Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

24.05.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який було уточнено (а.с. 51-53) і свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.03.2010 р. відповідач отримала кредит у розмірі 4700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредитну карту «Універсальна 55» днів пільгового періоду. Базова відсоткова ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості - 2,5 %, розмір щомісячних платежів - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, пеня за несвоєчасне погашення кредиту = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 - базова відсоткова ставка за договором нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 - 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Пунктом 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.04.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 34109 грн. 50 коп., з яких: 4609 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 24165 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3234 грн. 83 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1600 грн. 45 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 24.03.2010 р. у сумі 34109 грн. 50 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 14.06.2018 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Чепіга Д.О. надав письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи у судове засідання шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Ковпаківського районного суду м. Суми повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Судом встановлено наступні обставини. 24.03.2010 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4700 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8-33). Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.03.2010 р. станом на 30.04.2018 р. розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 34109 грн. 50 коп., з яких: 4609 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 24165 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3234 грн. 83 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1600 грн. 45 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати заборгованості за кредитом у розмірі 4609 грн. 11 коп., процентам за користування кредитом у розмірі 24165 грн. 11 коп. Вирішуючи позов в частині розміру штрафних санкцій суд виходить з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.03.2010 р. вбачається, що відповідачу нараховано пеню у розмірі 3234 грн. 83 коп., а також одночасно нараховано 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1600 грн. 45 коп. - штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Розмір пені позивач обгрунтовує тим, що згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на сумі від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, проте відповідні тарифи на дату нарахування пені до позову не долучені. Оскільки відповідачем було порушено строки платежів по грошовим зобов'язанням передбачених договором, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., а також штраф (процента складова) у розмірі 2125 грн. 49 коп. ((4609,11 грн. + 24165,11 грн.) х 5% = 1438,71 грн.). Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 3234 грн. 83 коп. суд вважає такими, що задоволенню не підлягають. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 30712 грн. 93 коп., з яких: 4609 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 24165 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 - грн. штраф (фіксована частина), 1438 грн. 71 коп. - штраф 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням прострочених відсотків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1586 грн. 54 коп. (30712,93 грн. х 1762 грн. : 34109,50 грн.).

Outcome: partial