Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

22.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Апостолівський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні житлом та зняття з реєстрації. В позовній заяві позивач в обґрунтування позову посилається на те, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.04.1988 року належить житловий будинок [ADDRESS]. У зазначеному житловому будинку він зареєстрував постійне місце проживання своєї онуки [PERSON] В 2012 році відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб і [INFO] вона народила сина, який теж був зареєстрований у його житловому будинку. З 2011 року відповідачка проживає окремо від нього в [ADDRESS]разом зі своїм чоловіком та сином. Сам факт реєстрації відповідача в будинку створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні ним. Він не може отримати субсидію і змушений зі своєї пенсії повністю нести усі витрати по утриманню житла. Він має намір здійснити відчуження свого житлового будинку, який вже не має фізичної та матеріальної можливості утримувати. Просить позов задовольнити, визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] та зняти її з реєстрації місця проживання разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. П.1 ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8) Згідно довідки № 444 від 07.04.2014 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім»ї: дружина - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], [INFO], правнук - [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Відповідно акту обстеження факту проживання гр.. [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована, але фактично не проживає з 2011 року(а.с.10) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка зареєстрована у спірному будинку, не проживає за місцем реєстрації з 2011 року, тому вона повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

Outcome: partial