Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

23 червня 2020 року Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Слов`янської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 14 травня 2015 року. Згідно із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг [PERSON] щомісячно одержував в УСЗН адресну допомогу. Вказує на те, що виплати здійснювалися за рахунок коштів Державного бюджету. Зазначає, що [PERSON] у своїх заявах повідомляв, що ніхто з членів його сім`ї не має у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Під час проведення перевірки було встановлено, що його дружина [PERSON] має у власності 1/3 частину житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За результатами перевірки [PERSON] надіслано повідомлення від 16 липня 2019 року № 3398-4 про необхідність повернення коштів в добровільному порядку, але [PERSON] адресну допомогу не повернув. З огляду на викладене позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету через УСЗН Слов`янської міської ради незаконно отриману адресну допомогу у розмірі 10601 грн. 82 коп.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відзив, заперечення до позовної заяви суду не надав. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 24 липня 2020 року у справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до заяв від 02 грудня 2015 року, 30 травня 2016 року, 01 грудня 2016 року,14 червня 2017 року, 10 січня 2018 року, 10 липня 2018 року, 10 січня 2019 року, [PERSON] звернувся до УПСЗН Слов`янської міської ради із проханням призначення йому щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг. В своїй заяві [PERSON] вказав своє зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а також фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а. с. 3, 6, 8, 11, 14, 17, 20). Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 19 січня 2016 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 02 грудня 2015 року по 01 лютого 2016 року у сумі 442 грн. 00 коп., з 02 лютого 2016 року по 01 квітня 2016 рік у сумі 221 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 02 липня 2016 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 30 травня 2016 року по 29 листопада 2016 рік у сумі 442 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 05 січня 2017 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 рік у сумі 442 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 26 червня 2017 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 14 червня 2017 року по 13 грудня 2017 рік у сумі 442 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 18 січня 2019 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 10 січня 2018 року по 09 липня 2018 рік у сумі 442 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 13 липня 2018 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 10 січня 2018 року по 09 липня 2018 рік у сумі 442 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 17 січня 2019 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 10 січня 2019 року по 09 липня 2019 рік у сумі 442 грн. 00 коп.. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 05 березня 2011 року(а.с.7). Згідно із заявою [PERSON] від 09 липня 2019 року, останній звернувся до УСЗН Слов`янської міської ради із призначенням йому щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання. Своєю заявою [PERSON] надав згоду на обробку, використання та зберігання його персональних даних, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»(а. с. 23). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] має у власності 1/3 частину житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] має у власності 1/4 частину житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.26). Відповідно до рішення УСЗН Слов`янської міської ради № 03-41/1810 від 17 липня 2019 року, [PERSON] було відмовлено у призначенні соціальної допомоги за період з 14 червня 2017 року по 09 липня 2019 рік(а.с.27). Відповідно до довідки № 04-50/801 від 18 липня 2019 року [PERSON] у період з червня 2017 року по грудень 2017 року було нараховано 2645 грн. 82 коп. допомоги переміщеним особам на проживання(а.с.28). Відповідно до довідки № 04-50/802 від 18 липня 2019 року [PERSON] у період з січня 2018 року по грудень 2018 року було нараховано 5175 грн. 68 коп. допомоги переміщеним особам на проживання(а.с.29). Відповідно до довідки № 04-50/803 від 18 липня 2019 року [PERSON] у період з січня 2019 року по липень 2019 року було нараховано 2780 грн. 32 коп. допомоги переміщеним особам на проживання(а.с.29). Переплата у період з 14 червня 2017 року по 09 липня 2019 року становить 10601 грн 82 коп.(а.с.30). Згідно із актом № 11-20/644 від 12 липня 2019 року, складеним УСЗН Слов`янської міської ради, державним соціальним інспектором була проведена перевірка правильності та повноти інформації наданої [PERSON] для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, та було виявлено, що заявник в заяві не зазначив, що його дружина [PERSON] має частку власності на житло за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок цього були надміру виплачені кошти в сумі 10601 грн. 82 коп. за період з 14 червня 2017 року по 09 липня 2019 року включно(а.с.31). Відповідно до повідомлення УСЗН Слов`янської міської ради, [PERSON] було повідомлено, що йому було надміру нараховані кошти в сумі 10601 грн. 82 коп. та запропоновано повернути вказані кошти(а.с.32). Згідно із довідкою УСЗН Слов`янської міської ради № 08-37/2311 від 25 червня 2020 року, [PERSON] перебуває на обліку в Управління. Інформацію внесено до Єдиної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб України в сегменті «Облік ВПО» та заявником отримано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1429033290, станом на 25 червня 2020 року довідка № 1429033290 від 14 травня 2015 року дійсна(а.с.39). Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505. Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505(далі Порядок) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до\~п.\~6\~Порядку,\~грошова допомога\~не призначається\~у разі,\~коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. З рішення УСЗН Слов`янської міської ради від 17 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] зобов`язано повернути суму надміру наданої адресної допомоги у зв`язку з неповідомленням про зміну обставин, які випливають на призначення грошової допомоги. Встановлено, що відповідач не повідомив про всі обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме те, що його дружина має у власності у виді 1/3 частки квартири розташованій у м. Слов`янську, що вплинуло на його право на виплату адресної допомоги. Вказане призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 10601 грн. 82 коп. з вини відповідача, що є підставою для задоволення позову шляхом стягнення спірних коштів. Добровільно відповідач не повертає надмірно отримані грошові кошти. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Такий висновок зафіксований у справі № 727/5743/15-ц від 27 березня 2019 року. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~1212\~ЦК України,\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1214\~ЦК України,\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~без достатньої\~правової підстави,\~зобов`язана\~відшкодувати всі\~доходи,\~які вона\~одержала або\~могла одержати\~від цього\~майна з\~часу,\~коли ця\~особа дізналася\~або могла\~дізнатися про\~володіння цим\~майном без\~достатньої правової\~підстави.\~З цього\~часу вона\~відповідає також\~за допущене\~нею погіршення\~майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів не є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 298/1396/16-ц 10 квітня 2019 року. Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Таким чином, оскільки [PERSON] в добровільному порядку не повернув надмірно виплачені кошти, то суд приходить до переконання, що відповідно до норм чинного законодавства, [PERSON] повинен повернути державі надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, на загальну суму 10601 грн. 82 коп., отриману за період з 14 червня 2017 року по 09 липня 2019 рік, оскільки дана допомога була безпідставно призначена Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області внаслідок не надання [PERSON] інформації про наявність майна у його членів сім`ї. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~яка передбачає\~розподіл судових\~витрат між\~сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. Враховуючи, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради судом повністю задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved