Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

22.08.2019 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1402_084 від 29.12.2017 в сумі 24 732,30 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2017 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір про споживчий кредит №1402_084, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у загальному розмірі 25000,00 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 28 грудня 2022 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався сплачувати банку відповідну плату за користування кредитом в розмірі 56 процентів річних. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зі своєї сторони порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та має заборгованість, що в загальному розмірі становить 24 732,30 грн, та яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача направив до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що 29 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10026/084 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №1402_084, відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 25000,00 грн. зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28 грудня 2022 року, що підтверджується копією договору про споживчий кредит /а.с.7-15/. Відповідно до п. 2.1 Договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 2.2, 2.3 Договору, Кредит надається в загальному розмірі 25000,00 (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше «28» грудня 2022 року, якщо інший строк та або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Кредит надається на споживчі цілі. Відповідно п. 2.4.1 Договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процента (-ів) річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Свої зобов`язання за Договором позивач виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти відповідачу. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на 17.07.2019 виникла заборгованість в розмірі 24 735,30 грн, яка складається з: - 19 583,29 грн. - сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг); - 2 858,80 грн. - сума прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом; - 2 128,74 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків; - 0,00 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених відсотків; - 181,61 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №568 змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України або ч.8 ст.178 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved