Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

23 травня 2017 року заявники звернулася до суду із заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документа, а саме: належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, що знаходиться на території Хмельницької міської ради на землях садівничого товариства «Ветеран» виданого 30 травня 1994 року серія [NUMBER] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю на прізвище «[PERSON]», вказавши заінтересованими особами - Хмельницьку міську раду, Садівниче товариство «Ветеран». Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького товариства «Ветеран» та передана для ведення садівництва. Дана земельна ділянка належала [PERSON] на праві приватної власності. У встановлений законом строк після його смерті, заявники звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького товариства «Ветеран», оскільки в свідоцтві про смерть вказано прізвище [PERSON], а в Державному акті [PERSON]. Заявники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб, будучи належним повідомленими, в судове засіданні не з'явилися, від представника Хмельницької міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я чи по батькові якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, вказаним в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис: серія [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, у зв'язку з чим заявники звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького товариства «Ветеран» та передана для ведення садівництва, на підставі ст.49 Закону України «Про нотаріат», оскільки подані документи не відповідали вимогам, встановленим законодавством, а саме в свідоцтві про смерть спадкодавця вказано прізвище [PERSON], а в Державному акті [PERSON]. Так у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького товариства «Ветеран» та передана для ведення садівництва серії [NUMBER], виданого заступником голови Хмельницької міської адміністрації 30.05.1994 р. на ім'я [PERSON], прізвище померлого записано, як «[PERSON]/[PERSON]», коли відповідно до членської книжки садовода садівницького товариства «Ветеран», довідки про виділення земельної ділянки, військового квитка, трудової книжки, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про народження, записано, як «[PERSON].» А тому немає іншої можливості виправити у Державному акті на право приватної власності на землю помилку у записі ПІБ померлого чи одержати новий документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і в порядку п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved