Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

22 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Глазівської сільської ради Шосткинського району Сумської області про визнання за ним права власності на земельну частку (пай), розміром по 5,72 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифіката на земельну частку (пай) серії СМ № 0125020, виданого Шосткинською районною державною адміністрацією Сумської області, в порядку спадкування після смерті [INFO] його матері [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на це майно та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 15.06.2021р. до участі у справі залучено Шосткинську міську раду в якості правонаступника відповідача - Глазівської сільської ради Шосткинського району Сумської області. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, останній через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] /а.с. 7/. За життя [PERSON] належала земельна частка (пай), розміром 5,72 в умовних кадастрових гектарах. Право власності [PERSON] підтверджується листом Шосткинської районної державної адміністрації від 13.07.2020р. № 07-15/1685, відомостями, викладеними відділом у Шосткинському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області в листі від 16.07.2020р. № 0-18-0.32-610/112/20, про належність померлій [PERSON] права власності на земельну частку (пай), розміром по 5,72 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0125020. Відповідно до вказаного листа цей сертифікат знаходився на зберіганні як не витребуваний, у зв`язку зі смертю його власника [PERSON] , та був виданий [PERSON] . 01.02.2008р. Тобто, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на належні їй майнові права. Згідно з роз`ясненнями, наданими судам Пленумом ВСУ у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] , а 6-місячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився до набрання чинності ЦК України, то дані правовідносини у справі мають врегульовуватися ЦК УРСР. За життя [PERSON] заповіту не складала. За змістом ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями другої черги є, в рівних частках, брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 за № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлої [PERSON] , передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. З листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 10.11.2020р. /а.с. 28/ вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини у нотаріальну контору не звертались. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2021р. у справі № 589/155/21 за заявою [PERSON] /а.с.62-63/ встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , доводилась [PERSON] , померлій [INFO] , рідною сестрою. Дане рішення має преюдиційне значення при вирішенні цієї справи, а вказані обставини не підлягають доказуванню в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України. [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала з нею та вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном (доглядала за будинком), що підтверджується довідкою за № 91 від 16.03.2020р./а.с.8/. Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що [PERSON] була спадкоємицею другої черги за законом після [PERSON] та спадщину прийняла в силу приписів ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої. Водночас, за життя спадкових прав вона не оформила та [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . Таким чином, суд доходить висновку, що за життя [PERSON] належала земельна частка (пай), розміром 5,72 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0125020, успадкована нею від сестри [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй майнові права. За життя [PERSON] заповіту не складала. З огляду на те, що 6-місячний строк для прийняття спадщини після [PERSON] скінчився до набрання чинності ЦК України, то дані правовідносини у справі також мають врегульовуватися ЦК УРСР. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач є сином [PERSON] , тобто її спадкоємцем першої черги за законом, який спадщину прийняв та отримав свідоцтва про право на спадщину на інше майно і майнові права. Останнє вбачається з матеріалів спадкової справи № 292 за 2006 рік (номер у спадковому реєстрі № 41115538). Інших спадкоємців, які б виявили інтерес до спадщини, що відкрилась після [PERSON] , не встановлено /а.с. 35-38/. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач станом на день ухвалення рішення є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , який спадщину прийняв, однак він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на неї. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає правомірним позов задовольнити.

Outcome: approved