Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

22.03.2017 року [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про визнавши особи такою ,що втратила право користування житлом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить 1/2 частина будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Донецької області. В даному будинку крім неї також зареєстровано її син [PERSON]. З вересня 2015 року відповідач у будинку не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В будинку не має його речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні нею власністю, визнавши [PERSON], таким, що втратив право на користування житловою площею в будинку № [ADDRESS] В судове засідання позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 квітня 2008 року, №1-1246 (а.с.12-13). Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). З матеріалів справи встановлено,що відповідач [PERSON] зареєстрований у спірному будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 15 березня 2017 року, видану Виконкомом Дружківської міської ради. (а.с.11) Як вбачається з позовної заяви [PERSON] є сином позивачки. Установлено, що [PERSON] був зареєстрований у будинку зі згоди позивачки , яка є власником будинку [ADDRESS] Згідно акту від 15.03.2017 року при відвідуванні спірного будинку відповідача [PERSON] в спірному будинку не було та він у ньому не проживає більше року(а.с. 15). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що відповідач не мешкає у будинку більше року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ці висновки не є порушенням ст. 47 Конституції України чи ст. 9 ЖК України, оскільки право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Оскільки відповідач не мешкає у будинку [ADDRESS], не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаний будинок позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved