Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

22 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач є його батьком. На теперішній час він навчається на першому курсі в Маріупольському професійному ліцеї, форма навчання дена. Відповідач [PERSON] працює, має постійний заробіток, вважає, що він в змозі надавати йому матеріальну допомогу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на час навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з моменту навчання та до закінчення ним навчання, але не більше, чим до досягнення ним 23-х років. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання даного позову до суду та до закінчення ним навчання, але не більше, чим до досягнення ним 23-х років. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення ним навчання. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 жовтня 1996 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, актовий запис №695, вбачається, що [PERSON], народився [INFO], в графі «батько» зазначено - [PERSON], в графі «мати» -[PERSON]. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 27 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №82, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 27 березня 2003 року. Прізвище дружини після розірвання шлюбу «[PERSON]». Згідно довідки №8201 від 20 жовтня 2014 року, виданої директором Маріупольського професійного ліцею, [PERSON] навчається на першому курсі Маріупольського професійного ліцею, форма навчання - дена, термін закінчення навчання у 30.01.2016 році. Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проаналізувавши норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що у відповідача є можливість надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на його навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення ним навчання, але не більше, чим до досягнення ним 23-річного віку. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено ст.79 ЦПК України судові витрати складається з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати встановлюється законом. Як вбачається зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями) за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (що у грошовому еквіваленті складає 243,60 грн.) та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати (що у грошовому еквіваленті складає 3654 грн.), що таким чином суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved