Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

22 червня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов [PERSON] , яка зазначила, що вона з відповідачем - [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх п`яти років відповідач життям дитини не цікавиться, не бере участі в його вихованні, тобто фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини. Враховуючи зазначене, позивач прохає суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 липня 2021 року відкрито провадження у спправі за правилами загального позовного провадження. Позивач, [PERSON] та її представник, адвокат Варавін С. Д., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду до суду не з`явились, однак отанній подав суду заяву, в якій прохає розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Позов підтримує та прохає задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду до суду не з`явився, однак подав суду заяву, якій позов визнав повністю та прохав розглянути справу без його участі. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Пришибської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду до суду не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11). 16 червня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.12). На підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-19). Станом на 30 квітня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 110765,25 грн. Починаючи з січня 2018 року [PERSON] жодного разу не сплачував аліменти на утримання сина (а.с.20). [PERSON] проживає разом із мамою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с.46, 49, 51). Орган опіки та піклування Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області дійшов висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки останній систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 52-55). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На підставі викладеного, повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батька до дитини, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько дитини, тривалий час не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що свідчить про невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення будь-кого з батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд вважає ставлення батька до дитини свідомим, оскільки відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, доказів того, що він бажає, але не має можливості бачитись із дитиною, брати участь у її вихованні суду не надано. Крім цього, саме на свідоме ухилення від батьківських обов`язків свідчить те, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову, що свідчить про те, що він бажає виконувати свої обов`язки по вихованню та забезпеченню дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не бере педагогічної, матеріальної та іншої участі у вихованні дитини, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 2. ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що аліменти на утримання сина з відповідача вже стягуються, а вимога про стягнення аліментів у іншому розмірі чи іншим способом позивачем не заявлялась, суд не вбачає підстав для вирішення питання стягнення аліментів у цій справі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК та повністю покладає їх на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved