Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

23.06.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини разово в розмірі 12000,00 грн. та щомісячно в розмірі 2850,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона із [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011, який 21.09.2015 розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначала, що [PERSON] в добровільному порядку не бере участі у додаткових витратах на дитину. Дитина часто хворіє, у зв`язку із чим проходила необхідні дослідження та приймала ліки. Всі витрати пов`язані з лікуванням дитини, вона несе особисто. Крім того, дитина відвідує школу та зарахована у групу продовженого дня, де отримує гаряче харчування, щоденна вартість якого складає 18,00 грн. Позивач сплачує щомісячно за навчальні матеріали 240,00 грн., а також 300,00 грн. на місяць за відвідування дитиною басейну. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Рибалки Ю.В. від 14.07.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 20.08.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково: в частині стягнення з нього на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 758,00 грн. В обґрунтування відзиву зазначав, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.09.2015 у справі № 524/7765/15-ц, з нього було стягнуто аліменти на утримання спільного з позивачем сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до даного рішення суду, розмір аліментів в розмірі 1/3 части заробітку (доходу) відповідача було призначено з урахуванням стану здоров`я дитини та потреби в лікуванні та підсиленому харчуванні. Шкільне харчування, придбання шкільного обладнання, відвідування басейну є витратами на утримання дитини, та забезпечуються аліментами, які стягуються з відповідача. Кошти на придбання ліків для дитини відповідач надавав. Щодо стягнення половини вартості аналізів згідно Рахунку № 5006371259 від 12.12.2019 на суму 588, 00 грн., відповідач визнає витрати та готовий понести половину витрат в сумі 294,00 грн. Щодо стягнення витрат за квитанцією б/н від 08.02.2017 року на суму 470,00 грн., відповідач заперечував проти стягнення з нього таких витрат та просив суд застосувати до даної вимоги строк позовної давності та врахувати той факт, що відповідачем сплачувалися кошти на придбання окулярів для сина [PERSON] . Щодо вимоги про придбання ліків на загальну суму 2775,96 грн. вказував, що матеріали справи не містять жодного рецепту лікаря про необхідність придбання ліків згідно квитанцій саме [PERSON] . З огляду на даний факт, дані витрати не підлягають стягненню в повному обсязі. Вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази пре стягнення додаткових витрат лише у разовій формі у розмірі 758,00 грн. Щодо стягнення додаткових витрат щомісячно у розмірі 2850,00 грн., то вимоги позивача в цій частині є необгрунтованими та позивачем не надано переконливих, належних та допустимих доказів необхідності зазначених витрат. 04.09.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що твердження відповідача про те, що матеріали справи не містять доказів на заявлену суму витрат не відповідає дійсності. Аліменти, які стягуються з відповідача використовуються виключно на утримання дитини - сина [PERSON] . Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в так витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 14.01.2021 № 65 у зв`язку із відрядженням (шляхом тимчасового переведення) судді [PERSON] для здійснення правосуддя до Подільського районного суду м. Києва з 14.01.2021 до 11.01.2022 та неможливістю продовження розгляду ним справ, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 головуючим суддею у справі визначено суддю Автозаводського районного суду м.Кременчука Погрібняк О. М. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Погрібняк О.М. від 15.01.2021 справу прийнято до провадження. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що [INFO] у нього та [PERSON] народився син - [PERSON] , якого він також має утримувати. Вказав, що, окрім сплати аліментів, добровільно оплачує відвідування дитиною [PERSON] басейну, придбає йому одяг та надає кошти на придбання йому ліків у разі необхідності. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 06.08.2011 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області від 13.12.2011. 21.09.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі №524/7311/15-ц. Місце проживання дитини визначено разом з матір`ю. Відповідно до довідки, виданої Кременчуцьким ліцеєм №17 «Вибір» ім.. М.Г. Неленя Кременчуцької міської ради Полтавської області №01-22/20 від 14.01.2020 [PERSON] навчається в 2-Б класі Кременчуцького ліцею №17 «Вибір» ім.. М.Г. Неленя Кременчуцької міської ради Полтавської області. Згідно з довідкою, виданою Кременчуцьким ліцеєм №17 «Вибір» ім.. М.Г. Неленя Кременчуцької міської ради Полтавської області №01-22/58 від 23.01.2020 [PERSON] учень 2-Б класу в 2018/2019 та 2019/2020 навчальних роках зарахований у групу подовженого дня, де отримує гаряче харчування через щоденну оплату вартістю 18,00 грн. Відповідно до довідки ЦПМСД №2 м. Кременчука від 21.01.2020 [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з приводу залізодефіцитної анемії, дитина наглядається спеціалістами та постійно потребує лікування, оздоровлення в басейні. За довідкою Центру культури, спорту та дозвілля «Нафтохімік» №49/11 від 22.01.2020 [PERSON] відвідує заняття у спортивній групі з плавання ЦКСД «Нафтохімік» ПАТ «Укртатнафта», всього з листопада 2018 року по січень 2020 року сплачено 3450,00 грн. За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з роз`ясненнями, викладених у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. В частині стягнення з відповідача коштів, витрачених позивачем на оплату харчування дитини у Кременчуцькому ліцеї №17 «Вибір» ім.. М.Г. Неленя Кременчуцької міської ради Полтавської області позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки щоденне харчування дитини не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а тому на позивача також покладається обов`язок брати участь у витратах на дітей, у тому числі, на щоденне харчування. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.04.2019 року у справі № 233/3518/17. Оскільки дитина [PERSON] відвідує басейн за медичними показаннями згідно з призначенням лікаря суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина коштів, витрачених на оплату занять у спортивній групі з плавання ЦКСД «Нафтохімік» ПАТ «Укртатнафта» з врахуванням здійснених відповідачем оплат згідно з наданими ним квитанціями на загальну суму 1306,54 грн. (а.с. 67-71) із такого розрахунку: 3450,00 грн./2 - 1306,54 грн.=418,46 грн. Витрати позивача на лікування та обстеження дитини проведені з урахуванням рекомендацій лікарів та обумовлені необхідністю їх проведення. Проте з наданих позивачем квитанцій вбачається, що підтверджуються належними та допустимим доказами витрати позивача на придбання ліків в розмірі 2816,36 грн., витрати на проведення аналізів в розмірі 558,00 грн. З інших квитанцій наданих позивачем вбчається, що нею були придбані ліки, які згідно з наданими суду доказами для лікування дитини не призначалися. Отже, сума витрат на лікування та обстеження дитини в розмірі 3374,36 грн. є обґрунтованою та відноситься до додаткових витрат на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, та 1/2 частина її вартості з врахуванням здійснених відповідачем оплат в розмірі 201,01 грн. згідно з наданими ним квитанціями має бути стягнута з [PERSON] на користь позивача із такого розрахунку: 3374,36 грн./2 - 201,01 грн. = 1486,17 грн. Загальна сума відшкодування додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] складає 1486,17 грн. + 418,46 грн. =1904,63 грн. При розрахунку таких витрат суд не бере до уваги кошти на придбання ліків, одягу та відвідування басейну, що були сплачені відповідачем згідно з наданими ним квитанціями у період після подання позивачем позову до суду, так як вони понесені за інший період, ніж той, за який судом здійснюється стягнення. Інші витрати, понесені позивачкою на утримання дитини, не є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України, тому позовні вимоги в цій частині позову є безпідставними. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , щомісячно в розмірі 2850,00 грн. з огляду на те, що позивачем не було надано належного обґрунтування такого розміру додаткових витрат на утримання дитини, не наведено їх розрахунку. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із частковим задоволенням вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, за якою позивач від сплати судового збору звільнена, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 133 грн. 43 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial