Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

23 квітня 2012 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON], треті особи без самостійних вимог - кредитна спілка «Надія» та приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості та виселення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 липня 2008 року між кредитною спілкою «Надія» (далі - КС «Надія») та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 330000 грн., зі сплатою 50% річних на строк до 02 липня 2011 року. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору, 02 липня 2008 року між КС «Надія» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання передала в іпотеку житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, заборгованість позичальника станом на 07 грудня 2012 року складає 415181 грн. 51 коп. З огляду на неплатоспроможність КС «Надія», остання не повернула позивачеві, який є її членом, кошти на суму 413299 грн. 02 коп. за депозитними договорами. В якості взаємозаліку 07 грудня 2011 року між позивачем та КС «Надія» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором кредитної лінії від 02 липня 2008 року, за яким до нього перейшли усі права за кредитним зобов'язанням [PERSON] на зазначену вище суму заборгованості. Крім того, 28 лютого 2012 року між позивачем та КС «Надія» укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 02 липня 2008 року, укладеним КС «Надія» з [PERSON] З урахуванням уточнень до позовних вимог, посилаючись на те, що до нього перейшли усі права кредитора за вказаним договором кредитної лінії та за договором іпотеки, враховуючи, що [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала, [PERSON] просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки від 02 липня 2008 року, зареєстрованому в державному реєстрі іпотек за № 1142, шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 44, 2 кв. метрів, житловою площею 32,3 кв. метрів з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами : літня кухня - літ. Б, сарай - літ. В, вбиральня - літ. Д, сарай - літ. З, навіс - літ. И, гараж - літ Л, котельня - літ. Н, прибудова - літ О, споруди - № 2,6, І, що розташований за адресою: [ADDRESS], виселити з будинку [PERSON] та [PERSON], які проживають в будинку, та стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором кредитної лінії від 02 липня 2008 року у розмірі 302 899 грн. 02 коп., що складає різницю між сумою грошового зобов'язання по зазначеному кредитному договору на підставі договору про відступлення права вимоги від 07 грудня 2011 року та вартістю предмета іпотеки на день розгляду справи судом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили про їх задоволення. Відповідачки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка залучена до участі у справі у якості співвідповідача, в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні, яке відбулося 28 липня 2014 року, відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали. Не заперечуючи факт передачі [PERSON] в іпотеку КС «Надія» житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], в забезпечення виконання кредитного договору, укладеного з [PERSON], зазначили, що [PERSON] не повідомлялась про наявність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, про розмір цієї заборгованості та про відступлення права вимоги іншій особі. Треті особи без самостійних вимог - кредитна спілка «Надія», приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та залучена до участі у справі у якості третьої особи [PERSON], в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З пунктів 1.1, 1.3, 3.1 копії договору кредитної лінії від 02 липня 2008 року № ЦБ 9 08, укладеного між кредитною спілкою «Надія» та [PERSON] вбачається, що остання отримала кредит в сумі 330 000 грн. зі сплатою 50% річних та кінцевим терміном повернення до 02 липня 2011 року (т. 1, а.с. 5, 6). Факт отримання [PERSON] вказаної суми кредиту підтверджується копією її заяви від 20 червня 2008 року про прийняття в члени КС «Надія», копією заяви від 20 червня 2008 року про надання кредиту у сумі 330 000 грн. та копіями видаткових касових ордерів від 02 липня 2008 року № 2016 та від 04 липня 20008 року №2066, № 2067 (т. 1, а.с. 7-9, 14, 15). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 02 липня 2008 року між КС «Надія» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку КС «Надія» житловий будинок [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до умов п. п. 5,1, 5.9, 5.10 договору іпотеки сторони дійшли згоди, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. При цьому, зазначено, що задоволення вимог іпотекодержателя за його вибором може здійснюватись шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань за основним договором у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». У випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (т. 1, а.с. 11-13). Згідно копії нотаріально посвідченого договору від 07 грудня 2009 року, укладеного між КС «Надія» та [PERSON], у зв'язку з частковим погашенням [PERSON] кредитних зобов'язань, з предметів іпотеки виключено житловий будинок [ADDRESS] (т.2, а.с. 59). Житловий будинок [ADDRESS], належать [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 серпня 2012 року та від 21 серпня 2014 року (т. 1, а.с. 112; т. 2 а.с. 126, 127). Згідно копії договору іпотеки від 02 липня 2008 року та оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи № 2128, житловий будинок [ADDRESS], має такі характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 44, 2 кв. метрів, житловою площею 32,3 кв. метрів з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами: літня кухня - літ. Б, сарай - літ. В, вбиральня - літ. Д, сарай - літ. З, навіс - літ. И, гараж - літ. Л, котельня - літ. Н, прибудова - літ. О, споруди - № 2,6, І (т. 1, а.с. 11, т. 2 а.с. 131). Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, у неї станом на 07 грудня 2011 року виникла заборгованість в сумі 415 181 грн. 51 коп. з яких: 330 000 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 85181 грн. 51 коп. заборгованість по процентам, що вбачається з розрахунку (т. 1 а.с. 25). [PERSON] є членом та вкладником КС «Надія», що підтверджується копією його заяви та договору про членство в КС від 01 грудня 2006 року, копіями депозитних договорів від 01 грудня 2009 року № 28177 на суму 1000 грн. 00 коп., від 05 січня 2010 року № 28186 на суму 50000 грн. 00 коп. та від 05 січня 2010 року № 28187 на суму 285000 грн. 00 коп. та копіями прибуткових касових ордерів від 01 грудня 2009 року № 1799, від 05 січня 2010 року № 5, від 05 січня 2010 року № 6 (т. 1 а.с. 29, 30, 31, 283-288, 290-292). Заборгованість КС «Надія» перед ним, з урахуванням нарахованих відсотків, відповідно до копії протоколу № 154/2 засідання кредитного комітету КС «Надія» від 07 грудня 2011 року, складає 363299 грн. 02 коп. (т. 1, а.с. 26). 07 грудня 2011 року КС «Надія» уклала з позивачем договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору від 02 липня 2008 року №ЦБ 9 08, зокрема і стягнення заборгованості на загальну суму 413299 грн. 02 коп. (т. 1 а.с. 27, 28). До суми договору про відступлення права вимоги включено також 50000 грн. за депозитним договором, укладеним КС «Надія» з [PERSON] від 04 серпня 2008 року № 18153, право вимоги яких передано [PERSON] (т. 1, а.с. 281, 282, 289, 293; т. 2 а.с. 98 - 102). 28 лютого 2012 року між КС «Надія» та позивачем було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02 липня 2008 року, зареєстрованим в державному реєстрі іпотек за № 1142, відповідно до умов якого позивач набув всі права вимоги за зазначеним іпотечним договором (т. 1 а.с. 32). Посилання відповідачки [PERSON] на те, їй не було відомо про наявність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, про розмір цієї заборгованості та про відступлення права вимоги іншій особі, суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи містяться докази, що спростовують вказані твердження. Так, 13 травня 2009 року КС «Надія» було направлено [PERSON] та [PERSON] претензію, на якій маються відмітки про отримання їх відповідачками, з вимогою погасити заборгованість по кредиту у розмірі 510338 грн. у місячний термін та попередженням про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку непогашення заборгованості (т. 1, а.с. 22). Про відступлення права вимоги за іпотечним договором КС «Надія» також повідомила [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією рекомендованого повідомлення від 02 березня 2012 року та копіями поштових квитанцій (т. 1 а.с. 33). Крім того, 03 жовтня 2013 року [PERSON] направив письмові вимоги [PERSON] та [PERSON] про виконання зобов'язання за кредитним договором та можливе звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 2, а.с. 40-43). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 572 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. №898-ІV (далі - Закон №898-ІV), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, й за рішенням суду. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремими договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені даним Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Таким чином, не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки вищевказаними нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо зміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Таким чином, за вищевикладених обставин позивач на законних підставах набув прав нового кредитора та стягнення заборгованості. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому, враховуючи, що такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки як набуття права власності на предмет іпотеки, встановлений договором іпотеки від 02 липня 2008 року, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний [PERSON], шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], та стягнення на його користь з [PERSON] різниці між сумою заборгованості за кредитним договором та вартістю предмета іпотеки, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно звіту, виконаного суб'єктом експертної діяльності - приватним підприємством «Поділля», ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], станом на 10 вересня 2014 року складає 110400 грн. (т. 2, а.с.165-178). Таким чином, різниця між заборгованістю за кредитним договором від 02 липня 2008 року № ЦБ 9 08 та ринковою предмета іпотеки - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю на час розгляду справи становить 302 899 грн. 02 коп. (413 299 грн. 02 коп. - 100400 грн.) Відповідачки [PERSON] та [PERSON], яких позивач просить виселити з будинку, зареєстровані за вищевказаною адресою, що вбачається з довідок Очаківської РС УМВС України в Миколаївській області від 26 квітня 2012 року та від 22 серпня 2014 року (т. 1, а.с. 39; т. 2, а.с. 123). Суд вважає, що вимоги позивача про виселення відповідачок з будинку квартири, переданої в іпотеку, є передчасними. Частиною 1 ст. 40 Закону «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 цієї ж статті встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житло протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житло у встановлений строк, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України. На час розгляду даної справи відповідачам не направлялись вимоги про добровільне виселення з будинку, тобто відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав і свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення вказаного житлового приміщення мешканцями, в розумінні ст. 3 ЦПК України щодо права особи для звернення до суду за захистом, а тому в задоволенні позовних вимог про виселення [PERSON] та [PERSON] з будинку, переданого в іпотеку, слід відмовити. При цьому, зазначене рішення жодним чином не порушує прав позивача у подальшому, при додержанні всіх вимог законодавства, здійснити виселення відповідачів або інших осіб, які зареєстровані у іпотечному майні, при наявності для цього підстав. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складають з судового збору, а також вартості проведення оцінки нерухомого майна.

Outcome: approved