Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

23.04.2015 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов'янськ та користується послугами з опалення. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини, однак відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно оплачує вартість спожитих послуг з опалення. За період 01.10.2011 року по 01.03.2015 року утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2015 року складає 10723,55 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER], відповідно до якого ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» надавало відповідачу послуги з теплопостачання. Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач використовував дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкає відповідач, приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачем від відповідача не надходило. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний сплачувати послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…» № 630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Як вбачається з особового рахунку [NUMBER], відкритого за адресою - [ADDRESS], заборгованість за спожиті послуги з опалення станом на 01.03.2015 року за період з 01.10.2011 року по 01.03.2015 року складає 10723,55 грн. Те, що між відповідачем і позивачем виникло зобов'язання підтверджують наступні норми законодавства. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має прав вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Наслідки простроченого грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних расходів кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації від боржника за використання удержуваних ним грошових коштів, які підлягали до сплати кредитору. Згідно розрахунку розмір індексу інфляції складає 2310,69 грн., 3% річних - 484,66 грн. 19 березня 2015 року підприємство зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] зазначеної заборгованості. Ухвалою суду від 20 березня 2015 року у прийнятті заяви було відмовлено. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги у вигляді теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку, відповідачем використовувались дані послуги для задоволення власних потреб, проте порушувались умови оплати наданих послуг, суд приходить до висновку, що виникла та підтверджена заборгованість за спожиті послуги з опалення у розмірі 10723,55 грн., індекс інфляції у сумі 2310,69 грн., 3% річних у сумі 484,66 грн., які підлягають стягненню з відповідача.. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір на користь позивача у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved