overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 2002 року з відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, тому вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зробив усну заяву, якою визнав позовні вимоги в повному обсязі, наслідки даної процесуальної дії були роз'яснені, згідно ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. У свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та [PERSON], [INFO] (а.с. 6) батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 13.08.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням дочки, він здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Зароблених позивачкою коштів не вистачає на утримання малолітньої дочки. Відповідно до ст.ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстраціє шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1983 року вона почала жити з [PERSON] однією сім'єю в її будинку за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що з останнім вони були пов'язані спільним побутом, як чоловік та дружина мали взаємні права та обов'язки, однак до органів реєстрації актів цивільного стану для реєстрації шлюбу не зверталися. [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим відкрилася спадщина. З метою прийняття спадщини вона звернулася до нотаріуса, однак в оформленні спадщини їй було відмовлено тому, що офіційно вона не була дружиною [PERSON], хоча і прожила з ним більше 30 років. Посилаючись на вказані обставини, просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу з 1983 року по [INFO]. У судовому засідання [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Вирівської сільської ради у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без представника ради, заяву [PERSON] просить задовольнити (а. с. 11). [PERSON] заяву просив задовольнити. Заслухавши заявницю, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а. с. 6). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Вирівської сільської ради від 25 липня 2014 року №256 померлий [INFO] [PERSON] постійно проживав та вів спільне господарство з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З 1983 року [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою. Похорони померлого провела [PERSON], яка й до цього часу проживає за вищевказаною адресою (а. с. 5). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що з 1983 року по день смерті [PERSON] [PERSON] проживала з останнім однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні дали покази аналогічні показам [PERSON] Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

22 серпня 2014 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Вечорко»), [INFO], зареєстрований 22 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 144096 від 22.08.2014. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають предявленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Відповідач, який змінив своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 15.10.2015 зазначив про своє бажання надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим ст. 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 17.09.2015 № 80, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 487,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

22 серпня 2014 року Дубровицький районний суд Рівненської області ухвалив рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. При ухваленні даного рішення судом не було вирішено питання щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] [INFO], трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брала участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги. з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оглянувши матеріали справи, суд рахує, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

22 серпня 2014 року заявники [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просили встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 року, виданого відділом приватизації виконкому Полтавської міської ради на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судове засідання заявники не з'явилася, але від них надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Представник заявника [PERSON], не з'явився в судове засідання, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтерисованої особи Виконавчого комітету Полтавської міської ради не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 10.12.1999 року була приватизована трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 64,9 кв.м. У свідоцтві про право власності на житло від 10.12.1999 року виданого відділом приватизації житла виконкому Полтавської міської ради, вказується, що [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] (паспорт серія [NUMBER], виданий 15.11.2012 року Леіннським РС у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області) та [PERSON] є подружжям, а [PERSON] (паспорт серія [NUMBER], виданий Леіннським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 19.06.2007 року), яка зареєструвала шлюб 02.06.2007 року (свідоцтво серія [NUMBER], видане Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ (а.с.13) ) та змінила прізвище на [PERSON] - дочка. Як вбачається із паспортних даних ім'я [PERSON], [INFO], [PERSON], а не [PERSON], [PERSON], [INFO], по батькові - [PERSON], а не [PERSON]. На даний час заявники бажають розпорядитися своєю квартирою, але невірно вказані їхні ім'я та по батькові являються перешкодою для оформлення договору про відчуження квартири, тому вони були змушені звернутися до суду. Той факт, що саме заявникам і [PERSON] належить вказана квартира підтверджується: копією свідоцтва про народження ([NUMBER] від 04.07.1975 року) відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] (а.с.12); копією довідки №1489 КП «ЖЕО №2», з якої вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.14); копією пенсійного посвідчення [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

22 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 05 березня 2013 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені наприкінці 2013 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час між ними відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище змінити на [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище змінити на дівоче - [PERSON]. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 40. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 21 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №107, [PERSON] народився [INFO] року, в графі батьки вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до п.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

22 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.02.2010 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2 з відповідачем по справі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 06.02.2010 року зареєстрували шлюб Виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

22 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В судовму засіданні позивач підтримав свої вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи сповіщалась завчасно та належним чином, про відкладення розгляду справи не зверталась. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Заслухавши доводи позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є наймачем житла за адресою: [ADDRESS], яке належить ПАТ «Чернігівоблбуд». З довідки ДП «Соціально-побутове управління» ПАТ «Чернігівоблбуд» № 311 від 01.08.2014 року вбачається, що у вищевказаному житловому приміщенні зареєстровані позивач - [PERSON] та його повнолітня дочка - [PERSON], яка є відповідачем по справі. Згідно акта, складеного 10.08.2014 року представниками ДП «Соціально-побутове управління» ПАТ «Чернігівоблбуд», відповідач за вказаною адресою не проживає більше 10 років. Факт тривалого непроживання відповідача у спірному житлі також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в її проживанні. Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не проживає на спірній житловій площі, не сплачує комунальні платежі за квартиру, її особисте майно в квартирі відсутнє, а тому позов щодо визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

22 серпня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому та просила стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що відділом РАГС Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 21 серпня 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] народився [INFO] року в м.Житомирі, в свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved