Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

23 жовтня 2013 року [PERSON]. звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», вказавши третьою особою: Первинну профспілкову організацію Незалежної профспілки гірників України ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова»; про визнання незаконними та скасування розпорядження й наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з 10 травня 2006 року, працювала на ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова». З 01 березня 2010 року по 02 липня 2013 року вона працювала в МК «ЗРАА» № 85 інженером - технологом ІІ категорії. 08 квітня 2013 року представник ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» ознайомив її з наказом № 160 від 27 березня 2013 року, де її було попереджено про скорочення, яке відбудеться 10 червня 2013 року. Однак, 10 червня 2013 року її звільнено не було, у зв'язку з чим вона продовжила працювати. 01 липня 2013 року її було ознайомлено з розпорядженням № 1639 про її звільнення. Крім того, 02 липня 2013 року її також було ознайомлено з наказом № 1639 про звільнення у зв'язку з скороченням. Однак позивач вважає, що її було звільнено незаконно та з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати незаконним та скасувати розпорядження ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» № 1639 від 01 липня 2013 року, а також визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» № 1665 від 02 липня 2013 року про її звільнення; поновити її на попередньому місці роботи на ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», а також стягнути з ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 липня 2013 року до дня поновлення на роботі та моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень 00 копійок (а.с. а.с. 2 - 4а). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представники відповідачів у задоволенні позову просили відмовити. Представники третьої особи просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, а також дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Судом було встановлено, що у відповідності до трудової книжки [PERSON]. та довідки наданої ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», 01 вересня 2003 року [PERSON]. була прийнята на ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на посаду контролера станичних і слюсарних робіт 3 розряду. 10 травня 2006 року її було переведено на посаду інженера технолога 3 категорії, 17 грудня 2007 року [PERSON]. перевели на посаду інженера технолога 2 категорії (а.с. а.с. 5 - 6, 103). 27 березня 2013 року, ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» було видано наказ № 160, у відповідності до якого було наказано провести скорочення чисельності та штату керівників, спеціалістів, службовців на 15% з 10 червня 2013 року (а.с. 10). 03 червня 2013 року, помічником генерального директора [PERSON] на адресу первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова», було направлено подання про надання згоди на звільнення з підприємства [PERSON]., інженера - технолога 2 категорії МК № 85, яка підлягає звільненню у зв'язку із скороченням чисельності штату по п. 1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу № 160 від 27 березня 2013 року (а.с. 37). 01 липня 2013 року ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», було видано розпорядження № 1639 про звільнення по скороченню чисельності, у відповідності до якого, у зв'язку з скороченням чисельності робітників ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», було звільнено з 01 липня 2013 року по п. 1, ст. 40 КЗпП України, інженера - технолога 2 категорії, комплексу № 85 [PERSON]. (а.с. 11). Наказом ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» № 1664 - а від 02 липня 2013 року, розпорядження № 1639 від 01 липня 2013 року про звільнення з 01 липня 2013 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України інженера - технолога 2 категорії, комплексу № 85 [PERSON]., було анульовано (а.с. 62). У відповідності до наказу ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» № 1665 від 02 липня 2013 року, [PERSON]. було звільнено з посади інженера - технолога 2 категорії, комплексу № 85 у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України, починаючи з 02 липня 2013 року (а.с. 60). 02 липня 2013 року, працівниками ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», було складено акт, де зазначалося, що [PERSON] відмовилася від ознайомлення з копією наказу про її звільнення, а також відмовилася від отримання своєї трудової книжки (а.с. 63). Крім того, 03 липня 2013 року працівниками ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на ім'я помічника генерального директора [PERSON], були складені доповідні записки, де зазначалося, що 03 липня 2013 року [PERSON] для отримання трудової книжки не з'явилася (зворотна сторінка а.с. 63, а.с. 64). 05 липня 2013 року, помічником генерального директора [PERSON] на адресу [PERSON]. було направлено лист, де зазначалося, що [PERSON]. необхідно з'явитися до відділу кадрів заводу та отримати трудову книжку (а.с. 65). У відповідності до повідомлення ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», з [PERSON]. 02 липня 2013 року було здійснено остаточний розрахунок у розмірі 5 507 гривень 20 копійок (а.с.67). Згідно протоколу засідання профспілкового комітету № 10 від 08 липня 2013 року та листа первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», профкомом було прийнято рішення про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з [PERSON]. (а.с. а.с. 40, 41). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України та Цивільним кодексом України 2003 року, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Також згідно до ч. 5 ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається в тому числі: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав передбачених у тому числі п. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу, первинної профспілкової організації, який у п'ятнадцятиденний строк розглядає обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником, у присутності працівника на якого воно винесене. При цьому ч. 4 ст. 43 КЗпП України визначено, що розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише з його письмовою заявою, або у разі повторної неявки без поважних причин. За правилами ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. В силу ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір . З урахуванням приведених норм закону та встановлених у судовому засіданні обставин справи, а саме того, що [PERSON]. під час скорочення чисельності штату працівників, мала вищу освіту та більш високу кваліфікацію порівняно з іншими працівниками підприємства, а керівництвом підприємства не була зроблена порівняльної характеристика продуктивності праці всіх інженерів - технологів ІІ категорії, комплексу № 85 ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», а також зважаючи на те, що профспілковий орган у відповідності до ст. 43 КЗпП України, своєї згоди на звільнення [PERSON]. не надавав, у зв'язку з чим суд, доходить висновку, що права [PERSON] на переважне право залишення на роботі були порушені та вважає за необхідне визнати незаконним наказ помічника генерального директора ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» [PERSON] № 1665 від 02 липня 2013 року про звільнення за скороченням чисельності [PERSON]. з 02 липня 2013 року за ст. 40 п. 1 КЗпП України інженера - технолога 2 категорії комплексу № 85 та скасувати його, поновивши [PERSON] на роботі на посаді інженера - технолога 2 категорії комплексу № 85 ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» з 03 липня 2013 року. Однак, суд не може прийняти до уваги позовні вимоги [PERSON]. про визнання незаконним розпорядження № 1639 від 01 липня 2013 року ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», оскільки вищезазначене розпорядження 02 липня 2013 року, на підставі відповідного наказу підприємства, було анульовано. Також, суд вважає, що за період вимушеного прогулу з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата в сумі 23 451 гривня 12 копійок. Розрахунок середнього заробітку проведено судом у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. У відповідності з абз. 3 п. 2 вказаної норми, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата. В силу абз. 1 п. 8 Порядку обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. У відповідності до довідки ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» від 25 грудня 2013 року, середньоденна заробітна плата [PERSON]. складає 124 гривні 08 копійок (а.с. 102). Визначаючи кількість робочих днів за розрахунковий період, суд виходить з наступних даних: Кількість робочих днів, належних оплаті за час вимушеного прогулу, складає: МісяцьКількість днівРазомлипень 2013 року2121серпень 2013 року2222вересень 2013 року2121жовтень 2013 року2323листопад 2013 року2121грудень 2013 року2222січень 2014 року1818лютий 2014 року2020березень 2014 року2020квітень 2014 року11 189Таким чином, сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача складає: 189 х 124,08 = 23 451 гривня 12 копійок. Крім того, суд доходить висновку, що вимоги [PERSON]. про відшкодування ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 1 ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Ураховуючи положення цих норм, співвідношуючи їх зі встановленими обставинами справи, суд вважає, що вони свідчать про наявність в діях ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» під час незаконного звільнення, безперечної вини у порушенні законного (трудового) права [PERSON]. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер порушення прав, глибину фізичних та душевних страждань, а також керується принципами розумності та справедливості. При цьому, суд враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсації) моральної шкоди, якого б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання відповідача за неправомірні дії, що не відповідає принципам цивільного законодавства, визначених статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною суму відшкодування моральної шкоди позивача в розмірі 2 000 гривень 00 копійок, у стягненні іншої частини необхідно відмовити у зв'язку з недостатньою обґрунтованістю та надзвичайним перебільшенням. Також, у порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 730 гривень 80 копійка. За змістом ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Outcome: partial