Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

22 січня 2016 року позивач звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на їх дитину - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2007 року. [PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати дітей, матеріальну допомогу надає у недостатньому розмірі. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. У судове засідання сторона позивача не з'явилась. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у їх відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 06 серпня 2013 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З позову вбачається, що відповідач участі в утриманні дитини фактично не бере, матеріальної допомоги не надає, а вона не взмозі самостійно утримувати дитину. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підтвердження щомісячних витрат на утримання дитини стороною позивача надано відповідний розрахунок (а.с. 26). У цьому наведено перелік та вартість товарів, які потрібні дитині. Місячні витрати за цим розрахунком складають 6260 гривень 83 копійки. У такому випадку, є обґрунтованими вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача на їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття, починаючи з 22 січня 2016 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок та 420 гривень за оголошення в пресі.

Outcome: approved