Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

23 березня 2016 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1242 га у межах згідно з планом, за адресою Харківська область Золочівський район село Орішанка, вулиця Червоних Патризан, 54, кадастровий номер 6322655108:00:000:0029, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги мотивував тим, що 19 липня 2005 року він придбав за договором дарування житлового будинку і земельної ділянки він набув у дар від [PERSON] житловий будинок №54 по вул. Червоних партизан в с. Орішанка, Золочівського району Харківської області та земельну ділянку загальною площею 0,3565 га, за цією ж адресою. При цьому право на земельну ділянку у дарувальниці було оформлено державним актом серії Р2№751388, з якого вбачалося, що ділянка складається з двох частин ділянка 0,1242 га для будівництва та обслуговування будинку та ділянка 0,2323 га для ведення особистого селянського господарства. В подальшому цим ділянкам було присвоєно окремі кадастрові номери, чому так відбулося йому не відомо, бо насправді ділянки йшли одним масивом, проте в даний час за ним виявилася зареєстрована лише одна ділянка, через що він змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, з наведених мотивів просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позовних вимог, розгляд справи за відсутності їхнього представника. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 липня 2005 року [PERSON] передала у дар [PERSON] житловий будинок №54 по вул. Червоних партизан і земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться в с. Орішанка, Золочівського району Харківської області, даний договір посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстровий номер 642. В договорі вказано, що земельна ділянка належить дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землею, виданого на підставі рішення ІX сесії ХХІІ скликання Золочівської селищної ради народних депутатів від 13 травня 1998 року №3417 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2700. також міститься посилання на грошову оцінку земельної ділянки фірмою «Сабо ЛТД» від 18 липня 2005 року №454-06/з на суму 5880 гривень. Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харківського обласного державного нотаріального архіву від 18 квітня 2016 року №1069/01-21 документи приватного нотаріуса [PERSON] передано до нотаріального архіву в звязку з припиненням нотаріальної діяльності на підставі наказу головного управління юстиції у Харківській області №470/2 від 09.09.2009 року «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]І.» (а.с.50). Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-630211440215 від 07 жовтня 2015 року засвідчується, що земельній ділянці, за адресою: Харківська область Золочівський район, село Орішанка, вулиця Червоних Патризан, 54, площею 0,2323 га, відділом Держземагенства у Золочівському районі Харківської області 07 жовтня 2015 року здійснено державну реєстрацію ділянки та присвоєно кадастровий номер 6322655108:00:000:0030, цільове призначення ділянки визначено для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6302114372015 від 07 жовтня 2015 року засвідчується, що земельній ділянці, за адресою: Харківська область, смт Золочів, село Орішанка, вулиця Червоних Патризан, 54, площею 0,1242 га, відділом Держземагенства у Золочівському районі Харківської області 07 жовтня 2015 року здійснено державну реєстрацію ділянки та присвоєно кадастровий номер 6322655108:00:000:0029, цільове призначення ділянки визначено для ведення особистого селянського господарства. Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46961633 від 04.11.2015 року засвідчено, що земельна ділянка площею 0,2323 га, що розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Орішанка, вул. Червоних Партизан, б. 54, кадастровий номер 6322655108:00:000:0030, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель належить [PERSON] на підставі договору дарування житлового дубинку і земельної ділянки від 19 липня 2005 року №642. 18 листопада 2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Золочівського районного управління юстиції Харківської області [PERSON], розглянувши заяву [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Орішанка, вул. Червоних Партизан, б. 54, кадастровий номер ділянки 6322655108:00:000:0029 відмовила у державній реєстрації права власності з мотивів відсутності факту передачі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. За клопотанням позивача судом витребувано матеріали нотаріальної справи по посвідченню вказаної угоди між [PERSON] та [PERSON]. Так в справі міститься копія державного акту на право приватної власності на землею серії Р2 № 751388, виданого на підставі рішення ІX сесії ХХІІ скликання Золочівської селищної ради народних депутатів від 13 травня 1998 року №3417 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2700. В державному акті зазначено, що вказана земельна ділянка на яку засвідчено право власності загальною площею 0,3565 га. на плані в держак ті відображено, що вона складається з двох ділянок 0,1242 га та 0,2323 га. Цільове призначення цілої земельної ділянки зазначено будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, ведення особистого селянського господарства. З копії витягу зі звіту по експертній грошовій оцінці земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, ведення особистого селянського господарства від 18 липня 2005 року №454-06/з складеного ТОВ «САБО ЛТД» вбачається, що експертами оцінювалася ціла земельна ділянка площею 0,3565 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р2 № 751388, вартість ділянки в цілому визначена у сумі 5880 грн. З копії витребуваної судом за клопотанням позивача спадкової справи після смерті [PERSON], вбачається, що остання померла 22 вересня 2008 року, про що Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області в книзі реєстрації смертей 24 вересня 2008 року зроблено актовий запис №33 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії І-ВЛ №188629. після її смерті було заведено спадкову справу №89/09. Спадкова справа містить заповіт, що лишила на випадок своєї смерті [PERSON] та заяви спадкоємців, перелік правовстановлюючих документів та документів, що підтверджують ступінь родинних звязків із померлою. Спадкоємцю померлої [PERSON] видано 2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, до складу якого не увійшла спірна земельні ділянка площею 0,1242 га. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» також суд приймає до уваги Постанову Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається правомірно, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 373 ЦК України передбачає, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статті 717, 718, 719 ЦК України визначають поняття договору дарування, предметів цього договору та форму його укладення. Так за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Стаття 722 ЦК України визначає, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Стаття 126 Земельного Кодексу України (в редакції від 01.01.2005 року, що діяла на момент виникнення спірних відносин дарування земельної ділянки) перелічує документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Так право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Стаття 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 02.11.2016 передбачає, щодо якого саме нерухомого майна, проводиться державна реєстрація прав. Так у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пункт 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснює, що з урахуванням положень\~частини першої статті 15\~та\~статті 392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки позови про визнання права власності, що пред'явлені на підставі статті 392 ЦК, пов'язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. За таких обставин суд доходить висновку, що [PERSON], станом на 19 липня 2005 року була власником земельної ділянки площею 0,3565 га, що розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Орішанка, вул. Червоних Партизан, б. 54, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, ведення особистого селянського господарства, ділянка згідно плану складалась з двох ділянок площею 0,2323 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд та площею 0,1242 га для ведення особистого селянського господарства. Дане право було засвідчено державним актом про право власності на землю, який відповідно до положень ст. 126 ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, посвідчував право власності на землю. Із дотриманням норм ст. 717, 718, 719 ЦК України [PERSON] 19 липня 2005 року було подаровано вказану земельну ділянку позивачу [PERSON], який прийнявши дарунок, відповідно до положень ст. 722 ЦК України набув у власність вказану ділянку загальною площею 0,3565 га, що складається з двох ділянок площею 0,2323 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд та площею 0,1242 га для ведення особистого селянського господарства, що вбачається з дослідженої судом нотаріальної справи вказаного договору дарування та спадкової справи після смерті [PERSON], з якої вбачається, що вказані ділянки не увійшли до складу спадщини. Водночас, через помилку у вказаному договорі дарування при зазначенні цільового призначення подарованої земельної ділянки та подальшого присвоєння подарованій земельній ділянці двох різних кадастрових номерів відділом Держземагенства у Золочівському районі Харківської області 07 жовтня 2015 року під час державної реєстрації, та через смерть дарувальника [PERSON], припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса [PERSON] позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку підтвердити своє право власності на спірну земельну ділянку площею 0,1242 га. В звязку з чим право позивача підлягає захисту, у обраний ним спосіб, так як він відповідає допущеному порушенню.

Outcome: approved