Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 31 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк»), товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит» (далі ТзОВ «ОТП Кредит») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1000387743 за умовами якого останній було надано споживчий кредит у розмірі 4216 грн. 49 коп. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП «Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/5 за умовами якого останнє відступило першому право грошової вимоги до відповідача за згаданим кредитним договором. Так як відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, у неї станом на 21 серпня 2015 року виникла заборгованість за цим кредитом у розмірі 29829 грн. 84 коп. із яких: 20879 грн. 89 коп. заборгованість за кредитом, 8949 грн. 95 коп. несплачені відсотки за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача в його користь вказану кредитну заборгованість та судові витрати. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 02 листопада 2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13 січня 2016 року залишене без змін, у задоволенні даного позову відмовлено у звязку зі спливом строку позовної давності. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 30 листопада вищевказані рішення суду першої інстанції і ухвалу суду апеляційної інстанції скасовані через неповноту зясування обставин справи і не надання їм належної оцінки, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, про що подала відповідну заяву, де просить справу розглянути без її участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Крім цього, представником позивача подано до суду заяву, де вона просить включити витрати на публікацію оголошення в газеті «Волинь-Нова» про виклик відповідача в розмірі 180 грн. включити до судових витрат. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання шляхом публікації в газеті «Волинь-Нова» оголошення про її виклик, на розгляд справи не зявилася, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. [PERSON] знала про розгляд справи, оскільки був її чоловік [PERSON], який не зміг вступити у цю справу через відсутність відповідного доручення. В матеріалах даної цивільної справи наявна заява відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог через сплив позовної давності. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Як убачається із договору про надання споживчого кредиту №1000387743 від 31 жовтня 2011 року (а.с. а.с. 7-10), укладеного між ТзОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП «Банк» та [PERSON], останній надано кредит на придбання товару, а саме електролобзика та пили торцювальної, у розмірі 4216 грн. 49 коп. зі сплатою 0,01% річних за його користування. Строк дії договору 6 місяців - до 30 квітня 2012 року (п.1.1 та п.1.4.1 договору). Згідно п.1.4.2 вказаного договору, сума отриманого кредиту погашається щомісячно в дату платежу та в розміри, зазначені в графіку платежів, який є додатком №1 до договору та є його невідємною частиною (п.1.4.7). Згідно його п.1.4.2, сума отриманого кредиту погашається щомісячно в дату платежу та в розміри, зазначені в графіку платежів, який є додатком №1 до договору та є його невідємною частиною (п.1.4.7). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 згаданого Кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з розрахунку заборгованості за укладеним договором (а.с. 6), виписок з особового рахунку (а.с. а.с. 61-75), відповідач умов за цим договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 21 серпня 2015 року її загальна кредитна заборгованість становить 29829 грн. 84 коп. із яких: 20879 грн. 89 коп. заборгованість за кредитом, 8949 грн. 95 коп. несплачені відсотки за користування кредитом. З договору факторингу №22/12/14/5 укладеного 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. а.с. 14-17) вбачається, що ПАТ відступило ТзОВ право грошової вимоги до відповідача за згаданим кредитним договором. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які б спростовували наявність у неї боргу перед позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Посилання відповідач на пропуск позивачем строку позовної давності при розгляді справи свого підтвердження не знайшло враховуючи таке. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Судом встановлено, що сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі строк дії картки (кредитної лінії) - 3 роки (п. 2.5, 2.7, 2.27 договору від 31 жовтня 2011 року). Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. За змістом пункт 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно з діючими тарифами (п. 2.1.1.2.12 Умов). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем відбувалося використання кредитної лінії за кредитною карткою в період з 01 березня 2012 року по 31 травня 2012 року включно. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору строк погашення кредиту у повному обсязі визначено останнім днем місяця, указаного на картці, а дія картки закінчилась 28 лютого 2015 року. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з даним позовом 22 вересня 2015 року, у звязку з чим строку позовної давності не пропустило. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, стягує із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн. (а.с. 1) та витрати за публікацію оголошення в газеті «Волинь-Нова» в розмірі 180 грн., що разом буде становити 1398 грн.

Outcome: approved