Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що згідно із трудовою книжкою його прізвище вказано як «[PERSON]» російською мовою. У паспорті громадянина України його прізвище «[PERSON]», як українською, так і російською мовами, також в свідоцтві про народження його прізвище «[PERSON]» на російській мові. Під час оформлення пенсії, йому було вказано на помилку в прізвищі в трудовій книжці, що перешкоджає вчасно оформити пенсію. Просить встановити факт належності [PERSON], 1955 року народження, правовстановлюючого документу - трудової книжки, виданої на ім'я «[PERSON]». Заявник в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність заявника, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання заявника, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що під час оформлення пенсії, заявнику було вказано на помилку в прізвищі в трудовій книжці, що перешкоджає вчасно оформити пенсію. В судовому засіданні досліджені документи: Копія трудової книжки, яка відкрита на «[PERSON]» (арк.спрви 5). Копією паспорта підтверджується, що прізвище заявника на українській та російській мовах - «[PERSON]» (арк.справи 3-4), Атестат на прізвище «[PERSON]» на російській мові, та свідоцтво про народження, де вказано прізвище заявника «[PERSON]» на російській мові. (арк.справи 6-7). З вказаної причини заявник [PERSON] не має можливості оформити своєчасно пенсію, що порушує його права. Як вбачається з Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суду при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів, заявником необхідно подати докази про те, що правовстановлюючих документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства. В зв'язку з тим, що заявник не має можливості виправити помилку в трудовій книжці, бо його перше місце роботи - кіномеханік Добропільської дирекції кіномережі, вказана організація на даний час не існує. Відповідно до ст. 256 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З обліком викладеного, суд вважає, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дає суду підставу зробити висновок про те, що вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved