overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 28 травня 2015 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 28 травня 2015 року, яка проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 230672 та довідкою Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 920 від 08 вересня 2015 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. З кінця 2013 року мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Подружжя має двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів його прибутку щомісячно та на її утримання в розмірі 1/6 частини із всіх видів його прибутку щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Судом обєктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей та її утримання, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 1/6 частини із всіх видів його прибутку щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку [PERSON],[INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча працює та має таку можливість. Просила стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2001 року, є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Відповідно до довідки ПП «УК «Управдом» [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] в [ADDRESS]. Згідно довідки ВП Ремонтне вагонне ДЕПО м.Шепетівка ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 15 вересня 2015 року, відповідач [PERSON] працює слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду ВП Ремонтне вагонне ДЕПО м.Шепетівка ДТГО «Південно-Західна залізниця». Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку\~щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину \~відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають двоє дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має таку можливість. Просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій позов визнав, долучив довідку з місця роботи про розмір заробітної платий та просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини які мають значення для справи. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 березня 2006 року, є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до довідки Пліщинської сільської ради від 22 вересня 2015 року № 485, діти сторін проживають разом з позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач машиністом екскаватора Відокремленого підрозділу Шепетівська дистанція сигналізації та звязку ДТГО «Південно-Західна залізниця», має постійний заробіток, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачкою. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину \~відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням дитини. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 червня 2008 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на денному відділенні Миколаївського національного університету імені [PERSON]. Відповідач, працездатний, працює, інших утриманців не має. Але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання доньки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини до її повноліття. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Та згодна на заочний розгляд справи в судді. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 червня 2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського району Миколаївської області.(а.с.2) Яка проживає з позивачем є повнолітньою, та продовжує навчання в Миколаївському державному університеті ім. В.О. Сухомлинського на другому курсі денного відділення дошкільної та початкової освіти з терміном навчання на період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. (а.с.3) Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд приймає встановленим наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, за захистом яких позивачка звернулася до суду. Відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має, але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання доньки. Суд вважає, що заява є обґрунтована та підлягає задоволення на підставі ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 89 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по оплаті на користь держави судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок за розгляд справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їх сімя розпалася і відновити її неможливо. З 2012 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач до суду не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала. Відповідач також до суду не зявився, подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 8 жовтня 1992 року (а.с. 3). Спільне життя між ними не склалося, з 2012 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. неповнолітніх дітей у них немає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, тривалий час разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, примиритись не бажають. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~23 вересня 2015 року в с.Космирин Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Дружби,5 в с.Космирин Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~23 вересня 2015 року в с.Космирин Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 11 вересня 2002 року і посвідчений секретарем Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON]; 01 березня 2008 року [PERSON] змінила прізвище на «Павлишин»; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

23 вересня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказав, що з відповідачкою вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2000 року, актовий запис № 131, від якого мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2010 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 11, 21). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялася про дату, час і місце його проведення (а.с. 30). За таких обставин з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 04 листопада 2000 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5), сина [PERSON], 10 лютого 2005 року (а.с. 6). З грудня 2010 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх ідтей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

23 вересня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1999 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, створення відповідачем іншої родини. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-НО № 052065 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Словянська Донецької області, актовий запис № 251 (а.с. 6). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, відповідач покинув родину, у сторін зникло бажання збереження родини, зявилась психологічна несумісність. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сімї дійсно склались складні відношення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сімї, відповідач не заперечує проти позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved