Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

23 травня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11286493000, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 110000 грн., а відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 січня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього кредитного договору. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між ПАТ УкрСиббанк та [PERSON] було укладено Договір поруки №173987 від 23 січня 2008 року, відповідно до умов якого остання зобовязалася відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору, відповідальність відповідачів є солідарною. 30 листопада 2015 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області по справі № 688/1839/14-ц було винесено рішення, яким позов ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] та [PERSON] було задоволено та стягнуто заборгованість в розмірі 76580грн. 79коп. та судові витрати в розмірі 765грн. 80коп. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором №11286493000, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія», у тому числі право вимоги за договором поруки. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Станом на дату укладення договору факторингу № 49 від 17 листопада 2016 року утворилась заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11286493000 у розмірі 109811грн. 43коп., яка складається: 13749грн. 65коп. сума основного боргу, 47184грн. 98коп. сума простроченого основного боргу, 2530грн. 85коп.\~ сума нарахованих процентів, 46345грн. 95коп. сума прострочених відсотків. Проте з урахуванням боргу стягнутого рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 30 листопада 2015 року сума заборгованості становить 42293грн. 03 коп., яку просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. В судове засідання представник позивача ТОВ «Українська факторингова компанія» не зявився, просив справу розглядати без участі представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи повідомленими про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що банк змінив срок виконання умов договору і не мав права нараховувати відсотки на тіло кредиту. Вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що 23 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСибанк та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11286493000, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 110000 грн., а відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 січня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього кредитного договору. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між ПАТ УкрСиббанк та [PERSON] було укладено Договір поруки №173987 від 23 січня 2008 року, відповідно до умов якого остання зобовязалася відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору, відповідальність відповідачів є солідарною. Через порушення умов кредитного договору, відповідно до вимог розділу 6 кредитного договору, п.2.2 договору поруки та ст.1050 ЦК України, 27 лютого 2014 року за №30-11/9917, №30-11/9918 банк направив [PERSON] та [PERSON] вимоги про необхідність усунення порушень кредитного договору, яку [PERSON] отримав 17 березня 2014 року, а [PERSON] 11 березня 2014 року. \~ \~ \~ \~ Отже, пред?явивши вимоги про погашення заборгованості, банк фактично став вимагати дострокового погашення коштів за кредитним договором, чим змінив строк виконання основного зобовязання відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. Згідно п. 1.2.2 кредитного договору Позичальник взяв на себе зобовязання повернути кредит частинами згідно Графіка, але в будь-якому разі не пізніше 23 січня 2018 року. У відповідності до п.6.1 Кредитного договору сторони погодили, що банк у відповідності до ст.ст. 525, 611 ЦК України має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно умов п.1.2.2 цього Договору та має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту в разі порушень істотних умов договору.\~\~\~\~ Відповідно до п.6.2 Кредитного договору терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обовязковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту, за умови, що банк направив на адресу позичальника повідомлення про порушення зобовязань, а позичальник не усунув зазначених порушень зобовязань за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення. Пред?явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, банк відповідно до частини 2\~статті 1050 ЦК України\~ змінив строки виконання умов договору, отже втратив можливість нарахування та стягнення процентів за кредитним договором. Відповідно до пункту 54 постанови [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі предявлення до позичальника вимоги про дострокове погашення боргу за кредитним договором згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Згідно рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2015 року по справі № 688/1839/14-ц позов ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] та [PERSON] було задоволено та стягнуто заборгованість в розмірі 76580грн. 79коп. та судові витрати в розмірі 765грн. 80коп. Таким чином, судовим рішенням стягнуто всю суму основного боргу за кредитними зобов'язаннями. Як вбачається із наданого позивчем розрахунку заборгованості, позивач, всупереч ч.2 ст.1050 ЦК України, нарахував проценти в розмірі 3% річних та інфляційні витрати на проценти в сумі 332230грн. 64коп., в період 2014-2016 років, тобто після отримання відповідачами повідомлень про дострокове погашення кредиту. Проте, такі нарахування можливі виключно на залишок непогашеної суми основного боргу, яка є частиною задоволених рішенням суду від 30 листопада 2015 року. З урахуванням всього вищезазначеного, позовні вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed