Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

22.09.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 04.09.1993 року по вересень місяць 2015 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що був зареєстрований Великоновосілківським ЗАГС Донецької області, актовий запис № 70. В шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10.02.2016 року шлюб було розірвано. Після фактичного припинення шлюбних відносин за взаємною згодою з відповідачем діти залишилися проживати разом з позивачем окремо від батька. Позивач зазначає, під час розірвання шлюбу між нею та відповідачем в усній формі було обумовлено порядок та спосіб участі відповідача в утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , але ж відповідач систематичної допомоги не надає. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на неповнолітнього сина не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження 28.10.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Просила в позовній заяві розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у встановлений судом строк не подав. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON] , [INFO] , батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач, свідоцтво про народження від 10.04.2009 року серія [NUMBER] (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області від 16.09.2020 року № 02-28-01664 (а.с. 2). Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню в повному обсязі, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Зазначене узгоджується й з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-1798цс16 від 19.10.2016 р. Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування. \~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору,\~\~позовні вимоги задоволені, сума судового збору, що належала до сплати, складає 840 грн. 80 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн., а суму судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що також відповідає положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved