Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

22.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що був зареєстрований 30.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №46. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.05.2014 року сторони зареєстрували шлюб. У кожного з подружжя цей шлюб перший. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю в с. Федорівка. Одруження виявилося невдалим і подружжя не проживає разом протягом останніх 5 місяців. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення та подальше спільне життя подружжя не можливе, тому звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 30.05.2014 року. (а.с. 6) Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Сторони в судовому засіданні визнають, що на даний час вони проживають окремо і шлюбні стосунки фактично припинено. При цьому в матеріалах справи міститься довідка виконавчого комітету Нижньоланнівської сільської ради від 21.01.2016 року, яка підтверджує, що [PERSON] проживає окремо від дружини та доньки (а.с. 7). Сторони в судовому засіданні зазначили, що після розірвання шлюбу їхня спільна донька [PERSON] проживатиме з матір'ю. З наданих сторонами пояснень та досліджених вище доказів, суд приходить до висновку, що бажання сторін розірвати шлюб взаємне, виважене та усвідомлене. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе задовольнити позов і розірвати шлюб, що був зареєстрований 30.05.2014 року між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с. 1). Проте позивач просив в судовому засіданні судові витрати покласти на нього, тому суд не стягує понесені ним витрати з відповідача.

Outcome: approved