Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

22.06.2016 року перший заступник голови Старосамбірської РДА звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], є матірю [PERSON], [INFO], але із сином не проживає, не цікавиться його життям, навчанням, не бере участі у його вихованні, тобто від виконання батьківських обовязків ухиляється, тому дитина тимчасово влаштована до [PERSON] дитячого будинку, і оскільки залишення з матірю загрожує життю і здоровю хлопчика, виникла потреба у відібранні його від матері без позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та показала, що [PERSON] мешкає у селі Воютичі Самбірського району з молодшим сином та співжителем у будинку із хорошими умовами проживання, а її малолітній син [PERSON], [INFO], залишався проживати у [INFO] із колишнім чоловіком відповідачки [PERSON], який не є біологічним батьком дитини, зловживає алкогольними напоями, вживає нецензурну лексику, що негативно впливало на виховання хлопчика, який не відвідував школу, залишався без догляду, тому із-за загрози життю і здоровю цього малолітнього, його відмови через конфлікт із співжителем матері повертатися до неї, [PERSON] 08.06.2016 року був тимчасово влаштований до [PERSON] дитячого будинку. Просила постановити рішення про відібрання цієї дитини у [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнути з неї аліменти. Відповідач [PERSON] емоційно проти позову заперечила та показала, що син [PERSON] відмовляється проживати з нею через конфлікт із її співжителем. Вона мала домовленість із своєю матірю, що та тимчасово доглядатиме Володю, але він втік від бабусі до [PERSON]. При цьому фактично не заперечила проти перебування сина у дитячому будинку. Досліджені докази та відповідні їм правовідносини дають підстави прийти до висновку про доведеність позовних вимог, оскільки: Згідно зі ст.18 Конвенції «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. За положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності зі ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, виконувати інші обов'язки. Статтею 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав у тому числі у випадках ухилення від виконання батьківських обов'язків, а також якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Із копії актового запису про народження (а.с.4) вбачається, що [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Згідно показань сторін та особистих документів [PERSON] вона зареєстрована [INFO], хоч проживала [INFO]. На теперішній час мешкає у селі Воютичі Самбірського району. У відповідності з Актом обстеження матеріально-побутових умов від 02.02.2016 року (а.с.10-12) дитина [PERSON], [INFO], учень пятого класу Добромильської ЗСШ 1-111 ступенів, проживає [INFO] із колишнім чоловіком матері [PERSON], який зловживає алкогольними напоями. Хлопець не доглянутий, не відвідує школу. Згідно з характеристикою (а.с.7) [PERSON] не врівноважена, ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо сина [PERSON], [INFO], навіть не цікавиться його життям, станом здоровя, навчанням. 02.02.2016 року виконком Добромильської міської ради рішенням № 15 відібрав малолітнього [PERSON], [INFO] у матері [PERSON] у звязку із існуванням загрози життю і здоровю дитини внаслідок невиконання матірю батьківських обовязків (а.с.8). Наказом № 11/01-16 від 03.02.2016 року начальник служби у справах дітей Старосамбірської районної державної адміністрації поставив [PERSON], [INFO], поставити на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, проживання дітей у сімях, в яких батьки або особи, що їх заміняють, ухиляються від виконання батьківських обовязків. Розпорядженням першого заступника голови Старосамбірської РДА № 30/01-04 від 03.02.2016 року (а.с.5) постановлено малолітнього [PERSON], [INFO], тимчасово влаштувати в [PERSON] дитячий будинок відділу освіти Старосамбірської РДА як дитину, що потребує соціальної підтримки. Згідно показань сторін на час розгляду справи у суді дитина залишається у дитячому будинку, [PERSON] вважає, що там її синові забезпечені нормальні умови проживання. Наведене свідчить, що залишення малолітнього [PERSON], [INFO] з матірю, яка ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно цієї дитини залишила проживати сина з чужою людиною зі шкідливими звичками, без догляду, не цікавиться його життям, не займається вихованням, навчанням, - може негативно впливати на його розвиток та здоров'я, тому хлопчика доцільно відібрати у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, проте зі стягненням аліментів, оскільки у відповідності з ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обовязку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин із [PERSON] доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved