Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

22.04.2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 22.04.2021 року і до 23 років, за умови, що вона продовжить навчання, а також стягнути з [PERSON] , [INFO] заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 48729 грн. В обґрунтування заявленого\~позову позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 14.08.2000 року. На даний час [PERSON] досягла повноліття та є студенткою ІІ курсу заочної форми навчання Інституту права, економіки та міжнародних відносин (спеціальність 262 «Правоохоронна діяльність», бакалавр, контракт) Міжнародного гуманітарного університету, що підтверджується довідкою №848 від 21.10.2020 року. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами у строки, передбачені ст.275 ЦПК України з повідомленням (викликом) учасників справи. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, 23.07.2021 року поштою звернувся на адресу суду з відзивом на позовну заяву, в якому просив суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити. Крім того, зазначив, що 01.10.2019 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] щомісяця і до досягнення 23-річного віку, а саме до [INFO] . Проте, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.03.2021 року зазначений судовий наказ було скасовано, у зв`язку з тим, що [PERSON] припинила навчання, а постановою державного виконавця Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 02.06.2021 року закінчено виконавче провадження №60733955. Крім того, 17.08.2021 року звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій повідомив, що не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дочки у розмірі 2500 грн на період її навчання. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав частково, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ст.198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно\~ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. Нормами ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 14.08.2000 року. На даний час [PERSON] досягла повноліття та є студенткою ІІ курсу заочної форми навчання Інституту права, економіки та міжнародних відносин (спеціальність 262 «Правоохоронна діяльність», бакалавр, контракт) Міжнародного гуманітарного університету, що підтверджується довідкою №848 від 21.10.2020 року. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, доказів зворотного суду не надано. Ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляну на вищевикладене, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 22.04.2021 року і до 23 років, за умови, що вона продовжить навчання. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та повнолітньої дитини. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 48729 грн суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.181СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. За правилами ч.ч.1,3 ст.195 СК України\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2\~ст.78 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2019 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ, яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 29.08.2018 року і до досягнення нею 23-річного віку, а саме до [INFO] . На підтвердження наявності заборгованості зі сплати аліментів, позивачем надано розрахунок державного виконавця Лиманського відділу державної виконавчої служби Південного МУМЮ (м. Одеса), з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 19.04.2021 року складає 42696,59 грн. Проте, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.03.2021 року зазначений судовий наказ скасовано. Постановою державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного МУМЮ (м. Одеса) від 02.06.2021 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 29.08.2018 року і до досягнення нею 23-річного віку, а саме до 15.06.2023 року закінчено. Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а виконавче провадження закінчено, тому у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 908,00 гривень покласти на відповідача. Згідно в п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial