Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

24.06.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у її вихованні, в якому просить: - зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною; - визначити способи участі батька у вихованні дитини шляхом особистого спілкування: побачення три рази на тиждень (понеділок, вівторок, четвер з 14.00 год. до 19.00 год.) за місцем навчання доньки або за місцем проживання позивача, а також двічі на місяць забирати доньку на вихідні за місцем проживання позивача або для відпочинку; спільний відпочинок (друга половина літніх канікул, половина весняних та осінніх канікул); необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі якщо святкові дні припадають на день побачення батька з дитиною, або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька має проводити з батьком; святкування разом із донькою всіх державних свят; забирати доньку за її бажанням на день народження дитини для спільного святкування; щороку забирати доньку для спільного святкування дня народження позивача та днів народжень бабусі і дідуся дитини; в день побачення з донькою позивач матиме право забирати доньку з дому/школи особисто. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачкою сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Після розлученням між сторонами почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки та спілкуванні із нею. За твердженням позивача, відповідачка створює штучні перешкоди для нормального спілкування з дитиною. Мирним шляхом вирішити виниклий спір не вдалося, оскільки відповідачка не бажає присутності позивача та створює обставини, через які стає неможливим спілкування та нормальні зустрічі з дитиною, тому позивач вважає порушеними свої батьківські права. Позивач зазначає, що любить свою доньку та хоче спілкуватись із нею, але через дії відповідача позивач позбавлений можливості спілкування з дитиною. Позивач має бажання бачитись з донькою, відвідувати різноманітні заходи, разом їздити на відпочинок, святкувати дні народження та інші свята, але все це неможливо, оскільки відповідачка проти зустрічей батька з донькою. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що має право на спілкування з дитиною так само як і її мати, тобто рівно на п'ятдесят відсотків. Позивач зазначає, що майже не бачить доньку, лише 1-2 рази на місяць, і навіть після рішення органу опіки та піклування відповідачка не дає нормально спілкуватись із донькою. 12 серпня у доньки був день народження і позивач просив відповідачку привести дитину, на що остання дала згоду, а потім дитина пропала. За твердженням позивача, його побачення з донькою відбуваються як в тюрмі. Крім того, доньку вивозять за межі м. Києва без будь-якої згоди з боку позивача. Позивач вказує, що дитина має ваду ока і в зв'язку із цим потребує допомоги, але відповідачка відмовляється від запропонованої з цього приводу допомоги з боку позивача та не дає її на лікування. Як вказує позивач, навіть принесені ним продукти харчування відповідачка викидає. Позивач має бажання як батько дитини бачитись із донькою. Літом позивач дійсно забирав дитину на відпочинок сам, але попередньо відповідачка давала на це свою згоду, при цьому після від'їзду остання одразу звернулась до міліції про викрадення доньки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що сама була свідком вчинення відповідачкою перешкод у спілкуванні батька з дитиною, при цьому відповідачка вигадує різні штучні відмовки, як то: не те взуття купив позивач або не ті продукти. За твердженням представника, відповідачка чинить надумані перешкоди і тим самим не дає позивачу можливості виконувати свої батьківські обов'язки, тобто вчиняє свідомі дії спрямовані на створення перешкод у спілкуванні батька з донькою. На думку представника, запропонований у позові графік побачень є цілком доцільним. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що батько та мати мають рівні права на дитину, однак за спільною згодою відповідачка не дає побачень з донькою. За твердженням представника, виниклий спір позивач мав намір вирішити мирним шляхом в позасудовому порядку, однак цього не вийшло, оскільки відповідачка відмовилась погодитись добровільно на встановлення графіку побачень. Між сторонами у справі існують неприязні відносини, а страждає дитина, навіть якщо дитина має бажання піти до зоопарку - мати не пускає її батьком, то це не правильно. Представник зазначає, що разом з позивачем приїздив на роботу до відповідачки намагаючись домовитись мирним шляхом і начебто домовленість була досягнута, але потім відповідачка відмовилась відпустити дитину на відпочинок із батьком, а потім взагалі звернулась до міліції. Також представник вказує, що позивач має постійне місце реєстрації і в квартирі наявні всі необхідні умови для дитини, при цьому відповідачка проживає в орендованій квартирі. Представник не розуміє навіщо залишати дитину на групі продовженого дня, коли є бабуся яка має бажання повністю присвятити себе дитині і у батька вільний графік роботи. Стосовно висновку органу опіки та піклування представник зазначив, що такий висновок не є належним доказом і його можна не приймати до уваги, оскільки не зрозуміло чим керувалась комісія при встановленні відповідного графіку побачень і такий висновок є необґрунтованим. Крім того, представник зазначає, що зараз дитині 6 років і далі вона буде рости, а графік побачень буде встановлений рішенням суду назавжди, тож посилання сторони відповідача на те, що дитина ще мала є необґрунтованими. Відповідачка в судовому засіданні суду пояснила, що позивач безпідставно вказує, що на групі продовженого дня дитина знаходиться невідомо з ким, адже з дітьми займаються вчителі і донька каже, що їй там подобається, оскільки там її друзі. Також відповідачка вказує, що у будні дні не можна забирати дитину, оскільки відбувається навчальний процес, а по вихідних днях вона давала батькові побачення з дитиною. Крім того, відповідачка стверджує, що після викрадення дитини батьком для відпочинку на морі, донька стала пужливою. Так, позивач приїхав на автомобілі зі своїми батьками та забрав дитину в одних плавках, майці і шльонках від бабусі, посадив в машину і вони поїхали. Після такого відпочинку на морі дитина схудла та проявились деякі проблеми зі здоров'ям. За твердженням відповідача. на святі першого вересня дівчинка не відходила від матері і не хотіла фотографуватись з позивачем та його батьками. Коли відповідачка спитала чому донька не хоче фотографуватись, дівчинка відповіла, що боїться того, що вони її викрадуть. Стосовно вади ока, то така проблема дійсно є з цього приводу дівчинка була оглянута лікарем, який сказав, що зараз нічого робити не треба і лікування така вада не потребує, оскільки все це пройде з віком. До міліції відповідачка звернулась, оскільки позивач без будь-якого дозволу забрав дитину на море. Заперечуючи проти вимог позивача відповідачка також вказує, що дитина надто мала для графіку побачень запропонованому позивачем і крім того, це дівчинка, тож зараз потребує догляду матері. За таких умов відповідачка частково погоджується із висновком органу опіки та піклування, а саме за виключенням можливості ночівлі дитини у батька, також відповідачка не заперечує проти того, щоб два перших тижні липня кожного року донька проводила із батьком. Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснила, що позивач дійсно має право на спілкування зі своєю дитиною, однак із висновком органу опіки та піклування можна погодитись частково, за виключенням дозволу на ночівлю у батька. При цьому, ніхто не забороняє батькові навідувати дитину у школі. Також представник зазначає, що дитина не є спільною сумісною власністю батьків і їм не належить по ? частці від неї, але саме такий підхід обрав позивач з вертаючись до суду з відповідним позовом. За твердженням представника, при прийнятті рішення органом опіки та піклування психолог з диною не спілкувався та її думку і ставлення до батьків та ситуації загалом ніхто не з'ясовував. При цьому, дитині 6 років, це ще мала дівчинка, в неї є чіткий розпорядок дня, тож запропонований позивачем графік є неприйнятним. Враховуючи викладене представник погоджується з висновком органу опіки за виключенням обставин щодо ночівлі дитини у батька. Стосовно того, що дівчинка влітку перебувала у своїй бабусі за межами м. Києва, представник вважає, що права позивача не порушені, адже згідно норм СК України бабуся також має право на спілкування з дитиною. За твердженням представника, відповідачка не перешкоджає спілкуванню доньки з батьком, а лише хоче щоб належно враховувались інтереси самої дитини, при цьому позивач з квітня місяця матеріальної допомоги не надає. Представник вказує, що при постановленні рішення слід враховувати інтереси дитини та усталений графік її життя, а також той факт, що мати дитини теж весь день працює, тож в цей час сама спілкуватись із дитиною не може. Стосовно посилань сторони позивача на те, що дитина виросте, а батько не зможе більше часу проводити із нею ніж зазначено в рішенні суду, представник зазначила, що позивач не обмежений у праві повторно звернутись до органу опіки і піклування для визначення додатково часу для спілкування з урахуванням віку дитини, що потребуватиме вже меншого опікування матері, крім того, в подальшому сторони можуть добровільно узгодити збільшення часу для спілкування відповідно до віку дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд. вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). За змістом висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини (протокол засідання Комісії №17 від 31.08.2015 року) від 03.09.2015 року №8061/41/3/103, на час розгляду питання комісією встановлено, що батьки дитини проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в лютому 2015 року. З того часу малолітня [PERSON] постійно проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Між батьками дитини існує спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньо. Донькою. Громадянин змушений був звернутися до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Приймаючи до уваги зазначене вище,

Outcome: partial