Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

22.12.2016 року до Рівненського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якій вона просить суд виділити у власність, їй, [PERSON] 3/4 частки квартири №70 в будинку БОС №287 по вул. Соборна у м. Рівне, припинивши право спільної сумісної власності на вказане майно та виділити у власність [PERSON] 1/4 частку квартири [ADDRESS], припинивши право спільної сумісної власності на вказане майно. В обгрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2001 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2016 року, шлюб між ними розірваний, в судовому порядку. В період шлюбу за спільні кошти нею та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2006 року набуто спільне майно - придбали квартиру №70 в будинку БОС №287 по вул. Соборна у м. Рівне. Від шлюбу мають двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення аліментів від 05 квітня 2016 року, в судовому порядку з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу). Також вказаним рішенням встановлено, що у відповідача інших дітей/осіб на утриманні не перебуває, а їхні спільні діти проживають з нею. Вказує, що їхня донька [PERSON] [INFO] навчається у Рівненській українській гімназії, а син [PERSON] [INFO] у дошкільному навчальному закладі ясла-садочок № 11 інтелектуального напрямку, де освітні послуги є платними. Крім того вказує, що вона є інвалідом третьої групи загального захворювання, тобто на даний час отримує пенсію, яка є недостатньою, бо не забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом. Суми, які вона отримує від відповідача у якості аліментів, є абсолютно недостатніми для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування наших дітей, адже щомісячно лише за харчування своїх дітей у навчальних закладах вона сплачую 240 гри., за відвідування дітьми додаткових занять та секцій 225грн. вже не кажучи про вартість забезпечення їм харчування вдома та вартість одягу, взуття який їм необхідний. У квартирі, що була нами придбана за час шлюбу проживає вона з дітьми, відтак саме вона з свого скромного доходу (пенсії у розмірі 1230, 00 гри. та аліментів середньомісячний розмір яких складає 1162,07 грн.) сплачую комунальні послуги, середньомісячний розмір яких складає 600,00 грн. Крім того, що взятий на себе у судовому засіданні обовязок щодо оплати за дитячий садочок де виховується їхній син, відповідачем не виконується, так як ненадає він і ніякої іншої допомоги окрім сплати аліментів. Таким чином, її середньомісячний дохід складає 2392,07 грн. з яких, вона сплачує 465 грн. за харчування та навчання дітей, 600 грн. комунальних послуг, а сума яка залишається у неї для забезпечення її та двох малолітніх дітей після сплати цих платежів становить 1327,07 гри., що з розрахунку на трьох осіб становить менше третини прожиткового мінімуму для кожного з них. З врахуванням вище викладеного вважає, що при поділі належної їм на праві спільної сумісної власності квартири частка майна, що її частка у їхньому спільному сумісному майні може бути збільшена до розміру 3/4 квартири №70 в будинку БОС№287 но вул. Соборна у м. Рівне.Таким чином, вона вважає, що відступлення від рівності часток при поділі спільного майна буде справедливим та буде відповідати її інтересам та інтересам їхніх спільних дітей які проживають зі нею у вказаній квартирі. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнає повністю з підстав викладених у письмових запереченнях та просить суд відмовити в задоволені позову і припинити право спільної сумісної власності на квартиру №70, в будинку БОС№287, вул.. Соборна в м.Рівне визначивши частки [PERSON] та [PERSON] рівними по ? частці кожного з них. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]перебували в шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2001 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2016 року, шлюб між ними розірваний, в судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2016 року. В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2006 року набуто спільне майно - квартиру №70 в будинку БОС№287 по вул. Соборна у м. Рівне. Від шлюбу сторони по справі мають двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2016 року, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожного з дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 грудня 2015 року, тобто із дати звернення до суду. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1\~ст.357 ЦК України\~частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1\~ст.368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст.69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. [PERSON] заборгованості по аліментах немає, про стягнення додаткових витрат з [PERSON] позивач [PERSON] не зверталась. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що позивач не довела заявлені нею позовні вимоги належними та допустимими доказами у справі, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial