Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

22.05.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд: - розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16.06.2018 року Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 29; після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] »; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на місяць, але не менше, як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 22.05.2020 року і до [INFO] , тобто до дня повноліття доньки; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. та на отримання професійної правничої допомоги - 750 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме: проти розірвання шлюбу не заперечує та згоден на стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 грн. В раніше наданому до суду відзиву на позовну заяву вказав, що рішенням медико-соціальної експертної комісії від 15.06.2020 року йому встановлено другу групу інвалідності і він жодним чином не ухиляється від утримання дитини, хоче приймати участь у її вихованні, однак позивач не дає йому цього робити. Також просив відмовити в задоволенні вимог про стягнення з нього судових витрат по сплаті судового збору та за отримання професійної правничої допомоги, оскільки має хворобу, яка призвела до втрати ним працездатності. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 16.06.2018 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 29 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2018 року). Від даного шлюбу є малолітня дитина, дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.2018 року зазначений - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені в вересні 2019 року, спільне господарство не велось. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору та спору про визначення місця проживання дитини у сторін не має. Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила повернути собі дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до наданої копії довідки МСЕК № 726877 серії 12 ААБ від 15.06.2010 року відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи загальне захворення з ураженням опорно-рухового апарату. Згідно довідки Армашівської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 127 від 17.06.2020 року відповідач [PERSON] проживає з батьками за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 22.05.2020 року. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає, враховуючи те, що відповідач є інвалідом 2-ї групи, його змогу сплачувати аліменти, що вони підлягають частковому задоволенню на суму 1000 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 840,80 грн. - задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п. 9 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати за надання правничої допомоги згідно квитанції № 20.05/20-ОД від 20.05.2020 року в сумі 750 грн., оскільки позов подано 22.05.2020 року, до встановлення відповідачем групи інвалідності.

Outcome: partial