Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

24.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку 03.02.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона працювала на посаді начальника Відділу підтримки SITA DCS Комплексу наземного обслуговування у відповідача. 07.02.2013 року її було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників. Проте, заробітну плату за грудень 2012 року - лютий (06 днів) 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу відповідач не виплатив. В зв язку з чим Бориспільським міськрайонним судом Київської області за її заявою було видано судовий наказ від 19.03.2013 року, яким стягнуто з відповідача заробітну плату. Проте стягнуті відповідно до судового наказу грошові кошти відповідач перерахував лише 03.02.2014 року. Позивач в судове засідання не з явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу в свою відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Черкунова О.І. за викликом суду повторно не з явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, повторно надала клопотання, в якому просить перенести розгляд справи у зв язку з її участю в іншому судовому засіданні, доказів про яке не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач працювала на посаді начальника Відділу підтримки SITA DCS Комплексу наземного обслуговування у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 02.09.1996 року. З 07.02.2013 року позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників, відповідно до наказу № 364-ос від 06.02.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу при звільненні відповідачем не було виплачено заробітну плату за грудень 2012 року - лютий (06 днів) 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, внаслідок чого Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою позивача було видано судовий наказ від 19.03.2013 року, яким стягнуто з відповідача на користь позивача заробітну плату. Однак, грошові кошти належні позивачу за судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2013 року відповідачем були перераховані лише 03.02.2014 року, що підтверджується випискою з особового рахунку № 873723 від 21.06.2014 року. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки про заробітну плату № 1198 від 06.03.2013 року вбачається, що заробітна плата позивача за грудень 2012 року склала 10339,64 гривень, за січень 2013 року - 10751,22 гривня, кількість робочих днів у грудні 2012 року та січні 2013 року становить 42. Отже, середньоденна заробітна плата позивача за грудень 2012 року - січень 2013 року склала: (10339,64 грн. + 10751,22 грн.) : 42 = 502,16 гривні. За період з 07.02.2013 року по 03.02.2014 року (день перерахування коштів) кількість робочих днів становить 246. Таким чином, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню на користь останньої з відповідача, склав: 502,16 грн. х 246 = 123531,36 гривня. З відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: partial