Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання факту належності їй договору міни від 29 березня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за №408. Заяву обґрунтовано тим, що реєстраційною службою Очаківського міськрайонного управління юстиції [PERSON] було відмовлено у реєстрації її права власності на нерухоме майно через розбіжності у написанні її по батькові. Так, у паспорті та картці платника податків по батькові заявниці зазначено як «[PERSON]», а у договорі міни - «[PERSON]». Оскільки наявність таких розбіжностей в паспорті та у правовстановлюючому документі не дозволяє їй реалізувати своє право власності, [PERSON] звернулася до суду. 22 січня 2015 року в судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. 05 лютого 2015 року заявниця в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Чорноморської сільської ради, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, які з'явилися в судове засідання, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 березня 2000 року між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з другого боку, був укладений договір, відповідно до якого у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному перейшов житловий будинок [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №408 (а.с. 5). У паспорті громадянина України, виданому заявниці у 2002 році, її ім'я по батькові вказано як «[PERSON]» (а.с. 4). Картка платника податків також видана на [PERSON] у 2013 році (а.с. 7). Пенсійне посвідчення серії [NUMBER] видане 10 травня 2002 року [PERSON] (а.с. 8). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дав показання, що заявниця є його дружиною. У 2000 році вони разом уклали договір міни нерухомості. У вказаному договорі було невірно вказано по батькові [PERSON], але про цю помилку вони дізналися, коли звернулися до реєстраційної служби. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що йому відомо про помилку, яку було допущено в договорі міни, укладеному у 2000 році між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з другого боку. Заявницю завжди звали [PERSON] і про причини помилки свідку невідомо. Допитаний під час розгляду справи свідок [PERSON] показав, що у 2000 році він укладав із заявницею договір міни. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею свого права на отримання пенсії, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності доводять той факт, що договір міни від 29 березня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом очаківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за №408, дійсно належить [PERSON], а тому вимоги заявниці про встановлення факту належності їй цього документу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved