Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

23.10.2020 року позивач подав до суду позов, в якому просить визнати за ними право на земельну частку (пай) ЗАТ «Шебелинське» Балаклійського району Харківської області у розмірі 7,26 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Шебелинської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що він працював в колгоспі «Свободний путь» (ЗАТ «Шебелинське»), був включений до списку громадян - членів КСП, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, однак помилково не був включений до списків осіб, яким видавались сертифікати на право на земельну частку (пай) та йому не було видано відповідного сертифікату, чим було порушено його право на земельну частку (пай), тому він змушений звернутися до суду. Представник позивача надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 27). Голова Шебелинської сільської ради Балаклійського району Харківської області надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 26). Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 03.02.1999 року Балаклійською райдержадміністрацією Харківської області було видано Закритому акціонерному товариству «Шебелинське» Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000675 про передачу у колективну власність 3399,3 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до розпорядження Балаклійської райдержадміністрації від 05 жовтня 1998 року № 492 (а.с. 9, 10). У списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства - додатку до Державного акту по ЗАТ «Шебелинське» під № 119 значиться [PERSON] (а.с. 11). З трудової книжки [PERSON] вбачається, що з 23.05.1993р. він працював в колгоспі «Свободний путь» Балаклійського району Харківської області, який було реорганізовано в КСП «Свободний путь», потім його декілька разів переводили на різні посади та лише 10.02.2011р. було звільнено (а.с. 12-14). Згідно архівної довідки архівного відділу Балаклійської РДА Харківської області від 08.10.2010р. в протоколі засідань звітно-виборних зборів уповноважених членів колгоспу від 27.01.1994р. № 1 у списку прийнятих в члени колгоспу «Свободний путь» Шебелинської сільської ради Балаклійського району Харківської області у 1993р. значиться [PERSON] , дата прийняття та посада не вказані (а.с. 17). Із відповідей відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 19.10.2020р. та 05.10.2020р. вбачається, що згідно додатку до державного акту на право колективної власності на землю по ЗАТ «Шебелинське» серії ХР-01-00-000675, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю 03.03.1999р. за № 24, у списку громадян - членів КСП за № 119 значиться [PERSON] . Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) по ЗАТ «Шебелинське» сертифікат земельну частку (пай) на [PERSON] не зареєстрований (а.с. 8, 15). Відповідно до Розпорядження Балаклійської РДА Харківської області від 15.04.1999р. та розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру від 19.04.1999р. розмір земельної частки (паю) ЗАТ «Шебелинське» складає 7,26 умовних кадастрових гектарів (а.с. 18, 19). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. З архівної довідки КП БРР «Балаклійський районний трудових архів» від 15.10.2020р. вбачається, що у січні 1994р. колгосп «Свободний путь» був реорганізований в КСП «Свободний путь», яке з 01.01.1995р. по 26.05.1998р. знаходилось у складі ВО «Шебелинкагазпром», як підсобне господарство, а 27.05.1998р. установчими зборами засновників на його базі було створене ЗАТ «Шебелинське» (акт про державну реєстрацію від 22.06.1998р.). Постановою Господарського суду Харківської області від 02.04.2007 року ЗАТ «Шебелинське» було визнано банкрутом і припинило свою діяльність (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до заяви Шебелинської сільської ради Балаклійського району Харківської області площа вільних земель на території Шебелинської сільської ради за рахунок не витребуваних часток (паїв) складає 31,0000га (а.с. 29). За таких обставин суд приходить висновку, що позивача, як члена колективного сільськогосподарського підприємства «Свободний путь», реорганізованого в ЗАТ «Шебелинське», було включено до списку, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю, у зв`язку з чим він набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта за рахунок земель невитребуваних земельних часток (паїв), однак сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавався, що зумовлює необхідність визнання права лише в судовому порядку. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved