Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

23.10.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.04.2012 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що відповідач добровільно матеріально не допомагає, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини - 1/4 частини доходу останнього, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.10.2014 року та на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку. У судовому засіданні позивач уточнила позовну заяву і просить сягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - 1/4 частини доходу останнього, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.10.2014 року. Від стягнення аліментів на своє утримання відмовилась, так як вона на теперішній час працює поваром на ВАТ «Мотор Січ». Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, суду пояснив, що працює майстром на ВАТ «Мотор Січ», отримує заробітну плату в розмірі 1900-2000 гривень, інших утриманців не має, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.04.2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.04.2012 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 192). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №1019). Згідно довідки, наданої Центром обслуговування абонентів № 12, [PERSON] мешкає разом зі своєю неповнолітньою дитиною - [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги інтереси дитини і позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], що підлягають щомісячному стягненню з [PERSON] повинен складати 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23.10.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved