overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

23.08.2019 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що остання 22.08.2019 року поступила в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням лікаря-психіатра Тячівської РЛ, у зв`язку з тим, що в неї наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Представник обласної психіатричної лікарні Попович-Бурчо В. І.в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 22.08.2019 року [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Остання страждає на хронічний маячний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлена в судове засідання [PERSON] пояснила, що психічним розладом не хворіє та не потрібно її госпіталізувати. Прокурор Сита Ю. Ю. вважав заяву підставною, проти її задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про госпіталізацію, висновок до медичної картки № 1888 від 23.08.2019 року, копію направлення лікаря-психіатра, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на хронічний маячний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відмовилася лікуватися в добровільному порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] не надала усвідомленої письмової згоди на лікування в стаціонарних умовах закладу з надання психіатричної допомоги, а лікування її можливе тільки в стаціонарних умовах такого закладу, і якщо їй не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення психічного стану, що може завдати суттєвої шкоду її здоров`ю, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

23.08.2019 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 19.09.2019 року рішенням суду задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Однак під час розгляду справи суд не вирішив питання про судові витрати, які позивач понесла при розгляді справи і які складаються із сплати позивачем судового збору в сумі 768,40 грн., що і змусило заявника звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить розглянути заяву у її відсутність та підтримує заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, але його неприбуття згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по даній справі про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 76840 грн., оскільки таке питання піднімалось в позовній заяві, не було вирішено при ухваленні рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

23.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05.08.1995 року Новоград-Волинським міським відділом реєстрації АГС Житомирської області, актовий запис № 243. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння, поваги та кохання. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб. 23.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05.08.1995 року Новоград-Волинським міським відділом реєстрації АГС Житомирської області, актовий запис № 243, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с 8). Неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини позивач та відповідач не бажають, позивач наполягає на розірванню шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхнім неповнолітнім дітям. Оскільки позивач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подачу позову до суду, тому згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

23.08.2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення фактичних шлюбних стосунків з липня 2016 року, внаслідок відсутності порозуміння, довіри та поваги один до одного, які повинні бути притаманні сімї. Різні погляди на моральні цінності, сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Від шлюбу дітей не мають. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, оскільки спільне подальше життя з відповідачем не можливе, що буде суперечити її інтересам, тому просила шлюб розірвати. У підготовче засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення не зявився, у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлена про час та місце проведення підготовчогосудового засідання, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27.12.2003 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Петрівської сільської ради Волноваського району Донецької області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 03 (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони фактично припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що між подружжям втрачено порозуміння, довіра та повага, що повинні бути притаманні сімї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

23.08.2019 року позивач звернулась в суд з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.09.1990 року /актовий запис № 7/ Завадівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася близько десяти років тому назад, на даний час вона миритися із відповідачем не бажає. В судове засідання позивач [PERSON] з`явилася, позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. В судове засідання відповідач [PERSON] з`явився, позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 22.09.1990 року /актовий запис № 7/ Завадівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, сторони разом не проживають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

23.08.2080 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької обл. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], актовий запис за № 101. Подружжя немає неповнолітніх дітей. В період спільного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в зв'язку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. В зв»язку з тим, що відповідач з спільною заявою про розірвання шлюбу до органів РАГС звертатися не бажає, [PERSON] 06.11.2014 року пред»явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу в судовому порядку. В судове засідання [PERSON] не з»явилася, але в матеріалах справи мається її заява в якій позов підтримує, просить розірвати шлюб, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить поштове повідомлення. Сторонам надавався строк для примирення, але до теперішнього часу позивач від позову не відмовився. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вивчивши матеріали справи, та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 24, 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

23.09.14 [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі не менше 1/3 частини, який в подальшому було уточнено та просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею, та перебуває на повному утриманні матері, матеріально відповідач не допомагає. У зв'язку з тим, що відповідач офіційно працює, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

- 23.09.1989 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб другий. Від шлюбу мають повнолітнього сина. В 2013р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, зловживання відповідачем спиртних напоїв, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

23.09.1991 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали між собою шлюб. Від шлюбу сторони мають п'ятеро дітей, з них неповнолітніх - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 2012 року позивачка з відповідачем проживають окремо, діти проживають на утриманні позивачки, але шлюб між сторонами не розірвано. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, грошової допомоги не надає на чисельні звернення позивачки не реагує. Позивачка в судовому засіданні на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав повністю. Оцінивши зібрані по справі матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін суд, приходить до висновку що позов слід задовольнити. Стягувати з [PERSON] [INFO] , уродженця с. Ісаєво, Миколаївського району, Одеської області, жителя [ADDRESS], працюючого механізатором ПП «Земля», аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], так як те, що діти повністю знаходиться лише на утриманні позивачки, що підтверджується показами сторін в судовому засіданні та матеріалами справи копією свідоцтва про народження [PERSON]., [INFO] ( а.с. 3 ), копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про народження [PERSON], 2004 року народження ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON], 2009 року народження ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про народження [PERSON], 2011 року народження ( а.с. 7 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 8 - 10 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 11 ), копією Державного акту на право приватної власності на ім'я [PERSON] ( а.с. 12 ), довідкою виданою Березівським міжрайонним управлінням юстиції в Одеській області, про те, що виконавчі документи про стягнення аліментів із [PERSON], на користь [PERSON], на утримання дітей на виконанні відсутні ( а.с. 13 ). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають суттєве значення, суд за заявою платника аліментів або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

- 23.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб і відповідач взяв прізвище дружини. Шлюб другий. Від шлюбу мають синів [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO].. У серпні 2014р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав на розірвання шлюбу згідний, про що повідомив по телефону. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

23.09.2008 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги позивача задоволено та визнано за [PERSON] право власності без додаткового вводу в експлуатацію на нежитлову будівлю підприємства громадського харчування, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Не погодившись з винесеним рішенням представник Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. 20.06.2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області дану цивільну справу було повернуто до Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська для винесення додаткового рішення по вищевказаній справі, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явились, тому у зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Як вбачається з матеріалів справи, судом задоволено позовні вимоги позивачів. Але судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.1,2 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені судом в повному обсязі та судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, тому суд дійшов висновку, що слід винести додаткове рішення по справі, де слід судові витрати в розмірі 1700 грн. 00 коп. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], оскільки при подачі позову до суду судові витрати понесла саме [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved