Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

22 березня 2018 року представник [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Орган опіки та піклування Харківської міської ради , в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до [PERSON], [INFO]. Позовна заява мотивована тим, що вихованням та утриманням дитини займається позивач. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не утримує дитину, не піклується про її стан здоров'я, не приймає участі у вихованні, не цікавиться навчанням та життям дитини. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. 24 квітня 2018 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Орган опіки та піклування Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 18.07.2018 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати інтереси дитини, також надіслав висновок Департаменту служб, як представника органу опіки та піклування Харківської міської ради, про доцільність позбавлення батьківських прав. Представник Органу опіки та піклування Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 06.06.2014 [PERSON] 06.06.2014 уклала шлюб з [PERSON], прізвище після укладення шлюбу - [PERSON]. З листа Краматорського міського ВДВС № 14.13-567/6314 від 08.02.2018 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] на утримання доньки [PERSON] станом на 31.12.2018 складає 82631,35 грн., місце знаходження, перебування [PERSON] державним виконавцем не встановлено. Згідно листів Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 15» № 676 від 18.09.2017 та № 186 від 28.02.2018 [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в закладі, на прийом до лікаря звертається тільки мати, догляд за хворою дитиною здійснює також тільки мати. З листа КЗ «ХСШ №11» № 183 від 13.03.2018 вбачається, що [PERSON], [INFO], навчається в зазначеній школі, в 1,2 класах дитину до школи та після занять супроводжував [PERSON], з моменту зарахування дитини до школи з вчителем співпрацюють [PERSON] та [PERSON], які беруть участь у святкових заходах, мама ходить на батьківські збори. Відповідно до характеристики учениці 3-Б класу КЗ «ХСШ №11» [PERSON], [INFO], [PERSON] поступила до 1 класу школи 1 вересня 2015 року. За два роки навчання дитини у школі батько, [PERSON], до школи жодного разу не приходив, у шкільних заходах участі не брав, з класним керівником не спілкувався. [PERSON] займається мати, [PERSON]. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.05.2018 за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON], її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] Для дітей виділена окрема кімната, де є спальні місця, місця для занять, шафа для одягу, для книжок, телевізор, комп'ютер. Діти забезпечені всім необхідним. Згідно з висновком органу опіки та піклування Харківської міської ради від 09 жовтня 2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З приводу встановлення порядку участі у вихованні [PERSON], [INFO], та щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою з боку матері, до органу опіки не звертався. Орган опіки та пікулвання вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини батька є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в п.п. 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов'язки та роз'яснив, що особи можуть бути позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно його дитини, покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, вважає, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що буде повністю відповідати інтересам дитини. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved