Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

23.11.2016 керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]», до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Харківської міської ради на р/р 31412544700002, МФО 851011, код 37999649, код призначення платежу 240603, Управління державного казначейства у м. Харкові ГУ ДКСУ в Харківській області, заподіяні збитки в сумі 9003,66 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Харківською місцевою прокуратурою № 4 у вересні 2016 року проведено вивчення стану відшкодування збитків, спричинених кримінальним правопорушенням, за вчинення яких відповідних осіб притягнуто до кримінальної відповідальності. У ході вказаного вивчення встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2014 по справі № 643/7749/14-к [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Вказаний вирок в апеляційному порядку не переглядався та набрав законної сили. З мотивувальної частини вказаного вироку вбачається, що [PERSON] 22.02.2014 спричинив [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Через отримані тілесні ушкодження [PERSON] проходила лікування в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. [PERSON]», а саме: у відділенні політравми в період з 22.02.2014 по 28.02.2014; у відділенні політравми з 01.03.2014 по 27.03.2014. Відповідно до розрахунків КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. [PERSON]» від 26.09.2016, виконаних на підставі п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, фактичні витрати зазначеного закладу охорони здоровя на лікування [PERSON] склали 9003,66 грн. Витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого згідно з діючим законодавством також є складовою матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. [PERSON]» перебуває у власності територіальної громади в особі Харківської міської ради, отже відповідні кошти повинні бути стягнуті на рахунок Харківської міської ради. В судовому засіданні представник Харківської місцевої прокуратури № 4 прокурор Буч Р.В. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та пояснив, що на лікування [PERSON] ліки купували він та сестра, але пройшло два роки і чеки з аптек не збереглися. В задоволенні позову просив відмовити. Головний лікар Комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]» [PERSON], в інтересах якого заявлено позов, направила суду лист, згідно з яким справу просила розглядати за відсутності представника лікарні. Позовну заяву керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 просила задовольнити (а.с. 23, 25, 40, 42, 49). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. \~ \~ Судовим\~розглядом встановлено,\~що [PERSON]\~22\~лютого 2014 р., близько 00 годин, знаходячись у себе за місцем мешкання в кв. 60 б. 139-а по \~вул. Салтівське шосе м. Харкова разом із своєю матір'ю [PERSON], будучи в стані алкогольного сп'яніння, під час побутової сварки, що виникла між ним та [PERSON], діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, почав завдавати [PERSON] удари кулаками рук та ногами в область голови та тулубу, завдавши їй велику кількість ударів та спричинивши наступні тілесні ушкодження: навколо очні гематоми, гематоми повік обох очей, гематоми зведення черепу, садна шкіри внутрішнього кута правого ока, крововиливи в очні яблука, зачинена важка черепно - мозкова травма, забій головного мозку, внутрішньочерепні крововиливи, зачинена травма грудної клітини у вигляді переломів 7-8 ребер з правого боку по середньо-підпаховій лінії, перелом 8-го ребра з лівого боку по середньо-підпаховій лінії, гематома лівого передпліччя. Вищевказана зачинена важка черепно-мозкова травма, забій головного мозку, внутрішньочерепні крововиливи згідно висновку судово-медичної експертизи № 223-АМ4 від 07.03.2014 р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя. 22 лютого 2014 р. о 01 годині 15 хвилин в кв. 60 б. 139-а по вул. Салтівське шосе м. Харкова [PERSON] була госпіталізована бригадою швидкої медичної допомоги до КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. [PERSON]», де їй було своєчасно надано медичну допомогу. Вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном в два роки. Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся, судові витрати не стягувалися. Вирок набрав законної сили (а.с.4). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з розрахунками КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. [PERSON]» від 26.09.2016, виконаних на підставі п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, фактичні витрати зазначеного закладу охорони здоровя на лікування [PERSON] у відділенні політравми з 22.02.2014 р. по 28.02.2014 р., з 01.03.2014 р. по 27.03.2014 р. склали 9003,66 грн. (а.с.5, 6, 7). Частинами першою та третьою статті 1206 ЦК України передбачено, що особа,\~яка вчинила\~злочин,\~зобов'язана\~відшкодувати витрати\~закладові охорони\~здоров'я\~на лікування\~потерпілого від\~цього злочину,\~крім випадку\~завдання шкоди\~при перевищенні\~меж необхідної\~оборони або\~у стані\~сильного душевного\~хвилювання,\~що виникло\~раптово внаслідок\~насильства або\~тяжкої образи\~з боку\~потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого, при ухваленні вироком за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Належних доказів відшкодування витрат, завданих кримінальним правопорушенням, відповідачем не надано. Враховуючи, що [PERSON] засуджений вироком суду за вчинення умисного злочину, суд вважає можливим позовну заяву керівника Харківської місцевої прокуратури № 4, в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]», задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь держави, в особі Харківської міської ради, р/р 31412544700002, МФО 851011, код 37999649, код призначення платежу 240603, Управління державного казначейства у м. Харкові ГУ ДКСУ в Харківській області, витрати, завдані кримінальним правопорушенням, в розмірі 9003 грн. 66 коп. Відповідно до ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог в доход держави судовий збір 90 грн. 03 коп.

Outcome: approved