Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

24.05.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] 20.06.2018 року судом отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду на 26 вересня 2018 року в підготовче судове засідання з викликом сторін. 20.09.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Справа розглядалась у відсутність сторін, від яких надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 27.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 98. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 27.09.2014 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 98. Спільних дітей подружжя не має. Шлюбні відносини між ними протягом останнього часу поступово погіршувались, що призвело до їх припинення на даний час вони проживають окремо один від одного, не ведуть спільне домашнє господарство, шлюбні відносини не підтримують, у них відсутній спільний побут, як у родини. З 26.05.2017 року сторони проживають окремо. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. Тому позивач вважає, що збереження шлюбу між ними не можливе, так як це суперечить їхнім інтересам, що й стало причиною звернення до суду. В підготовче судове засідання позивач не з'явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу, підтвердивши обставини, викладені позивачем в позовній заяві. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов'язані із розірванням шлюбу. Судом встановлено, що 27.09.2014 року позивач уклав шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільних дітей подружжя не має. Судом встановлено, що шлюбні відносини, ведення спільного господарства між сторони на даний час припинені. З 26.05. 2017 року сторони проживають окремо. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті протилежних поглядів на сімейне життя, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків, що підтверджується сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, сторони не підтримують шлюбні відносини та обоє настоюють на розірванні шлюбу. З чого суд робить висновок, що у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення про продовження перебування в шлюбі. За даних обставин, суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам. Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту прав, обраним позивачем, а саме припинення шлюбних правовідносин, та передбаченим нормами Сімейного кодексу України. Враховуючи побажання відповідача не змінювати прізвище після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704.80 грн., а витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на позивача. На основі ст. 110, 112, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved