Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

22 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником квартири № 6 по вул. Волонтерів (Піонерській), будинок № 158 в м. Бердянську Запорізької області згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2004. Крім неї у квартирі зареєстрована її донька [PERSON], при цьому остання починаючи з 2007 року не проживає у вищевказаній квартирі, оскільки виїхала на інше постійне місце проживання в іншу країну. Таким чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідач не проживає за власним бажанням понад встановлений річний строк, особистих речей у квартирі не має, участі в утриманні квартири не приймає. Зазначає, що не може отримати субсидію, оскільки відповідач не проживає в квартирі, не надає декларацію про доходи, а тому змушена звернутися до суду для вирішення питання про усунення перешкод у здійсненні права користування та володіння квартирою, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». Відзиву та заперечень проти позову не надала. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного,\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2004 вбачається, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7). З довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за № 13696 від 05 жовтня 2018 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS], окрім позивача, зареєстрована її донька відповідач [PERSON] (а.с. 11). Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], приходиться позивачці донькою, яка у 2007 році виїхала з квартири в іншу країну і з того часу в квартирі не мешкає, витрати на її утримання, сплату комунальних послуг не несе. Наведене не спростовується показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON], яка приходиться [PERSON] донькою, у 2003 році виїхала до Іспанії та з того часу в квартирі не проживає. Реєстрація [PERSON] у квартирі [PERSON] створює для останньої перешкоди у здійсненні права користування квартирою, так як позбавляє її права на призначення субсидії, що вбачається з листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 21016 від 10 грудня 2018 року. Таким чином, відповідач [PERSON] понад один рік не мешкає у зазначеній квартирі, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Статтею 156 ЖК України, передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст.\~405\~ЦК України,\~члени сім'ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове\~приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved