Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

23.06.2016 року позивач звернувся із позовом до [PERSON] міської Ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох житлових кімнат житлової площею 35,0 кв.м., загальною площею 50,1 кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 10.11.2015 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина, єдиним спадкоємцем якої є позивач. Спірне майно належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 02.12.2003 року. Після смерті батька, позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріальна контора, однак, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність державної реєстрації свідоцтва про право власності на спірне майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином, надала заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження від 19.10.1977 року, актовий запис №379. [PERSON] за життя належала квартира [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох жилих кімнат житлової площею 35,0 кв.м., загальною площею 50,1 кв.м. (свідоцтво про право власності від 02.12.2003 року, видане на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Приморський-10» від 28.07.2003 року за №43). За довідкою №20 від 25.01.2016 року ЖБК «Приморський-10» спадкодавець [PERSON] проживав та був зареєстрований у спірній квартирі з 10.09.1993 року по день смерті, тобто до 10.11.2015 року. [PERSON] проживав у зазначеній квартирі разом із батьком, що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрацію від 25.01.2016 року. На час розгляду справи спірне майно є єдиним житлом позивача. 10.11.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтво про смерть, актовий запис №11728. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини день смерті особи (ст.ст. 1218,1220 ЦК України). Позивач після смерті батька у встановленому ст. 1270 ЦК України порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Наявність інших спадкоємців щодо спірного майна згідно відомостей нотаріальної контори (спадкова справа до майна [PERSON] №44/2016) не вбачається, як і осіб, які відповідно до ч. 3 ст. 1235 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині. Оскільки наявності інших спадкоємців до майна [PERSON] не вбачається, майно набуто за життя [PERSON] правомірно, сам факт відсутності державної реєстрації свідоцтва про право власності на житло, який на час отримання свідоцтва не був обовязковим, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, позивач у встановленому порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляв, суд вважає, вимоги [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох жилих кімнат житлової площею 35,0 кв.м., загальною площею 50,1 кв.м. обгрунтованими та доведеними в процесі розгляду справи. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок\~ його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно із п. 35 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 р. № 1127 державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником. При таких обставинах, суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за якою рішення суду є підставою для державного реєстратора для державної реєстрації права власності позивача на спірне майно.\~

Outcome: approved