Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

22 червня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 3 572,47 доларів США. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 19 грудня 2014 року між сторонами був укладений договір за яким позивачка внесла на депозитний рахунок 3 509,89 доларів США. Позивачка після закінчення дії договору звернулася до відповідача про повернення коштів, але відповідач в цій частині умови договору не виконав та не повернув суми депозитного внеску на вимогу позивача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання. До суду не надійшли пояснення чи заперечення відповідача на заявлені вимоги. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Вкладник) був укладений Договір №300937/80316/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США за умовами якого, Вкладник внесла, а Банк прийняв грошові кошти в доларах США на вкладний рахунок в сумі 3 509,86 доларів США на строк з 19.12.2014 року по 19.03.2015 року. Розмір відсоткової ставки за користування коштами залежить від строку користування коштами (п.1.1, 1.2 Договору).. Як визначено умовами Договору, повернення суми Вкладу Клієнту здійснюється Банком у день закінчення одного із строків, визначених Договором. Крім того, п.2.11 Договору визначає, що після закінчення строку, визначеного п.1.1.13 цього Договору, кошти з депозитного рахунку повертаються Клієнту за його вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його поточний або інший депозитний рахунок, а дія цього Договору припиняється. У випадку, коли Клієнт не вимагає отримання Вкладу після закінчення строку, визначеного п.1.1.13 Договору, цей Договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу. Договори підписані сторонами, що свідчить про те, що вони погодились із зазначеними умовами. 29 травня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, на рахунку позивача на вимогу станом на 27.07.2015 року обліковуються кошти в сумі 3 572,47 доларів США. Отже, як вбачається з матеріалів справи, Банк не виконав своїх зобов'язань за договором та депозитні кошти не повернув. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Отже, так як з діючих норм законодавства вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивачки та не повернув суму вкладу та нараховані відсотки, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму вкладу за Договором №300937/80316/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 19.12.2014 року в розмірі 3 572 (три тисячі п'ятсот сімдесят два) долари США 47 центів (згідно нарахувань банківської установи). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved