Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

22.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями в с. Тальки Новоград-Волинського району по вул. Садовій, 10 (далі Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті батька [PERSON], який помер 21.11.2004 року, відкрилась спадщина, що, крім іншого, складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлому батьку. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2004 року помер [PERSON] батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина на Будинок та земельну ділянку, на якій він розташований. Позивач спадщину прийняла та 11.06.2015 року отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану в с. Тальки Новоград-Волинського району по вул. Садовій, 10. Згідно погосподарської книги № 6 за 2004 рік, особовий рахунок № 436, Будинок належав померлому, однак не був зареєстрований у встановленому законом порядку. 03.04.2015 року на Будинок позивачем було виготовлено технічний паспорт. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. [PERSON] власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до чинного на той час законодавства будівлі у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, реєстрація будинків та домоволодінь відбувалась лише у містах та селищах міського типу та не поширювалась на сільську місцевість. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем батьком позивача підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння ним цим майном, оскільки за його життя законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті її батька. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved