Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

23 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в сумі 190 грн. та моральну шкоду в сумі 300 грн., заподіяну внаслідок вчинення злочину. Свої вимоги мотивував тим, що неповнолітня донька [PERSON]- [PERSON] 14.01.2015 року проникла до домоволодіння позивача за адресою: [ADDRESS] та викрала звідти гроші в сумі 540 грн. з гаманця. Після крадіжки грошей та порушення кримінального провадження мати неповнолітньої [PERSON] повернула викрадень 350 грн., останні кошти в сумі 190 грн. до цього часу не повернуті. Позивач тяжко хворіє та потребує стороннього догляду, коштів постійно не вистачає, тому сума в 190 грн. являється для нього значною. Дані обставини спричиняють позивачу значних моральних страждань, які він оцінює в 300 грн.. В судове засідання від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася надавши суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить провадити розгляд справи без її участі. 3-я особа в судове засідання не з'явилась надавши суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення, суд виходив з того, що органом досудового слідства н/л [PERSON] обвинувачується в тому, що 14.01.2015 року, близько 18-00 години [PERSON] маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, через незаперті вхідні двері, проникла до будинку за адресою: [ADDRESS] де проживає [PERSON] і скориставшись тим, що власник будинку відсутній, і за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала гроші у сумі 540 грн. з гаманця, який знаходився на тумбочці в залі будинку. Після чого н/л [PERSON] з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд. В результаті злочинних дій, вчинених н/л [PERSON] потерпілому [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду на суму 540 грн. Вирішуючи спір суд керується вимогами положень ст.ст. 15,23, 1166, 1167, 1177 ЦК України. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 23 ЦК України передбачає можливість відшкодування моральної шкоди. Так, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, зокрема ст. 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, так моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Стаття 1177 ЦК України врегульовує відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, так шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. ч.1,ч.2 ст. 1179 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою, так, неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками. Стаття 61 ЦПК України перелічує підстави звільнення від доказування, так обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вироком Золочівського районного суду Харківської області від 19.03.2015 року н/л [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, застосовано ст. 75,104 КК України, звільнено останню від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на н/л [PERSON] обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції. Вирок набрав чинності(а.с.2-3) Виходячи з того, що позивачем не надано доказів наявності у н\\л [PERSON] майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, суд вважає за необхідним стягнути завдану н/л [PERSON] шкоду з її матері [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] та задовольняє їх у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved