Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

23 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що вона проживала з відповідачем [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась дочка - [PERSON] , яка проживає з нею. Відповідач проживає окремо. У досудовому порядку вони з відповідачем не дійшли домовленості про надання ним матеріальної допомоги на утримання дитини. Вищенаведені обставини стали підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Ухвалою від 20.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17.12.2019. 17.12.2019 у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено до 14.01.2020. 14.01.2020 у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено до 28.01.2020. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, заяв або клопотань від нього не надходило. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.01.2020, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 червня 2018 року виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 4). Дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved