Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

23 березня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) [PERSON] предявило вказа- ний позов, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору без номеру від 09.08.2011 р., [PERSON] отримала кре- дит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. П.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено зміна (зменшення або збільшення) кре- дитного ліміту. Відповідач, підписавши заяву, підтвердила свою згоду на умови надання кредиту. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі. Влас- ник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобі- гання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. У пору- шення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 29.02.2016 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 11647,92 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом в сумі 4805,13 грн.; по процентам за користування креди- том в сумі 4882,85 грн.; пені та комісії в сумі 929,09 грн. та штрафів в розмірі 500 грн. та 530,85 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за дого- вором не погашає, що є порушенням законний прав ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу ро- зглянути у відсутність представника Приватбанку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщалася належним чином - поштою з повідомленням (а.с. 42,43). Відомостей про поважність причин її неявки суд не має і вважає, що вона не зявилася без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, враховуючи на- явність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір без номеру у вигляді заяви від 09.08.2011 р. та умов надання кредиту, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборго- ваності за кредитом. Пунктами 2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Розрахунком (а.с.4) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за кредит- ним договором без номеру від 09.08.2011 р., так станом на 29.02.2016 р. [PERSON] має забор- гованість в розмірі 11647,92 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом в сумі 4805,13 грн.; по процентам в сумі 4882,85 грн.; комісії в сумі 929,09 грн. та штрафів в розмірі 1030,85 грн. Відповідно до п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (зворот а.с. 26), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його викорис- тання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повергнення кредиту, оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків пла- тежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, пози- чальник зобовязується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (а.с.27). Згідно довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій Ук- раїни, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 17.07.2009 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.34-35). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо- вах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процен- ти. За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок оде- ржання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути по- зикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у та- кій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відпо- відно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсут- ності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або вико- нання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої від- мови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо- бовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного гро- шового зобовязання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконала зобовязання у строк, вста- новлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання вона не довела, як це пе- редбачено ч.2 ст.614 ЦК України. За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1378 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved