Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

23.02.2021 року [PERSON] звернулася до Теплицького районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Теплицької селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та їх вихованні шляхом визначення способу участі у вихованні онуків та спілкуванні з ними. Позов мотивований тим, що позивач являється матір`ю відповідача [PERSON] та бабою онуків [PERSON] та [PERSON] , з якими вона бажає бачитись, спілкуватись, брати участь у їх утриманні та вихованні. Через неприязні відносини між нею та дочкою, остання забороняє позивачу спілкуватись з онуками, на неодноразові прохання про побачення з онуками не реагує. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з самого народження онуків, вона піклувалась про них, з почуттями глибокої любові та турботи всебічно брала участь у їх вихованні, діти бачились з нею, проводили час, часто ночували у будинку бабусі. Однак з 2020 року відповідачка чинить перешкоди у будь-якому контакті дітей з бабусею, штучно створює такі обставини, які позбавляють позивача можливості бачитись з онуками. Такі неправомірні дії відповідача спонукали позивача звернутись з письмовою заявою до опікунської ради при Теплицькій селищній раді щодо вирішення питання побачень з неповнолітніми онуками. 15 січня 2021 року виконавчий комітет Теплицької селищної ради затвердив Рішення Опікунської ради, яким було рекомендовано [PERSON] - матері неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , дозволити на свята відвідувати бабусю [PERSON] та надати можливість спілкуватись з онуками не рідше двох разів на місяць у вихідні дні за бажанням дітей. Однак відповідач категорично відмовляється виконувати рекомендації даного рішення. За таких обставин позивачка змушена звертатись до суду та просить зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні онуків [PERSON] та [PERSON] , встановити способи участі у спілкуванні та вихованні останніх із визначенням днів, у які вона буде забирати онуків до себе додому в с. Велика Мочулка Гайсинського (Теплицького) району Вінницької області. Ухвалою судді від 01.03.2021 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Третій особі встановлено п`ятиденний строк з дня отримання позову або відзиву для подання пояснень на підтримку або заперечення проти позову. 22.04.2021 року судом зобов`язано орган опіки та піклування Теплицької селищної ради надати висновок про визначення участі баби [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До закінчення підготовчого засідання у даній справі відповідачем [PERSON] визнано позов. Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 36). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). Відповідно до довідки виконкому Теплицької селищної ради № 490 від 12.03.2021 року, [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1978 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, зареєстровані та проживають по [ADDRESS] (а.с. 28). Як вбачається з довідки-характеристики виконкому №2 Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 88 від 22.02.2021 року на громадянку [PERSON] , [INFO] , остання зареєстрована та проживає по [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] , [INFO] . Являється пенсіонером, не працює, веде домашнє господарство, серед сусідів та жителів села характеризується з найкращої сторони (а.с. 12). З акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного комісією Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 22.02.2021 року вбачається, що [PERSON] проживає в приватному будинку житловою площею 53 кв.м. Умови для проживання в будинку задовільні, все необхідне для побуту є (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] неодноразово зверталась до опікунської ради при Теплицькій селищній раді з письмовими заявами про забезпечення її права на побачення з неповнолітніми онуками [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження, мати яких [PERSON] перешкоджає їй у цьому. За результатами розгляду таких заяв опікунська рада при Теплицькій селищній раді двічі приймала рішення 23.10.2020 року та 14.01.2021 року, якими рекомендували матері неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] [PERSON] дозволити їм на свята відвідувати бабусю [PERSON] та надати можливість спілкуватися їй з онуками не рідше двох разів на місяць у вихідні дні за бажанням дітей. Обом сторонам конфлікту не нав`язувати дитині-підлітку [PERSON] своїх релігійних поглядів, дати дитині можливість вибирати самій. А також помиритися між собою, попрацювати всім членам родини з психологом заради психоемоційного здоров`я дітей. В іншому випадку рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про право на спілкування (а.с. а.с. 9,10). На запит Теплицького районного суду від 22.04.2021 року виконавчим комітетом Теплицької селищної ради 20.05.2021 року надано висновок органу опіки та піклування № 152 щодо усунення перешкод у спілкуванні з онуками та їх вихованні шляхом визначення способу участі у вихованні онуків та спілкуванні з ними, яким визначено участь баби [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуками [PERSON] та [PERSON] із встановленням днів, по яких баба [PERSON] буде забирати їх до себе додому в с. Велика Мочулка, за наступним графіком: -з 16 год. п`ятниці до 18 год. неділі ( з суботою та неділею включно) двічі на місяць з правом залишення дітей на ніч за попередньою домовленістю з матір`ю; -організацію передачі дітей від матері до баби визначити в наступному порядку: о 16 год. п`ятниці баба забирає дітей у матері за місцем їх проживання у смт. Теплик та о 18 год. неділі баба привозить дітей до матері у смт Теплик; -встановити період відпочинку з онуками у с. Велика Мочулка протягом шкільних канікул, визначених графіком канікул, а саме: літні канікули - протягом двох тижнів із залишенням дітей на ніч; зимові, весняні та осінні канікули - протягом трьох днів із залишенням дітей на ніч за попередньою домовленістю з матір`ю; -організацію передачі дітей від матері до баби визначити в наступному порядку: у визначений день канікул о 16 год. баба забирає дітей у матері за місцем їх проживання у смт. Теплик та о 18 год. останнього дня перебування баба привозить дітей до матері у смт. Теплик. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] , третьої особи - представника органу опіки та піклування Теплицької селищної ради Гижко О.Г., дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також достатності для прийняття відповідного процесуального рішення у підготовчому засіданні, прийшов до висновків, що між сторонами у справі існують неприязні відносини і що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] не можуть дійти згоди щодо участі останньої у вихованні мололітніх онуків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, оскільки неприязні відносини між сторонами справи [PERSON] та [PERSON] перешкоджають їм дійти згоди у питанні спілкування баби [PERSON] з онукам і діяти при цьому виключно в інтересах дітей, наявні підстави для вирішення даного спору в судовому порядку. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено нормами СК України. Згідно частини 2 статті 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до положень статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Отже законодавством України закріплено право позивача [PERSON] , як баби малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , на спілкування з ними та право брати участь у їх вихованні. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. За приписом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Даною нормою передбачено, що суд визначає способи участі баби, діда у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі баби, діда у вихованні дитини береться до уваги ставлення їх до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має у власності житловий будинок, де створено нормальні умови проживання як для дорослих, так і для дітей, має достатній дохід, любить своїх онуків і бажає приймати активну участь у їх вихованні. Доказів застосування позивачкою [PERSON] щодо онуків психологічного чи фізичного тиску, шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню онуків, чи інших компрометуючих відомостей про її особу, суду не надано. Отже, на підставі оцінки сукупності досліджених доказів і пояснень сторін в судовому засіданні, суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні та навіть неприязні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивачки з онуками не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і вихованню, буде лише сприяти цьому, оскільки роль родичів старшого покоління у вихованні дітей є надзвичайно важливою. Відсутність діда та баби з боку матері в житті дитини не відповідає її інтересам. Зважаючи на викладене, суд приймає до уваги в цілому висновок органу опіки та піклування Теплицької селищної ради № 152 від 20.05.2021 року і покладає його в основу судового рішення у справі щодо доцільності встановлення позивачці способу участі у спілкуванні з онуками як такого, що в цілому відповідає інтересам дітей. Ураховуючи згоду відповідача [PERSON] , висловлену під час підготовчого судового засідання, на участь позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуками [PERSON] та [PERSON] на умовах та за графіком, визначеним у висновку органу опіки та піклування Теплицької селищної ради № 152 від 20.05.2021 року, визнання нею позову, у суду достатньо підстав для його задоволення. Разом з тим, суд вважає за необхідне у судовому рішенні роз`яснити сторонам у справі, що вони не вправі діяти всупереч інтересам дітей, зокрема [PERSON] у майбутньому не вправі перешкоджати бабі [PERSON] брати участь у вихованні онуків та у спілкуванні з ними, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно [PERSON] та членів її сім`ї, а [PERSON] зобов`язана дотримуватися режиму харчування, лікування, розвитку та відпочинку дітей, а також не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дітей [PERSON] та членів її сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved