Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

23.06.2017 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 30.06.1995 уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва, актовий запис № 635. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Спірні питання щодо місця проживання дитини та поділу майна між сторонами на даний час відсутні. З урахуванням вищенаведеного, просила позов задовольнити. 23.06.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 23.06.2017 судом направлено запит до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. Ухвалою суду від 23.06.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. 20.07.2017 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та просить суд його задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.06.1995, про що свідчить відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.06.1995, актовий запис № 635. (а.с.7). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Судом також встановлено, що сторони на даний час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо місця проживання дитини та поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Дитина залишається проживати разом з батьком. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved