Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

22.05.2019 року позивач звернувся до суду із позовом. Вимоги мотивував тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, але не проживає за вказаною адресою і ніколи не проживав, не є членом сім`ї, не перебуває ні з ким з членів сім`ї у родинних стосунках, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в домоволодінні не має. В зв`язку з цим просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, надіслав заяву, завірену нотаріально, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи позивача та надані докази, оцінивши їх, виходив з наступного: Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 169120 від 02.10.1998 року, реєстр № 2318, належить житловий будинок з господарчими спорудами за адресою [ADDRESS] \\а.с.15\\ Відповідно до довідки секретаря Чернеччинської сільської ради від 04.06.2019 року № 131 в домогосподарстві [PERSON] за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та відповідач [PERSON] , [INFO] . \\а.с. 5\\ Згідно заяви [PERSON] від 03.06.2019 року, посвідченої нотаріусом нотаріального округу міста Нижньовартовська Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області СБАЧЕВОЮ Т.М., відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог в зв`язку з переїздом на постійне місце проживання у с. Ваховськ Нижньовартовського району Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області Російської Федерації. В матеріалах справи мається копія паспорта відповідача [PERSON] - громадянина Російської Федерації від 30.08.2018 року код підрозділу 860-019, виданий УМВС Росії по Ханти-Мансійському автономного округу-Югрі. Згідно свідоцтва про реєстрацію по місцю перебування № 120 від 30.08.2018 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] на термін з 10.09.2018 року по 10.09.2023 року. [PERSON] не є родичем позивача та не проживає у вказаному житловому приміщенні, не приймає участі в утриманні житла, сплаті комунальних послуг. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинить. Він добровільно не проживає у житловому будинку та визначив собі місце проживання в Російській Федерації, будинком не користується без поважних причин, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права власника, адже позивачка має проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, не може в повній мірі керувати та розпоряджатись належним їй майном. Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою . Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Тобто саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Позивач є єдиним власником житлового будинку [ADDRESS] , і в силу ст.391 ЦК України, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не є власником майна, тому і використовувати його для проживання законних підстав не має. Згідно постанови Верховного Суду України від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст.391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Отже, позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання осіб такими, що втратили право користування. Суд вважає, що реєстрація відповідача у домогосподарстві, яке належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Таким чином, враховуючи те, що позивач є власником спірного житлового будинку, відповідач не є членом сім`ї [PERSON] , то суд вважає можливим усунути перешкоди в користуванні [PERSON] власністю, а саме житловим будинком [ADDRESS] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Доказів, які б спростовували висновки суду, сторони не надали. Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved