Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

22.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] року. За рішенням суду шлюб між сторонами розірвано та з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення сином повноліття. Дитина проживає з позивачем. Відповідач участі у вихованні та забезпеченні потреб сина не приймає, не виявляє бажання з ним зустрічатися, спілкуватися, має заборгованість зі сплати аліментів. У зв'язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2018 року позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав залишено без руху. 20.09.2018 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 29.03.2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Шевченківського районного управління Юстиції м. Києва, актовий запис № 265. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] року. Відповідач по справі, є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.2014 року виданого Відділом державної Шевченківського районного управління Юстиції м. Києва, актовий запис № 1486. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 25 % частини його заробітку до досягнення сином повноліття. Відповідно до довідок про неотримання аліментів виданих Фастівським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області від 21.08.2017 року № 15.28-22/2353-7 та від 19.10.2017 року № 15.28-22/2804, [PERSON], за даними виконавчого провадження не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 01.02.2017 року 01.10.2017 року. Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 18.09.2018 року, комісією Служби у справах дітей Шевченківської РДА обстежені матеріально-побутові умови проживання дитини за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON] створено належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку. Згідно характеристики ЗДО № 159 від 09.07.2018 року, [PERSON] відвідує садок з вересня 2017 року. Мати дитини завжди відвідує батьківські збори. відкриті заняття, свята цікавиться станом здоров'я дитини. Батька у садочку не бачили жодного разу. Як вбачається з заяви [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І. від 17.07.2017 року, зареєстровано в реєстрі за 3 1049, відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо свого малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за № 109/05/40-8898 від 25.09.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], який участі у вихованні сина не приймає, долею дитини не цікавиться, не надає ні моральної, ні матеріальної підтримки. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з ним і не проявляє ніякого інтересу до його життя та розвитку, в судовому засіданні не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, обставини справи підтверджуються певними засобами доказування та з урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved