overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

23.01.2015 року позивач [PERSON], звернулась в Миколаївський районний суд Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивує тим, що 20.02.1997 року був укладений шлюб між нею - [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Шлюб між ними не склався, у них різні погляди на життя, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між нею та відповідачем не можливе, їх шлюб має виключно формальний характер. Просить суд винести рішення про розірвання шлюбу. Спору щодо майна у них немає, оскільки таке між ними поділено добровільно. В судовому засіданні позивач свої вимоги паідтримала, просить такі задоволити, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просить після шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні відповідач позов не визнав. Просить у задоволенні такого відмовити. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як було встановлено судом сторони з 20.02.1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №326165 від 20.02.1997 року зареєстрованого у Рудниківській сільській раді Миколаївського району Львівської області, актовий запис №1. Шлюб між ними не склався, у них різні погляди на життя, спільного господарство не ведуть. Суд також бере до уваги той факт, шлюбні відносини сторони не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що заяву слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

23.01.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 16.11.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 16.11.2004 року зроблено відповідний актовий запис №2464. У шлюбі в подружжя народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, довіри та різниці характерів. Сімейні відносини між сторонами припинені з липня 2014 року. Збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам сторін. Позивач на примирення не згідна. Майнових спорів між сторонами немає. Питання утримання та виховання дитини вирішено сторонами в добровільному порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Просила також стягнути з відповідача на її користь судовий збір, що сплачено нею при подачі позову до суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено з липня 2014 року та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.12.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 2047. З обставин, викладених у позовній заяві (а.с.4-5) просив позов задовольнити. Позивач не прибув в судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач не прибула у судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з уточненою позовною заявою до відповідача про визнання права власності на предмет іпотеки -квартиру [ADDRESS], визначений договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 18.07.2007 року. З викладених в уточненій позовній заяві обставин і підстав, просив задовольнити вимоги /а.с.72-75/. Представник позивача в судове засіданняне прибув, попередньо надав заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, уточнені заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач не прибув в судове засідання, завчасно надіслав заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, визнав позовні вимоги в повному обсязі і не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог /а.с.76/. Третя особа [PERSON] не прибула в судове засідання, завчасно надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, визнала грошового зобов'язання перед позивачем і невиконання умов договору позики, не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог [PERSON]/а.с.102/. Третя особа ТОВ «Житловик» не забезпечили явку свого представника у судове засідання, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду. Повідомлення про згоду на участь у розгляді справи до суду не надсилали. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання на час навчання. В обґрунтування позову пояснив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час [PERSON] є студентом денного ДПТНЗ «Апостолівського центру підготовки та перепідготовки робітничих кадрів» в групі 16 Ф на 3 курсі на бюджетній основі. Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення останнім 18 річного віку, заборгованості не має. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на період навчання, а в разі продовження навчання до досягнення дитиною 23-х років. За заявою позивача справу розглянуто без його участі. Відповідач позов визнав, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син продовжує навчання і в зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається на денному відділенні ДПТНЗ «Апостолівський центри підготовки та перепідготовки робітничих кадрів», відповідач працює, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивача до закінчення позивачем навчання тобто до 15.02.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата, мотивуючи свої вимоги тим, що строк було пропущено з поважних причин. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні та пояснили, що позивач не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори у зв'язку з тривалою хворобою. Представник відповідача при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 21.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. Відповідно до ч. З ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає причини пропуску строку позивачем поважними, а тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 21 квітня 2007 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, постійні сварки, що привело до того, що вона та чоловік стали чужими людьми. З цих причин подружні відносини припинено з липня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу визначення місця проживання дитини немає. Майновий спір відсутній. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Глобинського РУЮ Полтавської області 21 квітня 2007 року, актовий запис № 27. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з липня 2014 року через втрату почуття любові, поваги та розуміння один одного. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

23.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 19 лютого 2014 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З квітні 2014 року сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явився, але надала суду заяву в котрій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 лютого 2014 року у Совєтському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.15). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

23.01.2015 року позивачка звернувлася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачка в обґрунтування позову посилається на те, що з [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1993 року. Від шлюбу народився син [PERSON], 08.08.1994 року. Державним нотаріусом державної нотаріальної контори 22.11.2004 року був посвідчений договір міни квартири [ADDRESS]. Спільне проживання з відповідачами не склалося, 13.11.2014 року рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Ще до розірвання шлюбу відповідач переїхав житии до своєї матері. Відносин з [PERSON] позивачка не підтримує, відповідач не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не приймає, даним житловим приміщенням не цікавиться та не користується. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Позивачка вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, так як шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, майже рік проживають окремо. Просить позов задовольнити, визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 10 буд. 16 по вул.. Енергетичній в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області та зняти його з реєстрації місця проживання. Позивачка до судового засідання не зявилась, надавши суду заяву за якою просить позов задовольнити, справу слухати без неї та без фіксації судового процессу. Відповідач до судового засідання не з»явився надавши суду заяву про слухання справи у його відсутніть, позов визнає, просить задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Ст.. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. П.1 ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). В судовому засіданні встановлено, що згідно договору міни від 22.11.2004 року позивачка являється власником квартири [ADDRESS](а.с.19-21). Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та реєстрацію : [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 13) Відповідно акту депутатського обстеження від 3.11.2014 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] [INFO], який зареєстрований в [INFO], фактично не проживає (а.с.12) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, не проживає за місцем реєстрації більше ніж 6 місяців, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

23.01.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO] в зв'язку з її навчанням. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність частково задоволення позову. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірваний 01.12.2005 року сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на І курсі Київського національного торгівельно-економічного університету на денній формі навчання, навчання є безоплатне. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Суд з врахуванням матеріального стану відповідача, вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 08.02.2015 року на період навчання в Київському національному торгівельно-економічному університеті до 30.06.2018 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

23.01.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 17.11.2007 року та мешкали однією родиною до 10.10.2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач зобовязався сплачувати аліменти на утримання дитини добровільно. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що у сторін різні погляди на життя, відповідач не цікавиться інтересами родини, почуття любові до відповідача втратила, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з,явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

23.01.2015 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.05.2004 року у міському відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, від якого [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Рішенням Франківського районного суду від 02.08.2012 року шлюб між ними було розірвано. Донька [PERSON] залишалась проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, тому вона була змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу , але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками являються [PERSON] та [PERSON] . Довідкою про склад сім'ї від 23.01.2015 року підтверджено, що донька проживає з позивачкою. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень проти позовних вимог відповідача, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved