Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

21 червня 2016 р. позивач звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 26 грудня 2009 р. позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Після шлюбу позивач взяла прізвище «[PERSON]». Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, про що було видано свідоцтво про шлюб [NUMBER], актовий запис № 280 від 26.12.2009 р. Шлюб у позивача зареєстрований вперше. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем у позивача не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 01 березня 2016 р. З цього часу сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, а тому, за час спільного проживання переконались, що у них немає спільних інтересів, кожний веде окремо своє господарство. Сторони вже не мають бажання бути разом, вони стали жити кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Сторони вже не живуть як чоловік і жінка і будь які стосунки між ними припинилися назавжди. Відповідач став жити окремо від позивача і в нього з'явилася інша жінка. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON], яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала у повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просила їх задовольнити, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] 02.07.2016 р., 11.07.2016 р. та 27.07.2016 р. в судове засідання не з'явився, оскільки його місцезнаходження зазначене м. Авдіївка Донецької області, до якого пересилалання пошти не здійснюється, відповідно до листа державного підприємства «Укрпошта» від 27 листопада 2014 року, воно зупиняє приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, інших засобів зв'язку немає, а тому, виклик відповідача здійснювався через оголошення у газеті «Донеччина» за № 26 (15917) від 22 липня 2016 р. та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Краматорського міського суду Донецької області. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як видно, 26.12.2009 р. між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, від 26.12.2009 р., актовий запис №280 (а.с.5). Відповідно до положень статті 51 Конституції України, та частини першої ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно ч.2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно, причинами позову про розірвання шлюбу стали відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, неприязні стосунки між подружжям. Крім того, сторони припинили шлюбні відносини та спільний побут. Відповідно до положень сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, визнає збереження сім'ї неможливим, а тому, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved