Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

22.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Центрального відділу ДВС м. Маріуполя ГУЮ у Донецькій області, Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу у Донецькій області [PERSON] про визнання права власності, стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.03.2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики (з внесеними змінами та доповненнями, відповідно додаткових договорів від 27.06.2014 року та 22.04.2016 року), на загальну суму 105000 доларів США. Відповідач зобовязався повернути вказану суму в строк до 22.05.2016 року. З метою забезпечення грошових коштів, 28.03.2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір іпотеки, завірений приватним нотаріусом [PERSON] (з внесеними змінами та доповненнями, відповідно додаткових договорів до договору іпотеки від 04.02.2015 року та 22.04.2016 року), відповідно до якого предметом іпотеки є нежитлове приміщення загальною площею 193,96кв.м, вбудоване в багатоквартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Італійська, б.94а, прим.23, м. Маріуполь, Донецька область. 01.12.2016 року ним було вручено вимогу відповідачу про погашення грошових коштів в національній валюті, еквівалентній 105\~000 доларів США за курсом НБУ. 11.01.2017 року [PERSON] у своїй заяві, адресованій приватному нотаріусу [PERSON] повідомив, що не має можливості виконати зобовязання за договором позики і тому не заперечує проти реєстрації права власності на нежитлове приміщення загальною площею 193,96кв.м, вбудоване в багатоквартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Італійська, б.94а, прим.23 за [PERSON] Згідно звіту незалежної оцінки нерухомого майна від 06.01.2017 року, ринкова вартість обєкта оцінки складає 22098,99. 17.01.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] було винесено рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у звязку з тим, що було встановлено наявність зареєстрованого арешту на все нерухоме майно власника [PERSON] Оскільки [PERSON] добровільно не виконує зобовязання, він вимушений звернутися до суду. Вважає, що сума, яка підлягає стягненню повинна бути стягнута з урахуванням різниці ринкової вартості нерухомого майна і складати в еквіваленті 82901,01 доларів США. 10.07.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] було зареєстроване право власності нежитлове приміщення загальною площею 193,96кв.м, вбудоване в багатоквартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Італійська, б.94а, прим.23, м. Маріуполь, Донецька область за [PERSON], у звязку з чим, та враховуючи уточненні позовні вимоги, просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у сумі 82901,01 доларів США. Позивач та його представник у судове засідання не зявились, в матеріалах справи мається заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошей №1. Відповідно вказаного договору, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 596750 грн., що еквівалентно 55000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору та в сумі 1268880грн, що еквівалентно 85000 євро за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору, загальна сума у національній валюті складає 1865630,00грн. [PERSON] зобовязується у строк до 28.06.2014 року повернути таку ж суму грошових коштів [PERSON] Відповідно до п.9 Договору позики грошей №1 від 28.03.2014 року, сторони домовились, що виконання зобовязання за цим договором забезпечується іпотекою нежилого приміщення, яке знаходиться в м. Маріуполі Донецької області, вул. Італійська, б.94а, прим.23, загальною площею 193,36кв.м., що вбудоване в багатоквартирний будинок. 27.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір про внесення змін до договору позики грошей №1 від 28.03.2017 року, згідно якого, позика повертається у повному обсязі готівкою в строк до 31.12.2015 року. 22.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір про внесення змін до договору позики грошей №1 від 28.03.2017 року. Відповідно вказаного договору, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 2\~660 700 грн., що еквівалентно 105000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору та в сумі 1268880грн, що еквівалентно 85000 євро за офіційним курсом НБУ станом на 22.04.2016 року. [PERSON] зобовязується у строк до 22.05.2016 року повернути таку ж суму грошових коштів [PERSON] Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.01.2017 року №33452896, державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зупинив розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 12.01.2017 року, яку подав [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності. 28.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки. Цим договором забезпечується виконання грошових зобовязань, що виникли на підставі договору позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 28.03.2013 року за №1, а також додаткових угод до нього, за умовами якого, [PERSON] зобовязався перед [PERSON] повернути суму позики у розмірі 596750 грн., що еквівалентно 55000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору та в сумі 1268880грн, що еквівалентно 85000 євро за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору, загальна сума у національній валюті складає 1865630,00грн, у строк до 28.06.2014 року. Предметом іпотеки є нежитлове приміщення загальною площею 193,96кв.м, вбудоване в багатоквартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Італійська, б.94а, прим.23, м. Маріуполь, Донецька область. 04.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір про внесення змін до договору іпотеки, згідно якого позика повертається у повному обсязі в строк до 31.12.2015 року. Предметом іпотеки є нежитлове приміщення, яке знаходиться в м. Маріуполі Донецької області, вул. Італійська, б.94а, прим.23, загальною площею 193,36кв.м., що вбудоване в багатоквартирний будинок. Вказане нежитлове приміщення є власністю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. 22.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір про внесення змін до договору іпотеки. Цим договором забезпечується виконання грошових зобовязань, що виникли у [PERSON] на підставі договору позики від 28.03.2013 року, а також додаткових угод до нього, за умовами якого [PERSON] зобовязується перед [PERSON] повернути суму грошових коштів в національній валюті, що буде еквівалентна 105000 доларів США за курсом НБУ станом на день повернення позики (остаточного рахунку), у строк до 22.05.2016 року. Узгоджена сторонами вартість предмета іпотеки становить 1250000 гривень. 11.01.2017 року [PERSON] подав заяву до Приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] про те, що він не має можливості виконати зобовязання за договором позики та додатковим угодам, тому він не заперечує проти реєстрації права власності на нежиле приміщення, яке знаходиться в м. Маріуполі Донецької області, вул. Італійська, б.94-а, приміщення 23, загальною площею 193,36кв.м., що вбудоване в багатоквартирний житловий будинок на імя [PERSON] У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно до ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Outcome: partial