overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

23.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 08.12.2007 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3314, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася в жовтні 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. В зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. (а.с. 5-6) Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. (а.с. 22) Судом встановлено, що між сторонами 08.12.2007 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3314 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася в жовтні 2014 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. В зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

23.11.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача - [PERSON] за участю третьої особи - органу опіки та піклування Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка позбавлена батьківського піклування, відповідач вихованням дитини не займається та матеріально її не утримує, дитина проживає з матір'ю - [PERSON], яка є позивачем по справі. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач - [PERSON] про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Від представника третьої особи органу опіки та піклування Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області - начальника служби у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області Левицької Н.О. надійшла заява, згідно якої представник третьої особи позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність. Від прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області Заган О.Л. надійшла заява, згідно якої прокурор позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

23.11.2016 року позивач - [PERSON] через свого представника за довіреністю - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер 13.10.2014 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема і на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Островського, буд. №2 у селі Дреники Чуднівського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. Позивач отримала у Бердичівській державній нотаріальній конторі Житомирської області свідоцтво про право на спадщину на частину майна (спадкова справа № 578/2014), але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок нотаріусом було їй відмовлено у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на цей будинок. У судове засідання позивач не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Стовпівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява сільського голови [PERSON], згідно якої він просить розглядати справу за відсутності представника сільської ради та одночасно повідомляє, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 10.07.2010 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, протягом одного року сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Спору про майно між сторонами на даний час не має. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, причини незявлення суду не повідомила. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 10.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АП № 100742, виданим Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим від 10.07.2010 року, про що зроблено актовий\~ запис № 263 (а.с. 4). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 22.10.2013 року він відповідно до кредитного договору № 9316/13- Ф2 надав відповідачеві кредит в сумі 6000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,13% від залишку кредиту за кожен день користування. Відповідач зобов'язання належним чином не виконав і станом на 26.10.2016р. має заборгованість за кредитом9 369,91.,та судовий збір в сумі 1378 грн., які просив стягнути з відповідача на його користь. 18.01.2017 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, та просив стягнути з відповідача залишок по кредиту- 4 274,40 грн., нараховані відсотки за користування кредитом за період з 24.04.2014 року по 18.01.2017 року в розмірі 5 562,28 грн., судовий збір 1 378,00 грн., а всього 11 214,68 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але надала заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що 22.10.2013 року позивач відповідно до кредитного договору № 9316/13-Ф2 надав [PERSON] кредит в сумі 6000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,13% від залишку кредиту за кожен день користування. За час користування кредитом [PERSON] зробив наступні платежі: 25.11.2013 року - 500,00 грн., 25.12.2013року - 500 грн., 24.01.2014 р.-500,00 грн., 27.02.2014 року-500,00 грн.,25.03.2014 року-500 грн., 23.04.2014 року- 500 грн. Більше платежів не було. Залишок про кредиту складає 3 872,98 грн., нараховані відсотки за користуванням кредитом за період з 24.04.2014р. по 18.01.2017р. у розмірі 5 562,28 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1378 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04 березня 2011 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], 25 серпня 2014 р. н. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим, просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 04 березня 2011 року (актовий запис № 73). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18657,03 грн. за кредитним договором № б/н від 20.05.2011 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 20.05.2011 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном привернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.10.2016 року має заборгованість у сумі 18657,03 грн., яка складається: 2860,17 грн. заборгованість за кредитом, 14432,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 864,62 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 20.05.2011 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.05.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Заячицівською сільською радою Локачинського району, актовий запис № 1. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що в них різні інтереси та погляди на життя. Між ними не існує взаєморозуміння та поваги один до одного. З січня 2016 року сімейні відносини припинені і вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 24.05.2003 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Подружнє життя сторін не склалося. Вони не бажають налагодити подружні стосунки і вважають, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підставний і його необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 22.11.1997 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, протягом двох років шлюбні відносини між сторонами припинено і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спору про майно між ними не існує. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, причини незявлення суду не повідомив. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22.11.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ТП № 025310, виданим Будичанською сільською радою Чуднівського району Житомирській області 22.11.1997 року, про що зроблено актовий\~запис № 12 (а.с. 2). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дітей на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved