overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

22 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Словацького, 10/108. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.08.2015 р. о 11 год. 31 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 05.08.2015 р. о 11 год. 31 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мединської лікарні КЗ „ДКПЛ ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, підозрілий, мислення грубо дезорганізовано: то збирається піти в армію, то їхати в Єкатеринбург рятувати мати. Висловлює маячні ідеї, що він помічник народного депутата. Агресивний до мед. Персоналу, погрожує повіситись. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

22 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Красногвардійський р-н, вул.. Партизанська, 37-а. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.09.2015р. о 11 год. 41 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.09.2015р. о 11 год. 41 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні ПНД МС-№ 56 При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований в місті, часі. Виражено зниження памяті, інтелекту, себе не обслуговує. [PERSON] було поставлено попередній діагноз судинна деменція з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

22 вересня 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11 жовтня 2008 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]., яка проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою повноліття. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 липня 2011 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою та на утримання якої він сплачує аліменти. Шлюбні стосунки припинено у березні 2012 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачкою мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №198110 (а.с.6). Сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з березня 2012 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 02 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис за № 165. Позивач посилається на такі обставини. 02 червня 2012 року він та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 вересня 2015 року (виданим повторно). У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Однією сім'єю сторони фактично не проживають на протязі останнього року, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на шлюб та сім'ю. Сенсу в подальшому підтриманні відносин позивач не бачить. За таких обставин збереження сім'ї є неможливим, тому позивач дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу, надати строк для примирення не просив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги, погодилася на розірвання шлюбу, повідомила, що надавати строк для примирення не потрібно; відновлювати своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» не бажає. Дослідивши позовну заяву, заслухавши думку позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. У судовому засіданні позивач просив не стягувати на його користь з відповідача судовий збір, тому суд вважає можливим не стягувати з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 22 лютого 2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з лютого 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згодний. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Між ними мається домовленість про утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON], його представник - адвокат Литвин Л.П., діюча на підставі договору про надання правової допомоги, не з'явились, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, також вказала, що на розірвання шлюбу згодна, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - [PERSON]. Крім того, дала згоду на проведення судового засідання також у відсутність її представник - адвоката Кривич О.В., діючого на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 78. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 червня 2012 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №356. Від даного шлюбу сторони мають дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Тіну, [INFO]. Шлюбні відносини припинені з червня 2015 року в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №227481(а.с. 6). З\~ матеріалів справи вбачається, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з червня 2015 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач позов підтримала із підстав зазначених в ньому, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 26 червня 2003 року, а [PERSON] народилася 07 листопада 2007 року в свідоцтві про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). Наявність порушення відповідачем своїх обовязків, як батька, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для повного задоволення позову. Суд призначає стягнення аліментів у твердій сумі на підставі ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, так як платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 25 травня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння та несхожості характерів, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки та різні непорозуміння на побутовому ґрунті, які призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Спільне господарство разом не ведуть та не проживають однією сім'єю з 01 листопада 2014\~року. Спору щодо поділу спільного майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавала, про причини неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 травня 2007 року, про що Виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 3 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несхожості характерів, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки та різні непорозуміння на побутовому ґрунті, які призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. З 01 листопада 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не зявилися, у поданих письмових заявах просилисправу слухати за їх відсутності, позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2010 року (а.с. 5). Від шлюбу спільних дітей не мають. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки сторони наміру не мають, примирення та збереження сімї вважать неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved