Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому зазначила, що 5.07.1997 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на дітей в твердій грошовій сумі, у розмірі по 650 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте у заяві від 28.05.2015 представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Справу просить розглянути у відсутність позивача та її представника, не заперечила проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився. До суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. У відповіді на запит, який надійшов від Шаргородського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області № 393 від 23.04.2015, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відтак, враховуючи згоду позивача слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що сторони перебувають у шлюбі з 5.07.1997, від якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про одруження [NUMBER] та про народження [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с. 4-6). Діти сторін проживають з позивачем, що вбачається із довідки виконкому Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 448 від 17.04.2015 (а.с. 7). Судом установлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі - СК України). Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на те, що судом установлено той факт, що відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей і весь обсяг обов'язків по їх утриманню покладено на позивача, то це ставить сторони у нерівні умови. Оскільки право позивача та її неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. Визначаючись щодо розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд виходить із того, що відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У преамбулі до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ зазначено, що цей Закон визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій. Згідно зі статтею 1 зазначеного вище Закону, прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум для дітей відповідного віку ( від 6 до 18 року) згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлений в розмірі 1286 грн, починаючи з 1 січня 2015 року та 1455 грн, починаючи з 1 грудня 2015 року. Із системного аналізу статті 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про те, що розумним і справедливим розміром стягуваних з відповідача аліментів на дітей буде по 650 грн на кожну дитину, щомісячно, тобто половина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дітей. Таким чином, позов належить задовольнити повністю. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а тому рішення у цій справі у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Пунктами 6 та 7 частини 1 статті 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати та чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно із частиною 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн, а рішення, у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Outcome: approved