Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

23 грудня 2016року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 23953,05грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1378,00гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18 вересня 2013року між ПАТ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2005843307, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 22410,00гривень на придбання товарів на споживчі цілі. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. 22 грудня 2014року між ТзОВ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого ТзОВ «ОТП Банк» відступив ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором №2005843307 від 18.09.2013року. Станом на 24 листопада 2016року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 23953,05гривень, тому позивач змушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2013року між ПАТ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2005843307, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 22410,00гривень на придбання товарів на споживчі цілі. 22 грудня 2014року між ТзОВ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого ТзОВ «ОТП Банк» відступив ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором №2005843307 від 18.09.2013року. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, а тому заборгував ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 23953,05гривень. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved