Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

22 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить: - стягнути з ТОВ «ВОЯЖ» на користь позивача втрату товарної вартості в розмірі 10546,52 грн.; - стягнути з ТОВ «ВОЯЖ» на користь позивача частину матеріальної шкоди у вигляді франшизи в розмірі 500 грн.; - стягнути з ТДВ «СК «НАСТА» на користь позивача матеріальну шкоду (страхове відшкодування з вирахуванням франшизи) в розмірі 23144,21 грн.; - стягнути з ТДВ «СК «НАСТА» на користь [PERSON] пеню в розмірі 1854,71 грн. - стягнути з відповідачів судові витрати на правому допомогу в розмірі 3000 грн. та 243,60 грн. судового збору . Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача у поданій до початку судового засідання письмовій заяві позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглядати без його участі. Представник ТОВ «ВОЯЖ» заперечував проти задоволення позову, визнавши його частково лише в частині відшкодування франшизи, також просив справу розглядати без його участі, про що подав письмові заперечення та заяву. Представник ТДВ «СК «НАСТА» та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2013 року, приблизно о 12.40 в м. Чернігів, по вул. Пухова, [PERSON], керуючи автомобілем «DAF», реєстраційний номер [NUMBER], не переконався в безпечності своїх дій при виконанні маневру заднього ходу і здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Субару», реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 19 листопада 2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 8). Крім того, даною постановою встановлено, що [PERSON] на момент скоєння правопорушення перебував у трудових відносинах з ТОВ «Вояж» на посаді водія, що не оспорюється Товариством. За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 0548445, укладеним ТДВ «СК «НАСТА», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль DAF XF95.380, номерний знак [NUMBER], що підтверджується листом МТСБУ від 18.07.2014 № 7/2-5/19253. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Subaru-Outback 2.0 AWD Boxer Diesel», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку № 430 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 20.11.2013, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Subaru-Outback 2.0 AWD Boxer Diesel», реєстраційний номер [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 27.09.2013, з урахуванням значення коефіцієнту, фізичного зносу його складників, станом на час проведення дослідження - 20.11.2013, без урахування суми ПДВ 20% - 2514,27, у вартості складників складає 21129,94, а з урахування суми ПДВ 20% вартість відновлювального ремонту складає 23644,21 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «Subaru-Outback 2.0 AWD Boxer Diesel», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 27.9.2013, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 10546,52 грн., станом на час проведення дослідження - 20.11.2013, складає 34190,73 грн. (а.с. 12-21). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За приписом п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Суд приймає до уваги висновок № 430 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 20.11.2013 та поданий позивачем розрахунок розміру пені, у зв'язку з чим позов в частині вимог до відповідача ТДВ «Страхова компанія «НАСТА» підлягає задоволенню. Положеннями статей ст. ст. 22, 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами п. 32.7 ст. 32 Закону страховик не відшкодовує втрату товарної вартості пошкодженого майна. За таких обставин, суд покладає відповідальність за завдані позивачеві збитки у вигляді втрати товарної вартості його автомобіля в розмірі 10 546,52 грн. на відповідача ТОВ «Вояж», з вини працівника якого сталася ДТП. Хоча визначений експертом розмір втрати товарної вартості оспорюється Товариством, проте не спростований жодними належними доказами. Крім того, в силу вимог п. 6 ст. 36 Закону, ТОВ «Вояж» має компенсувати суму франшизи, що визнало Товариство у своїх письмових запереченнях на позов. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. За правилом ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приєднаною до справи квитанцією від 15.05.2014 № 23/14 підтверджується оплата позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 3 000,00 грн., проте суд вважає, що сплачені позивачем кошти за правову допомогу адвоката не є адекватною компенсацією наданих адвокатом послуг, у зв'язку з чим підлягають відшкодуванню в розмірі 1 000,00 грн. та розподілу між відповідачами пропорційно до розміру задоволених вимог: з ТДВ «СК «Наста» - 693,50 грн., з ТОВ «Вояж» - 306,50 грн. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. та розподілу між відповідачами пропорційно до розміру задоволених вимог: з ТДВ «СК «Наста» - 168,94 грн., з ТОВ «Вояж» - 74,66 грн.

Outcome: approved