Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

22.02.2016 заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті в певний час - [INFO] громадянки України [PERSON], [INFO], місце смерті місто Донецьк. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] її мати [PERSON] померла в м. Донецьк. Після смерті матері вона звернулася до відділу ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві за місцем свого проживання з проханням видачі свідоцтва про смерть, від якого отримала відповідь про те, що для проведення державної реєстрації смерті її матері їй необхідно отримати дублікат лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), завіреного печаткою медичної установи України. Однак отримати такий документ на даний час у неї не має можливості, через те, що м. Донецьк знаходиться на тимчасово окупованій території в зоні АТО. Зазначає, що встановлення факту смерті [PERSON] їй необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили суд її задовольнити. Зацікавлена особа ВДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві свого представника в судове засідання не направила. Подала суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутності її представника. При таких даних суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності представника зацікавленої особи. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], [INFO] Як пояснила заявник в судовому засіданні її матір [PERSON] померла [INFO] року у місті Донецьк. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті по місцю проживання проведена не була. Лікувальним закладом було видано довідку про причини смерті, однак засвідченому печаткою невизнаної республіки. Як видно із даної довідки, [INFO] [PERSON] померла, причиною смерті є ракова інтоксикація, рак лівого легеня. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з відповідною заявою. Листом від 29.01.2016 №325/03/04-38 відділ ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві повідомив заявницю про те, що для проведення державної реєстрації смерті її матері їй необхідно отримати дублікат лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), завіреного печаткою медичної установи України. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті [PERSON] [INFO] достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені. Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище, ґрунтуючись на вище приведених нормах права, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] в м. Донецьк - належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved