Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

22 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до її смерті. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] . Також зазначила, що є пенсіонеркою та особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання з 2017 року. У зв`язку з чим потребує ряду хірургічних операцій. За станом здоров`я працювати не може, розмір її пенсії складає 2 200 гривень за місяць. Потребує матеріальної допомоги у зв`язку з необхідністю купувати ліки та продукти харчування. Відповідач має стабільно високий дохід, проте добровільно матеріальну допомогу надавати не хоче. У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, одночасно з цим повідомляє, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити та проти заочного рішення справи не заперечує. Відповідач, [PERSON] до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, право на надання відзиву на позов не скористався. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомленого відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , наявної в матеріалах справи. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААБ №410904 від 07-21 травня 2020 року [PERSON] , [INFO] , має третю групу інвалідності із загального захворіння строком до 01 червня 2022 року. Із довідки про доходи № 8722 4177 5877 1725 слідує, що [PERSON] перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ м. Миколаєва в Миколаївській області і отримує пенсію по інвалідності за період часу з грудня 2020 року по травень 2021 року включно (за шість місяців) по 2 100,00 грн щомісячно, що загалом становить 12 900,00 грн. З відомостей із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів вбачається, що в період з 01 жовтня 2020 року по 31 березня 2021 року [PERSON] отримала доходи з соціальної виплати у загальному розмірі 10 801,52 грн. Як вбачається з довідки №141 від 28 липня 2021 року наявної в матеріалах справи, [PERSON] має ураження суглобів, остеохондроз відділів хребта, що потребує постійного медикаментозного лікування. Також згідно медичних документів [PERSON] хворіє на сколіоз н/грудино- поперекового відділу хребта, артроз. Доказів того, що відповідач має хронічні та тяжкі захворювання, чи на його утриманні перебувають особи, які потребують сторонньої допомоги матеріали справи не містять. Суд вирішуючи питання про стягнення аліментів, виходить із того, що [PERSON] є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання матері. Доказів наявності у відповідача будь-якого нерухомого майна суду не надано. Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності таких умов: походження дитини від матері, батька) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Так, докази того, що мати ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків за той період, коли відповідач був неповнолітнім у суду відсутні. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Оцінивши належним чином надані позивачем докази, судом встановлено, що позивачка є непрацездатною особою та у зв`язку з незадовільним станом здоров`я потребує матеріальної допомоги. Отже, встановивши, що відповідачем не надано доказів наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 204 СК України, для звільнення його від обов`язку утримувати свою матір, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів. Проте, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати всі обставини, що мають значення для справи та всі факти, що впливають на визначення розміру аліментів. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначені розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як зазначено у висновку щодо застосування норм права, викладеному у Постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19) Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Приписи статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів. Так, відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Із матеріалів справи слідує, що позивачка має сина [PERSON] , доказів того, що у неї є ще й інші діти матеріали справи не містять. Розмір аліментів на думку суду, який просить стягнути позивач є обґрунтованим. З огляду на наведене, враховуючи обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 22 вересня 2021 року. Також суд враховує, що за приписами абз. 3 ч. 1 ст. 204 СК України, у виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Враховуючи встановлені судом обставини того, що позивачка має ІІІ групу інвалідності суд вважає за можливе розцінити ці обставини як виняткові. В зв`язку з цим слід присудити з відповідача аліменти на утримання матері на строк три роки. За цей період у позивача на отримані аліменти з`явиться можливість провести оперативне лікування хвороб, які цього потребують та придбати ліки. В той же час такий розмір та період стягнення аліментів не поставить і відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial