Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

24.07.2017 позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання спільної доньки [PERSON] у розмірі 53 334,14 гривень, а також неустойку(пеню) у звязку з несплатою аліментів у розмірі 16\~471,21 гривень (а.с.2,3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З серпня 2005 року по липень 2008 року, вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON], від яких мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2009 р. з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.07.2009 р. і до повноліття дитини. Згідно рішення було видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Однак, відповідач нарахований державним виконавцем розмір щомісячних аліментів не сплачував у повному обсязі та й взагалі не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. У звязку з несплатою аліментів та виникненням заборгованості, за заявою позивача в 2013 році відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності. Зазначила, що відповідач зобовязання по сплаті аліментів так і не виконує, внаслідок невиконання рішення суду станом на 01.04.2017 року утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 53\~334,14 гривень. Також вважає, що у відповідності до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка станом на 01.04.2017 року становить 16\~471грн. 21 коп. У судове засідання позивач не заявилася, однак від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову до суду не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2009 року, позбавлено батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання його дочки [PERSON], 16.11.2007 року, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.07.2009 р. і до повноліття дитини.( а.с.7). На підставі рішення суду виданий виконавчий лист № 2-2889/2009 від 22.09.2009 року (а.с.10). За злісне та умисне ухилення від сплати аліментів, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт( а.с.11,12). З тексту вироку вбачається, що боржник [PERSON] існування заборгованості по аліментам за виконавчим листом не заперечував, зобовязався вжити заходів щодо сплати заборгованості по аліментам та в подальшому не ухилятися від їх сплати.( а.с.11). У відповідності до ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до положення ст.196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з ст.180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. З довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданої державним виконавцем Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області [PERSON], від 20.04.2017 р. за № 6772 вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.01.2012 р. по 01.04.2017 р. становить 56\~338 гривень 94 копійки( а.с.8,9). Згідно з ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Так, в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13 визначено, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає за наявності вини цієї особи. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 01 липня 2015 року у справі №6-94цс15, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується як заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Позивачем в позовній заяві надано розрахунок суми неустойки (пені), що складає за період з 01.01.2012 р. по 01.04.2017 р. - 16\~471,21 гривень, розмір якої визначено відповідно до положень ст. 196 СК України. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та нарахованої неустойки(пені), а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем своєчасно не було сплачено аліменти на користь позивача на утримання дитини, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості по виплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 53\~334 гривень 14 копійок, а також пені у розмірі 16\~471 гривень 21 копійка. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 640 гривень, від сплати якого позивач, у відповідності до п.5 ч.1 ст.5 ЗУ « Про судовий збір», звільнена при зверненні з позовом до суду. Отже, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved