Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

23 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суду з зазначеним позовом до ТОВ «Центр-Інвест» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Свої вимоги мотивує тим, що 03 квітня 2013 року його було прийнято на посаду юриста у ТОВ «Центр-Інвест». 30 квітня 2015 року він звільнився з посади юриста в зв'язку з переведенням до ТOB «Оргфітнес», проте відповідачем не було виплачено всіх належних йому сум при звільненні. Відповідно до виписки з його карткового рахунку, на який відповідач щомісяця перераховував частину його заробітної плати, за час його роботи йому було виплачено 62311 гривень 37 копійок. З урахуванням «офіційної пропозиції щодо працевлаштування», а саме - домовленості щодо виплати заробітної плати в розмірі 8000 гривень на випробувальний строк та 10000 гривень після проходження випробувального строку, відповідачем сумарно не доплачено йому 181688 гривень 63 копійки. Крім того, при звільненні відповідач мав виплатити йому компенсацію невикористаної щорічної відпустки в розмірі 8112 гривень 72 копійки. 28 липня 2015 року на адресу відповідача було направлено вимогу щодо здійснення остаточного розрахунку в зв'язку зі звільненням, проте ТОВ «Центр-Інвест» не здійснило остаточний розрахунок. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість зі сплати заробітної плати в розмірі 181688 гривень 63 копійки та заборгованість з компенсації коштів за дні невикористаної щорічної відпустки в сумі 8052 гривні 72 копійки. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав. Подав до суду додаткові пояснення до позову, в яких зазначено, що 05 лютого 2013 року між відповідачем та ТОВ «Алмонд Україна» було укладено договір № 11 про надання послуг з пошуку та підбору персоналу. За договором відповідач доручав ТОВ «Алмонд Україна» здійснювати для нього пошук та підбір кандидатів згідно наданих замовлень. 09 квітня 2013 року відповідачем та ТОВ «Алмонд Україна» було підписано додаток № 1 до договору, згідно якого відповідач доручив ТОВ «Алмонд Україна» здійснити пошук та підбір кандидатів на посаду «юрист». У п. 3.1. договору визначено, що винагорода ТОВ «Алмонд Україна» за підбір спеціалістів для відповідача складає 15 % від суми річного доходу кандидата до оподаткування. Вартість послуг ТОВ «Алмонд Україна» за підбір кандидата на посаду юриста складає 17100 гривень. За результатами виконання умов договору та додатку № 1 до нього 10 квітня 2013 року ТОВ «Алмонд Україна» виставило ТОВ «Центр-Інвест» рахунок № 005. За підбір для відповідача кандидата на посаду юриста ТОВ «Алмонд Україна» отримало 17100 гривень, що становить 15 % від суми річного доходу кандидата (юриста) до оподаткування. 22 березня 2013 року представниками ТОВ «Алмонд Україна» проведено співбесіду та йому було запропоновано обійняти посаду юриста в штаті відповідача. Від імені відповідача ТОВ «Алмонд Україна» було надіслано «офіційну пропозицію щодо працевлаштування», яка містила істотні умови праці в штаті відповідача, зокрема розмір його місячної заробітної плати. За цією пропозицією розмір його заробітної плати на випробувальний строк складав 8000,00 гривень, а після проходження випробувального терміну - 10000 гривень. Незважаючи на це, відповідач, ігноруючи домовленості щодо розміру заробітної плати, систематично недоплачував йому, мотивуючі такі дії скрутним становищем та обіцяючи при першій нагоді виплатити борг. Представник відповідача ТОВ «Центр-Інвест» вважав, що позов не підлягає задоволенню. Подав до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що позивач був прийнятий на роботу з 03 квітня 2013 року з посадовим окладом в 3000 гривень, з чим він погодився, ознайомившись та розписавшись в наказі № ЦІ5 від 03 квітня 2013 року. За час роботи у заробітна плата позивачу не збільшувалась. Інформація викладена в позовній заяві про те, що його заробітна плата мала складати 8000 гривень та 10000 гривень носить надуманий характер, так як така заробітна плата ніколи відповідачем не встановлювалась та не нараховувалась. 29 квітня 2015 року [PERSON] подав заяву про звільнення та переведення його до іншого підприємства - ТОВ «Оргфітнес» за п. 5 ст. 36 КЗпП України, тому ТОВ «Центр-Інвест» наказом № ЦІ/К-9 від 30 квітня 2015 року звільнив позивача з роботи шляхом переведення його на зазначене підприємство. У відповідності до вимог ст. 81 КЗпП України інформація про не використану відпустку позивача була передана на ТОВ «Оргфітнес», і при звільненні його з ТОВ «Оргфітнес» йому була виплачена також і компенсація за не використану відпустку у ТОВ «Центр-Інвест». Третя особа - ТОВ «Алмонд Україна» в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 03 квітня 2013 року [PERSON] був прийнятий на посаду юриста в ТОВ «Центр-Інвест», що підтверджується копією заяви та копією наказу від 03 квітня 2013 року (а.с. 47-48). За цим наказом строк випробування [PERSON] - два місяці. Оклад (тарифна ставка) 3 тисячі гривень. 29 квітня 2015 року позивач подав заяву до ТОВ «Центр-Інвест» про звільнення та переведення його до іншого підприємства - ТОВ «Оргфітнес» за п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с. 49). Наказом № ЦІ/К-9 від 30 квітня 2015 року позивача було переведено, за його згодою, на інше підприємство - ТОВ «Оргфітнес» за п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.50). Позивач був звільнений з роботи в ТОВ «Оргфітнес» за прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року, як набрало законної сили (а.с. 74-76). У наданій суду довідці ТОВ «Оргфітнес» від 14 квітня 2016 року № 19 зазначено, що 28 вересня 2015 року [PERSON] виплачена компенсація за невикористану відпустку за 40 календарних днів в сумі 3398 гривень 87 копійок, у тому числі за 34 календарні дні (період роботи в ТОВ «Центр-Інвест» з 03 квітня 2013 року по 30 квітня 2015 року) за 6 календарних днів (період роботи в ТОВ «Оргфітнес» з 05 травня 2015 року по 28 вересня 2015 року). Виплата проведена на рахунок № [NUMBER] в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, для поповнення карти № [NUMBER] [PERSON] (а.с. 51). Факт отримання коштів від ТОВ «Оргфітнес» позивач у судовому засіданні не оспорював. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач у день переведення [PERSON] на іншу роботу - в ТОВ «Оргфітнес» не здійснив всі виплати. Твердження позивача про те, що ТОВ «Центр-Інвест» не в повному обсязі виплачувало йому заробітну плату є безпідставними, оскільки відповідно до наказу № ЦІ5 від 03 квітня 2013 року оклад (тарифна ставка) позивача складала 3000 гривень. Не є доказом розміру заробітної плати у 8000 гривень пропозиція (оферта) директора ТОВ «Центр-Інвест» [PERSON] надіслана позивачу електронною поштою, оскільки сторони підписавши наказ від 03 квітня 2013 року про прийняття на роботу прийшли до згоди, що заробітна плата позивача становитиме саме 3000 гривень. Згідно з ч. 3 ст. 83 КЗпП України у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник. Таким чином, з метою надання працівникам можливості реалізовувати право на відпочинок законодавство України про працю надає їм право при звільненні в порядку переведення вимагати перерахування компенсацій за невикористані ними дні щорічних відпусток на рахунок підприємства, на яке працівники переводяться. Відтак, працівник, переведений на роботу на інше підприємство, та грошова компенсація якому за невикористані дні щорічних відпусток була перерахована на рахунок цього підприємства, має право на використання щорічної відпустки повної тривалості, а у разі звільнення - на отримання грошової компенсації. ТОВ «Оргфітнес» при звільненні [PERSON] виплатило йому компенсацію за невикористану відпустку за 34 календарні дні (період роботи в ТОВ «Центр-Інвест» з 03 квітня 2013 року по 30 квітня 2015 року). З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed