Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

22.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 03.10.1998 року між ним та відповідачкою по справі укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 368. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. У зв»язку Просить суд розірвати шлюб, оскільки фактично шлюбні відносини припинені, примирення між ним та відповідачкою вважає неможливим у зв»язку з наявністю постійних сварок. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка позовні вимоги не визнала , оскільки вважає можливим примирення з відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03.10.1998 року між ним та відповідачкою по справі укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 368. ( а. с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5), доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 15.10.2014 року позивачу [PERSON] та відповідачці [PERSON] був наданий строк для примирення строком на два місяці який , як встановлено в судовому засіданні, не був використаний сторонами для налагодження стосунків. В судовому засіданні встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки з січня 2014 року у зв»язку з тим, що між сторонами останній час виникали сварки із-за несумісності характерів. З зазначеного часу проживають окремо один від одного. Примирення між сторонами неможливо. Спору про майно між сторонами на момент розгляду даної справи не існує. Неповнолітні діти , залишаються проживати разом з матір»ю , відповідачкою по справі [PERSON] Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved