Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

22.10.2018 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 8,34 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, кадастровий номер 6321284500:02:000:0048 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 03.07.2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.07.2015 року помер батько позивача [PERSON] На підставі заяви позивача була відкрита спадкова справа № 246/2015, яка зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за № 675. Рідні сестри [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток у спадщині відмовилися на користь позивача. Вказав, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 8,34 га, що знаходиться на території Минківської сільської ради Валківського району Харківської області та належить спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №080922, який втрачено померлим за життя, в звязку з чим нотаріальна контора не може оформити спадкові права на належну позивачу земельну ділянку. Враховуючи положення ст.ст.321,392,1216,1218,1225 ЦК України позивач змушений звернутися до суду, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 29.10.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 16.01.2019 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судове засідання сторони не зявилися, просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком позивача є [PERSON] відповідно до Свідоцтва про народження серії ІV-ВЛ № 491660, виданого 17.08.1977 року Минківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 08. [PERSON] помер 03.07.2015 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 499728, виданого 07.07.2015 року виконавчим комітетом Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 10. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~фотокопії Державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ІІ-ХР\~№ 080922,\~виданого на\~підставі розпорядження\~Валківської райдержадміністрації\~Харківської області\~№ 293\~від 25.12.2002\~року,\~зареєстрованого 27.12.2002\~року в\~Книзі записів\~державних актів\~на право\~власності на\~землю за\~№ 74,\~[PERSON]\~значиться власником\~земельної ділянки\~площею 8,34\~га,\~кадастровий №\~6321284500:02:000:0048,\~що розташована\~на території Минківської сільської ради Валківського району Харківської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,141-455/121-18 від 20.04.2018 року слідує, що на імя [PERSON] в Книзі записів реєстрації Державних актів зареєстровано Державний акт на право власності на землю серії ІІ-ХР №080922 на земельну ділянку площею 8,34 га з кадастровим номером 6321284500:02:000:0048 на території Минківської сільської ради. У Міжрайонному управлінні зберігається лише архівний примірник вказаного Державного акта, перший примірник було отримано власником. З інформації\~Валківської державної\~нотаріальної контори\~Харківської області\~№ 816/02.14\~від 12.06.2018\~року після померлого 03.07.2015 року [PERSON] 15.12.2015 року відкрита спадкова справа № 246/2015 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини, яка зареєстрована у Книзі обліку спадкових справ за № 675. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток у спадщині відмовились на користь позивача, про що 15.12.2015 року подали до нотаріальної контори заяви, зареєстровані у Книзі обліку спадкових справ за № 676 та № 677. Станом на 12.06.2018 року будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, відомості про посвідчення спадкодавцем заповіту відсутні, свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не видавались. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 8,34 га, що знаходиться на території Минківської сільської ради Валківського району Харківської області та належать спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 080922, виданого 27.12.2002 року Валківською районною державною адміністрацією, що підтверджується інформацією Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 29-20-0.23,141-455/121-18 від 20.04.2018 року. Однак, оригінал цього Державного акту відсутній. В звязку з відсутністю Державного акту на право приватної власності землю серії ІІ-ХР № 080922 спадкодавця [PERSON], оформити спадкові права на належну спадкодавцю земельну ділянку площею 8,34 га та видати свідоцтво про право на спадщину нотаріальна контора не може. Питання спадкування нерухомого майна необхідно вирішити у судовому порядку. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, при цьому нотаріус обовязково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, наявність заповіту, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п.п.4.12 і п.п.4.14 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України 22.022012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 року за № 282/20595). Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно роз'яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на спадщину, яка залишилася після смерті батька, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку.

Outcome: approved