Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

22 червня 2015 року Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути 7500 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Позов обґрунтувано тим, що страховою компанією 13 травня 2015 року року виплачено потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування за наслідками ДТП, яке мало місце 03 лютого 2015 року. Винним у ДТП є відповідач, який повинен відшкодувати шкоду страховій компанії, так як він не повідомив свого страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди в строки, що передбачені законодавством. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено поліс № АІ/0906738 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а/с 12). 03 лютого 2015 року о 20 год. 45 хв. [PERSON] в м. Чернігові по вул. 50 років СРСР, біля ЗОШ № 27, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER], не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на припаркований автомобіль Дача Логан, державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2015 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а/с 8-9). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 04 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із повідомленням про настання страхового випадку, а 15 квітня 2015 року [PERSON] - із заявою про виплату страхового відшкодування. У свою чергу, відповідач не повідомив свого страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди від 03 лютого 2015 року в строки, що передбачені законодавством. Згідно страхового акту від 12 травня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Дача Логан», номерний знак [NUMBER] становить 7500 грн. Відповідно до платіжного доручення від 13 травня 2015 року № 19973, страхова компанія виплатила [PERSON] 7500 грн. страхового відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль марки «Дача Логан», номерний знак [NUMBER] (а/с 36). Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не повідомив свого страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди в строки, що передбачені законодавством вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved