Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

22 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохала стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 річного віку. Посилалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 28.01.2000 року виданого відділом РАГС Лубенського районного управління юстиції Полтавської області розірваний. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. З 1 вересня 2015 року син навчається на першому курсі денного відділення Хорольського агропромислового коледжу ПДАА. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з аналогічною заявою, заявлені позовні вимоги визнає, заперечень проти задоволення позову не має. Третя особа - [PERSON] звернувся до суду з аналогічною заявою, заперечень проти задоволення позову не має. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі [PERSON] та [PERSON], який 28.01.2000 року було розірвано. Своє батьківство щодо дитини відповідач не оспорює. Згідно довідки № 207 від 24.12.2015 року, виданої Хорольським агропромисловим коледжем ПДАА, [PERSON] навчається на денному відділенні Хорольського агропромислового коледжу ПДАА з 01 вересня 2015 року, дата завершення навчання - 30 червня 2019 року. [PERSON] повністю знаходиться на утриманні матері, самостійного заробітку не має. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 191, 199-201 Сімейного Кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі названої норми суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved