Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

24.04.2015р. року на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 27.01.2003 року до 26.01.2013р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO].н. та [PERSON] [INFO].н. З траня 2012 року відповідач змінив своє місце проживання, припинив виконувати свої батьківські обов'язки, приймати участь у вихованні малолітніх доньок, не піклувався про їх фізичний і духовний розвиток, жодним чином не підтримує стосунків з позивачем та дітьми. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньок [PERSON] [INFO].н. та [PERSON] [INFO].н. В судове засідання позивач не з`явилася, про що до суду подала відповідну заяву, в якій просила провести розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про що повідомив суд телефонограмою, в якій просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про що повідомив суд телефонограмою, в якій просив розглянути справу у його відсутності, підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Враховуючи думку учасників процесу, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно рішення Павлоградського міського суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу від 15.01.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Згідно довідки про неотримання аліментів [PERSON] від [PERSON], відповідач не спачував аліменти в сумі 600грн. щомісячно в період з 03.12.2012р. по 31.03.2015 рік (а.с.24). Відповідно до висновку Районної комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] [INFO].н. та [PERSON] [INFO].н № 1 від 23.03.2015 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо доньок. (а.с.14). Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дітей, тому суд в інтересах дітей вважає за необхідне задовольнити даний позов. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей, умов їх нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Оскільки в судовому засіданні було доведено, що [PERSON] змінив своє місце проживання, припинив виконувати свої батьківські обов'язки, приймати участь у вихованні малолітніх доньок, не піклувався про їх фізичний і духовний розвиток, жодним чином не підтримує стосунків з позивачем та дітьми, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60гривень. На підставі викладеного згідно ст. ст. 19, 155, 164-166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved