Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

23.04.2013 року Фірма «Т.М.М.» - ТОВ звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 59 791,72 грн., судового збору в сумі 597,71 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 13.02.2008 року між сторонами укладено договір про участь у витратах на утримання житлового будинку та прилеглої території №53ж/Ч2-08, відповідно до якого позивач зобов'язаний надавати основні та додаткові послуги з утримання житлового будинку [ADDRESS] та прилеглої до нього території, комунальні послуги у відповідності з переліком, зазначеним в договорі та додатку до договору. Відповідач зобов'язаний щомісячно оплачувати надані послуги. За період з квітня 2009 року по березень 2013 року позивачем виставлено відповідачу до оплати рахунки за надані послуги на суму 59 791,72 грн. Відповідач в добровільному порядку оплату наданих послуг не здійснив. В подальшому Фірма «Т.М.М.» - ТОВ подала заяву про збільшення позовних вимог і просила стягнути заборгованість в розмірі 65 609,04 грн. за період з квітня 2009 року по вересень 2013 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідач заперечував проти задоволення позов, подав заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. В судовому засіданні 23.01.2014 року подав заяву про визнання позову частково, проте, не зазначив на яку суму він визнає позов. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що, [ADDRESS], складається з 4 кімнат, жилою площею 68,50 кв. м., загальною площею 131,00 кв. м., належить [PERSON] на праві приватної власності. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності, серії САВ №856928 виданого 21.03.2008 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу КМР (КМДА) (т. 1 а. с. 12 - копія свідоцтва). 13.02.2008 року між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ (Підприємство) та [PERSON] (Співвласник) укладено договір про участь у витратах на утримання жилого будинку і прилеглої території №53ж/Ч2-08 (т. 1 а. с. 8-11). Предметом договору є забезпечення підприємством обслуговування і поточного ремонту жилого будинку, в якому знаходиться квартира співвласника і прилеглих до нього територій (п. 1.1 договору). Підприємство, яке здійснює експлуатацію жилого будинку по [ADDRESS], зобов'язується надати співвласнику наступний комплекс послуг: постачання електро- і теплоенергії, водою, у відповідності з діючими в Україні стандартами; забезпечення нежилого фонду жилого комплексу і прилеглих територій; обслуговування, експлуатація, поточний і капітальний ремонт; забезпечення контролю за рухом (не допуском) сторонніх осіб і переміщенням товарно-матеріальних цінностей в межах жилого будинку; забезпечення трансляції програм кабельного телебачення; надання додаткових послуг по забезпеченню безпечного і комфортного проживання співвласника і проживаючих з ним осіб за додаткову плату (п. 1.2 договору). Пунктом 3.1 договору встановлено, що співвласник оплачує спожиті послуги до 10-го числа наступного місяця, в сумі, вказаній в наданому рахунку на оплату послуг, яка є одночасно актом наданих послуг. Плату за комунальні та інші послуги підприємство нараховує співвласнику з моменту придбання ним права власності на вказану квартиру (п. 5.2 договору). Співвласник зобов'язаний в терміни і порядку, встановлені п. 3.1 договору, пропорційно своїй частині власності в цьому жилому будинку в розмірі, встановленому діючим законодавством оплачувати підприємству спожиті послуги, а саме: диспетчеризацію і технічне обслуговування ліфтів, вивіз побутових відходів, обслуговування вузлів обліку жилого будинку, їх стандартизація і метрологія, обслуговування водостоків, люків, димовентеляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішні і зовнішні тепло - і електропроводи будинку, дезінфекцію, дератизацію, послуги аварійних служб, підготовку будинку до експлуатації в зимній період, електроенергію на роботу ліфтів, на освітлення сходових майданчиків, опалення місць загального користування, води на помив та полив прилеглих територій, податку на землю, матеріальні витрати, витрати на забезпечення адміністративних приміщень і апарату управління, санітарне обслуговування прилеглих територій і допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування, комунальні і інші платежі, передбачені діючим законодавством України і цим договором (п. 2 договору). 28.05.2012 року позивач надіслав на адресу [PERSON] досудову вимогу про термінову оплату суми заборгованості в сумі 50 149,50 грн. (т. 1 а. с. 18 - копія вимоги). 18.06.2012 року Святошинським районним судом м. Києва по справі ун. № 2608/7717/12, н. пр. № 2н/2608/940/12 за заявою позивача видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 44 744,89 грн. (а. с. 20 - копія наказу). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2013 року скасовано судовий наказ Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2012 року у справі ун. № 2608/7717/12, пр. № 2н/2608/940/12 (а. с. 21 - 22 - ухвала суду). Згідно рахунку [NUMBER] від 18.12.2013 року за послуги надані Фірма «Т.М.М.» - ТОВ за період з 01.04.2009 року по 30.09.2013 року заборгованість [PERSON] становить 65 609,04 грн. (т. 2 а. с. 2-3). Відповідач [PERSON] зобов'язання за договором не виконує, своєчасно та в повному обсязі отримані послуги не оплачує, у зв'язку з чим згідно рахунку [NUMBER] від 18.12.2013 року за період з 01.04.2009 року по 30.09.2013 року має заборгованість у розмірі 65 609,04 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ на підтвердження своїх вимог надано договір про участь у витратах на утримання жилого будинку і прилеглої території №53ж/Ч2-08 від 13.02.2008 року, рахунок [NUMBER] від 18.12.2013 року за послуги надані Фірма «Т.М.М.» - ТОВ за період з 01.04.2009 року по 30.09.2013 року. [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження своїх заперечень, не спростовував розміру заборгованості, зазначеної позивачем, не надав свого розрахунку розміру заборгованості. Відповідач визнав обставину, що він не оплачував послуги, згідно укладеного договору №53ж/Ч2-08 від 13.02.2008 року, а тому дана обставина не підлягає доведенню, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. У відповідності до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу залежить від рівня благоустрою відповідного будинку. Розмір плати за утримання будинків і споруд, прибудинкових територій встановлюється, у відповідності до ч. 3 ст. 32 цього ж закону, залежно від рівня капітального облаштування та благоустрою. Крім того, відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач з квітня 2009 року й по теперішній час користується всіма житлово-комунальними послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також додатковими послугами, що надаються мешканцям будинку. [PERSON] виставлялись рахунки за житлово-комунальні послуги, проте він їх не оплачував, оскільки вважає їх такими, що не відповідають вимогам законодавства. Згідно рахунку [NUMBER] від 18.12.2013 року за послуги надані Фірма «Т.М.М.» - ТОВ за період з 01.04.2009 року по 30.09.2013 року, заборгованість [PERSON] становить 65 609,04 грн. У силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У п.3.4 договору зазначено, що додаткові послуги по обслуговуванню надаються споживачу по розцінках, встановлених виконавцем і погоджених споживачем. Згідно з п.3.3 Договору сума послуг, що надаються підприємством, розраховується щомісячно: за спожиті ресурси - на підставі показів лічильників по затвердженим тарифам, по іншим послугам - згідно розцінок, встановлених виконавцем. З огляду на наведене, встановлення позивачем розцінок на оплату за додаткові послуги, які зазначені в рахунках, наданих відповідачу та в рахунку [NUMBER] від 18.12.2013 року, відповідають вимогам закону та умовам договору. Відповідачем не надано належних доказів ненадання або неналежного надання Фірмою «Т.М.М.»-ТОВ житлово-комунальних послуг та додаткових послуги, передбачених договором. Таким чином, позовні вимоги Фірми «Т.М.М.»-ТОВ про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 65 609,04 грн. за період з 01.04.2009 року по 30.09.2013 року обґрунтовані та підлягають задоволенню. Заява [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності є необґрунтованою з огляду на наступне. Встановлено, що Фірма «Т.М.М.»-ТОВ зверталася до Святошинського районного суду м. Києва і заявою про видачу судового наказу. 18.06.2012 року по справі ун. № 2608/7717/12, н. пр. № 2н/2608/940/12 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2013 року скасовано судовий наказ Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2012 року у справі ун. № 2608/7717/12, пр. № 2н/2608/940/12. Після скасування судового наказу, 23.04.2013 року, Фірма «Т.М.М.» - ТОВ звернулася до суду з даним позовом. Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, щодо якої, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути виданий судовий наказ. За таких обставин, враховуючи приписи ч. 3 ст. 118 ЦПК України, Фірма «Т.М.М.»-ТОВ набула процесуальне право на звернення до суду з позовом, що розглядається, лише після скасування Апеляційним судом м. Києва судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2012 року у справі ун. № 2608/7717/12, пр. № 2н/2608/940/12, тобто, 20.02.2013 року. Фірма «Т.М.М.»-ТОВ набула процесуальне право на звернення до суду з даним позовом лише 20.02.2013 року і звернулася 23.04.2013 року, через 2 місяці, а тому позов подано відповідно до вимог чинного законодавства в межах строків позовної давності. На підставі наведеного суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь Фірми «Т.М.М.» - ТОВ заборгованість в розмірі 65 609,04 грн. та судовий збір у сумі 655,88 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved