Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

23.10.2020 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5110136900:39:006:0091, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/3 (одну третю) частку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вказує,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про право\~власності на\~нерухоме майно,\~виданому Реєстраційною\~службою Одеського\~міського управління\~юстиції Одеської\~області 22\~листопада 2013\~року,\~індексний номер\~свідоцтва 13247479, їй - [PERSON] , [PERSON] та її батькові - [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності земельна ділянка - кадастровий номер 5110136900:39:006:0091, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , при цьому, частки кожного із зазначених осіб у даних земельних ділянках не визначені. Позивач зазначає, що з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, вона, як спадкоємець першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової С.Ю. з відповідною заявою, на підставі якої було відкрито спадкову справу за №9/2018 від 14 грудня 2018 року. Однак,\~як стверджує\~позивач,\~у зв`язку\~із невизначеністю\~частки померлого\~у спільній\~сумісній власності,\~їй було відмовлено у вчинені такої нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 27.10.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення частки померлої особи у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно було залишено без руху. Повідомлено [PERSON] про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., та надати докази такої сплати. Роз`яснено [PERSON] , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 05.11.2020року було прийнято позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження по\~цивільній справі\~за позовною\~заявою[PERSON] до [PERSON] про визначення частки померлої особи у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно. Розгляд справи\~призначено в\~порядку загального\~позовного провадження.Призначено підготовче засідання. 05.02.2021 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Колеснікова Івана Леонтійовича до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що дійсно позивачу, відповідачу та [PERSON] , який помер [INFO] , на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, кадастровий номер 5110136900:39:006:0091, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , при цьому, відповідач вважає, що кожен із співвласників володіє 1/3 частиною. Таким чином, представник відповідача зазначає, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Крім того, у наданому відзиві представник відповідача вказував на те, що відповідач не порушувала будь-яких майнових чи немайнових прав позивача, а позивач звернулася до суду виключно з метою оформлення своїх спадкових прав, а тому на відповідача не покладається тягар відшкодування судового збору. Позивач - [PERSON] про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, у підготовче засідання 15.02.2021 року не з`явилась, однак 14.12.2020 року надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. У підготовчому засіданні 15.02.2021 року відповідач - [PERSON] та її представник позов визнали в повному обсязі, не заперечували проти його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та її представника, з урахуванням того, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,01 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110136900:39:006:0091, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 22.11.2013 року індексний номер: 13247479 (а.с. 7-8). Право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,01 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110136900:39:006:0091, також було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 3495236, 3495166 та 3495198 (а.с. 9-11). [INFO] [PERSON] помер, після його смерті [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової Світлани Юріївни з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, листом про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.03.2019 року вих. №35/02-14 Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гончарова Світлана Юріївна повідомила про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати право власності на спадкове майно, оскільки не визначені частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110136900:39:006:0091. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до вимог\~ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368\~ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до вимог\~ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що земельна ділянку, площею 0,01 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110136900:39:006:0091, належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 22.11.2013 року, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 22.11.2013 року індексний номер: 13247479, суд зазначає, що розмір часток співвласників у спільній сумісній власності на час смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,01 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110136900:39:006:0091, є рівними, тобто належало по 1/3 частки кожному. Згідно вимог\~ст.206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Таким чином, судом встановлено, що розмір часток [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,01 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110136900:39:006:0091, є рівними, тобто вказаним особам належало по 1/3 частки земельної ділянки, а тому, з урахуванням визнання позову відповідачем, позовні вимоги про визначення частки померлої особи у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved