Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

22.05.2020 представником позивачів, адвокатом Бугайовим Д.М. подано до Лугинського районного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача, [PERSON] на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток. Від представників сторін на адресу суду надійшли заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Згідно п.1 ч.1, ч.2, ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судом установлено, що рішенням Лугинського районного суду від 14.01.2020 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 467, 40 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Не погодившись із даним рішенням суду, 25.02.2020 року представником позивачів, адвокатом Бугайовим Д.М. було подано апеляційну скаргу. 31.03.2020 року Житомирським апеляційним судом винесено постанову якою апеляційну скаргу [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , залишили без задоволення, а рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог - без змін. Проте в цьому рішенні судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи 30.08.2019 року між адвокатом Бугайовим Д.М. та [PERSON] і [PERSON] укладено договір про надання правничої (правової) допомоги. Обсяг виконаних робіт визначений у квитанції до прибуткового касового ордеру № 44 від 13.09.2019 відповідно до якої прийнято від [PERSON] , [PERSON] за надання правової допомоги згідно договору від 30.08.2019 грошові кошти в сумі 3500 грн. Відповідно до п.3 ч.2 ст.14 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи вимоги діючого законодавства, а також те, що позов задоволено частково, приходить до висновку, що судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачу - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено. В своїй позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просили стягнути з [PERSON] 28130,01 грн. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено частково у розмірі 6467,40 гривень, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 141 КПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненні витрати на правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 3500 грн. *6467,40 гривень / 28130,01 гривні), що складає 805 гривень. В іншій частині вимог заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Outcome: partial