overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

24.07.2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з матір»ю - [PERSON], яка померла [INFO]. В заяві вказав, що в свідоцтві про його народження мати вказана, як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Через розбіжності у написанні прізвища матері у вказаних свідоцтвах та правовстановлюючих документах на спадкове майно він не може оформити документи на прийняття спадщини після смерті матері, оскільки відсутні докази, що підтверджують факт родинних відносин. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, пояснила, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері та бажає прийняти спадщину, однак через розбіжності в документах щодо прізвища матері він не може оформити всі необхідні документи. Представник заінтересованої особи - сільський голова Юрівської сільської ради належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з»явився. Подав до суду заяву, в якій повідомив, що заявлені [PERSON] вимоги визнає повністю, просив справу слухати у відсутності представників сільської ради. Доводи заявника підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в с. Юрівка Білогірського району Хмельницької області по сусідству із господарством покійної [PERSON] Вказав, що [PERSON] дійсно була матір»ю [PERSON] Свідок [PERSON] дав суду аналогічні пояснення. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, ознайомившись із письмовою заявою представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді. Так, згідно запису акта про народження №14 від 04 червня 1970 року [PERSON] народився [INFO] в с. Юрівка Білогірського району Хмельницької області та батьками його були [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідок Юрівської сільської ради №392 від 22.07.2014 року [PERSON] проживав без реєстрації разом із матір»ю - [PERSON] на день її смерті - [INFO], №393 від 22.07.2014 року [PERSON] доглядав і хоронив свою матір [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно виписок із погосподарської книги №53 за 1971-1989 роки у 1971-1981 роках до складу сім»ї [PERSON] належали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у 1983-1984 роках до складу сім»ї [PERSON] належали [PERSON], [PERSON], [PERSON], у 1986-1988 роках до складу сім»ї [PERSON] належав [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON], яка померла [INFO] була матір»ю [PERSON] Відповідно до роз'яснень даних в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за законом, що передбачено Цивільним кодексом України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

24.07.2014 року заявник звернувся із заявою про звільнення від повноважень опікуна [PERSON] та призначення його опікуном на недієздатним [PERSON], [INFO] Свої вимоги він мотивує тим, що він є рідним братом [PERSON] Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-о-10 від 21.05.2008 року його батька [PERSON] було призначено опікуном над [PERSON], [INFO] В зв'язку з тим, що батько за своїм віком та станом здоров'я не може виконувати обов'язки опікуна, він бажає бути опікуном над недієздатним братом [PERSON]. Його батько не заперечує проти призначення його опікуном над братом. В судовому засіданні заявник просив його вимоги задовольнити. Представник органу опіки та піклування Охтирської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти вимог заявника та надала відповідний висновок, яким просить призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. У силу вимог ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд установлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною, і призначає опікуна за поданням органу опіки й піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-о-10 від 21.05.2008 року [PERSON] було призначено опікуном над [PERSON] [PERSON] є рідним братом [PERSON], перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України для призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], не встановлено. Згідно заяви [PERSON] не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення над недієздатним [PERSON], [INFO], опікуна [PERSON] На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

24.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона з 22.06.2007року знаходилася у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області та від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та з цього часу відповідач проживає окремо, не приймає участі у вихованні дитини, коштів на утримання сина не надає, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки не повідомив, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 22.06.2007 року по 17.03.2014 року перебували у шлюбі (а.с.4), від якого у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.3), який мешкає разом з позивачем (а.с.6) та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу сторони почали проживати окремо та з цього часу відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

24.07.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачка зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] та зобов, язана щомісячно вносити плату за використану електроенергію згідно з показниками електролічильника не пізніше 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим. Від виконання цих обов,язків відповідачка ухиляється та порушує порядок сплати за використану електроенергію, у зв,язку з чим має заборгованість 429, 72 грн., яку добровільно не сплачує, тому просив стягнути заборгованість на його користь примусово. Представник позивача Дорогокупля Є.Г, у судове засідання не з, явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з,явилась без поважних причин, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, надала суду заяву, у якій вказувала на те, що вона заборгованості не має, оскільки працює фельдшером виїзної бригади Оленівської підстанції медичної допомоги Волноваського району Донецької області та користується 100% пільгами по сплаті комунальних послуг, про що надавала заяву до Докучаєвської РЕМ, однак жодних доказів цього суду не надала, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 526 ЦК України, обов,язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до Закону України «Про електроенергетику» та п. 20 Правил користування електроенергією для населення, споживач електроенергії зобов,язаний вносити плату за використану електроенергію щомісячно згідно з показниками приладу обліку електроенергії по затвердженим тарифам на електроенергію, а у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] і зобов, язана щомісячно не пізніше 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим, вносити плату за використану електроенергію. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, який не оспорюється відповідачкою, остання ухиляється від належного виконання цих обов,язків і має заборгованість 429, 72 грн., яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електроенергією для населення, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

24.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказано, що сторони знаходяться у шлюбі з 22.11.2002 року. У сторін не має спільних неповнолітніх дітей, спір про поділ майна між сторонами відсутній. На неодноразові пропозиції позивача розірвати шлюб в позасудовому порядку відповідачка не реагувала, до Токмацького міськвідділу РАГС з'являтися не бажала. В результаті спілкування з [PERSON] з її боку була висловлена пропозиція, щоб позивач звертався до суду. На теперішній час позивач вважає, що сім'я розпалася, примирення між ними є неможливим. Сторони проживають окремо з 2012р., спільних інтересів не мають, особистим життям один одного не цікавляться. Позивач вважає, що вони вдвох не змогли зберегти їх сімейні стосунки, бо у кожного з них існує власне уявлення про сімейний добробут, взаємні почуття та обов'язки. Сім'я фактично не існує вже декілька років. За час спільного життя сторони не мали можливості досягти згоди між собою по багатьом питанням, внаслідок чого виникали суттєві претензії та непорозуміння. Позивач особисто докладав зусиль для збереження сім'ї, але конфлікти між ними лише поглиблювалися. На теперішній час позивач вже має впевненість, що сім'я розпалася остаточно. Крім того, формальне існування шлюбу обмежує його особисту свободу та порушує особисті інтереси, що мають істотне значення у цивільно-суспільних відносинах. В зв'язку з цим, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, в позові просив суд справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується довідками поштового відділення від 05.08.2014р. та від 21.08.2014р., про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання, та довідкою поштового відділення від 28.08.2014р., що адресат тимчасово виїхала, згідно ст.74 ЦПК України, вважається повідомлена належним чином. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі з 22.11.2002 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.11.2002 р. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

24.07.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1988року по 2013рік, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1988року по 2013рік, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

24.07.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 20 лютого 2005 року відділом ДРАЦС по місту Кам'янець- Подільському реєстраційної служби Кам'янець- Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 91. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу дітей не мають, проте розірвати його через органи ДРАЦС відповідач не бажає. Причиною розірвання шлюбу стало зневажливе ставлення дружини до нього, так як працювати вона не бажає, весь тягар по утриманню сім'ї лежить на ньому. Постійні сварки та непорозуміння зробили сумісне життя нестерпним. Все це привело до припинення подружніх відносин та ведення спільного господарства. На даний час втратили почуття поваги і любові один до одного та впевнилися, що жити разом не зможуть. Майновий спір вирішують в добровільному порядку. Відповідач в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що із-за постійного втручання у їх сімейні відносини матері чоловіка, жити разом не можуть. Не можуть знайти порозуміння у матеріальному забезпеченні сім'ї та вихованні її дочки від першого шлюбу. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 20 лютого 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Припинили подружні відносини по тій причині, що між подружжям не має порозуміння у матеріальному забезпеченні сім'ї та вихованні дитини відповідачки від першого шлюбу. Сумісне життя стало нестерпним. Майновий спір вирішують в добровільному порядку. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

24.07.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі за період з 01.06.2012 року по 01.06.2014 року заборгували 3465 грн. 04 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та погоджується на проведення розгляду справи у заочному порядку та постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] та користуються послугами з газопостачання, які надає позивач. Співвідповідач [PERSON] знялася з реєстрації даної квартири з 17.09.2013 року. Відповідачі не укладали з ПАТ «Чернігівгаз» договору про надання населенню послуг з газопостачання, проте відповідачі не заявили до газопостачального підприємства про відмову від надання їм послуг з постачання природного газу для власних побутових потреб на встановлені газові прилади, а тому між сторонами виникли фактичні договірні правовідносини, які регулюються загальними нормами цивільного права та положеннями Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.1999 року № 2246. Відповідно до пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для встановлення розміру плати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідачі надані послуги своєчасно та у повному обсязі не оплачують. Як зазначено позивачем за період з 01.06.2012 року по 01.06.2014 року відповідачі заборгували 3465 грн. 04 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 6) . Згідно ст. ст. 64, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги - спожитий природний газ. Відповідачами порушено зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 01.06.2012 року по 17.09.2013 року підлягає стягненню сума боргу в розмірі 2094 грн. 86 коп. та за період з 18.09.2013 року по 01.06.2014 року з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню сума боргу в розмірі 1370 грн. 18 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

24.07.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку визнав себе батьком сина [PERSON], однак матеріальної допомоги на його утримання не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, двічі поспіль в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Від спільного проживання сторін, в останніх є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого повторно 16.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівської області (а.с. 2). Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1,2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved