Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач), (третя особа Відділ державної реєстрації прав Управління обслуговування населення «Єдине вікно» Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області) про визнання за ним, [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 3,11 га, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області та належала його матері, [PERSON], яка померла 04 травня 2013 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 483734, виданий на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 вересня 2002 року № 242, в порядку права спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив те, що 04.05.2013 року померла мати позивача, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 3,11 га, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, він у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори задля оформлення своїх спадкових прав, але нотаріусом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку (які були втрачені), було відмовлено, що підтверджується матеріалами справи. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації прав Управління обслуговування населення «Єдине вікно» Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та докази по справі, судом встановлено наступне. 04 травня 2013 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7).\~\~ На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 483734, виданий на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 вересня 2002 року № 242, матері належала земельна ділянка загальною площею 3,11 га, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі земельна ділянка). При житі 19.06.2006 року мати на його ім'я уклала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області і зареєстрований в реєстрі за № 9, яким заповіла йому вище вказану земельну ділянку. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері за заповітом, у вигляді земельної ділянки, але нотаріусом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку (які були втрачені), було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2016 року № 828/01-16 виданою приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу [PERSON] Факт існування державного акту на земельну ділянку та його втрати, підтверджується копією державного акту серії Р1 № 483734 від 01.10.2002 року, інформаційним листом відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області від 15.03.2016 року за № 19-1528-0.12-3985\\2-16 (13, 12). У зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку та надати його нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, він був змушений звернутися до суду з вище згаданою позовною заявою. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 1\~ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за заповітом, але нотаріусом спадкові права позивача не були оформлені з причини відсутності оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді земельної ділянки. В силу\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1\~ст.328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Таким чином на думку суду право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна,\~\~дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що інші спадкоємці за заповітом, в судовому засіданні не встановлені, та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Outcome: approved