Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

22.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 58,4 кв м, житлова площа 34,1 кв м, за адресою: [ADDRESS] . Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають у вищевказаному будинку, окрім нього зареєстровані: відповідачка - [PERSON] , дочка [PERSON] , та син колишньої дружини [PERSON] Шлюб між ним та відповідачкою розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 12.09.2008 року. З 21.03.2017 року по даний час відповідачка [PERSON] в зазначеному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в будинку немає. Вона з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] . Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні він, ні інші члени сім`ї не чинили. У нього на даний час є інша сім`я, і тому реєстрація колишньої дружини, тобто відповідачки, в його будинку вносить дискомфорт і незручності для них. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] , з метою зняття її з реєстрації місця проживання та усунення перешкод у користуванні його власністю. Ухвалою судді від 25.03.2019 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 22 січня 2020 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а також додатково пояснив, що будь - якої угоди з відповідачкою про порядок користування житловим приміщенням не укладав, він має іншу жінку з якою живе і має дитину, відповідачка живе з іншим чоловіком, їхні діти, тобто позивача та відповідачки, живуть з матір`ю відповідачки, відповідач добровільно не виписується, що створює йому перешкоди у вирішенні питання щодо оформлення субсидії. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, заперечення чи відзив на позовну заяву не надала, заяву про розгляд справи у її відсутності не надіслала, повідомлення про причини неявки суду також не надала (а.с.25,26). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. За змістом ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК УРСР - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК УРСР. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР вбачається, що член сім`ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.8-9). З акту обстаження житлово-побутових умов проживання від 08.02.2019 року (а.с.11), довідки адресно-довідкого підрозділу ГУДМС УДМС України у Львівській області (а.с.20) та з копії будинкової книги (а.с.12-14) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає з 21.03.2017 року. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 12.09.2008 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - розірвано (а.с.7). З довідки №59 від 15.02.2019 року, виданої виконавчим комітетом Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.10), відомо, що діти громадянки [PERSON] , [INFO] : син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] , але фактично проживають з 2017 року по даний час в житловому будинку [ADDRESS] , який належить їхній бабусі - [PERSON] . Із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , кожного зокрема, відомо, що відповідачка [PERSON] більше шести місяців не проживає в будинку позивача. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. Наведені докази достовірно підтверджують відсутність відповідачки без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації, тобто в [ADDRESS] ,відповідачка не веде спільного господарства з позивачем, будь-яку угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням не укладала, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК УРСР відповідачка втратила право на користування жилим приміщенням у будинку позивача. Отже, факт реєстрації місця проживання відповідачки у належному позивачу житловому приміщенні порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, в тому числі, оформлення субсидії та реалізації його майнових прав як власника будинку. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1).

Outcome: approved