Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

23.04.2021 року позивач: виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до відповідачки: [PERSON] , в якому просить: відібрати у неї малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , без позбавлення матері батьківських прав; передати малолітнього [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області для подальшого влаштування; стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , на користь державної установи або фізичної особи, до якої буде влаштована дитина, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю, що має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В квітні 2016 року відповідачка звернулася до Первомайського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, повідомивши, що вона не отримує соціальні виплати і тому не має коштів для проживання та на оплату комунальних послуг, так як несвоєчасно подала документи для переоформлення соціальних виплат одинокій матері, а в допомозі як малозабезпеченій, їй було відмовлено через зняття з обліку в Центрі зайнятості за систематичне його невідвідування. 29.04.2016 року на черговому засіданні комісії з питань захисту дитини в присутності відповідачки було прийнято рішення про взяття її сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах, під соціальний супровід. В ході здійснення соціальної роботи з сім`єю відповідачки було встановлено, що остання перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу психічного захворювання, не займається вихованням та утриманням свого сина, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює. Відповідачці необхідне періодичне проходження лікування. Через свою хворобу вона позбавлена можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина, а тому просила влаштувати сина під опіку для надання дитині належного догляду. Враховуючи зазначене, діючи в інтересах малолітньої дитини, позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. На підготовче засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася; 22.07.2021 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідачка [PERSON] на підготовче засідання не з`явилася; 22.07.2021 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо задоволення позову. Представник третьої особи: Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області Кравченко Л.Л. на підготовче засідання не з`явилася; 22.07.2021 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позов підтримує та не заперечує щодо його задоволення. Представник третьої особи: Первомайського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ісаєва Н. на підготовче засідання не з`явилася; 23.07.2021 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просила прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Воздвиженка Усурійського району Приморського краю, є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. З 26.08.2016 року відповідачка перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з приводу психічного захворювання; в зв`язку з цим належним чином не виконує свої батьківській обов`язки відносно свого малолітнього сина [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки і піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №2977/03.01-26 від 19.04.2021 року, доцільно негайно відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , у його матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з тим, що відповідачка не займається вихованням та утриманням своєї дитини: сина [PERSON] , веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, тому суд вважає за можливе відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи питання про відібрання дитини, суд вважає за необхідне також вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, оскільки батьки, не звільняються від обов`язку утримувати дитину навіть у випадку позбавлення останніх батьківських прав чи відібрання у них дитини. При визначені розміру аліментів суд вважає, що достатнім буде стягнути з відповідачки 1/4 частину всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України на відповідачки належить покласти судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved