overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який був зареєстрований 05 лютого 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 105, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що 05.02.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 105. Від спільного шлюбу у них двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх п'яти років вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, майна, яке підлягає розподілу, у них немає. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення, між сторонами неможливе, вважає, що розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам. Просить позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони протягом п'яти років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дітей, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, з серпня 2012 року вони з чоловіком разом не проживають. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 20 жовтня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони з серпня 2012 року проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на вступ до шлюбу, вказавши, що вона народилась [INFO], та з січня 2013 року знаходиться фактично у шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO], чекає від нього дитину. Він та вона бажають створити повноцінну сім'ю та одружитися, зареєструвати батьком дитини [PERSON] За вирішенням цього питання вона звернулась до відділу органів РАЦС, але їй було відмовлено, оскільки вона не досягла повноліття і їй було рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні заявниця повністю підтримала заявлені вимоги і їх підстави, вказані в заяві. Заінтересована особа [PERSON] суду пояснила, що вона є бабусею заявниці, підтвердила, що її онука з січня 2013 року знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і просила надати їй онуці право на вступ до шлюбу до досягнення нею повноліття. Заінтересована особа [PERSON] підтримав заявлені вимоги, повідомив, що бажає одружитися із заявницею, дає свою згоду на це і що заявниця чекає від нього дитину. Представник служби у справах дітей Костенко В.Г. не заперечувала проти надання заявниці права на шлюб. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим виконкомом Кам'янської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с.5). З січня 2013 року заявниця співмешкає разом з [PERSON], [INFO] року народження. Заявниця вагітна, строк вагітності на момент звернення в суд складає 8-9 тижнів, що підтверджується довідкою № 87/19-8 від 21 січня 2014 року (а.с.6). [PERSON] підтвердив, що заявниця чекає дитину від нього і не проти одружитися з нею. Бабуся неповнолітньої [PERSON] не заперечу6 проти надання онуці права на вступ до шлюбу. Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки не суперечитимуть моральним засадам суспільства, сприятимуть узаконенню фактичних шлюбних відносин, що склалися, створенню повноцінної сім'ї. На підставі визначеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій посилається на те, що відповідач [PERSON], який є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], і просила стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 550,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, на весь період навчання у Чернівецькому національному університеті ім.Ю.Федьковича, але не більше, як до настання доньки 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, проте від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу слухати у відсутності позивача та її предстаника, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення в справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 25.01.1996 року (а.с.3), відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2013 року навчається у Чернівецькому національному університеті імені Ю.Федьковича за спеціальністю «Фізичне виховання», на денній формі навчання, на контрактній основі, а відповідач добровільно допомоги не надає, тому з нього слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 550 гривень щомісячно, на весь період навчання у Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича, але не більше, як до настання доньки 23 років. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином слід стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі - 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 07.11.2013р. Під час перебування у шлюбі у них народилась дочка: [PERSON], [INFO], утриманням якої після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 800грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] в дохід держави судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги змінила, просила стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в розмірі 500грн., щомісячно. В судове засідання відповідач не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500грн., щомісячно. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 10 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 2152 (а.с.4). Судом встановлено, що неповнолітня дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500грн. В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, і був власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] склав заповіт, який посвідчено 23 серпня 2007 року секретарем Світязької сільської ради Шацького району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №226. Заповіт не змінено і не відмінено. Позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, така як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємців обов'язкової частки немає. Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у заяві, просить їх задовольнити повністю. Відповідачем Шацькою селищною радою Шацького району Волинської області представника в попереднє судове засідання не направлено. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/3 всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що донька продовжує навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач сплачував аліменти на утримання дитини до її повноліття в розмірі 1/3 частки його доходу. В даний час донька навчається і потребує матеріальної допомоги, оскільки за гуртожиток потрібно платити 2000 грн. в рік, значні витрати на проїзд додому. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується надавати допомогу на утримання дитини, однак не має можливості надавати допомогу в розмірі третини свого доходу, так як має малолітню дитину від другого шлюбу. Третя особа [PERSON], донька позивачки та відповідача, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку або сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Відповідач являється батьком спільної із позивачкою доньки [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 21 вересня 1995 р. Теофіпольським РВ РАЦС. Донька сторін по справі навчається в Подільському державному аграрно-технічному університеті на 2 курсі біотехнологічного факультету на державній основі, що підтверджується довідкою з місця навчання № 111 від 30 вересня 2013 р. Враховуючи викладене, вбачається, що донька сторін по справі продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача іншої доньки [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом держреєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ 28 березня 2011 р., його обов'язок, згідно ст. 84 СК України, утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом держреєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ 11 лютого 2011 р., та довідкою Теофіпольської селищної ради від 11 лютого 2014 року № 221, навчання доньки сторін по справі за бюджетні кошти та отримання нею стипендії у 700 грн., як зазначила сама позивач. Таким чином, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов переконання про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/8 частки свого доходу. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог - 37,5 %.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] (позивач) звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 02.06.2007 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який був оформлений у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області № 171, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, спільним побутом вони не пов'язані, з відповідачем фактично не проживають. Позивач просить розірвати шлюб у судовому порядку. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2014 року сторонам було надано термін на примирення строком чотири місяці. Примирення не відбулося. 06 червня 2014 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. При цьому останній зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 06 червня 2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. При цьому остання зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ч. 2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, щосторонизнаходяться у шлюбі з 02.06.2007 року. (а.с. 5). Відшлюбумають малолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.6). Сторони не ведуть сумісне господарство та не підтримують шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї є різні характери та постійні сварки, які виникали між подружжям, що у подальшому призвело до остаточного розпаду сім'ї. Вказані обставини підтверджуються поясненнями у позовній заяві. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.1 ст.115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану за заявою колишньої дружини або чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що сімейно-шлюбні відносини припинені, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 28 січня 2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 21; від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO] яка проживає із позивачкою, сімейне життя з відповідачем не склалося сімейні відносини погіршилися, з жовтня 2012 року сторони перестали жити однією сімє?ю, між подружжям виникали постійні сварки, відповідач відмовився матеріально утримувати сім?ю, позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена; просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягала, пояснила що спільно із відповідачем не проживає, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 28 січня 2012 року зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 21 серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved