Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

24.02.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. У заяві позивач вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок, в якому зареєстрована відповідачка, на даний час місце знаходження якої їй не відоме. Оскільки зняти відповідачку з реєстрації позивач сама не може, то була змушена звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житловим будинком [ADDRESS], який належить їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності від 15.11.1999 року. У спірному житловому будинку на даний час, окрім позивача, зареєстрована відповідачка [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 24.02.2014 року за №145. З травня 2012 року відповідач в квартирі не мешкає, особистих речей в квартирі не має і місцезнаходження її у даний час не відоме. Також судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно акту про непроживання від 24.02.2014 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з травня 2012 року в вищезазначеному будинку не проживає і місце її проживання не відоме. Участі в оплаті за будинок і комунальні послуги відповідач не приймає і будь-який зв'язок із спірним житловим будинком не підтримує. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власносго проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не мешкає у спірному житловому будинку з травня 2012 року без поважних причин, тобто більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, її можна визнати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Суд зазначає, що при розгляді справи будь- яких перешкод для проживання відповідача у спірному житловому будинку з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідача у спірному житловому будинку пов'язана з тим, що позивач повинна і далі сама сплачувати за комунальні послуги із розрахунку зареєстрованих осіб у будинку, що порушує її законні права та інтереси, та перешкоджає реалізувати право власності на свій розсуд, що передбачено ст. 150 ЖК України та гарантовано Конституцією України.

Outcome: approved