Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

22.09.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 9000 доларів США, що еквівалентно 251100 грн. по курсу НБУ з урахуванням індексу інфляції, а також 48% вічних з простроченої суми в розмірі 4939,67 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначає те, що 10.11.2019 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики в усній формі, за яким відповідач отримав в нього кошти в сумі 9000 доларів США, що еквівалентно на день укладення договору 241920 грн. та зобов`язувався повернути у повному обсязі, без відсотків до 31.08.2020. Також у випаду прострочки повернення коштів відповідач зобов`язався повернути вказану суму, з відсотками (48% річних). 29.06.2020 між ним та відповідачем було складено розписку, що підтверджує факт передачі коштів. Станом на 15.09.2020 відповідач кошти не повернув, на зв`язок не виходить. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 24.09.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, у зв`язку неповною оплатою позовних вимог судовим збором. 16.10.2020 [PERSON] подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, пред`явивши квитанцію про доплату судового збору. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 23.11.2020 позовну заяву [PERSON] повторно залишено без руху, у зв`язку з встановленням розбіжностей в прізвищі відповідача та прізвищі особи яка зазначена в борговій розписці. 16.12.2021 [PERSON] подав заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що відповідачем у справі є [PERSON] , з якого він просить стягнути 9000 доларів США, що еквівалентно 251100 грн. по курсу НБУ з урахуванням індексу інфляції, а також 48% вічних з простроченої суми в розмірі 4939,67 грн. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 17.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав та просить такі задовольнити, у зв`язку з повторною неявкою відповідача просив винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] проти чого представник позивач не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Одним із способів захисту цивільних прав може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що 10.11.2019 [PERSON] отримав в борг у [PERSON] 9000 доларів США, що еквівалентно на день складення розписки 29.06.2020 - 241920 грн. терміном до 31.08.2020 . У випадку прострочки виконання умов позики, зобов`язувався повернути вказану суму з відсотками (48% річних). Станом на день звернення позивача в суд відповідач [PERSON] борг в сумі 9000 доларів США, позивачу не повернув, чим порушив вимоги ст.1049 Цивільного кодексу України та зобов`язання по вищевказаному договору. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] суму боргу в розмірі 9000 доларів США, що еквівалентно сумі 251100 грн. за офіційним курсом НБУ. Що стосується вимоги позивача про стягнення процентів прострочення виконання зобов`язання, то суд зазначає, що за правовою природою, сторони обумовили забезпечення виконання зобов`язання неустойкою. Відповідно до положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Поданий позивачем розрахунок пені не викликає в суду сумнівів щодо правильності проведення такого, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 4939,67 грн також підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2560,40 грн. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved