Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить: 1) позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 3) призначити її опікуном малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 4) стягнути з відповідача на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; 5) стягнути з відповідача на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З березня 2005 року її син та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час чого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] передано помер [PERSON] , у зв`язку з чим вона стала опікуватись долею онук, доглядати та утримувати їх, піклуватись про їх здоров`я та всебічний розвиток. [PERSON] участі у вихованні, догляді та утриманні дітей не приймає, жодної матеріальної допомоги не надає, з дітьми не спілкується, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 13 серпня 2020 року позивачем недоліки усунуто, у зв`язку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2020 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Бахмутської районної державної адміністрації в Донецькій області, до участі у справі, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 13 годину 30 хвилин 28 вересня 2020 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року відкладено підготовче засідання на 13 годину 30 хвилин 22 жовтня 2020 року, оскільки повідомлена належним чином про дату, час і місце підготовчого засідання відповідач не з`явилась в підготовче засідання, проте визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву не сплив. 22 жовтня 2020 року ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 17 листопада 2020 року у зв`язку з тим, що відповідач у підготовче засідання не з`явилась, однак відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання відсутні. Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 14 грудня 2020 року. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. 28 вересня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] яка про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явилась за невідомою суду причиною. Клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи без її участі, як і відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Бахмутської районної державної адміністрації в Донецькій області - до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 29 вересня 2020 року від в.о. начальника служби Врублевської К.О. на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Оскільки сторони були належним чином повідомлені про судове засідання, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України (далі за тестом - СК України). Частина 1 ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2006 року та серії [NUMBER] від 13 червня 2014 року (а.с. 4, 5). Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 серпня 2018 року (а.с. 6). З копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2164 від 14 липня 2020 року, виданої керуючим справами виконкому Світлодарської міської ради [PERSON] , вбачається, що позивач та малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Вказана квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 30 вересня 1998 року (а.с. 23). Згідно копії довідки № 583, виданої 02 січня 2020 року директором Світлодарської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бахмутської районної ради Донецької області [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , навчається в 7-А класі даної школи (а.с. 12 зворот). З копії довідки № 16, виданої 13 січня 2020 року директором (завідувачем) Світлодарського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» Галузою О., вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , відвідує вказаний заклад з 05 червня 2018 року по день видачі довідки (а.с. 13). Згідно копії психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 7-А класу Світлодарської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, виданої 08 січня 2020 року директором школи [PERSON] та класним керівником [PERSON] , дитина навчається у школі з першого класу, проживає разом з бабою - [PERSON] , дідом - [PERSON] та молодшою сестрою - [PERSON] , [INFO] . Мати у вихованні та навчанні участі не бере, з вересня 2019 року з дочками не спілкується. [PERSON] зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, але має навчальні досягнення низького рівня, навчається не в повну міру своїх можливостей, відноситься до категорії педагогічно занедбаної дитини. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере активну участь у громадському житті класу та школи. Дівчинка весела, товариська, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Між бабусею та дівчиною добрі стосунки, бабуся контролює навчання онуки, систематично відвідує батьківські збори (а.с. 12). З копії психолого-педагогічної характеристики на вихованку [PERSON] , виданої 13 липня 2020 року директором (завідувачем) Світлодарського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» [PERSON] , громадським інспектором з охорони дитинства Світлодарського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» [PERSON] та вихователем старшої групи Світлодарського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» [PERSON] , дитина відвідує старшу групу вказаного навчального закладу, енергійна, активна, товариська, під час спілкування з однолітками превалює позитивний настрій. Адекватно ставиться до доручень, заохочень, зауважень дорослого. До дитячого садка приходить з бажанням, приймає активну участь в заходах групи та дитячого садка, має дружні стосунки з дітьми під час гри. Об`єм знань для дітей шостого року життя за програмою «Дитина» засвоєно на середньому рівні. На деяких заняттях відволікається, неуважна до змісту, який потребує зосередження, мислення, власної думки. легше даються заняття на практичні вміння та вправи. Розвиток мови відповідає віковим вимогам - складає короткі розповіді за картиною, вміє переказувати знайомі казки. Звуковимова відповідає віку. У дівчинки добре розвинуті навички самообслуговування - самостійно та швидко одягається та роздягається, взувається, користується туалетними та столовими приборами, в самостійній діяльності здатна довести почату справу до кінця. Має добрий апетит та спокійний сон. Батько помер, мати не бере участь у вихованні дитини, дитячий садок не відвідує. На даний час вихованням дитини займається баба - [PERSON] (а.с. 11). З копії акту обстеження умов проживання, складеного 02 січня 2020 року членами опікунської ради при виконавчому органі Світлодарської міської ради, вбачається, що у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , проживають позивач, її чоловік - [PERSON] , [INFO] , та онуки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Умови проживання: двоповерховий будинок, обладнаний газовим опаленням, холодним та гарячим водопостачанням, у будинку чисто і затишно, гарний ремонт, нові меблі, побутова техніка. Для дітей створені дуже гарні умови: окрема кімната для відпочину, окрема кімната для ігор, розваг з величезною кількістю всіляких іграшок, книжок. Відносини між онуками, бабою та дідом добрі, ввічливі (а.с. 18). Згідно копії довідки № 2124, виданої 19 травня 2020 року начальником Бахмутсько-Лиманського управління Пенсійного фонду України Донецької області [PERSON] , [PERSON] знаходиться на обліку у вказаному управлінні та отримує пенсію за віком: у грудні 2019 року - 2 758,73 гривень, у січні 2020 року - 2 758,73 гривень, у лютому 2020 року - 2 758,73 гривень, у березні 2020 року - 2 758,73 гривень, у квітні 2020 року - 3 758,73 гривень, у травні 2020 року - 3 026,15 гривень, а всього за вказаний період - 17 819,80 гривень (а.с. 26). Позивач до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває, що вбачається з копії довідки № 19352538660310207587, виданої станом на 27 грудня 2019 року заступником директора Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України Кочетковою В.П. (а.с. 17). Відповідно до висновку за вих. № 28/1173 від 27 листопада 2020 року, орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації вважає доцільним позбавлення матері [PERSON] батьківських прав у відношенні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 70-71). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача [PERSON] , яка є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мало місце неналежне виконання своїх обов`язків, яке не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, оскільки на теперішній час вона не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню її дітей. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, належних та достатніх роз`яснювальних заходів з відповідачем було проведено достатньо, але це не принесло бажаних результатів щодо виконання нею її батьківських прав та обов`язків. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При цьому частиною третьою статті 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, позивачем, незважаючи на наявну можливість, не надано суду достовірних та достатніх доказів щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей саме у загальному розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, тобто по 1/4 частині на кожну дитину, тому, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства, враховуючи, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має (доказів протилежного ним під час розгляду справи не надано), суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з [PERSON] аліментів на утримання дочок у 1/3 частині її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно ст. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх осіб. Згідно подання за вих. № 28/1165 від 25 листопада 2020 року орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації вважає доцільним встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , піклування над [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] опікуном, піклувальником над дітьми (а.с. 72-73). Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для призначення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , позбавленими батьківського піклування, призначивши їх бабу (позивача) року опікуном та піклувальником відповідно. Одночасно, враховуючи, що позовні вимоги задоволені, суд відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за подання позовної вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) у сумі 840,80 гривень. Крім того, враховуючи, що при поданні позовної заяви в частині вимог про стягнення аліментів [PERSON] була звільнена від сплати відповідного судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути судовий збір з [PERSON] в сумі 840,80 гривень в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial