Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

21 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця,\~з дня подачі заяви і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась дитина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач вимушена звернутись до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 28 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Суду пояснив, що він не є батьком дитини, що підтверджується, на його думку, рішенням суду про розірвання шлюбу сторін, в якому зазначено, що сторони не мають спільних дітей. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~Заслухавши вступні слова сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] до [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року (а.с.4). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії І-ФП № 254064 від 03 серпня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). \~ \~ \~ \~З довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 11 травня 2018 року №137 вбачається, що дитина - [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрована разом з матір'ю - позивачем по справі [PERSON] в с. Мирне Вітовського району Миколаївської області по вул. Зелена, 24 (а.с.6). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як убачається з пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень частин 2, 3 статті 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Згідно частин 1 та 2 статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Відповідно до\~положень статті\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом;\~докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи;\~доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Пояснення відповідача про те, що він не є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не підтверджені належними і допустимими доказами. Суд розцінює вказане твердження\~відповідча як\~припущення,\~на якому\~не може\~ґрунтуватись рішення\~суду. При цьому, рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року у справі №648/1510/16-ц про розірвання шлюбу сторін не є належним доказом виключення відомостей про позивача як батька дитини з актового запису про народження малолітньої [PERSON], [INFO], через відсутність кровного споріднення. На підставі\~викладеного,\~ураховуючи обовязок\~батька утримувати\~свою дитину\~до її\~повноліття,\~передбачений статтею\~180\~СК України\~та вимоги\~статті 182\~СК України\~щодо врахування\~матеріального становища\~дитини,\~стану здоров'я\~і матеріального\~становища відповідача,\~суд прийшов\~до висновку,\~що відповідач\~як особа\~працездатного віку\~спроможний сплачувати\~аліменти на\~утримання доньки\~ [PERSON],\~[INFO]\~в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких доказів наявності обставин, що дають право суду стягнути аліменти в меншому розмірі відповідачем не надано, не містять таких доказів й матеріали справи. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 21 травня 2018 року. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved