Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

22.05.2020 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд розірвати їх шлюб, зареєстрований 07.03.1992 Ясеницькою сільською радою Турківського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 5. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 07.03.1992 позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого мають сина [PERSON] , який є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них складні стосунки, їм важко порозумітися та дійти згоди, через що часто виникають конфлікти. Відповідач зловживає спиртними напоями, принижує її як жінку, нехтує сімейними цінностями. Фактичні подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення та відновлення шлюбних відносин між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 17.08.2020 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. 16.06.2020 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Не заперечує відносно ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився повторно, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин, 15.10.2020 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяви позивача у справі про розгляд справи без її участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 07.03.1992 Ясеницькою сільською радою Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 5, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.03.1992. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (арк. справи 4). Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, те, що сторони не мають дітей від шлюбу, не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, натомість позивач наполягала на розірванні шлюбу, про що подала заяву, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в шлюбі, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище [PERSON] . Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved