Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

22.09.16 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] 76 644,14 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, , завданої ДТП та судові витрати в сумі 766,14 грн. Заяву мотивує тим, що 13.09.2015 по вулиці Угорській, 4 м. Львова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі належного йому автомобіля «Пежо 301», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Пежо 406», н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]. Винуватцем пригоди визнано [PERSON] постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.12.2015 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 16.03.2016р. А також постаново Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2015 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.03.2016, якою встановлено, що [PERSON] залишив місце ДТП. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту пошкодженого «Пежо 301» становить 122 696 грн. 56 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена ПрАТ «СТ «Гарантія», страхова компанія відшкодувала частину матеріального збитку у розмірі 50 000 грн. Невідшкодованою залишається шкода в сумі 76 644,14 грн. В тому числі витрати на евакуатор і стоянку автомобіля в день пригоди, що становили в сумі 1000 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у сумі 2 918,40 грн. Відповідач відмовляється в добровільному порядку відмовляється відшкодувати йому решту завданої шкоди, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судові засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Судом встановлено, що 13.09.2015 по вулиці Угорській, 4 м. Львова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі належного позивачу автомобілів «Пежо 301» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Пежо 406», номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON]. Винуватцем вказаної ДТП визнано [PERSON] згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 07.12.2015 року, яка залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 16.03.2016р., а також згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2015р., залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.03.2016, якою встановлено, що [PERSON] залишив місце ДТП. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3553 від 19.11.15р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Пежо 301» становить 122 696 грн. 56 коп. Як встановлено, на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданим ПрАТ «СТ «Гарантія». Тому страхова компанія вже відшкодувала частину матеріального збитку у розмірі 50 000 грн. Невідшкодованою залишається шкода в сумі 76 644,14 грн., яка включає в себе також витрати на евакуатор і стоянку автомобіля в день ДТП, що становили 1000 грн. та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2 918,40 грн. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України «Особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою». Пунктом 13 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, наступне: враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача 76 644,14 грн. матеріальної шкоди та, в силу дії ст. 88 ЦПК України - судові витрати.

Outcome: approved