Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

24.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання права власності на автомобіль HYUNDAI GETZ, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; зняття арештів з автомобіля HYUNDAI GETZ, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , накладених згідно: постанови про арешт та заборони на його відчуження, 43004521, 23.09.2014; постанови про арешт та оголошення заборони на його відчуження, 43405211, 15.05.2014 року; постанови про арешт та оголошення заборони на його відчуження, 51971658, 29.08.2016 року; постанови про арешт та оголошення заборони на його відчуження, 52144838, 25.01.2017 року . Мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.2014 року [PERSON] одержав від [PERSON] 5 500 доларів США в рахунок продажу належного йому автомобіля HYUNDAI GETZ, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Зазначено, що одночасно була оформлена і довіреність від 16.08.2014 року, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] експлуатувати, керувати, ремонтувати та слідкувати за технічним станом, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належний останньому вищевказаний автомобіль. Також, вказує, що 14.05.2015 року згідно облікової картки № [NUMBER] , вказаний автомобіль [PERSON] було знято з обліку для реєстрації. Проте, реалізувати в повному обсязі своє право власності на автомобіль позивач не в змозі, оскільки наявні арешти, накладені згідно постанов Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції. Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому автомобілем, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом. Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами. 13.06.2019 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. (а.с. 29-32) Дослідивши матеріали цивільної справи № 751/2890/19, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належав автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . (а.с. 7) Згідно розписки від 16.08.2014 року, [PERSON] одержав від [PERSON] 5 500 доларів США в рахунок продажу належного йому автомобіля HYUNDAI GETZ, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , та надав нотаріально посвідчену довіреність за реєстровим №1446 на володіння, користування та розпорядження вказаним автомобілем. (а.с.7 див. на звороті, 8) При цьому, 14.05.2015 року, згідно облікової картки № [NUMBER] , вказаний автомобіль було знято з обліку для реєстрації. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 16.08.2014 року, при цьому, те, що позивач не здійснив державної реєстрації автомобіля на своє ім`я не впливає на зміст його права власності. Більш того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів. При цьому, пунктом 8 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року (із змінами та доповненнями), передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, зокрема, копії рішення суду, засвідчену в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, набув право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, і має законне право володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним вище вказаним автомобілем. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про зняття з автомобіля арешту з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Приймаючи до уваги, що право власності на автомобіль виникло у позивача 16.08.2014 року, тобто до внесення відповідних відомостей в Державний реєстр обтяжень рухомого майна на підставі постанов державного виконавця, як Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції, так і Московського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області, або безпосереднього постановлення самих постанов, згідно яких було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] , а саме: постанови про арешт та заборони на його відчуження, 43004521, 23.09.2014; постанови про арешт та оголошення заборони на його відчуження, 43405211, 15.05.2014 року; постанови про арешт та оголошення заборони на його відчуження, 51971658, 29.08.2016 року; постанови про арешт та оголошення заборони на його відчуження, 52144838, 25.01.2017 року, тому суд дійшов висновку про необхідність зняття з нього арешту, оскільки цей автомобіль належить не боржнику [PERSON] , а позивачу [PERSON] . Суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved