Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

23.07.2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Обухівського районного суду Київської області з вказаною позовною заявою, в якій просили визнати за ними по 1/2 частині кожній, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею - 2,0649 га, кадастровий номер: 3223183000:02:005:0042, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області після померлої матері [INFO] , [PERSON] . У встановленому законом порядку звернулись до державного нотаріуса для прийняття спадщини після померлої, однак їм було відмовлено у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів про право власності на ім`я померлої. Свою заяву обґрунтовують тим, що померла [PERSON] документи на приватизацію та виготовлення Державного акту здала самостійно та особисто, однак за життя із незалежних від неї обставин отримати не встигла. Після отримання позивачами копії Державного акту в земельному відділі на ім`я померлої, який виготовлено вже після її смерті, а саме 06 березня 2006 року, нотаріусом знову було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування за заповітом. Позивачі пояснили, що мати здала документи до землевпорядної організації для приватизації вказаної земельної ділянки, приватизувала її, однак із незалежних від неї обставин за життя не встигла отримати державний акт на своє ім`я. Була виготовлена лише технічна документація з присвоєнням кадастрового номеру, а державний акт позивачі вже отримали після її смерті. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначена справа до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі не з`явились, подали заяви та просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Відповідно до заповіту [PERSON] від 21 квітня 2000 року та згідно до спадкової справи № 38256888 єдиними спадкоємцями щодо майна померлої є позивачі [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців не вбачається. Після смерті [PERSON] позивачки прийняли спадщину шляхом звернення до Обухівської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0649 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області відмовлено, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 313637, виданий 06.03.2006 року [PERSON] , тобто після її смерті. В свою чергу, в матеріалах цивільної справи міститься Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0205633 від 10 червня 1997р., який засвідчує право [PERSON] , як члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна» Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області, на земельну частку (пай) площею 2,18 га, на підставі рішення Обухівської районної державної адміністрації від 19 березня 1997 року № 119 (а. с. 34). Тобто, даний сертифікат підтверджує право [PERSON] на спірну земельну ділянку, з приводу якої виник в даний час судовий спір. В подальшому, розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 12 листопада 2004 року № 728 «Про надання дозволу на виготовлення державних актів про право приватної власності на земельні частки (паї) громадянам України - членам колишнього КСП Україна» надано дозвіл на виготовлення державних актів про право приватної власності на земельні частки (паї) громадянам України - членам колишнього КСП «Україна», що було розташоване у селі Деремезні, Обухівського району на підставі виданих сертифікатів, згідно із списком. Відповідно до Списку громадян-власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), яким надаються в приватну власність земельні ділянки згідно з номерами на схемі поділу земель на земельні частки (паї), який є додатком до Розпорядження № 728 від 12 листопада 2004 року, під № 124 зазначена [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] , Паспорт Серія [NUMBER] ; серія та номер сертифікату: серія та номер сертифікату КВ-0205633; площа земельної ділянки 2,18). Таким чином, суд приходить до висновку, що право власності у [PERSON] на спірну земельну ділянку виникло 12.11.2004 року, як дати розпорядження Обухівської районної державної адміністрації, тобто за життя останньої. Дії, які буди здійснені [PERSON] за життя щодо приватизації земельної ділянки, знайшли прояв у вигляді офіційного визнання державою її права власності - у виді отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 313637, тільки після її смерті - 06 березня 2006 року. В зв`язку з чим, вказаний державний акт правомірно не визнаний нотаріусом, як документ, що підтверджує право власності. Проте, один лише факт неотримання [PERSON] за життя належним чином оформленого документа про право власності на спірну земельну ділянку, не ставить під сумнів виникле в неї за життя право власності на підставі розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 12 листопада 2004 року № 728 «Про надання дозволу на виготовлення державних актів про право приватної власності на земельні частки (паї) громадянам України - членам колишнього КСП Україна» надано дозвіл на виготовлення державних актів про право приватної власності на земельні частки (паї) громадянам України - членам колишнього КСП «Україна», що було розташоване у селі Деремезні, Обухівського району на підставі виданих сертифікатів, згідно із списком. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачі як спадкоємці за заповітом відносно майна своєї матері мають право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), яке вона набула за життя, та відносно якого не було завершено оформлення правовстановлюючого документу. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі є єдиними спадкоємцями, позивачеві не видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині видачі оригіналу правовстановлюючого документа після смерті власника, що перешкоджає позивачам реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право [PERSON] на земельну частку (пай) виникло на законних правових підставах, за життя це право не припинялось і не оспорювалось, видача правовстановлюючого документа після смерті [PERSON] не повинно позбавляти її спадкоємців права на спадкування. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду обставини, на які посилаються позивачі, і приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права відносно земельної частки (паю). За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved