Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

22 березня 2019 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку від 16 листопада 2005 року, серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог заявник вказала, що 29 січня 2004 року на підставі рішення 12 сесії 5 скликання Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 29 січня 2004 року № 6 їй був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501500904402040. Як з`ясувалось, під час виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, виконавцем допущена помилка, а саме: її прізвище та ім`я вказано як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В зв`язку з помилкою у вказаному документі заявник позбавлена можливості реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження майном, тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання свого представника не направила, причину суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлене своєчасно. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501500904402040, цей акт виданий 16 листопада 2005 року на підставі рішення 12 сесії 5 скликання Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 29 січня 2004 року № 6 на ім`я [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Право власності на зазначену земельну ділянку також зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 листопада 2018 року № НВ-4805404522018 (а.с. 9). Заявник звернулася із заявою до відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 грудня 2018 року № 180/139 18 про виправлення помилки в державному акті, але [PERSON] було відмовлено через втрату чинності нормативно-правового акту України, який регулював це питання та рекомендовано для його вирішення звернутися до суду (а.с. 8). Як вбачається з рішення 12 сесії 5 скликання Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 29 січня 2004 року № 6 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» зазначена в акті земельна ділянка передана у власність [PERSON] (а.с. 25). Житловий будинок [ADDRESS] тобто за адресою, за якою розташована земельна ділянка, належить заявнику на підставі договору дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON] 02 грудня 2003 року, який посвідчений державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області Бердніковою А.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1312 (а.с. 17). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 грудня 2003 року № 2192079 право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 28 вересня 1998 року на ім`я [PERSON] , заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5) Зазначене також підтверджується довідкою Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 11 травня 2019 року № 4-403/02-42/19 відповідно до якої за вказаною вище адресою проживає саме [PERSON] (а.с. 27). Таким чином, по батькові особи, на чиє ім`я виданий державний акт на право власності на земельну ділянку від 16 листопада 2005 року, а також по батькові заявника збігаються. Крім цього, збігається ім`я та по батькові особи, яка зазначена в рішенні 12 сесії 5 скликання Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 29 січня 2004 року № 6 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» з ім`ям та по батькові заявника. Також, з досліджених доказів вбачається що житловий будинок, який розташований за однією адресою з земельною ділянкою, належить на праві приватної власності саме заявнику. До того ж, відповідно до довідок Шевченіквської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 21 травня 2019 року № 4-563/02-42/19 та № 4-563/02-42/19 [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживали та не були зареєстровані (а.с. 38). Суд приходить до висновку, що під час виготовлення державного акта було допущено орфографічну помилку при написанні прізвища та ім`я власника земельної ділянки, оскільки прізвище та ім`я заявника « [PERSON] » є співзвучними з прізвищем та ім`ям особи, яка зазначена як власник в правовстановлюючому документі - « [PERSON] ». Відповідно до\~статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно з підпунктом 4 частини 1 ст. 24 зазначеного Закону у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 4.1, 4.4\~Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженої\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, встановлено, що виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту. Водночас вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з\~наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537. Заявнику відділом у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 11 грудня 2018 року № 180/139 18 роз`яснено про неможливість виправлення помилки у її прізвищі, яка допущена при видачі вищевказаного державного акту. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] та особа, на ім`я якої виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, є однією й тією ж особою, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності та, що під час виготовлення державного акта було допущено орфографічну помилку при написанні прізвища та ім`я власника земельної ділянки. Обставин, які спростовують заяву [PERSON] в процесі судового розгляду у справі не встановлено. Враховуючи вищевикладене, встановивши, що підтвердження належності заявнику державного акту необхідне для розпорядження цією земельною ділянкою, тобто має юридичне значення, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved