Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

21 травня 2021 року адвокат Зінченко А.А. через систему «Електронний суд» звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис відповідно до якого нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів», якому ПАБ «Дельта Банк» на підставі договору №2241/к про відступлення прав вимоги від 07.05.20 року відступлено право вимоги за кредитним договором №011-01518-170912 від 17.09.2012 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до вказаного виконавчого напису нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та стягнути з [PERSON] за період з 07.05.2020 року по 28.02.2021 року загальну суму у розмірі 16848,10 грн, яка складається із: 12960,93 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3837,17 грн - заборгованість за нарахованими та не сплаченими процентами; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі. Крім того зазначає, що на підставі поданих документів нотаріусу не можливо встановити безспірність вимог відповідача, а також звертає увагу на пропущення встановленого законом строку вчинення виконавчого напису та зазначає про неотримання ним повідомлення відповідача про порушення кредитних зобов`язань. За таких обставин просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2021 року зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. 02.07.2021 року, в межах строку встановленого судом, відповідачем засобами поштового зв`язку направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, який отримано судом 05.07.2021 року (вх. №45711), згідно якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Разом з тим, відповідач зазначив, що, на його думку, ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №12047, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 16848,10 грн, не належить визнавати таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваних виконавчих написах заборгованість можна вважати безспірною. Крім того, відповідач зазначає, що твердження позивача відносно пропуску строку вчинення виконавчого напису є помилковим, оскільки право вимоги стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк», виникло на підставі Договору № 2241/К відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, тому строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 07 травня 2020 року по 07 травня 2023 року. Таким чином, право вимоги виникло у відповідача 07 травня 2020 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 11 березня 2021 року минуло менше трьох років. Щодо стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн, відповідач зазначив, що витрати позивача на професійну правничу допомогу на суму 5000,00 грн не є співмірними із складністю даної справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Водночас, зауважив, що позивачем не надано жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, також відсутній детальний опис послуг із зазначенням втраченого часу. Зважаючи на вказане, відповідач зазначив, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн відсутні. Третя особа своїм правом на надання письмових пояснень не скористалась. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином засвідчені копії документів та матеріалів на підставі яких вчинявся оспорюваний виконавчий напис. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством. Представник позивача адвокат Зінченко А.А. 21.10.2021 року подав до суду заяву (вх. №74744) згідно якої просив розгляд даної справи провести у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12047, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі Договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №011-01518-170912 від 17 вересня 2012 року укладеним [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», за період з 07.05.2020 року по 28.02.2021 року включно, на загальну суму у розмірі 16848,10 грн, яка складається із: 12960,93 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3837,17 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису(а.с. 14). 29 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Собчуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65306077 з виконання виконавчого напису №12047 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 11.03.2021 року (а.с. 11-12). Виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука В.В. (ВП №65306077) в межах якого 08 червня 2021 року було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу (а.с. 33-34). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 11 березня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином засвідчені копії документів та матеріалів на підставі яких вчинявся оспорюваний виконавчий напис, у тому числі й копію кредитного договору, який, як слідує зі змісту виконавчого напису, став підставою для його вчинення. Проте, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не надано суду витребуваних документів та про причини неможливості їх ненадання суду не повідомлено. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено факт відсутності нотаріального посвідчення кредитного договору №011-01518-170912 від 17 вересня 2012 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». При цьому суд звертає увагу, що такий виконавчий напис міг бути вчинений лише на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться лише договір про надання правової допомоги від 13 травня 2021 року, без додатків (а.с 7-10). Як вбачається із розділу 3 даного Договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначенні в Додатку 1 до цього Договору, а факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг. Враховуючи, що у матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання допомоги, а також те, що сторонами не узгоджено у договорі про надання правової допомоги фіксованого розміру винагороди за надання правової допомоги, суд не може визначити розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, а тому відсутні підстави для їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved