Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

23 квітня 2021 року [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить: стягнути з відповідача на її користь належну їй спадщину у вигляді недоотриманої пенсії її матері [PERSON] , померлої [INFO] , за минулий період з 01 вересня 2014 року по 09 січня 2016 року в сумі 19 867,83 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області. За життя мати позивача отримувала пенсію в Старобешівському УПФУ, повноваження якого на час проведення операції об`єднаних сил виконує УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя. Зараз пенсійна справа матері позивача знаходиться в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. За заявою позивача 15 травня 2018 року нотаріусом відкрито спадкову справу після смерті її матері та на запит нотаріуса відповідачем надано відповідь, що сума недоотриманої пенсії матері позивача за період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2017 року складає 51 437,13 грн, проте, в подальшому позивачу було сплачено недоотриману за життя пенсію її матері лише за період з 09 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року в сумі 31 569,30 грн, а за період з 01 вересня 2014 року по 09 січня 2016 року пенсія в сумі 19 867,83 грн не сплачена, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 08 годину 30 хвилин 08 червня 2021 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 08 червня 2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 30 червня 2021 року. 30 червня 2021 року ухвалою суду оголошено у судовому засіданні перерву до 09 години 00 хвилин 30 липня 2021 року, зобов`язано: 1) Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області в строк до 30 липня 2021 року надати до суду копію свідоцтва про право на спадщину, виданого 10 січня 2019 року Першою бахмутською державною нотаріальною конторою (номер у спадковому реєстрі 63590394, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-14) на майно [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] ; 2) Першу бахмутську державну нотаріальну контору в строк до 30 липня 2021 року надати до суду копію свідоцтва про право на спадщину, виданого 10 січня 2019 року Першою бахмутською державною нотаріальною конторою (номер у спадковому реєстрі 63590394, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-14) на майно [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . 30 липня 2021 року о 09 годині 00 хвилин судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті, та було відкладене на 09 годину 15 хвилин 13 серпня 2021 року. Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником відповідача по справі - Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим відкладено судове засідання на 16 годину 15 хвилин 21 вересня 2021 року. У зв`язку з перебування судді у нарадчій кімнаті судове засідання, призначене на 21 вересня 2021 року, відкладено на 08 годину 00 хвилин 08 жовтня 2021 року. У судове засідання не з`явились позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у відповідності до статті 128 ЦПК України. 08 жовтня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача, у якому він зазначив, що просить розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області - до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий, жодних заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду також не надходило. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 1959 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17 березня 1984 року (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] , у віці 81 року померла у селищі міського типу Новий Світ Старобешівського району Донецької області, про що 08 травня 2018 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 735 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Після смерті матері позивача відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку вона отримувала, перебуваючи на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управління Пенсійного фонду Донецької області. Судом встановлено, що позивачу була частково виплачена недоотримана пенсія її покійної матері в розмірі 31 569,30 гривень (за період з 09 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року), що підтверджується відповіддю в.о. заступника начальника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Шуліпи Н. за вих. № 328/Ч-19-01-09 від 22 березня 2019 року (а.с. 17). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього Закону. З наданої на запит суду копії спадкової справи, відкритої державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори за заявою позивача після смерті її матері вбачається, що 10 січня 2019 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] є спадкоємицею після смерті своєї матері [PERSON] грошової суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі довідки Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 18 грудня 2018 року за № 19831/02 в сумі 51 437,13 гривень (а.с. 62). Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 19 867,83 гривень, нарахованої пенсіонерці [PERSON] , і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved