Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

22.08.2016 року до суду надійшов позов Харківського Національного університету Повітряних Сил імені [PERSON], в якому останній просить стягнути з відповідача [PERSON] суму у розмірі 2396,57 гривень на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням відповідача під час навчання, а також судові витрати в розмірі 1378 гривень. Позов обґрунтований тим, що 28.08.2015 року з [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, а саме відповідач проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил. 24.09.2015 року вищезазначений контракт, укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського університету Повітряних Сил та відповідачем, був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу наказом начальника Харківського університету Повітряних сил (по стройовій частині) від 23.09.2015р. №232. Відповідно до умов укладеного контракту, [PERSON] взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідач письмово зобов'язався добровільно відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті, що підтверджується його підписом на Загальному розрахунку № 350/176/100-8/907. Так як добровільно кошти не були відшкодовані, позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.08.2015 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Харківського університету Повітряних Сил та [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. Відповідно до умов контракту [PERSON] з моменту його укладення був зарахований до списків особового складу Харківського університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба та взяв на себе зобов'язання, зокрема відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Чинність контракту припинено 24.09.2015 року у зв'язку з відрахуванням від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання. Виключений із списків наказом начальника ХУПС № 232 від 23.09.2015 року. 04.09.2015 року відповідач подав рапорт про його відрахування від подальшого навчання відповідно до пункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24.12.1997 року № 490 через небажання продовжувати навчання у Харківському університеті Повітряних Сил. Згідно з витягом з наказу начальника Харківського університету Повітряних Сил імені [PERSON] (по стройовій частині) старший солдат [PERSON] відрахований від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання з 24.09.2015 року, вирішено утримати суму у розмірі 2396 грн. 57 коп. за період навчання в університеті. Загальним розрахунком коштів № 350/176/100-8/907, розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в університеті починаючи з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких складає 2396,57 грн. На даному розрахунку міститься підпис курсанта [PERSON] від 23.09.2015 року про зобов'язання добровільно відшкодувати витрати на його утримання в університеті не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування. Відповідно до Довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені [PERSON] № 350/176/24-34/271 від 06.08.2016 року, відповідно до вимог Указу Президента України Верховного Головнокомандуючого Збройних Сил України від 24.06.2016 року № 270/2016, Харківський університет Повітряних Сил імені [PERSON] перейменовано у Харківський національний університет Повітряних Сил імені [PERSON] з 26.07.2016 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу, після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оброни України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням, у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, а відповідно до п. 4 вказаного вище Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. Виходячи з цього, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання, що складає 2396, 57 грн. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. У зв'язку із викладеним, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати в розмірі 2396,57 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного, та

Outcome: approved