Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

23 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 06.11.2010 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 792. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Це її другий шлюб. Дівоче прізвище позивачки [PERSON]. 02 вересня 1989 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і стала [PERSON]. Після розлучення 03.10.2006 року з [PERSON] вона прізвище не змінювала. Після розлучення з нинішнім чоловіком [PERSON] хоче повернути прізвище [PERSON]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Відповідач іноді допускає фізичні образи, що виражається в рукоприкладстві, навіть у присутності сина та сторонніх людей. Через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Крім того, відповідач практично самоусунувся від необхідності забезпечувати сімю. Відповідач офіційно не працевлаштований та не є субєктом підприємницької діяльності. Він заробляє кошти шляхом здійснення ремонтних робіт в квартирах, з його слів заробляє на місяць близько 5000 грн. Дитина відвідує дитячий садок, за який позивачка платить 500 грн. щомісяця, крім того, на харчі, підтримку здоровя дитини, купівлю одежі, оплату комунальних послуг витрачається не менше 2000 грн. Із-за відсутності матеріальної підтримки з боку відповідача дитина позбавлена можливості відвідувати заклади, де проходять розважальні та інтелектуальні видовища. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 06.11.2010 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 792. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, про явку в судове засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії 1-КИ № 173445, 06.11.2010 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], актовий запис № 792 (а.с. ). Відповідно до свідоцтва про народження Серія 1-КИ № 308434, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки про склад сімї та місце реєстрації від 20.11.2015 року, виданої КП «Міські комунальні платежі», [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-АВ № 072748, дівоче прізвище позивачки [PERSON] (а.с. ). [PERSON] 02.09.1989 року уклала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Щитовська». Шлюб між [PERSON] та [PERSON] біло розірвано 03 жовтня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду, є достатніми підставами для розірвання шлюбу. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивачка сплатила судовий збір у розмірі 487,20 грн., отже, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. При зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 110-112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved