Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

22 листопада 2017 р. позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. 05 грудня 2017 року по справі відкрито провадження. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж досягнення нею двадцяти трьох років (а.с.1-2). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 липня 1987 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Так, як вихованням доньки займається позивачка самостійно, з відповідача було стягнуто аліменти на її утримання до досягнення повноліття. 01 травня 2017 року [PERSON] виповнилося 18 років та наразі вона продовжує навчатися. 01 вересня 2016 року [PERSON] вступила на денну форму навчання до Дніпровського державного технікуму енергетичних та інформаційних технологій за спеціальністю 076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність, навчається на 2 курсі. Оскільки донька навчається на денній формі навчання та не має ніякого джерела прибутку, вона потребує фінансового забезпечення, на сьогодення їхня з відповідачем донька перебуває на утриманні позивачки. Оскільки відповідач фізично здоровий, знаходиться у працездатному віці, будучи батьком дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на час її навчання. На підставі вище викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с. 1,2) Судові засідання по справі були призначені на 22.12.2017 року та 12.01.2018 року. Дослідивши матеріали справи, оглянувши заяву позивачки про розгляд справи за її відсутності та заяву відповідача про розгляд справи за його в якій він зазначає, що не заперечує проти позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1987 року (а.с.6). 01 травня 1999 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 031434 від 25 червня 1999 року, актовий запис № 231 (а.с.7). Відповідно до довідки від 09.10.2017 року за №224, [PERSON], [INFO], навчається у Дніпровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій з 01 вересня 2016 року за спеціальністю 076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність на II курсі за денною формою навчання (бюджет), дата закінчення навчання 30.06.2019 року (а.с. 8) Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто як встановлено диспозицією ст. 199 СК України, право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня дитина у віці від 18 років до 23 років має навчатися у звязку з чим потребувати матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання дитини. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьками саме обовязком. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач фізично здоровий, знаходиться у працездатному віці, офіційно працює та будучи батьком дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки та враховуючи його матеріальний стан, суд доходить висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у заявлений позивачем розмірі. Враховуючи викладені обставини, зазначені позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved