Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

23.06.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюби між сторонами, зареєстрований 28.01.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ, актовий запис № 39; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком [PERSON] за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що подружнє життя між сторонами не склалось, причиною цього є різні погляди на життя. З 02.03.2020 року сторони не підтримують подружні відносини. Збереження родини неможливе, а отже шлюб слід розірвати. Спільна донька сторін залишилась проживати з позивачем. З 02.03.2020 року донька знаходиться на утриманні батька, за цей період відповідач не цікавилась дитиною та не надавала ніякої матеріальної допомоги. Донька сторін є дитиною інвалідом до 18 років. Позивач вимушений водити дитину на платні заняття з логопедом-дефектологом та психологами декілька разів на тиждень. Крім того,Ю позивач витрачає кошти і на інше лікування дитини, і тому числі й на придбання ліків. 22.05.2020 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, згідно якого місцем проживання дитини визначено місце проживання позивача. Позивач зазначає, що визначення місця проживання дитини з ним відповідає потребам та інтересам дитини, оскільки відсутній негативний вплив на її розвиток, а мати дитини самоусунулась від догляду, виховання та взагалі спілкування з дитиною. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 25.06.2020 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху. 02.07.2020 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача на виконання вимог вищезазначеної ухвали судді від 25.06.2020 року. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 06.07.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 10.08.2020 року до канцелярії суду надійшла заява від відповідача, де вона зазначає, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , просила визначити аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів її доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини, то просила закрите провадження, через відсутність предмету спору. Судовий розгляд просила проводити без її участі. 10.08.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив від відповідача, в якому вона зазначає, що подружнє життя з позивачем не склалося, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідач працює у фізичної особи підприємця [PERSON] на посаді офіціантки з 16.03.2020 року по теперішній час. З довідки про місце роботи та заробітну плату вбачається, що її середній заробіток за останні два місяці 2020 року складає 4\~723,00 грн. Крім того, на утриманні відповідача перебуває її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Нерухомого майна, корпоративних прав та інших джерел доходу відповідач не має. Враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , а також необхідність сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , розмір доходів відповідача є значно меншим від встановленого у державі мінімального розміру заробітної плати та прожиткового мінімуму для повнолітньої працездатної особи - тому вимоги про стягнення аліментів визнає частково. Відповідачу чиняться перешкоди у вираженні її материнської любові до дитини. Крім того у них відсутній спір про місце проживання малолітньої доньки, оскільки вони вже вирішили це питання в добровільному порядку шляхом укладення нотаріального договору - отже провадження у справі слід закрити у разі відсутності предмета спору. 07.09.2020 року представник третьої особи в судовому засіданні надала суду висновок, в якому зазначено, що Орган опіки та піклування виконкому ММР вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . 07.10.2020 року до канцелярії суду надійшла від позивача відповідь на відзив, де він зазначає, що їх сімейне життя зіпсувалось через психологічний дисбаланс, пов`язаний з хворобою дитини. Починаючи з 02.03.2020 року по теперішній час відповідач не проявляла ніякої спроби побачити доньку [PERSON] або будь-яким чином допомогти у вихованні та лікуванні. До 15.04.2020 року позивач намагався налагодити відносини з дружиною, але це не приводило до позитивних результатів. 08.10.2020 року від представника позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що відповідач не надала ніяких доказів того, що позивач постійно погрожує та чинить перешкоди у вираженні її материнської любові до дитини. Відповідач щомісяця отримує від колишнього чоловіка, який є батьком [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання за рішенням суду. Представник позивача просить суд звернути увагу, що при визначенні розмір аліментів слід врахувати те, що дитина є інвалідом і потребує додаткових коштів на її лікування, у зв`язку з чим потрібно стягнути з відповідача такий розмір аліментів, який би задовольняв потреби хворої дитини. Також зазначила, що через певні особливості відносин сторін існує спір про визначення місця проживання дитини, оскільки не всі умови договору виконуються відповідачкою в повномку обсязі. 21.09.2020 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник третьої особи надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги та висновок Органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 січня 2012 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . З 02 березня 2020 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов в частині вимог про розірвання шлюбу між сторонами підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.07.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 2391. Її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . З копії медичного висновку на дитину-інваліда віком до 18 років від 14.01.2016 року вбачається, що у дитини [PERSON] , [INFO] , наявне захворювання дитячий аутизм з якісним порушенням соціальної реципрокності та комунікацій. 22.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом ММНО Миколаївської області Димовим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1161. Згідно вказаного договору місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання батька, адресою реєстрації якого є: [ADDRESS] . Також розділом 3-4 Договору визначені права та обовязки батька та матері відносно дитини. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги позивача, а також те, що на утриманні відповідача перебуває її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів її заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, задовольнивши позов в частині стягнення аліментів на дитину - частково. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком - [PERSON] за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , то суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , знаходяться на його утриманні та вихованні. Згідно висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївського міської ради від 07.09.2020 року за вихідним № 4910/020201-22/25/14/20, Органу опіки та піклування Виконкому ММР вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 155, ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач заявив вищезазначену вимогу з метою юридичного визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленої вимоги та визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн 80 коп за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави 840,80 грн. Судовий збір за вимог про визначення місця проживання дитини сплачено позивачем при подачі позову.

Outcome: partial