Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

22.05.2018 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 7957,73 гривень та судові витрати у сумі 1762 гривні. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу Honda, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. Автомобіль [PERSON] було пошкоджено 04.12.2015 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні з автомобілем ВАЗ 21101, номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 11.08.2016 року позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому у розмірі 7427,49 гривень, також позивачем було здійснено оплату послуг суб'єкта оціночної діяльності з встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 530,24 гривень. У зв'язку з цим у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. З метою досудового врегулювання спору Моторне (транспортне) страхове бюро України 22.12.2017 року направило відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, однак останнім шкоду не було відшкодовано, тому позивач звернувся до суду із даним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення правовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Актом цивільного законодавства, який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 цього Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що 04.12.2015 року у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу ВАЗ 21101 номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], і транспортного засобу Honda, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с.8-10). Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.6-7). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Honda, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] На підставі доручення МТСБУ суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] було складено звіт № 628 від 30.06.2016 року про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Honda, номерний знак [NUMBER] (а.с. 16-34). Заподіяна шкода не була відшкодована відповідачем потерпілій особі, у зв'язку з чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування збитків (а.с. 13). Як убачається з наданих матеріалів, особою, яка має право на відшкодування шкоди є власник транспортного засобу Honda, номерний знак [NUMBER], [PERSON] (а.с. 11). Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 7427,49 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 6221рв від 11.08.2016 року (а.с. 40). Крім того, позивачем сплачено ФОП [PERSON] 530,24 гривень за послуги суб'єкта оціночної діяльності з метою встановлення розміру заподіяної шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 461рв від 09.08.2016 року (а.с. 43). Таким чином Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу - [PERSON], який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з цим після сплати страхового відшкодування потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить висновку про те, що обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, повністю підтверджені, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у сумі 7427,49 гривень, та витрати на встановлення розміру збитків у сумі 530,24 гривень, а усього 7957,73 гривень. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду даної позовної заяви було сплачено 1762 гривні судового збору (а.с. 1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача зазначені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved