Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки Єви-Марії, [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 21 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. [PERSON] і [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дочка проживає з позивачем. Відповідач працює, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Майже вся її заробітна плата йде на утримання доньки, але не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини, а саме, повноцінне харчування, купівлю одягу, оплату дошкільного закладу та харчування. Відповідач аліментів нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей не має, непрацездатних батьків не має. Позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що в зв'язку з тим, що їй не вистачає коштів на утримання дитини, вона працює крім лікаря у комунальному лікувальному закладі ще й за сумісництвом. Але цих коштів не вистачає, оскільки вона ще й винаймає житло. Відповідач мешкає у житлі, яке йому надано за місцем роботи. Їй також крім базових потреб дитини, необхідно ще й оплачувати відвідування дитиною додаткових навчальних та розвиваючих установ, що потребує додаткових витрат. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив відзив на позовну заяву, в якому погодився на стягнення з нього 1/4 частки всіх видів заробітку. Зазначив, що надавав добровільно кошти на утримання дитини. Нерухомого майна та власного житла він не має. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2014 року сторони\~зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №78, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 4/. [PERSON] і [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Згідно довідки (виписки з домової книги) станом на 17 липня 2018 року [PERSON] Єву-Марію, [INFO], зареєстрована разом з матір'ю /а.с.6/. За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 р. та ратифікованої\~Постановою Верховної\~Ради України №789-XII від 27лютого 1991 р., суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-III\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ст.180 СК України\~\~батьки зобов'язані утримувати\~ дитину\~до досягнення нею повноліття. За приписами\~\~ч. 3 ст. 181 СК України\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховуєобставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснено в п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач має місце роботи та постійний дохід, про що є довідка з місця роботи /а.с.41/, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти в частці від\~доходу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач аліментів нікому не сплачує. Тому з відповідача на користь позивача на утримання дитини підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу. Суд не приймає до уваги доводи позивача в обґрунтуванні аліментів в розмірі 1/3 частки. Відвідування дитиною додаткових навчальних та розвиваючих установ, є додатковими витратами на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину вирішується на підставі ст.185 СК України, а такі вимоги позивачем не заявлялись. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави\~ підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial