Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

24.05.2018 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2011 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли. Відповідач інших утриманців не має. Їхня дитина потребує витрат на щорічне оздоровлення, витрат на відвідування розвиваючих секцій та гуртків. За викладених в позовній заяві обставин, просить суд змінити мінімальний розмір аліментів стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 04 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 30 липня 2018 року на адресу суд надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач просить суд відмовити [PERSON] в позові про збільшення розміру аліментів у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що в позовній заяві позивач зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу були визначені аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але дані твердження є неправдивими та не підтверджені доказами, бо рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 15.11.2011 року за проханням [PERSON] з нього були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі, за яким Тернавським відділом ДВС відкрито виконавче провадження за листом № 2-3150 від 15.11.2011 року. 27.11.2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач [PERSON] просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу, стягнувши з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення уточненого позову, просив відмовити в його задоволенні. Також пояснив, що в даний час він не працює, живе на проценти від вкладів. Коли він бере до себе дитину, він також покупає йому необхідний одяг, ліки та продукти харчування. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі . Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи стягнення з 14.07.2011 до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 26.11.2011 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов'язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved