Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

22.05.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які згідно заяви від 13.09.2019 року просить зменшити та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину прийняв чоловік спадкодавця [PERSON] , який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , спадкоємці прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. 13.09.2019року [PERSON] звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами, які заявою від 18.09.2019 року зменшив та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину прийняв чоловік спадкодавця [PERSON] , який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , спадкоємці прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.09.2019 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог до предмету спору: Ізмаїльська міська рада Одеської області, приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько Віта Григорівна, про визнання права власності на спадкове майно був прийнятий та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог до предмету спору: Ізмаїльська міська рада Одеської області, приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько Віта Григорівна, про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні первісних позовних вимог та не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягав та проти задоволення первісних позовних вимог не заперечував. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 18.12.1975 року передано земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] від 07.06.2018 року, вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1979 році є завершений будівництвом та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Таким чином, встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про серії [NUMBER] , виданого 18.02.2003 року, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56331093 від 29.05.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті [PERSON] являється: чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 28.11.1971 року Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, так як на момент відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом із померлою за однією адресою, що підтверджується записами в будинковій книзі, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.05.2014 року, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 56331093 від 29.05.2019 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.08.1977 року; донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.10.2016 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.11.1995 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкоємці були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується записами в будинковій книзі, у зв`язку із чим прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г. № 250/02-14 від 08.04.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позови. На підставі викладеного,

Outcome: approved