Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

22.03.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання правочину недійсним. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] 11.09.2004 року було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова видано свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ та зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів про одруження за №007098. [PERSON] з 12.10.2015 року зареєстрований як фізична особа підприємець, яка здійснює господарську діяльність код КВЕД 45.41.0 штукатурні роботи, код КВЕД 45.45.0 інші роботи з завершення будівництва, код КВЕД 45.44.0 малярні роботи та скління. Під час шлюбу позивачу стало відомо, що 07.10.2015 року громадянкою [PERSON] з [PERSON] як фізичною особою, без документального підтвердження факту неякісного проведення ремонтних робіт по укладенню плитки підлоги площею 230 кв.м. в нежитлових приміщеннях літ. «А-3» за адресою: м. Харків, пр. Московський, 200 та посилання на ці документи, укладений договір про відшкодування заподіяної шкоди, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2028. Вищевказаний правочин, укладений 07.10.2015 року за № 2028 виходить за мжі дрібного побутового, передбачає відчуження [PERSON] , як фізичною особою, що перебуває у шлюбі грошових коштів або майна у випадку його примусового виконання, що порушує права позивача на спільне сумісне майно подружжя та інтереси сімї. Позивач також посилається на те, що нотаріус не мав права посвідчувати вищевказаний договір без її згоди, а тому укладений одним з подружжя правочин може бути визнано недійсним з мотивів відсутності згоди на це другого з подружжя. В судове засідання представник позивача зявився, надав суду свої пояснення, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, надав суду свої пояснення, позов визнав. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], надала суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову. Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. 07.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про відшкодування заподіяної шкоди, який потім було посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 2028. За вказаним договором [PERSON] зобовязвується відшкодувати матеріальну шкоду [PERSON], яку спричинив при проведенні ремонтних робіт в нежитлових приміщеннях в літ. «А-3», за адресою: місто Харків, проспект Московський, будинок 200. З пояснень приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області вбачається, що у відповідності зі ст. 44 ЗУ «Про нотаріат», було визначено обсяг цивільної дієздатності осіб та встановлено дійсні наміри кожної зі сторін до вчинення правочину, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Правочин був посвідчений, після зясування, що кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін. Зазначене підтверджується п. 4 договору. Тобто, договір був укладений добровільно, та [PERSON], уклавши та підписавши його, тим самим визнав, що спричинив матеріальну шкоду [PERSON] при виконанні певних робіт та договором було врегульовано і порядок відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, а ч.1 ст. 65 Сімейного кодексу України, конкретизує що у власності подружжя, здійснюється за згодою іншого з подружжя. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5, п.п.4.2, п.4 глави 1 розділу ІІ, передбачено, що при посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо документ, що посвідчує права власності, оформлений на імя одного з подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном подружжя вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та(або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Також, ч.3 ст. 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Жодним нормативним актом не передбачена необхідність згоди одного з подружжя на укладення договору про відшкодування матеріальної шкоди. Тому підстав для визнання договору про відшкодування шкоди недійсним немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed