overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

23.12.2013 року позивачка звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з відповідачем з червня 2010 року по січень 2012 року проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Сімейні стосунки у них не склалися і вони з відповідачем проживають окремо. Дитина знаходиться на її утриманні та вихованні і відповідно потребує матеріальної допомоги. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює, отримує заробітну плату і має змогу надавати кошти на утримання дитини. Інших дітей відповідач не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Під час попереднього судового засідання відповідач подав до суду заперечення проти позову, де вказав, що пред'явлений позов не визнає, в зв'язку з невизнанням батьківства. Просив в позові відмовити. За клопотанням обох сторін ухвалою суду від 05.02.2014 року по справі призначена судово-генетична експертиза, на вирішення якої поставлено питання чи являється [PERSON] біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO] В судове засідання призначене на 04.07.2014 року сторони не з'явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обов'язок батьків утримувати неповнолітню дитину до її повноліття та способи такого утримання. Позовні вимоги стверджені матеріалами справи, а зокрема свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї позивачки, висновком експерта №74 від 04.06.2014 року, з якого вбачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. (а.с.2,3, 27-30). Оскільки, відповідач, в поданій до суду заяві від 04.07.2014 року заявлений позов визнав, не оспорював обставин, викладених в позовній заяві, розмір аліментів, що заявлений до стягнення, можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі. Аліменти суд стягує з дня пред'явлення позову, в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання згідно ст.ст.191 СК України, ст.367 ЦПК України. Судові витрати суд присуджує з відповідача, в зв'язку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

23.12.2013 року позивачка звернулась до суду з дійсним позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову вказала наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2009 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Валуйською сільською Радою, Станично-Луганського району, Луганської області, актовий запис № 17. До реєстрації шлюбу у них народився син – [PERSON], 30.03.2009 року. Від першого шлюбу у позивачки є донька – [PERSON], [INFO], яка виховується та проживає в їхній сім’ї. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з приводу того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони стали чужими людьми, у них різні уявлення щодо життєвих ситуацій. Виникали часто сварки та конфлікти. Взаємопорозуміння взагалі відсутнє. З 10.03.2013 року припинили спільне проживання. Діти будуть проживати з позивачкою. Спору про розподіл майна не існує. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримав в повному обсязі, відповідачка позов визнала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за існуючими доказами. У відповідності зі ст. 110 СК України – позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним з подружжя. Стаття 112 вказаного кодексу наголошує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільно життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд визнав позов обгрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У відповідності до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

23.12.2013 року позивачка звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем проживала як одна сім»я з 2005 по 2011 рік. Під час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач відмовляється утримувати власну дитину у добровільному порядку, цим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надіслала заяву з проханням справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував стосовно їх задоволення. Суд, повно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони проживали як одна сім»я з 2005 по 2011 рік. Під час спільного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07.05.2010 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

23.12.2014 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно та не у достатньому розмірі, хоча працює та має щомісячний заробіток. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісяця на утримання дитини, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісяця. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. Від цивільного шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 3). Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, хоча працевлаштований та має щомісячний дохід, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, на користь позивачки до повноліття дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

23.12.2014 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 18 грудня 1998 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, що призвело до повного відчуження, почуття любові та поваги втрачені. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 09). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 10). Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 1998 р., який оформили у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області., актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Однак сторони сумісно не проживають з листопада 2013р., спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, в наслідок чого ставлення один до одного склалося, як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

23.12.2014 р. заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати свою доньку - [PERSON], [INFO] , уродженку м.Сніжне Донецької області, недієздатною. Посилаючись на те, що остання є її донькою , є інвалідом з дитинства і з 1996 року знаходиться на обліку у лікаря - невропатолога з діагнозом - ДЦП, подвійна гіміплетична форма, тяжкий ступень з порушенням статики і функції ходи; симптоматична епілепсія; затримка у розвитку зі смішаним астигматизмом. Вона не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати, потребує постійного стороннього догляду. Тому заявниця просить визнати доньку недієздатною. Заявниця до початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, на вимогах заяви наполягає. Представник зацікавленої особи - Управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне, та представник органу опіки та піклування виконкому Сніжнянської міської ради в судове засідання не з*явились, до початку судового засідання надали письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Фактично встановлено, що згідно акту судово-психіатричної експертизи № 80 а від 19.02.2014 року [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад -розумову відсталість у ступені імбецильності (важку розумову відсталість - в редакції Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду). За психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі вимог ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Судом встановлені саме такі обставини, а тому суд вважає необхідним заяву про визнання особи недієздатною задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що знаходиться на обліку в жіночій консультації з діагнозом: вагітність 28 тижнів, що підтверджується висновком ВКК №493 від 10.12.2014р. Вони бажають створити сім'ю та зареєструвати шлюб, спільно виховувати дитину. Однак у реєстрації шлюбу в органах РАЦС їм було відмовлено через те, що вона не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON]. і [PERSON]., батьки неповнолітньої, проти задоволення заяви не заперечують. Заінтересована особа [PERSON] просить заяву задовольнити. Суду пояснив, що з червня 2014 року проживає спільно однією сім'єю з [PERSON]. Бажає укласти шлюб з заявницею, піклуватися про неї та майбутню дитину. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського МРУЮу судове засідання не зьявився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. З копії висновку КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об'єднання» №493 від 10.12.2014р. (а.с.5) вбачається, що [PERSON]. вагітна, строк вагітності 28 тижнів. У судовому засіданні була оглянута медична картка заявника, в якій зазначено, що станом на 15.01.2015р. строк вагітності [PERSON]. становить 32 тижні. Згідно з ч.1 ст.22 СК України шлюбний вік для жінки в Україні встановлений у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцять років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про надання поправа на шлюб (ст.234 ЦПК України). Заявник [PERSON] народилася [INFO] і на час розгляду справи досягла 16 років. Вислухавши заявника, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що надання права на шлюб [PERSON]. відповідає її інтересам, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 17 березня 2001 року між ним та відповідачем. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з 01.07.2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] 2001 року народження. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, погоджується, щоб неповнолітній син [PERSON] проживав з матір'ю. Відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, погоджується, щоб син [PERSON] 2001 року народження проживав з нею. Просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб від 17 березня 2001 року [PERSON] 1970 року народження та [PERSON] 1980 року народження зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис №143. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, вони погоджуються, що малолітній син [PERSON] залишиться проживати з матір'ю [PERSON] Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені з 01 липня 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть, спільно не проживають. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 лютого 2002 року позивач уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 1. Від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, основна причина розпаду сім'ї, постійні сварки між подружжям. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій, позовні вимоги підтримує повністю, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій, не заперечує проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши наявні докази у справі суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.4), 14 лютого 2002 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження позивач та відповідач мають доньку [PERSON], [INFO]./а.с. 3/ Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі. На підставі ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку. Відповідач позов визнає частково, а саме зазначає що згоден на стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу. Позивач не заперечує про сплату відповідачем аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], до повноліття дітей на користь позивача. На підставі ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved