Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

23.09.2015 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що в неї із [PERSON], [INFO] є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 09.08.2012 р. її шлюб з [PERSON] було розірвано.В липні 2014 року вона разом з [PERSON] та їх сином приїхали в м. Словянськ, однак одразу ж після прїзду [PERSON] забрав своє майно та виїхав у невідомому напрямку. З указаного терміну заявник його не бачила та не знає де він знаходиться, зареєстрованим він ніде не значиться. У звязку з відсутністю [PERSON], вона із дитиною не може виїхати за межі України до свого старшого, повнолітнього сина [PERSON], 25.03.1991 р. н., який мешкає в Російській Федерації, т. я. згідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 57 від 27.01.1995 р. виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі. Таким чином визнання безвісно відсутнім [PERSON] необхідно заявниці для виїзду з дитиною за межі України без дозволу батька. В судовому засіданні заявник наполягала на задоволенні заяви.\~\~\~\~ Представник Державної прикордонної служби України, [PERSON] який діє на підставі довіреності до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити. Суд знаходить заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється\~ЦПК України. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем його проживання протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. [PERSON], [INFO] за адресою: м. Словянськ, б-р. Пушкіна, 7/55, фактично не проживає з липня 2014 року, що підтверджується довідкою керівника комітету мікрорайону «Центр» від 11.09.2015 року. Факт не проживання [PERSON] в м. Словянську доказується про склад родини від 04.09.2015 року за адресою: м. Словянськ бул.пушкіна, 7/55 зареєстровано двоє осіб [PERSON] та її син [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] за місцем свого мешкання в м. Словянську не проживає з липня 2014 року, відомості про його місцезнаходження відсутні. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що [PERSON] відсутній в місці свого постійного проживання більше року, останні відомості про місце його перебування були отримані у липні 2014 року. Оцінивши представлені заявником у силу вимог\~ст. 60 ЦПК України\~докази в їхній сукупності, необхідність визнання [PERSON] потрібна заявниці для виїзду з дитиною за межі України без дозволу батька, суд визнає, що заява про визнання особи безвісно відсутнім підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved