Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

22.09.2020 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до пункту 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 (далі -Порядок) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно з пунктом 3 Порядку тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років. Відповідно до виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми від 04.04.2008 року у справі №2-1126 та довідок ВДВС Сумського міського управління юстиції від 27.08.2010 року, 20.04.2011 року, 22.06.2011 року, 01.09.2011 року, 14.03.2012 року, 02.10.2012 року, 02.04.2013 року, 26.03.2013 року, та довідок про доходи Роменської виправної колонії від 04.10.2013 року, 02.04.2014 року, 01.10.2014 року, 02.04.2015 року, 08.10.2015 року, рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося, у зв`язку з ухиленням останньої від сплати аліментів. Враховуючи вищевикладене, а також на підставі заяв [PERSON] від 26.08.2010 року, 22.03.2011 року, 06.09.2011 року, 26.03.2012 року, 09.10.2012 року, 17.04.2013 року, 11.10.2013 року, 11.04.2014 року, 06.10.2014 року, 02.04.2015 року, 19.10.2015 року та відповідних документів, поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця з 01.08.2010 року по 31.01.2011 року, з 01.03.2011 року по 31.08.2011 року, з 01.09.2011 року по 29.02.2012 року, з 01.03.2012 року по 31.08.2012 року, з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року, з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року, з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року, з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року, з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року, з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року, з 01.10.2015 року по 31.02.2015 року. Протягом спірного періоду виплачена допомога в загальному розмірі 22315,20 грн.. [INFO] синові відповідача виповнилось 18 років. Тому, відповідно до підпункту 3 пункту 10 Порядку, сума наданої тимчасової державної допомоги підлягає сплаті за період з 01.08.2010 року по 31.01.2011 року, з 01.03.2011 року по 31.08.2012 року, з 01.10.2012 року по 31.12.2015 року в розмірі 22315,20 грн.. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму тимчасової державної допомоги у розмірі 22315,20 грн., та сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн.. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 24.09.2020 року матеріали позовної заяви Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги, залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 12.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги. З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання у приміщенні Ямпільського районного суду Сумської області. Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів, надіслано учасникам судового розгляду. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 22.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги. У судове засідання для розгляду справи по суті викликано учасників справи. Виклик відповідача, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради в судове засідання не з`явився; в позовній заяві, в разі неявки в судове засідання представника департаменту, просив проводити розгляд справи за його відсутності; проти винесення заочного рішення судом не заперечував. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювались виклики відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток Поштові відправлення були повернуті до суду з поміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких клопотань до суду не надходило. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.41) (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ст.ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. Ухвалою суду від 22.02.2021 року відповідно до ст.ст.223, 280-281 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд цивільної справи за позовною заявою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч.1 ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На підставі виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми від 04.04.2008 року, за яким з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 (триста) грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 23.01.2008 року, на користь матері [PERSON] (а.с.8а). Відповідно до заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги від 26.08.2010 року, 22.03.2011 року, 06.09.2011 року, 26.03.2012 року, 09.10.2012 року, 17.04.2013 року, 11.10.2013 року, 11.04.2014 року, 06.10.2014 року, 02.04.2015 року, 19.10.2015 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради за призначенням тимчасової державної допомоги на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7, 11-12,16-17,19-20,24-25,29,32-33,35-36,38,40,43). До заяв [PERSON] надавала довідки Відділу ДВС про те, що вона дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у відповідні періоди (а.с.9,13,14,18,23,30). Рішеннями Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради від 07.09.2010 року (а.с.9), від 25.03.2011 року (а.с.15), від 07.09.2011 року (а.с.18), від 27.03.2012 року (а.с.23), від 10.10.2012 року (а.с.27), від 30.04.2013 року (а.с.31), від 14.10.2013 року (а.с.34 звор), від 15.04.2014 року (а.с.37 звор), від 20.10.2014 року (а.с.39 звор), від 03.04.2015 року (а.с.41 звор), від 20.10.2015 року (а.с.44 звор) [PERSON] призначалась тимчасова державна допомога сім`ям з дітьми. Відповідно до розрахунку, наданого Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради, виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати документів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання не відоме, на [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на сина [PERSON] , [INFO] , по особовому рахунку № [NUMBER] , яка підлягає стягненню із [PERSON] за періоди з 01.08.2010 року по 30.09.2010 року - 552,60 грн.; з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року - 564,60 грн., з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року - 287,10 грн., з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року - 293,10 грн., з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року - 293,10 грн., з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року - 1794,60 грн., з 01.10.2011 року по 30.11.2011 року - 613,20 грн., з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року - 312,60 грн., з 01.01.2012 року по 31.03.2012 року - 1000,80 грн., з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року - 1020,60 грн., з 01.07.2012 року по 31.08.2012 року - 686,40 грн., з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року - 696,60 грн., з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року - 359,10 грн., з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року - 3993,00 грн., з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року - 385,80 грн., з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року - 4629,60 грн., з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року - 3086,40 грн., з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року - 1746,00 грн., 2010 рік - 1404,30 грн. 2011 рік - 3306,60 грн. 2012 рік - 3763,50 грн. 2013 рік - 4378,80 грн. 2014 рік - 4629,60 грн. 2015 рік - 4832,40 грн. Всього виплачено - 22315,20 грн. (а.с.46, 46 звор). За ч.ч. 8, 9 ст.181 Сімейного кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Відповідно до пункту 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, передбачено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця. Рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів після надходження усіх необхідних документів. Відповідно до пункту 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 (Порядок), тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до пункту 9 зазначеного Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти. Відповідно до ч.10 ст.181 Сімейного Кодексу України суми наданої дитині тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] вбачається, що [INFO] йому виповнилося 18 років (а.с.8). 03.06.2020 Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради на адресу [PERSON] було направлено лист-повідомлення з пропозицією повернути виплачені кошти тимчасової допомоги в добровільному порядку (а.с.49). Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку надану дитині тимчасову державну допомогу не сплатив, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради слід стягнути суму тимчасової державної допомоги в розмірі 22315,20 грн.. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Статтями 77-80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачену при подачі позову суму судового збору 2102,00 грн..

Outcome: approved