Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті його матері [PERSON], 21 березня 2014 року, відкрилась спадщина. У звязку з тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом, а нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, він просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки пропустив строк внаслідок того, що не знав про наявність земельної ділянки, яку фактично успадкувала мати після смерті його батька [PERSON] Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Третя особи проти задоволення позову не заперечує і також просить розглянути справу у відсутність представника. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР №321034 від 08 вересня 1959 року та свідоцтвом про народження серії І-УР №595498 від 29 травня 1961 року (а.с.5,6). [PERSON] помер 10 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №177514 від 14 вересня 2011 року (а.с.4). [PERSON] померла 21 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №207965 від 24 березня 2014 року (а.с.3). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-СМ №048733 [PERSON] є власником земельних ділянок загальною площею 8,156 га, що розташовані на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.10). Відповідно до [PERSON] зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON], яка померла 21 березня 2014 року у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.12). Згідно з довідкою №420 від 14 вересня 2015 року виданої Веселівською сільською радою Путивльського району, [PERSON], яка померла 21 березня 2014 року, була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: вул. Центральна, 35 у с. Шулешівка Путивльського району Сумської області (а.с.11). Листом приватного нотаріуса №251/01-16 від 16 вересня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 10 вересня 2011 року, та [PERSON], померлої 21 березня 2014 року у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує нічиїх прав, у звязку з чим, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved