overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.01.2013 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного життя подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, в сімї відсутнє взаємопорозуміння, виникають постійні сварки. Вважає, що їхня сімя розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає, тому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити без відшкодування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надала письмову заяві в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст. 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 26.01.2013 року зареєстрували шлюб в Охтирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від спільного життя подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], 03. 09.2013 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 ч. 1 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 частиною 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню, оскільки встановлено, що їх сімя розпалася, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем розрізано рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] копію позовної заяви отримав 22 березня 2018 року (а.с. 20), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 лютого 2018 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить призначити її опікуном над недієздатною донькою [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що [PERSON] є інвалідом першої А групи з дитинства, безстроково, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.06.2016 року [PERSON] була визнана недієздатною та [PERSON] та [PERSON] були призначені її опікуном, які на теперішній час у звязку з похилим віком та поганим станом здоровя не можуть в достатньому обсязі виконувати обовязки опікунів та самі потребують сторонньої допомоги. Заявниця є матірю хворої [PERSON] В судовому засіданні заявниця наполягає на задоволенні вимог. В судовому засіданні представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області проти задоволення заяви не заперечує, та надала висновок органу опіки та піклування № 04/21-198 від 15.03.2018р. про призначення опікуна над [PERSON] її мати, [PERSON]. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] підтримали заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.06.2015 року, [PERSON], [INFO], була визнана недієздатною, та [PERSON] та [PERSON] було призначено опікунами, над недієздатною [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-ЕА № 435407, виданого РАГС м. Варкута від 24.05.1986 року, актовий запис № 826. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що [PERSON], [INFO],рішенням суду вже визнана недієздатною, за своїм фізичним станом потребує постійного стороннього догляду, за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати зобов'язання, потребує нагляду та встановлення опіки, орган опіки та піклування вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном на недієздатною [PERSON], [INFO], призначені їй опікуни досягли віку, за яким не можуть виконувати обовязки опікунів через стан свого здоровя, а тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити та призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON],\~[INFO],\~недієздатним,\~встановити над\~ним опіку\~та призначити\~[PERSON],\~[INFO],\~його опікуном,\~обґрунтовуючи заяву\~тим,\~що [PERSON]\~є інвалідом\~1\~групи «Б»\~з дитинства,\~внаслідок стійкого\~психічного розладу\~не усвідомлює\~наслідків своєї\~поведінки. 27 лютого 2018 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області відкрито провадження по вищевказаній справі. 19 березня 2018 року ухвалою Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області задоволено клопотання заявника та призначено у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа:\~Відділ опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Павлоградської міської\~ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна судово-психіатричну експертизу, провадження по вищевказаній справі на час проведення експертизи зупинено. 16 травня 2018 року на адресу Павлоградського міськрайонного суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта стосовно [PERSON]. 17\~травня 2018\~року вищевказаним\~судом відновлено\~провадження по\~справі за заявою [PERSON], заінтересована особа:\~Відділ опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Павлоградської міської\~ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначено до розгляду. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, згідно письмової заяви просила розглянути заяву без її участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.300 ЦПК України, ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно приписів ч.1 ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 41 від 17 квітня 2018 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі важкої розумової відсталості, за своїм психічним станом на теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання від 01.02.2018 року № 329/0/2-18 орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Павлоградської міської ради клопоче про встановлення опіки над психічно хворим, інвалідом 1 групи «Б», строкова, [PERSON], [INFO] з боку матері, [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] № 067213 [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд вважає необхідним визнати недієздатним [PERSON],\~[INFO],який проживає за адресою: [INFO] та призначити над ним опікуна [PERSON],\~[INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 41, вказавши, що через різні погляди на життя спільне життя між ними не склалося. Було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Розвинулась неприязнь один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до неї фізичну силу. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Строк на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2014 року. Шлюб зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №304. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, постійні від'їзди відповідача на заробітки на тривалий термін, що негативно впливали на атмосферу в сім'ї та віддаляли їх один від одного. Всі спроби зберегти сім'ю не привели до позитивного результату. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з червня 2017 року не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. залишити за нею у зв'язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та просить стягнути з нього на її користь аліменти на сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлено, що між сторонами в відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області 05.09.2014 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 41. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER]. Син проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Завадівської сільської ради № 60 від 19.02.2018, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працює та отримує доходи, інформації щодо поганого стану здоров'я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатний, працює, має постійний дохід, позовні вимоги визнає, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 17 березня 2017 року у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 48. Подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї не можливе. Позивач зазначає, що спору про місце проживання дитини не має, син буде проживати після розірвання шлюбу з нею. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Судові витрати просить залишити за нею. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. залишити за нею у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved