Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

24.06.2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі по тексту Банк) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно 102211,40 доларів США заборгованості по кредиту, що за курсом НБУ на 13.06.2016 року в еквіваленті становить 255685,23 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 38352,80 грн. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 19.02.2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 50000 доларів США, шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок. Позичальник взяв на себе зобовязання повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, зі сплатою 13,90 % річних за користування кредитними коштами. Взятих на себе зобов'язань по своєчасній і повній сплаті споживчого кредиту відповідно до графіка погашення [PERSON] не виконує, тому станом 13.06.2016 року у нього перед Банком виникла заборгованість, яка складається із 46666,01 доларів США борг по кредиту та 55545,39 доларів США заборгованість за процентами. На забезпечення виконання позичальником кредитних зобовязань по вищевказаному кредитному договору між Банком та [PERSON] 19.02.2008 року укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати за виконання позичальником всіх обовязків перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, однак [PERSON] також як і [PERSON] борг за кредитом не сплачує. В судовому засіданні представники Банку позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. [PERSON] позов не визнав, пояснив, що він дійсно уклав з Банком кредитний договір, однак кошти в сумі 50000 доларів США ним фактично не отримувались, а тому у нього не виникло зобовязання сплачувати кредит. Також, відповідач та його представник вказали, що позивачем пропущено позовну давність щодо предявлення позову та з цієї підстави просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 18.02.2008 року [PERSON] звернувся до начальника Хмельницького управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» [PERSON] із заявою, в якій просив надати для нього кредитну лінію в сумі 50000 доларів США терміном на 120 місяців на споживчі цілі, під заставу домоволодіння, розташованого в м. Полонне по вул. Калініна, 15 (а.с.268 кримінальної справи № 23/5752 за фактом заволодіння коштами АКІБ «УкрСиббанк за ст.190 ч.3 КК України). 19 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 11301049000 та додаткову угоду до нього, згідно яких позивач зобовязувався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 50000 доларів США, а позичальник зобовязувався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі, у терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 2 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 16.02.2018 року (пункти 1.1, 12.2. Договору т.1 а.с.9-15). Відповідно до абзацу 2 пункту 1.1 та пункту 1.5 Договору для отримання кредитних коштів позичальник повинен надати до Банку письмову заяву, в якій зазначити бажану суму траншу (в межах загальної вартості кредиту) та бажану дату його отримання. Така заява позичальника є підставою для видачі йому Банком траншу. При цьому Банк надає кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 26204169475100. Також, 19 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобовязувався відповідати перед кредитором солідарно за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли із договору про надання споживчого кредиту, у тому ж обсязі, що й позичальник (пункти 1.1., 1.3., 1.4. договору поруки т.1 а.с.16-17). Згідно заяви на видачу готівки від 19.02.2008 року (а.с.198 зазначеної кримінальної справи) [PERSON] цього дня видано із поточного рахунку № 2620416947510 кошти в сумі 50000 доларів США, що становить еквівалент у гривнях 252500. Відповідно до даних розрахунку заборгованості (т.1 а.с.28-42) [PERSON] протягом лютого-жовтня 2008 року сплачував кошти на погашення кредиту, а починаючи з листопада 2008 року припинив виплачувати кредит та станом на 13.06.2016 року у нього перед Банком виникла кредитна заборгованість яка складається із 46666,01 доларів США борг по кредиту та 55545,39 доларів США заборгованість за процентами. Вирішуючи питання законності позовних вимог, суд зазначає про таке. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На думку суду, сукупність наведених вище доказів свідчить про те, що [PERSON] після укладення кредитного договору отримав від Банку гроші в сумі 50000 доларів США, що також було встановлено рішенням Полонського районного суду від 15.07.2011 року (справа № 2-588/11, а.с.123), яке набрало законної сили, та позичальником не оспорювалось, а відтак, суд не приймає доводи цього відповідача щодо ненадання для нього позивачем кредитних коштів. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] як позичальник та поручитель порушили обовязки передбачені в укладених ними з Банком договорах щодо своєчасної та повної сплати кредитних коштів, а тому на підставі вищезазначених норм Цивільного Кодексу, а також умов кредитного договору, договору поруки, з них підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитом. З приводу клопотання [PERSON] щодо відмови в позові через пропуск позивачем строку позовної давності, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України. Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Як вбачається з матеріалів справи, за умовами кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та проценти шляхом сплати щомісячних платежів у відповідності до встановленого сторонами графіку платежів. Позивач звернувся до суду з позовом 24.06.2016 року, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом за період з часу укладення кредитного договору 19.02.2008 року та по 13.06.2016 року. Відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Банком пропущено строк позовної давності щодо стягнення несплачених відповідачами щомісячних платежів за період з 19.02.2008 року по 24.06.2013 року, а тому в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності. В той же час, починаючи з 24.06.2013 року та по 13.06.2016 року з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумах зазначених у графіку платежів Додаток № 2, який міститься у матеріалах вищезгаданої кримінальної справи (а.с.201-203). Так, заборгованість основної суми кредиту за 6 днів червня 2013 року + 13 днів червня 2016 року + 35 місяців з липня 2013 року по травень включно 2016 року становить 14847,341 доларів США, а заборгованість за процентами за цей же період складає 6889,96 доларів США, що разом становить суму 21737,304 доларів США, а в еквіваленті у гривнях 543766,01 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню на користь Банку судовий збір пропорційно від розміру задоволених позовних вимог, що становить 21 %, а в грошовому розмірі 8156,49 грн.

Outcome: partial