Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

23.03.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, в якій зазначила, що вона власником особового рахунку № [NUMBER] , неприватизованої квартири за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Ізюм Харківської області, тому правовстановлюючі документи на неї відсутні. 29.05.2017 року до зазначеної квартири була прописана її донька [PERSON] , а потім [INFO] і її діти [PERSON] (раніше була [PERSON] ) та [PERSON] . Проте з 2010 року вона у даній квартирі не мешкає, її діти зовсім ніколи не мешкали у даній квартирі. З 2018 року припинили спілкування з нею, а у вересні 2020 року дізналася, що донька зі своїм чоловіком здійснили усиновлення онучки, змінили їй прізвище та виїхали на постійне місце мешкання у іншу країну. На сьогодні у даній квартирі відповідачка з дітьми не мешкає, позивачка змушена оплачувати комунальні послуги і за осіб, які фактично не проживають і не користуються житлом, також позбавлена можливості оформити субсидію, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] (колишню [PERSON] ), [INFO] , [PERSON] [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також не з`явилася, на електронну адресу суду 06.06.2021 року надіслала заяву про розгляд справи без її участі, оскільки на даний час разом з дітьми мешкає у іншій країні, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області в підготовче засідання не з`явився, надали зачяву про розгляд справи без їх участі, покладаються на розсуд суду. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області Бойко М.С. в підготовче засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у суді доказів, в прийнятті рішення покладалась на розсуд суду. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до довідки Приватного підприємства «ІЗЮМЖИТЛОСЕРВІС» № 200 від 12.11.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на неї відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.7). Дана квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Ізюм Харківської області, тому правовстановлюючі документи на неї відсутні Згідно довідки Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської мімької ради № 1337 від 12 травня 2021 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Ізюм, Харківської області до правовідносин, що виникли між сторонами у зв`язку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до вимог ст. ст. 59 та 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідачі втратили в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням, так як з 2010 року по день розгляду справи у суді в даній квартирі не проживають. Відповідачі порушують права позивача тим, що не знялися з реєстрації як такі, що не проживають і не користуються жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 2724,00 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved