Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

24.03.2014 року позивачка звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дочки, а також стягнути з відповідача аліменти на своє утримання як дружини у твердій грошовій сумі 290 грн. щомісяця з дня подання позову до суду і до [INFO] - дати досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року , від якого [INFO] народилася дочка [PERSON], однак з квітня 2013 року відповідач пішов із сім'ї та припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча повинен і може її надавати, оскільки офіційно працює на автозаправній станції АNP (ТОВ «Тріада Плюс»), і отримує заробітну плату. Зазначає, що інших неповнолітніх дітей на утримання у відповідача немає. Крім того, просить суд стягувати аліменти на своє утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку, мотивуючи свою вимогу тим, що на даний час вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років і потребує матеріальної допомоги, яку повинен надавати відповідач. В ході розгляду справи позивачка подала заяву про зміну (уточнення позовних вимог) (а.с. 22-23), в якій просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов з підстав та в обсязі, зазначених в уточненій позовній заяві. Відповідач визнав позов в повному обсязі, підстав та предмету позову не оспорював. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 4) вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 15.09.2012 року. З копії свідоцтва про народження дитини (а. с. 5) вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, однак відповідач цього обов'язку з квітня 2013 в добровільному порядку не виконує. З довідки комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» №55 від 10.01.2014 року (а. с. 7) вбачається, що донька [PERSON] проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач офіційно працює оператором заправних станцій ТОВ «Тріада-Плюс» та отримує щомісячно заробітну плату, що підтверджується довідкою про його доходи, виданою ТОВ «Тріада-Плюс» 02.04.2014 року за № 50 (а.с. 18). Позивачка офіційно не працює, знаходиться на обліку в Новоград-Волинському МУПСЗН і отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою № 411 від 14.03.2014 року (а.с. 6). Ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, те, що він офіційно працює та щомісячно одержує заробітну плату, його сімейний стан, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, матеріальний стан позивачки, з якою проживає дитина, визнання відповідачем заявленого до нього позову, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. При цьому суд враховує п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року не повинен перевищувати 50 відсотків від заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved