Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

23.07.2013 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Одеського регіонального відділення Акціонерного банку «Експрес-Банк» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 12.03.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 96489/30/к2, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 15 000 грн. строком на 24 місяці з 12.03.2013 року по 12.03.2015 року зі сплатою 24 % річних згідно умов кредитного договору. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 15 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № 2824 та № 2825 від 12.03.2013 року. Невиконання відповідачем зобов'язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2015 року відкрито провадження по справі № 495/7475/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Одеського регіонального відділення Акціонерного банку «Експрес-Банк»до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу призначено до розгляду. (а.с.23) У судові засідання представник позивача не з'явився, але згідно його заяв, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.50, 57). Відповідач - [PERSON], відзив або заперечення на позов ПАТ «АБ «Експрес-Банк»до суду не надала та в судові засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судових засідань. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС щодо доступу до персональних даних [PERSON], [INFO] (а.с.26). Згідно відповіді № 23/9113, що надійшла від Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 16.02.2004 року за адресою: [ADDRESS](а.с.27-28). Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Так, ухвала суду про призначення слухання справи, судові повістки, а також копія позовної заяви ПАТ «АБ «Експрес-Банк» з додатками до неї були надіслані на адресу [PERSON] ([ADDRESS]), яка наявна в матеріалах справи та за якою він зареєстрований. Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.30-49). Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів. Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в жодне судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, представник позивача в судові засідання не з'явився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 12.03.2013 року між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 96489/30/к2, відповідно до умов якого кредитодавець зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит), а позичальник зобов'язується використати кредит на цілі визначені Договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконувати інші свої зобов'язання за Договором, та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки (терміни) визначені Договором. Кредит надається в сумі 15 000 грн. Кредит надається строком на 24 місяці, з 12.03.2013 року по 12.03.2015 року. Дата повернення кредиту не пізніше 12.03.2015 року. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 24 процентів річних. Кредит надається позичальнику на споживчі цілі (п.п. 1.1-1.5 Договору). Відповідно до п.2.5 Договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на вказаний в п.2.3 Договору відкритий поточний (картковий) рахунок позичальника, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошовий коштів в сумах та в терміни визначених у Додатку № 1, що є невід'ємною частиною Договору. Забезпеченням виконання зобов'язань постачальника за Договором є неустойка, а також інші види забезпечення виконання зобов'язань згідно із правочинами, які можуть бути укладені з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Договором незалежно від того зазначені вони в Договорі чи ні (п.3.1 Договору). Згідно із п.п. 4.1-4.3 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця, починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту методом факт/факт за ставкою визначеною договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту. Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 Договором та 5 процентів річних. Позичальник зобов'язаний використати кредит на зазначені в п.1.5 Договору цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за Договором, та повернути його кредитодавцеві не пізніше дати визначеної в п.1.3 Договору, або достроково, в порядку та на умовах, визначених Договором (п.5.2.1 Договору). Відповідно до п.6.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором, позичальник відшкодовую кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку, штраф, пеню, які передбачені Договором. За прострочення позичальником визначеного Договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному Договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. За прострочення позичальником визначеного Договором строку (терміну) повернення кредиту, строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного кредитодавцем в розмірі визначеному Договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення (п.п. 6.2-6.3 Договору). Пунктом 6.4 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови Договору зазначеної в п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, 5.2.6, 5.2.7 Договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Згідно із п.7.1 Договору, договір укладено строком на 24 місяці, набирає чинності з моменту його підписання уповноваженим представником кредитодавця та позичальником та скріплений печаткою кредитодавця та діє по 12.03.2015 року. Договір припиняє свою дію у разі виконання позичальником своїх зобов'язань по Договору в повному обсязі. На виконання умов Договору № 96489/30/к2 від 12.03.2013 року, ПАТ «АБ «Експрес-Банк» надало [PERSON] кредит у сумі 15 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № 2824 та № 2825 від 12.03.2013 року (а.с.9). В свою чергу, [PERSON] в порушення умов Договору № 96489/30/к2 від 12.03.2013 року свої зобов'язання в частині щомісячної сплати платежів у строки, визначені цим договором, виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, кредит у встановлений Договором строк не погасив, у зв'язку з чим станом на 06.10.2015 року у [PERSON] перед ПАТ «АБ «Експрес-Банк» виникла заборгованість по Договору № 96489/30/к2 від 12.03.2013 року на загальну суму 28 162,41 грн., яка складається з: - прострочена сума заборгованості за кредитом - 13 362,17 грн.; - сума заборгованості за простроченими відсотками - 5 600,61 грн.; - сума штрафу за порушення умов кредитного договору - 1 500 грн.; - сума пені за кредитом - 3 783,87 грн.; - сума пені за відсотками - 1 141,54 грн.; - інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 2 218,12 грн.; - інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 556,10 грн. 27.05.2015 року за вих. № 1518 ПАТ «АК «Експрес-Банк» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про наявність несплачених чергових платежів за кредитним договором (а.с.13-14). Між тим, такі повідомлення та вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та задоволення. В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість по Договору № 96489/30/к2 від 12.03.2013 року на загальну суму 28 162,41 грн. не погасив. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Стаття 611 Цивільного кодексуУкраїни встановлює такий правовий наслідок порушення зобов'язання як сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина 1 статті 549 ЦК України). Як передбачено частиною 1 ст.548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня). Згідно положень ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 року № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] в порушення умов Договору №96489/30/к2 від 12.03.2013 року та зазначених вище норм чинного законодавства свої зобов'язання в частині щомісячної сплати платежів у строки, визначені цим договором, виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, кредит у встановлений Договором строк не погасив, у зв'язку з чим станом на 06.10.2015 року у [PERSON] перед ПАТ «АБ «Експрес-Банк» виникла та залишається і наданий час непогашеною заборгованість по Договору №96489/30/к2 від 12.03.2013 року на загальну суму 28 162,41 грн., яка складається з: - прострочена сума заборгованості за кредитом - 13 362,17 грн.; - сума заборгованості за простроченими відсотками - 5 600,61 грн.; - сума штрафу за порушення умов кредитного договору - 1 500 грн.; - сума пені за кредитом - 3 783,87 грн.; - сума пені за відсотками - 1 141,54 грн.; - інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 2 218,12 грн.; - інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 556,10 грн. Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог ПАТ «АБ «Експрес-Банк», у зв'язку з чим позовна заява ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 28 162,41 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені ПАТ «АБ «Експрес-Банк» при розгляді справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved