Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

23 липня 2018 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») до [PERSON], [PERSON], у якій позивач просить усунути перешкоди у праві розпорядження майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 22.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого з 18.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк») і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 22.05.2008 року між АТ «УкрСиббанк» і [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» і ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені договір факторингу та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, відповідно до яких до позивача перейшло право вимоги за вказаними кредитним договором і договором іпотеки. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, 04.12.2015 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було звернено стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку». У зв'язку з цим право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на зазначену квартиру було припинено. Реєстрація відповідачів у зазначеній квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном у повному обсязі, у тому числі відчужити належну йому квартиру. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 09.08.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 09.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засіданні не з'явилася, подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 40, 41), однак у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. За договором іпотеки від 22.05.2008 року іпотекодавці [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали в іпотеку іпотекодержателю Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належала їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.04.2008 року Балаклійським районним виробничим управлінням житлово-комунального господарства Харківської області згідно з розпорядженням № 43 від 17.04.2008 року, зареєстрованого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно Балаклійського бюро технічної інвентаризації Харківської області 23.04.2008 року за реєстраційним номером 23042619 (а.с. 10-13). За умовами зазначеного договору іпотекою забезпечувалось у повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань позичальника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11347033000 від 22.05.2008 року, укладеного між ним і АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого з 18.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк»). 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки своє право вимоги до позичальника та іпотекодавців за зобов'язаннями по кредитному договору № 11347033000 від 22.05.2008 року та договору іпотеки від 22.05.2008 року, що підтверджується випискою з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року та випискою з Додатку № 1 до договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року (а.с. 21-30). Відповідно до розділу 4 Договору іпотеки від 22.05.2008 року, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі: порушення іпотекодавцями будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до законодавства. У пункті 4.2 договору іпотеки зазначено, що звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання відповідно до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку». Згідно пункту 5.2 договору іпотеки позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавців на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26772378 від 04.12.2015 року, прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., власником спірної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,9 кв.м., стало ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 98393540 від 25.09.2017 року підставою виникнення права власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на зазначену квартиру у Державному реєстрі зазначено договір іпотеки від 22.05.2008 року (а.с. 31-33). 01.11.2016 року між ТОВ «Явір-2000» і ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір № Х/5538-Т про охорону майна, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір є чинним, що підтверджується повідомленням ТОВ «Явір-2000». На підставі інформації ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», наданої ТОВ «ЯВІР-2000», відповідальними особами, які мають право доступу до зазначеного майна, є [PERSON] і [PERSON] З відповідей відділу з питань реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 27.07.2018 року на запити суду вбачається, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40, 41). За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених ст. 12 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника є однією з підстав припинення права власності, що передбачена п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Право власності відповідачів на спірну квартиру є припиненим, а тому вони втратили правомочності щодо володіння, користування та розпорядження цим майном. Позивач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», набувши в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на спірну квартиру, звернувся до суду з позовом про визнання її колишніх власників [PERSON] і [PERSON], які зареєстровані у квартирі, такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762 гривні судового збору. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України зазначені судові витрати присуджуються з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved