Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, мотивуючи його тим, що 06.11.2015 року близько 19 години 35 хвилин на перехресті вул.Пушкіна вул.Куйбишева у м.Полтава сталося зіткнення автомобіля марки Опель Омега державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті зіткнення їй, було завдано тілесних ушкоджень. На момент ДТП у водія автомобіля марки Опеля Омега був поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за договором страхування №АЕ 5441709 від 11.08.2015 року ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».13.04.2016 року вона звернулася з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоровю внаслідок ДТП. В звязку з поданою заявою їй було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 4\~790 грн. 57 коп. Проте на лікування вона витратила значно більше коштів, а саме 34\~042 грн. 47 коп. Різниця між фактично понесеними нею витратами та виплаченою сумою страхового відшкодування складає 29\~251 грн. 90 коп. В жовтні 2016 року вона звернулася до ТДВ «СТДВ «Глобус» з заявою про доплату страхового відшкодування. Але в листопаді 2016 року страховою компанією їй було відмовлено у доплаті страхового відшкодування. В звязку з чим вона звернулась в суд та просить суд стягнути з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на її користь 29\~251 грн. 90 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач ТДВ СТДВ «Глобус» в судове засідання свого представника не направило, попередньо надали заперечення, в яких просили відмовити в задоволенні позовних вимоги за безпідставністю та необґрунтованістю, а розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Враховуючи згоду позивача [PERSON], її представника [PERSON] та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності представника ТДВ СТДВ «Глобус». Суд, заслухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.11.2015 року близько 19 години 35 хвилин на перехресті вул.Пушкіна вул.Куйбишева у м.Полтава сталося зіткнення автомобіля марки Опель Омега державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]Г, дані обставини підтверджуються постановою старшого слідчого Октябрського ВП ГУНП в Полтавській області [PERSON] від 24.12.2015 року про закриття кримінального провадження (а.с.8) та постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.02.2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.9). В результаті даного зіткнення [PERSON] було завдано тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою №18926 від 06.11.2015 року, виданою травмпунктом 1 МКЛ м.Полтава (а.с.12) та випискою із медичної картки амбулаторного хворого від 21.07.2016 року, виданою 1 МКЛ м.Полтави (а.с.13). Крім того, судом встановлено, що на момент скоєння ДТП у водія автомобіля Опель Омега державний номерний знак [NUMBER] [PERSON], діяв поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за договором страхування №АЕ 5441709 від 11.08.2015 року (а.с.55). [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування від 13.04.2016 року за шкоду заподіяну внаслідок ДТП. 07.09.2016 року ТДВ СТДВ «Глобус» було виплачено [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 4\~790 грн. 57 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.30). Також в судовому засіданні встановлено, що на лікування внаслідок ДТП, яке відбулося 06.11.2015 року позивачем [PERSON] було витрачено 34\~042 грн. 47 коп., що підтверджується копіями товарних чеків та квитанцій (а.с.14-29). Крім того, судом встановлено, що в звязку з тим, що ТДВ СТДВ «Глобус» в повному обсязі не було виплачено суму страхового відшкодування, позивач [PERSON] звернулася до них повторно з заявою про виплату суми страхового відшкодування, яка не була доплачена відповідачем в розмірі 29\~251 грн. 90 коп. Проте відповідачем було відмовлено позивачу у здійсненні такої виплати, мотивуючи це тим, що [PERSON] не було надано жодних медичних документів, які б підтверджували час знаходження останньої на лікуванні в період з 11.06.2015 року по 27.03.2016 року та призначення [PERSON] лікуючими лікарями медичних препаратів, для визначення розміру страхового відшкодування, ТДВ СТДВ «Глобус» не були взяті до уваги фінансові документи, що підтверджують придбання позивачем ліків в період з 11.06.2015 року і до 27.03.2016 року. Пунктом 9.3 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тис. грн.. на одного потерпілого. Пунктом 22.1 ст.22 вищевказаного закону передбачено, що уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509ЦК України та з урахуванням приписів статей\~11,\~22,\~23,\~599,\~1166-1168 ЦК України\~факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон №1961-IV). Згідно зі\~статтею 6 Закону №1961-IV\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом\~Закону №1961-IV\~(статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено\~статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Відповідно до\~статті 511 ЦК України\~зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою\~статті 636 ЦК України\~договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.\~ Закон\~надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 ЦК України\~підстав. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі\~статтею 599 ЦК України\~виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~- відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті\~36,\~37 Закону №1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за\~статтею 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно\~статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Згідно\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved