Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

23.11.2021 року Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до Управління 01.09.2015 року із заявою та декларацією про призначення субсидії за адресою житла [ADDRESS] звернувся [PERSON] . В бланку декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відповідач засвідчив, що він усвідомлює наслідки подання неповних або недостовірних відомостей про доходи та витрати зареєстрованих осіб, у такому разі зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житової субсидії. В бланку на призначення субсидії відповідач власним підписом підтвердив, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерела доходу, переліку отриманих житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплату послуг, що перевищує 50\~000 грн., зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. Житлова субсидія була призначена відповідачу з вересня 2015 року по серпень 2016 року. Відповідно до вимог постанови КМУ № 848 від 21.10.1995 року на наступний період з вересня 2016 року по квітень 2017 року субсидію відповідачу було призначено без звернення одержувача, так як він не повідомив про будь-які обставини, що впливають на отримання субсидії або її розмір. За період з вересня 2016 року по квітень 2017 року відповідач отримав субсидію в розмірі 20309,63 грн. За результатами проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління соціального захисту населення Охтирської міської радиз 01.01.2015 року по 30.09.2019 року аудиторами Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області встановлено невідповідність інформації на підставі якої призначено (продовжено) субсидію окремим громадянам. Для підтвердження вищезначеної інформації на запит управління територіального сервісного центру МВС в Сумській області № 5943 отримано відповідь за № 31/18/5943/59 від 15.01.2020 року, згідно якої за [PERSON] (син відповідача, який входить до складу сім`ї одержувача судсидії) 15.09.2015 року був зареєстрований автомобіль SKODA OCTAVIA 2000 року випуску, вартість 95000 грн. 31.10.2015 року автомобіль перереєстровано на нового власника, вартістю 135500 грн. Тобто, членом сім`ї одержувача житлової субсидії протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії придбав автомобіль, вартість якого перевищує 50000 грн. Відповідач не повідомив протягом місяця управління про зміну у майному стані сім`ї, що призвело до неправомірного отримання відповідачем бюджетих коштів в розмірі 20309,63 грн. Від сина відповідача [PERSON] , 13.02.2020 року отримано заяву, згідно з якою він зобов`язувався повернути кошти щомісяця в розмірі не менше 800 грн. Згідно з заявою [PERSON] повернув кошти субсидії в розмірі 3200 грн. На даний час відповідач відповідач кошти не повертає, сума заборгованості становить 17109,63 грн. Посилаючись на викладене, просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради надмірно отримані кошти у вигляді житлової субсидії в розмірі 17109,63 грн. 30.11.2021 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу\~встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 19). Відповідачу 10.12.2021 року вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, відзиву на позов ним не подано, поважності причин його не подачі відповідачем суду не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 277-279 ЦПК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч. 6 ст. 279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2015 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії (а.с. 4). Разом із зазначеною заявою про призначення житлової субсидії [PERSON] подав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій вказав, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживає він, дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.4). Рішенням Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради [PERSON] призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на 8 місяців з вересня 2016 року по квітень 2017 року включно за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Судом встановлено, що спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з призначенням позивачем відповідачу житлової субсидії. Відповідно до п. 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (в редакції, що діяла на час винекнення спірних правовідносин) (далі-Положення) для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання), крім іншого, заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Згідно вимог п. 6 Положення субсидія призначається одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, і на яку відкрито особові рахунки із сплати житлово-комунальних послуг (далі - орендар). В п. 7 Положення зазначено, що субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Відповідно до п.п. 5 п. 5 Положення субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. Так, з матеріалів справи вбачається, що в розділі ІІІ декларації про доходи\~і витрати\~осіб,\~які звернулися\~за призначенням\~житлової субсидії«Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн., які здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» [PERSON] жодних відомостей не вказав (а.с. 4). Разом з тим, як вбачається з довідки від 15.01.2020 року № 31/18/5943-59 згідно облікових даних Територіального сервісного центру № 5943 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області за [PERSON] \~ 15.09.2015\~року був\~зареєстрований автомобіль\~SKODA\~OCTAVIA\~2000\~року випуску,\~вартість 95000\~грн.\~31.10.2015\~року автомобіль\~перереєстровано на\~нового власника,\~вартістю \~135500\~грн.\~(а.с. 12). Згідно положення п. 20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним у подвійному розмірі за вимогою органу, що призначив субсидію. Відповідно до п. 1, 2 Порядку повернення коштів надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.1997 року № 39/283/90/5, повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках, зокрема, виявлення подання\~ громадянами\~ свідомо\~ документів\~ із\~неправильними \~ відомостями\~ про\~ доходи\~ та\~ майновий\~ стан\~ усіх\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні\~(будинку)\~осіб,\~приховання заробітку\~ чи\~іншого доходу,\~подання фальшивих\~документів. В разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів; подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії. Згідно повідомлення № 31 від 12.02.2020 року [PERSON] було повідомлено про виявлене порушення та запропоновано в термін до 12.03.2020 року повернути на рахунок Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради кошти субсидії нараховані за період з 01.09.2016 року по 30.04.2017 року в сумі 20309,63 грн. (а.с. 14). 13.02.2020 року до Управління надійшла заява від сина відповідача [PERSON] , згідно з якою він зобов`язувався повертати кошти щомісяця в розмірі не менше 800 грн. до повного погашення заборгованості (а.с.15). [PERSON] повернув кошти субсидії в розмірі 3200 грн. Відповідно до п. 127 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~від 21.10.1995 року № 848\~(в редакції постанови Кабінету Міністрів України\~від 14.08.2019 року № 807) у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] при зверненні за призначенням житлової субсидії у\~декларації про доходи\~і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії не вказав інформацію про те, що за його сином зареєстрований автомобіль SKODA OCTAVIA 2000 року випуску, вартість 95000 грн. За приписами ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно вимог ст.\~1215\~ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Положеннями ст. 1215 ЦК України\~передбачені виключення з переліку підстав повернення безпідставно набутих коштів в даному випадку відсутні. В п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За приписами ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду відповідачем не надано. Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved