Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

22 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду із означеною заявою про встановлення факту смерті особи. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що 14 березня 2018 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим, тобто на тимчасово окупованій території України, померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є дві земельні ділянки, розташовані на території Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 0,54 га та 1,00 га. Заявниця є спадкоємицею до майна померлої [PERSON] за законом, проте при зверненні її до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав їй у цьому було відмовлено із тих підстав, що свідоцтво про смерть [PERSON], яке було видане 16 березня 2018 року відділом запису актів громадянського стану Гагаринського району міста Севастополя Управління ЗАГСу міста Севастополя, в силу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. Крім того, Деражнянським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], а тому вона просила задовольнити її заяву. Згідно з ухвалою судді від 22 листопада 2018 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявниці підтримала вимоги заяви [PERSON] та просить їх задовольнити із викладених підстав. Представник заінтересованої особи Деражнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладаючись при вирішенні заявлених вимог на думку суду. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається із свідоцтва про смерть, виданого 16 березня 2018 року відділом запису актів громадянського стану Гагаринського району міста Севастополя Управління ЗАГСу міста Севастополя, [PERSON], [INFO], померла 14 березня 2018 року в м. Севастополь Російської Федерації. Згідно з довідкою Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №663 від 30 жовтня 2018 року, [PERSON], яка померла 14 березня 2018 року, була зареєстрована в [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 0,54 га та земельної ділянки, площею 1,00 га, розташованих на території Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №984452 та серії ЯГ №984099, виданих на підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації від 12 січня 2007 року №11/2007-р. Заявниця [PERSON] є спадкоємицею першої черги до майна померлої [PERSON] за законом, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ЯЮ №183457, виданим Нижнянською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 12 червня 1952 року. Проте, як зясовано судом, заявниця позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] у звязку з тим, що свідоцтво про смерть останньої було видане на тимчасово окупованій території України. Так, згідно із письмовим повідомленням приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу [PERSON] №840/01-16 від 01 листопада 2018 року, [PERSON] відмовлено в оформленні її спадкових прав на належне померлій [PERSON] спадкове майно через неможливість встановлення факту її смерті. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 14 листопада 2018 року відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у звязку з тим, що документ про її смерть виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наведена обставина стала підставою для звернення заявниці із даною заявою до суду. Відповідно до\~ч.ч.2,\~3\~ст.\~9\~Закону України\~«Про \~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940\~ державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Підсумовуючи наведене, суд вважає доведеною ту обставину, що заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт смерті її матері [PERSON] Факт смерті [PERSON] 14 березня 2018 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 67 №017844, виданим Севастопольським міським бюро судово-медичної експертизи. Ця ж обставина підтверджується довідкою про смерть №355, виданою відділом запису актів громадянського стану Гагаринського району міста Севастополя Управління ЗАГСу міста Севастополя 16 березня 2018 року. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємницею до майна померлої [PERSON] за законом. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного та

Outcome: approved