Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

22 листопада 2016 року кредитна спілка «Партнер» звернулося до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № 329/13 від 04 грудня 2013 року в розмірі 6116,40 гривень. Позивач обґрунтовував позов тим, що 04 грудня 2013 року уклав з [PERSON] кредитний договір № 329/13 від 04 грудня 2013 року, на виконання умов якого надав позичальнику кредит (грошові кошти) на суму 14000 гривень, який він зобов'язався повернути згідно графіку платежів та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 45 % річних від суми залишку кредиту до 04 червня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач уклав з [PERSON] договір поруки № 329/13-п від 04 грудня 2013 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору солідарно з ним. Всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені графіком розрахунків терміни, відповідачем кошти не поверталися, в зв'язку з чим 22 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів в сумі 13816,64 гривень. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року позов було задоволено та стягнуто з відповідачів заборгованість на вказану суму. Рішенням Спостережної ради КС «Партнер» від 31 грудня 2014 року було вирішено, що після подачі позову про стягнення заборгованості за кредитним договором і до повного погашення цієї заборгованості позивач продовжить нарахування процентів на залишок основної суми кредиту. Останній платіж в рахунок погашення основної суми кредиту надійшов 31 жовтня 2016 року. Враховуючи, що під час виконання рішення суду від 10 березня 2015 року проценти на залишок основної суми кредиту продовжувались нараховуватись, а відповідачами в свою чергу не сплачувались, то позивач просить, на підставі п. 3.6 кредитного договору, стягнути нараховані проценти. Станом на 22 листопада 2016 року позичальник має заборгованість за договором в розмірі 6116,40 гривень. Вимоги про погашення простроченої заборгованості відповідачам були надіслані 23 вересня 2016 року, які ними не виконані. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи з'ясовано, що кредитна спілка «Партнер» та член кредитної спілки «Партнер» [PERSON] уклали кредитний договір № 329/13 від 4 грудня 2013 року. Згідно істотних умов кредитного договору кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит в сумі 14000 грн. на придбання будинку строком на 18 місяців, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення цього строку. Згідно видаткового касового ордеру від 4 грудня 2013 року [PERSON] отримано 14000 грн. основної суми кредиту по договору № 329/13 від 4 грудня 2013 року. Згідно п. 3.1. кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 45% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Як зазначено у п. 3.5. кредитного договору, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п.10.1 кредитного договору строк дії цього договору становить три роки. За змістом п.10.3 кредитного договору дія цього договору припиняється: -п.10.3.1 після закінчення строку, визначеного в п.10.1 цього договору; -п.10.3.2 у випадку набрання чинності ухвали або рішення суду про припинення дії цього договору; -п.10.3.3 у випадку дострокового розірвання цього договору в порядку, визначеному п.п.9.2, 9.3 цього договору. З графіка розрахунків (додаток № 1 до кредитного договору) видно, що повернення основної суми кредиту повинно здійснюватися щомісячними платежами на суму 777,78 грн., починаючи з 04.01.2014 р.. Останній платіж по поверненню основної суми кредиту повинен бути внесений 04.06.2015 р. на суму 777,74 грн. Судом також встановлено, що кредитна спілка «Партнер» та [PERSON] уклали договір поруки № 329/13-п від 4 грудня 2013 року. Згідно умов договору поруки поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов'язань боржником [PERSON] за договором, укладеним між кредитодавцем та боржником, щодо повернення основної суми кредиту 140000 грн. та сплати процентів за користування кредитом, пені і штрафу в термін до 4 червня 2015 року(п. 2.3, п.3.1 договору поруки). Поручитель зобов'язується виконати зобов'язання боржника протягом 10 банківських днів з дня отримання письмового повідомлення від кредитодавця про невиконання зобов'язань боржником( п.4.1 договору поруки). Відповідно до п.6.1 договору поруки строк дії даного договору збігається зі строком дії основного договору. В зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, 22 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року, яке набрало законної сили, позов кредитної спілки «Партнер» до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь кредитної спілки «Партнер» заборгованість за кредитним договором № 329/13 від 04 грудня 2013 року на загальну суму 13816 гривень 64 копійки. Як вбачається з протоколу засідання Спостережної ради КС «Партнер» № 32 від 31 грудня 2014 року, було ухвалено, зокрема, після подання позову до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] продовжити подальше нарахування процентів на залишок основної суми кредиту, яка знаходиться у користуванні [PERSON]. Згідно графіку розрахунків по договору № 329/13 від 04 грудня 2013 року, останній платіж в рахунок погашення основної суми кредиту у розмірі 382,69 гривень надійшов 31.10.2016 року. Таким чином, заборгованість за кредитом згідно рішення Славутицького міського суду Київської області - 13816,64 гривень, яка складалася з суми боргу за кредитом станом на 22.01.2015 року 11338,97 гривень та суми боргу за процентами станом на 22.01.2015 року - 2477,67 гривень, була повністю погашена 31.10.2016 року. Пунктом 3.6 кредитного договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п. 2.1 цього договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилом ч. 1 ст. 541 цього Кодексу солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 2 цієї статті передбачено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За правилом ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно довідки КС «Партнер» № 158 від 20.12.2016 року сума боргу за нарахованими процентами за користування кредитом, виданим [PERSON] згідно договору від 04.12.2013 року № 329/13, станом на 21.11.2016 року складає 6116,40 гривень, в тому числі 542,65 гривень - сума процентів, нарахованих за шість місяців до дня звернення до суду, тобто за період з 21.05.2016 року по 31.10.2016 року. Виходячи з цього, суд погоджується з доводами позивача в частині стягнення з позичальника зазначеної суми боргу за кредитним договором. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1). Згідно ч. 4 цієї статті порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Отже, виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії договору поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року по справі № 6-223 цс 16. Відповідно до п.10.1 кредитного договору строк дії цього договору становить три роки. Згідно п.6.1 договору поруки строк дії даного договору збігається зі строком дії основного договору. Таким чином, позов до поручителя пред'явлено в межах строку дії договору поруки. Як встановлено судом, основне зобов'язання за кредитним договором, що забезпечувалось порукою [PERSON], складалося з щомісячних зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, які визначалися від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, включаючи дату його повернення. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснювалось згідно графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною кредитного договору(п 3.5 кредитного договору). Прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п.2.1 кредитного договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем (п.3.6 кредитного договору). При визначенні шестимісячного строку пред'явлення вимог до поручителя, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦПК України, суд виходить з того, що позичальник зобов'язаний був сплачувати проценти щомісяця за весь час користування кредитом, і тому вказаний строк дії поруки необхідно застосовувати у відповідній частині до кожного щомісячного зобов'язання, яке не було виконане позичальником у передбачений договором строк, обчислюючи його з дня закінчення строку виконання кожного зобов'язання. Як вбачається з рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року, з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь кредитної спілки «Партнер» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 329/13 від 04 грудня 2013 року на загальну суму 13816 гривень 64 копійки, в тому числі заборгованість по процентам, яка станом на 22.01.2015 року становила 2477,67 гривень, та всю суму боргу за кредитом, що становила 11338,97 гривень. З довідки-розрахунку заборгованості за кредитом видно, що прострочення чергової сплати процентів за користування кредитом почалося 23.01.2015 року і продовжувалося щомісячно до закінчення періоду, за який обчислено заборгованість, тобто до 31.10.2016 року, - дня, коли було здійснено останній платіж, який було зараховано на сплату кредиту відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року. Сплата процентів на виконання вказаного рішення суду в сумі 2477,67 гривень була здійснена 21.08.2015 року, 31.08.2015 року, 16.09.2015 року. Інші платежі на сплату процентів позичальником за період з 23.01.2015 року по 31.10.2016 року не здійснювались. З позовом до суду КС «Партнер» звернулася 22 листопада 2016 року, про що свідчить печатка вхідної кореспонденції на позовній заяві(а.с.3). Виходячи з цього, банк пропустив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя і порука припинилася в частині стягнення солідарно з позичальником заборгованості по процентах на суму 5573,75 гривень, що складається з щомісячних платежів по процентах за користування кредитом за період з 23.01.2015 року по 21.05.2016 року, і обчислювалася наступним чином: 6116,40 гривень ( загальний залишок заборгованості за процентами за період з 23.01.2015 року по 31.10.2016 року) - 542,65 гривень (заборгованість по процентах, нарахована за шість місяців до дня звернення до суду, тобто за період з 21.05.2016 року по 31.10.2016 року, яка зазначена у довідці КС «Партнер» № 158 від 20.12.2016 року). За таких обставин, стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість по процентам в сумі 542,65 гривень. У зв'язку з цим частковому задоволенню підлягає позов шляхом стягнення з відповідачів у солідарному порядку частини зобов'язання сплатити заборгованість, яка забезпечена порукою, що не припинена, та стягнення решти заборгованості лише з позичальника. Вирішуючи позовні вимоги про припинення дії кредитного договору № 329/13 від 04 грудня 2013 року та договору поруки № 329/13-п від 04 грудня 2013 року, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом п.10.3.1 кредитного договору дія цього договору припиняється після закінчення строку, визначеного п.10.1 цього договору, тобто після спливу трьох років. Враховуючи, що на час розгляду справи минуло три роки з часу укладення кредитного договору, то слід вважати припиненим кредитний договір № 329/13 від 04 грудня 2013 року, укладений між кредитною спілкою «Партнер» та [PERSON]. Виходячи з того, що відповідно до п.6.1 договору поруки строк дії договору поруки збігається із строком дії основного договору, то договір поруки № 329/13-п від 04 грудня 2013 року, укладений між кредитною спілкою «Партнер» та [PERSON], необхідно визнати припиненим. За правилами ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених та відхилених вимог.

Outcome: partial