Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті [INFO] року дружини [PERSON] він отримав свідоцтво про право на спадщину на ? частки житлової квартири [ADDRESS]. Проте в цьому свідоцтві допущено помилку в зазначенні адреси спірної квартири, що позбавляє його права оформити договір її купівлі-продажу, тому просить визнати за ним право власності на спірну квартиру та в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про час і місце розгляду справи були оповіщені належним чином, сторони направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку, що всі докази є належними, допустимими та достовірними, а також достатні і взаємно пов'язані. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] року, на праві власності належало по ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.5-7, 8-13 - копії технічних паспортів). Позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину у виді ? частини спірної квартири, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому державний нотаріус в.о. Згурівської районної державної нотаріальної контори Сушко Л.М. допустив помилку, а саме, не зазначив повну адресу місця розташування успадкованої ? частини квартири. Згурівська районна державна нотаріальна контора Київської області відмовила позивачу у внесенні змін у свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що нотаріус Сушко Л.М. на даний час в конторі не працює, та у посвідченні договору купівлі-продажу квартири, так як по документах, які посвідчують право власності на квартиру, неможливо встановити її адресу (а.с.20, 21 - відмови). Комунальне підприємство «Згурівський комбінат комунальних підприємств» відмовив внести зміни до установчих документів у зазначене свідоцтво (а.с.34 - відмова). Право власності позивача на спірну квартиру підтверджується копіями технічних паспортів, витягу із будинкової книги, довідкою селищної ради (а.с.19). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен може володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб та не порушуючи їхніх інтересів. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном, в даному випадку квартирою, на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що спірна квартира належить позивачу на законних підставах, рівно як і законно він володіє нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved