Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на утримання його матері [PERSON], [INFO], яка з липня 2014 року проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS], щомісячно аліменти в розмірі 2 516 грн. 00 коп., починаючи з дня звернення з позовом до суду та довічно. Позивач [PERSON] суду пояснила, що, починаючи з липня 2014 року у домогосподарстві її матері [PERSON], що по [ADDRESS], почала проживала [PERSON], яку, з її ж слів, вигнав син [PERSON] Оскільки спільне проживання з [PERSON] протягом останнього часу стало нестерпним з огляду на її постійні, безпідставні звинувачення у крадіжці, належного їй, майна, звернулася від імені останньої з позовом до суду про стягнення з її єдиного сина, - [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 2 516 грн. 00 коп. Такий розмір аліментів з урахуванням одержаної [PERSON] пенсії, надасть змогу оформити останню на постійне утримання громадян похилого віку в стаціонарному відділенні. При цьому, пояснила, що зважаючи на поведінку [PERSON], яка унеможливлює проживання з нею в складі однієї родини, не виявляє бажання в подальшому здійснювати за нею догляд. [PERSON], в інтересах якої [PERSON], звернулася до суду з позовом, підтвердила факт не проживання разом з сином [PERSON] та в подальшому не бажає проживати в родині [PERSON], так як остання постійно чинить крадіжки, належних їй, речей. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вказавши на те, що його мати [PERSON] добровільно покинула його родину, звинувативши у крадіжці грошей. Визначений позивачем розмір аліментів для нього є непідйомною сумою, оскільки він отримує щомісячно мінімальний розмір пенсії за віком та має на утриманні дружину - інваліда, інших джерел доходів не має. Разом з цим, беззаперечно погодився повернути матір до родини та проживати з нею в складі однієї сім'ї. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Глоба Ю.В. суду пояснила, що до стаціонарного відділення на постійне або тимчасове проживання безоплатно приймаються, поміж інших категорій, одинокі громадяни похилого віку, якою [PERSON] не являється, так як має сина. Влаштування в стаціонарне відділення останньої можливе виключно на підставі укладеного договору про стовідсоткове відшкодування вартості проживання у відділенні, що станом на 01 січня 2015 року становить 3 916 грн. 01 коп. на місяць. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Так, в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON], 1928 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] Полтавської області в родині [PERSON], яка не являється її родичем. Натомість, [PERSON] має сина [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]. За правилами ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Із змісту вказаної норми Закону вбачається, що підставою такого обов'язку є потреба непрацездатних батьків в наданні їм матеріальної допомоги. Однак, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьки повинні бути такими, що безумовно потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. В даному випадку, встановлено, що [PERSON] щомісячно отримує пенсію в розмірі 1 400 грн. 00 коп. Між тим, Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, встановлено на рівні - 949 грн. 00 коп. Разом з цим, середньомісячний розмір, одержуваної відповідачем, пенсії за віком становить 1 091 грн. 22 коп., на утриманні якого, між тим, знаходиться дружина - інвалід / а. с. 15 - 20 /. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Зважаючи на те, що [PERSON] щомісячно отримує пенсію в розмірі, що перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум для непрацездатної особи, а відповідач в ході судового розгляду справи підтвердив намір в подальшому проживати з останньою в складі однієї сім'ї, що виключає необхідність в судовому захисті шляхом постановлення відповідного судового рішення, а від так суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON], яка під час розгляду справи категорично відмовилася в подальшому утримувати та доглядати непрацездатну [PERSON] Сам по собі факт небажання [PERSON] проживати разом з сином [PERSON] не є підставою для стягнення з нього аліментів на її утримання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed