overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14.10.2006 року, про що було зроблено актовий запис № 2162. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з липня 2016 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємо порозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 жовтня 2006 року, про що було зроблено актовий запис № 2162 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, що підтверджено дослідженими судом доказами. Враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений (а.с. 8), а тому з відповідача на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 18 жовтня 1996 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №300. Від спільного проживання в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Сім'я фактично розпалась 17 років тому, з того часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. залишити за ним у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернулась із позовною заявою\~ до [PERSON] яким просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2001 року. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], 21 червня 2003 народження. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив таке. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2001 року. Подружжя від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON], 21 червня 2003 народження. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін, залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 15 липня 2000 року в Пнівненській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач зловживає спиртними напоями, через що постійно виникають сварки та бійки. Шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишивши неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживати з нею, та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сімї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Також просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце слухання справи, заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сімя розпалась, відповідач в судове засідання не зявився і не подав будь-яких заперечень проти позову, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сімю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

22 червня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування позову посилається на те, що із 18 вересня 2011 року перебуває із відповідачем у шлюбі, в якому народилися троє дітей дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] [PERSON] проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати неповнолітніх дітей, постійного місця роботи не має, тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питанння про примусове стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2011 року в Білівській сільській раді Ізяславського району за актовим записом № 5. У шлюбі народилися троє дітей донька Діана, 21 жовтня 2011 року, син [PERSON], 06 вересня 2013 року, та син [PERSON], 18 серпня 2016 року, які знаходяться на утриманні позивачки, про що свідчить довідка, видана Білівською сільською радою Ізяславського району 26 червня 2017 року за № 972. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, постійного місця роботи не має, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

22 червня 2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], 08.03.2015 р. н., у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач у добровільному порядку не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат. У судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 8), і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобовязані його утримувати до досягнення ним повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний її надавати своїй неповнолітній дитині. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], 08.03.2015 р. н., у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення позивача до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

22 червня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області 25.09.2011р., актовий запис №63. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, справу просила розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, не повідомляючи про причину неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, у встановленому законом порядку. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

22 червня 2017 року до суду заявлено цей позов, в якому [PERSON] вимагала щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття, з огляду на невиконання відповідачем добровільно свого обов'язку по утриманню малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., з огляду на те, що відповідач на даний час безробітній та має мінливий дохід. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку. З урахуванням позиції позивача та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а. с. 6), яка перебуває на утриманні матері [PERSON] (довідка Виконавчого комітету Погребищенської міської ради №2879 від 20.06.2017р.). Відповідач належним чином свого законного обов'язку по утриманню дитини не виконує, інших утриманців не має, не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її право, але має мінливий, нерегулярний дохід, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в твердій грошовій сумі, яку з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі 1000 грн. починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

22 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 листопада 2011 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №546. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з у 2012 році в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином був сповіщений, про що свідчить оголошення у регіональній газеті «Вісті Придніпровя». 05 вересня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №361340 (а.с.6). З\~ матеріалів справи вбачається, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з 2012 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

22 червня 2017 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 19 серпня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис 278. 15 лютого 2001 року від шлюбу народилась дочка [PERSON], 10 червня 2002 року син [PERSON]. У звязку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, на підставі чого виникають сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у звязку з чим просила суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що їх сімю зберегти неможливо. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Судом надавався строк на примирення, разом з тим примирення не відбулося.

Outcome: approved