overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

22.07.2019 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює на посаді молодшого інспектора відділу охорони на підприємстві Державна установа «Ладижинська виправна колонія (№39)», що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.31). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , але добровільно не виконує свого законного обов`язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїй неповнолітній дитині [PERSON] , [INFO] , але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до його повноліття, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

22.07.2019 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за нею право на право на земельну частку (пай) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Митківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, у виді земельної частки (паю) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Митківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, вона є спадкоємцем цієї спадщини за законом, у визначений строк [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв`язку з видачею оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай) після смерті власника не може нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.21). Представники Краснопільської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, письмово позовні вимоги визнали, справу просили розглянути без них (а.с. а.с. 22,23,25). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді земельної частки (паю) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Митківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, [PERSON] є спадкоємицею цієї спадщини за законом, у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв`язку з видачею оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай) після смерті власника не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] , [INFO] як спадкоємиця за законом спадкового майна після смерті [INFO] її батька [PERSON] земельної частки (паю) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Митківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області не може нотаріально оформити своє спадкове право в зв`язку з видачею оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай) після смерті власника, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем право на право вказаної земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

22.07.2019р. до суду заявлено позов, у якому позивач зазначила, що в шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, на утримання якого відповідач добровільно коштів не надає, чим порушує його законне право на належне утримання від батьків, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача, який має нерегулярний мінливий дохід, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 3000грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини та стягнути кошти витрачені на правничу допомогу в розмірі 800грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій змінила позовні вимоги та просила щомісячно стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1800 грн., починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, та стягнути кошти витрачені на правничу допомогу в розмірі 400грн., справу просила розглядати без неї (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово змінені позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати без нього (а.с.14-16). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , але добровільно законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, чим порушує його права, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати кошти в розмірі 1800грн., починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, який суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини та можливостей відповідача, який просив задовільнити змінені вимоги позову. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, чим порушує його права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1800грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

22.07.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, оскільки останній регулярно отримує дохід, однак добровільно свій обов`язок по утриманню дітей не виконує, чим порушує їх право на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу розглядати у його відсутність (а.с. 19). З урахуванням письмової позиції учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але добровільно законного обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей не виконує, регулярно отримує дохід та може надавати кошти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожного з дітей. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, чим порушує їх права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожного з дітей, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дітей й не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.8); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.9); -довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської рад від 10.07.2019 № 2438 про те, що сімя [PERSON] складається з 3-хї чоловік [PERSON] , 2010р.н. та [PERSON] , 2002р.н. (а.с.5); На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

22.07.2019 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 23.09.2011 р. він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, шлюбні стосунки між сторонами припинені, та спільне господарство не ведеться, але мешкають разом в одній квартирі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Ухвалою суду від 29.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. 19.08.2019 року за клопотанням [PERSON] судом було надано строк для примирення два місяці. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, так як примирення сторони не дійшли. Пояснив, що на цей час сторони живуть окремо, дитина мешкає разом з [PERSON] . У нього на цей час відсутнє бажання до примирення, так як він не бачить можливості поновити шлюбні відносини. Не має необхідності надавати строк для примирення. Відповідач позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, враховуючи вказану позицію позивача. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 23.09.2011 року зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 23.09.2011 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 1025). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені вже більше трьох місяців, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя фактично не підтримують, мешкають окремо. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач виявила намір зберегти сім`ю, але надання судом двохмісячного строку позитивних результатів не дало, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований 01.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Миколаєва, актовий запис № 35. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з квітня 2019 року між ними припинені шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Зникло взаємопорозуміння та взаємоповага. Ухвалою суду від 23.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 23.08.2019 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 01.02.2002 року уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Миколаєва, було зроблено відповідний актовий запис №35. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони протягом року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

22.07.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: створити міцну, щасливу сім`ю не змогли, відсутнє взаєморозуміння, мають різні характери; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені 2 місяці, спільне господарство не ведеться; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 1). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 11), про що свідчить отримання судової повістки (а.с. 22), однак в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 03 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 47 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала, до суду не з`явилась, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

22.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.07.2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03.07.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.2013 року, актовий запис № 684 (а.с.3). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з червня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згоден, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

22.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON] , сина [PERSON] , дочку [PERSON] , сина [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. На даний час шлюб існує лише юридично. З травня 2019 року спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують та не проживають разом. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При розгляді справи судом встановлено, що 23 серпня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконкомом Мот. Слобідської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 02. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved