Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

22.10.2020 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб зареєстрований 26.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №\~69. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 26.11.2013 позивач уклала шлюб з відповідачем, в якому в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося. У них складні стосунки, їм важко порозумітися та дійти згоди, через що часто трапляються конфлікти. Відповідач не цінує її як жінку, нехтує сімейними цінностями та її внеском у сімейне життя. Протягом останніх двох років не проживають разом. Фактичні подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими та суперечить її інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 22.10.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 09.11.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.11.2020 за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення тривалістю один місяць. Провадження у справі зупинено. 23.12.2020 ухвалою суду провадження у справі поновлено. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, за наявними у справі матеріалами, позов підтримує повіністю та просить його задоволити. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, зокрема після наданого за його клопотанням терміну для можливого примирення, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 26.11.2013 Відділом державної реєстрації актів ццивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №69, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.11.2013. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (арк. справи 5). У шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам її малолітніх дітей, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, наявність малолітніх дітей, те, що сторони не скористалися строком для примирення, не виявили бажання зберегти сім`ю, зокрема позивач наполягала на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити позивачу дошлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved