розмірі 8000 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. При цьому, ч.4\~ст.270 ЦПК України\~передбачає, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали заяви с проханням розглядати справу у їх відсутність. Судом встановлено, що 23 червня 2020 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя позовні вимоги Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг та неустойки - задовольнити частково . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по Ексклюзивному договору про надання ріелторських послуг від 8 лютого 2019 року в розмірі 7000 гривень, пеню в розмірі 1680,0 гривень, судовий збір в розмірі 768,40 гривень, витрати на надання юридичної допомоги в розмірі 2250,0 гривень, а всього 11 698,40 гривень. Резолютивна частина судового рішення від 23 червня 2020 року не містить вирішення питання про розподіл судових витрат понесених відповідачем [PERSON] хоча під час судового засідання зазначене питання обговорювалося. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачем на підтвердження розміру понесених судових витрат було надано квитанцію № 48 від 23 липня 2019 року, відповідно до якої [PERSON] , сплатив за надання послуг адвоката суму 8000 гривень. Суд вважає зазначену суму співрозмірною . Позовні вимоги позивача задоволені судом частково на 50 відсотків. Відповідно розмір судових витрат пропорційно задоволеним вимогам складає виходячи із розрахунку (8000,0 х 50% : 100)= 4000,0 гривень, які підлягають стягненню з позивача на користь позивача. Таким чином суд вважає за необхідне доповнити резолютивну частину рішення третім абзацом наступного змісту: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на надання юридичної допомоги в розмірі 4000 гривень. Третій абзац рішення вважати відповідно четвертим. На підставі викладеного,

Outcome: approved