Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони 11.05.2000 року зареєстрували шлюб, який рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 25.06.2011 року було розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, однак у звязку з незадовільним матеріальним становищем, потребою у систематичному лікуванні сина, позивач не в змозі самостійно утримувати дитину. На неодноразові звернення до відповідача добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини останній відмовився. З огляду на викладене вище позивач звернулась до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього сина, в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. До суду надійшла заява представника позивача, в якій просить суд розглянути справу у відсутність позивача, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами,\~ а позивач не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 11.05.2000 року зареєстрували шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 25.06.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 5) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-АМ № 255970 від 26.07.2013, батьком [PERSON] являється [PERSON]. (а.с. 3) Відповідно до долучених до позову матеріалів (а.с. 6 13) [PERSON] дійсно являється дитиною інвалідом та потребує систематичного лікування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини, однак позивачка не надала суду належного обґрунтування вимозі про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач постійного заробітку не має, працює неофіційно, однак жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини суду не надано. Враховуючи вищевказане та

Outcome: partial