Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

22 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Дельта Банк» та відповідач [PERSON] 16.05.2011 року уклали кредитний договір № 001-03506-160511. Відповідно до п.1.2 договору банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26250904624956 в національній валюті України, випустив та надав платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснював обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, згідно з Додатком № 1 до договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідач був зобовязаний щомісяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до умов договору. Відповідач не виконував свої зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим станом на 17.06.2015 року у відповідача утворилась заборгованість по зазначеному кредитному договору на загальну суму 12469,39 грн., яка складається з: -6478,33 грн. тіло кредиту; -2458,91 грн. прострочене тіло кредиту; -3532,15 грн. заборгованість за відсотками; -0,00 грн. заборгованість за комісіями. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12469,39 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» та відповідач [PERSON] 16.05.2011 року уклали кредитний договір № 001-03506-160511 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 4 ). Згідно п.п. 1.2 договору банк відкриває Клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26250904624956 в національній валюті України, випускає та надає в користування Клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard WorldWide та/або ВОПС Дельта, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті Кредитна картка № 1 (Visa Classic неіменна), що міститься в Додатку № 1 до договору та згідно з умовами цього договору, Умовами надання картки і Правил. Згідно п.1.3 договору позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Згідно з п.3.6 договору відповідач зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу. Обовязковими складовими обовязкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Пунктом 3.7 договору передбачений обовязок відповідача у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом сплачувати пеню у розмірі, строки та порядку, які визначені Правилами та тарифами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Позивач зобовязання за кредитним договором № 001-03506-160511 від 16.05.2011 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 17.06.2015 року у відповідача утворилась заборгованість по зазначеному кредитному договору на загальну суму 12469,39 грн., яка складається з: -6478,33 грн. тіло кредиту; -2458,91 грн. прострочене тіло кредиту; -3532,15 грн. заборгованість за відсотками; -0,00 грн. заборгованість за комісіями. Розмір боргу [PERSON] перед позивачем підверджується розрахунком заборгованості за договором № 001-03506-160511 від 16.05.2011 року (а.с. 3). Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до п.22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. На підставі викладеного,

Outcome: approved