Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

23 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом, в якому просить: визнати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,34 га., серії ОД №080645 виданий 10.06.2004 року на ім'я [PERSON], що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва втраченим; встановити факт належності земельної ділянки площею 6,34 га., що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON], яка померла [INFO]; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], що складається з земельної ділянки площею 6,34 га., розташованої на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] згідно державного акту, серії ОД №080645 виданий 10.06.2004 року та майнового паю в структурі вартості майна СК «Шаболат», що розташований в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області у розмірі 5819 грн. 13 коп, який належав померлій згідно свідоцтва про право власності на майновий пай від 27.03.2003 року.. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після смерті, якої залишилося вищевказане спадкове майно. Позивач також зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], так як оригінал державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на вказану вище земельну ділянку було втрачено, але вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину так як здійснює діяльність, пов'язану з користуванням зазначеним спадковим майном. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, натомість надіслали на адресу суду листи, в яких зазначають, що проти задоволення позову не заперечують та просять справу розглядати без їх участі. (а.с.30, 31) Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України та Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року Так судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] (а.с.10) Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,34 га., розташованої на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту, серії ОД №080645 виданий 10.06.2004 року та майновий пай в структурі вартості майна СК «Шаболат», що розташований в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області у розмірі 5819 грн. 13 коп, який належав померлій згідно свідоцтва про право власності на майновий пай від 27.03.2003 року. (а.с. 12-15) Позивач у своєму позові зазначає що не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що державний акт, який посвідчує право власності спадкодавця на вказану вище земельну ділянку було втрачено. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно листа завідувача Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори від 22.07.2014 року № 1946/01-16, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася. (а.с. 29) Таким чином в судовому засіданні встановлено, що нотаріус не відмовляв позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а отже звернення до суду з вказаними вище вимогами є передчасним та таким, що не відповідають вимогам діючого законодавства, яке регулює виниклі правовідносини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed