Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаною позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина, до 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Так зазначила, що вона перебувала з відповідачем у справі [PERSON] з 06 жовтня 2006 року у шлюбних відносинах. 21 лютого 2013 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. За рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року по цивільній справі №210/3059/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], на її користь з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 липня 2015 року. Вказувала на те, що розмір аліментів було нею визначено у звязку із домовленістю з відповідачем, який обіцяв надавати на утримання їх малолітньої дитини додаткові кошти, поза виплатою аліментів. Однак, після винесення судом рішення перестав надавати будь-яку допомогу взагалі, не сплачує навіть аліменти за рішенням суду, приховує дійсний розмір своїх доходів. У звязку із ростом цін на продукти харчування, на дитячі предмети першої необхідності, стрімке подорожчання комунальних послуг, та зважаючи, що при цьому не змінилася її заробітна плата, її матеріальне становище істотно погіршилось. Вважає, що на теперішній час сума стягуваних аліментів для матеріального утримання дитини є недостатньою. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Присутня у судовому засідання позивач [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, з пояснень позивача судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З матеріалів справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.4). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина, - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/10 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повнолітня (а.с.5-6). На виконання рішення видано відповідний виконавчий лист (а.с.7). З копії довідки, виданої КП «ЖЕО №8» вбачається, що малолітній син проживає разом із позивачем (а.с.8, 9). Зі слів позивача також судом встановлено, що у звязку із нестабільною економічною ситуацією у країні змінилося її матеріальне становище. Так, згідно ст.190 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати:стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інших обставин, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, за наявності відповідних обставин, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 1/10 частини всіх доходів відповідача на 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде законним і справедливим і відповідатиме інтересам сторін. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 487,20 гривень на користь держави. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved