Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

22.08.2017р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 15.09.1999р. померла його бабця [PERSON], яка за свого життя склала заповіт, яким все свої майно заповіла йому (позивачеві). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який належав\~бабусі та\~знаходиться за\~адресою:с.Підліски,\~вул.Стависька,\~6,\~Мостиського району\~Львівської областіта земельної ділянки. Зазначає, що звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку, однак не може в позасудовому порядку оформити право власності на вказаний житловий будинок, оскільки бабця за життя не оформила право власності на таке. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на вищевказаний індивідуальний житловий будинок. Позивач у судове засідання не з'явивсь, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що бабці позивача [PERSON], належало будинковолодіння, розташоване по вул.Ставиській, №6 в с.Підліски Мостиського району Львівської області. 15 вересня 1999р. померла [PERSON], яка за свого життя склала заповіт, згідно з якого усе своє майно заповіла позивачу [PERSON] Після смерті бабці [PERSON], позивач почав доглядати за спірним будинковолодінням, проводити поточні ремонти, обробляти земельну ділянку. У відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР суд розцінює такі дії позивача як вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто приходить до висновку, що позивач вчинив дії, які свідчать про прийняття спадщини. Крім того, позивач звернувся в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок не зміг, оскільки бабусею за життя не здійснено державної реєстрації такого. Інші спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, третя особа, - [PERSON], на спадкове майно не претендує та від такого у встановленому законом порядку відмовився. Вказані обставини підтверджуються заявами сторін; заявою третьої особи представника третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області; копіями заповіту та свідоцтва про смерть [PERSON]; копією технічного паспорта на житловий будинок; копією спадкової справи №344/2010 заведеної після смерті [PERSON]; листом Мостиської державної нотаріальної контори від 08.10.2018р., в якому позивачу розяснюється право звернення до суду із позовною заявою «Про визнання права власності на житловий будинок»; Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на\~\~спірне спадкове майно не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за заповітом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищенаведене та те, що спадкодавець [PERSON] була фактичним власником спірного майна, хоча і не оформила право власності на таке, то суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказані будинковолодіння в порядку спадкування після смерті останньої, оскільки він є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину, а інші можливі спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку в спадщину, відмовились від такої у встановленому законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved