Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

22 липня 2019 року до суду звернулася позивач із позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа [PERSON] про захист порушеного права споживача, визнання порушеним права позивача як споживача фінансових послуг, визнання договору припиненим та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 12.05.2006 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено Кредитний договір № 811/06/1-185, до умов якого отримала грошові кошти в сумі 7500 Доларів США, зі сплатою 12 процентів річних з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 11.05.2021 для придбання нерухомого майна - квартира у будинку готельного типу, загальною площею 26,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3. Договору, кредитного договору, забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором є: договір іпотеки на квартиру [ADDRESS] . На виконання цього пункту договору 12.05.2006 р. банк уклав з позивачем іпотечний договір №811/06/2-203, зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1644 приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., предметом якого є квартира [ADDRESS] , яка була придбана за кредитні кошти. Також 12.05.2006 року між нею, Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено Договір поруки №811/06/9-187, за умовами якого вищевказана особа поручилась перед банком за належне виконання позивачем умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] постійно сплачувала щомісячну суму платежів, розрахованих Банком за встановленим Графіком. В період кризи 2008 року курс долару США перший раз виріс з 5 гривень за один долар США до 8 гривень. З лютого 2014 р. курс долару почав невпинно зростати. Подібне знецінення гривні неможливо було передбачити не тільки на момент укладення договору, а ще й восени 2013 р. Курс долару США до гривні збільшився в п`ять разів, а доходи населення України, яке отримує дохід у національній валюті - зменшились вдвічі. Саме тому, позивач вже не мала можливості у повному обсязі здійснювати погашення своїх кредитних зобов`язань. 08.10.2017 року на адресу [PERSON] , Банком було направлено вимогу про дострокове погашення виниклої заборгованості у повному обсязі. Позивач не мала можливості, разово погасити усю суму вимоги, тому Банк звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з відповідним позовом. Заочним рішенням від 05.03.2018 року Жовтневий районним суд м. Харкова стягнув з [PERSON] на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» грошові кошти у розмірі 91 973,15 гривень - суму основного боргу та 1600 гривень судового збору. Зрозумівши, що виконавче провадження суттєво обмежить права позивача, нею було повністю сплачено усі стягнуті з неї кошти. Постановою приватного виконавця Бабенко Д.А. від 18.12.2018 року, за виконавчим провадженням №56576299, було закінчено виконавче провадження у зв`язку із повним виконанням рішення суду. У травні 2019 року вона звернулась до Банку з листом про надання довідки про закриття кредитного договору, а також правовстановлюючих документів на квартиру. Листом від 29.05.2019 року за №04.3-02/96-2817 позивачу було відмовлено в задоволенні її звернення у зв`язку із тим, що на думку відповідача в неї існує прострочена заборгованість, при цьому не було надано інформації стосовно ії розміру та складових частин. Позивач вважає, що її зобов`язання перед відповідачем виконано у повному обсязі та є припиненим з моменту стягнення з неї грошових коштів за рішенням суду. У зв`язку з вище викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 липня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2020 року залучено до участі у справі в якості відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк». 27 квітня 2020 року на адресу суду, від представника відповідача АТ «Альфа-Банк» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступні обставини. Так,\~12.05.2006\~року Акціонерно-комерційний\~банк соціального\~розвитку «УКРСОЦБАНК»,та громадянин України [PERSON] , надалі за уклали договір кредиту № 811/06/1-185. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26.07.2017 року мала заборгованість в сумі - 3 558,82 дол. США (еквівалент за курсом НБУ станом на 26.07.2017р. - 91 973,15 грн.). Рішенням від 05.03.2018р. позовні вимоги банку було задоволено та стягнуто з Боржника [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер: [NUMBER] - на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, ЄДРПОУ 00039019, п/р № [NUMBER] заборгованість - 3 558,82 дол. США При цьому, зазначає, що договір кредиту зазначеним рішенням суду розірвано не було, його не було визнано недійсним і він є чинним на сьогоднішній день. На підставі зазначеного рішення приватним виконавцем було порушено виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] вищевказаної суми, яка склала 91973,15 грн. станом на 26.07.2017р. Боржник погасив заборгованість лише 18.12.2018 року. Тобто, за період з 26.07.2017р. (дата надання розрахунку до суду) і до 18.12.2018 року (дата погашення заборгованості за виконавчим провадженням) до Боржника було нараховані відсотки, штрафні санкції (штраф, пеня), які збільшуються. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому нараховано неустойку. У зв`язку з зазначеним, у Позивача по цієї справі існує непогашена заборгованість, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені. Крім того, Позивач не може вимагати визнання договори поруки припиненим, оскільки не є стороною зазначеного договору. Також слід зазначити, що Позивачем не було надано до суду копію Акту прийому- передачі, який би підтверджує факт передачі правовстановлюючих документів від Позивача Відповідачу. Позивач та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. В подальшому в судові засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.05.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено договір №811/06/1-185.(далі Договір) (а.с.9-16) Відповідно до п.1.1 Договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 7500,00 Доларів США, зі сплатою 12,0 процентів річних та певним порядком погашення заборгованості, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 11.05.2021, на умовах визначеним цим договором. Згідно п.1.2. Договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - Однокімнатна квартира у будинку готельного типу, загальною площею 26,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3. Договору, кредитного договору, забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором є: договір іпотеки на квартиру [ADDRESS] . 12.05.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №811/06/2-203, який посвідчено нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстровано в реєстрі №1644, предметом якого є квартира [ADDRESS] , яка була придбана за кредитні кошти. (а.с.22-25) Окрім того, 12.05.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №811/06/9-187.(далі Договір поруки). (а.с.17-20) Відповідно до п.1.1 Договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту №811/06/1-185 від 12.05.2006 року. Статтею 3 Договору визначені права тта обов`язки сторін. 05.10.2017 року на адресу [PERSON] , Банком було направлено вимогу про дострокове погашення протягом тридцяти днів з дня відправлення вимоги, але не пізніше трьох днів з дня ії отримання, виниклої заборгованості у повному обсязі., процентів та комісії та нарахованих пені/штрафу, а саме у сумі 3558, 82 доларів США, що еквівалентно 91973,15 грн. (а.с.21) Як пояснює представник позивача, позивач отримала вимогу 08.10.2017, проте не мала можливості одноразово погасити усю суму вимоги, тому Банк звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з відповідним позовом. 13 листопада 2017 року Банк звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення вищезазначеної заборгованості. Час звернення до суду з позовом встановлено під час дослідження справи № 639/6733/17. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 3 558,82 дол. США, (еквівалент за курсом НБУ станом на 26.07.2017 року\~91973,15 грн.), з яких: - сума заборгованості за кредитом\~2 947,14 дол. США = 76165,06 грн.; - сума заборгованості за відсотками\~299,62 дол. США. = 7743,30 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту\~217,48 дол. США = 5620,49 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків\~94,58 дол. США = 2444,30 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. (а.с.26-28) Рішення набрало законної сили 03.04.2018 року. Рішення суду було допущено до примусового виконання. Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що позивач зрозумівши, що виконавче провадження суттєво обмежить її права, нею було повністю сплачено усі стягнуті з неї кошти. 18.12.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №639/7169/17 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 3558,82 дол. США, (еквівалент за курсом НБУ станом на 26.07.2017 року 91973,15 грн., оскільки боржником в повному обсязі виконано рішення за виконавчим документом. (а.с. 30-31) 29.05.2019 року АТ «Укрсоцбанк» надано [PERSON] відповідь на її звернення, що АТ «Укрсоцбанк» не може задовольнити її звернення щодо надання довідки про закриття кредитного договору, а також правовстановлюючих документів, оскільки за кредитним договором №811/06/1-185 від 12.05.2006, станом на 29.05.2016 обліковується прострочена заборгованість. Повідомлено, що порядок нарахування відсотків та штрафних санкцій визначено умовами укладеного договору кредиту. (а.с.32) Згідно витягу з реєстру юридичних осіб АТ «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність, як юридичної особи 03.12.2019, правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714. (а.с.79-80). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частинами 1,3 статті 1049 вказаного Кодексу передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Згідно ст.. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 559 ЦК України, визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.\~ Згідно з частиною першою статті 593 ЦК України право застави (іпотеки, як вид застави, визначений ст..575 ЦК україни) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно ст..\~17\~ЗУ «Про\~іпотеку»,\~іпотека припиняється\~у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В силу ст.. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В постанові від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13, Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Щодо нарахування пені зважено на вимоги статей\~549,\~550,\~551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разіпорушення боржником зобов`язання (стаття\~610, пункт 3 частини першої статті\~611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується.Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання.\~Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в\~законі\~чи договорі. Разом з тим\~відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 258 ЦК України\~до вимог\~про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути\~неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою\~статті 260 ЦК України\~обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими\~статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання. З огляду на зазначене можна зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Як встановлено, письмова вимога надіслана Банком 05.10.2017 року та отримана 08.10.2017 року, тобто на третій день після отримання [PERSON] зобов`язана була виконати зобов`язання за договором в повному обсязі, який визначений кредитором. З зв`язку з невиконанням зобов`язання у визначений строк дії, 13.11.2017 Банк звернувся до суду з позовом, визначивши обсяг порушеного права, а саме в сумі 3558,82 доларів США, яка складалась із сум заборгованості за кредитом, відсотків, комісії та пені, яке захищено судом та ухвалено відповідне рішення. Таким чином здійснюючи право на захист на власний розсуд, направивши вимогу про дострокове виконання зобов`язання, кредитор змінив строк та умови договору, визначивши розмір заборгованості. 18.12.2018 року в примусовому порядку боржник виконав зобов`язання в повному обсязі, які підтвердженні рішенням суду. Посилання відповідача на наявність заборгованості, яка виникла до повного виконання рішення суду, суд вважає необґрунтованим відповідно до вимог законодавства та правових позицій суду касаційної інстанції. Враховуючи, що нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення строку договору не передбачено законодавством, та нарахування штрафних санкцій після закінчення строку дії договору не спростовує факт виконання боржником зобов`язання. суд в силу встановлених обставин та вимог законодавства вважає, що позовні вимоги в частині визнання виконаними в повному обсязі зобов`язання та визнання припиненими забезпечення виконання зобов`язання підлягають задоволенню. При цьому суд відхиляє в тому числі заперечення відповідача про відсутність права позивача вимагати визнання договору поруки припиненим, оскільки вона не є стороною договору. Із зазначеного договору вбачається, що він був укладений за участю трьох сторін, в тому числі й боржника, права та обов`язки якого визначені договором поруки В частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути правовстановлюючи документи на квартиру суд враховує заперечення відповідача щодо відсутності доказів передачи документів. В цій частині позивач не довів, що документи передані та знаходяться у відповідача. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач, як споживач послуг звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.. 141 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір в сумі 840, 80 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial