Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

22 березня 2016 року Позивач звернувся з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стріла» про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 липня 2015 року померла [PERSON]. Вона, [PERSON], є її донькою та єдиною спадкоємицею першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. На підтвердження родинного зв'язку між нею та матір'ю, до позову додані копії свідоцтв про народження та одруження позивача. Заповіту на випадок своєї смерті мати не лишила. Мати була членом житлово-будівельного кооперативу №115 «Стріла», правонаступником якого на цей час є створене на його базі Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стріла». Згідно вказаних документів, адресою місцезнаходження ОСББ «Стріла» є будинок № 5 по вул. Академіка Янгеля у м. Дніпропетровську. За своє життя матір'ю було повністю сплачено пайові внески за квартиру №18 у зазначеному вище будинку №5 по вул. Академіка Янгеля, що підтверджується довідкою ОСББ «Стріла», що була видана матері ще за її життя, 27.05.2015 року, а також іншою довідкою, №109 від 03.12.2015 року, що видавалася вже позивачу. Згідно до технічного паспорту на вказану квартиру, вона складається з коридору (приміщення 1) площею 6.2 кв.м., санвузла (приміщення 2) площею 2.7 кв.м., кухні (приміщення 3) площею 5.9 кв.м., житлової кімнати (приміщення 4) площею 17.3 кв.м., кладової (приміщення 5) площею 2.1 кв.м., житлової кімнати (приміщення 6) площею 1 1.2 кв.м., балкону (приміщення І) площею 0.7 кв.м. Відповідно, загальна площа квартири складає 46,1 кв. м., житлова - 28,5 кв.м., допоміжна-16.9 кв.м, площа літніх приміщень - 0.7кв.м. В цій квартирі мати проживала та була зареєстрована до своєї смерті. Однак правовстановлюючі документи на квартиру мати не оформила. Будь-кому іншому дана квартира також не належить (дані стосовно цього станом на 31.12.2012 року підтверджені довідкою КП «ДМБТІ»). У межах встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після своєї матері. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона отримала від нотаріуса обґрунтовану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 лютого 2016 року. Враховуючи наведене, просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 46,1 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м., допоміжною площею 16.9 кв.м, площею літніх приміщень 0.7кв.м., яка згідно технічного паспорту складається з коридору(приміщення 1) площею 6.2 кв.м., санвузла (приміщення 2) площею 2.7 кв.м., кухні (приміщення 3) площею 5.9 кв.м., житлової кімнати (приміщення 4) площею 17,3 кв.м., кладової (приміщення 5) площею 2.1 кв.м., житлової кімнати (приміщення 6) площею 11.2 кв.м., балкону (приміщення І) площею 0.7 кв.м. озивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стріла» в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Надіслали на адресу суду заяву, з проханням розглядати справу за їх відсутності. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 042150, яке видано будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська 14 липня 1966 року, позивач [PERSON] народилася 08 червня 1966 року, актовий запис № 2270, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 12 листопада 1988 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «Черниш», актовий запис № 1651, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-КИ № 278606 від 12.11.1988 року (а.с.6). Згідно журналу реєстрації членів ЖБК-115 «Стріла» встановлено, що [PERSON] дійсно була членом вказаного кооперативу (а.с. 69-72). Згідно контрольного талону до ордера № 115 від 20.07.1967 року , [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON], та донькою [PERSON], отримала право на заселення квартири [ADDRESS] (нова назва вулиці - Академіка Янгеля) у м. Дніпропетровську (а.с. 79-80). Згідно довідки № 119 від 27.04.2016 року судом встановлено, що [PERSON] була внесена у списки ЖБК-115 «Стріла» від 19.05.1967 року під № 15, для отримання квартири №18 у житловому будинку № 5 по вул. Академіка Янгеля в м. Дніпропетровську за ордером (а.с. 68). На підставі рішення № 857 Виконкому Красногвардійської районної ради депутатів трудящих від 11 серпня 1965 року, було створено Житлово-будівельний кооператив № 115 «Стріла» (а. с. 9). Відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стріла», зареєстрованого розпорядженням голови Красногвардійської районної ради від 20.12.2001 року за № 159-р, ОСББ «Стріла» створене на базі житлово-будівельного кооперативу № 115 «Стріла» та є його правонаступником (а. с. 10-18). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 725613 від 20.12.2001 року, за адресою: 49055, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Академіка Янгеля, буд. 5 зареєстровано юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стріла», ідентифікаційний код 23067484 (а. с. 8). Згідно ст.385 ЦК України, власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об'єднання власників квартир (житла). Таке об'єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] за життя була членом житлово-будівельного кооперативу №115 «Стріла», правонаступником якого на цей час є створене на його базі Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стріла». Відповідно до\~ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно з розясненнями наведеними у п. 5-1 Постанови\~ Пленуму Верховного суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або\~\~громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. [PERSON] було у повному обсязі сплачено пайовий внесок за квартиру №18 у житловому будинку № 5 по вул. Академіка Янгеля в м. Дніпропетровську, 1967 року побудови, житловою площею 28,5 кв.м. загальною площею 46,1 кв.м, що підтверджується довідками ОСББ «Стріла» № 92 від 25 травня 2015 року та № 109 від 03 грудня 2015 року (а.с.19, 20). За таких обставин суд зазначає, що [PERSON] набула у встановленому законом порядку, що діяв на час придбання нерухомого майна, право власності на квартиру. Згідно відомостей КП «ДМБТІ» ДОР № 1209 від 04.02.2016 року станом на 31.12.2012 року відомості щодо реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с. 29). Згідно технічного паспорту, виготовленого 04 грудня 2015 року ФОП [PERSON], № кваліфікаційного сертифіката відповідального виконавця АЕ№002160, квартира [ADDRESS] загальною площею 46,1 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м., допоміжною площею 16,9 кв.м, площею літніх приміщень 0,7 кв.м., складається з: коридору (приміщення 1) площею 6,2 кв.м., санвузла (приміщення 2) площею 2,7 кв.м., кухні (приміщення 3) площею 5,9 кв.м., житлової кімнати (приміщення 4) площею 17,3 кв.м., кладової (приміщення 5) площею 2,1 кв.м., житлової кімнати (приміщення 6) площею 11,2 кв.м., балкону (приміщення І) площею 0,7 кв.м (а.с.23-26). Згідно п. 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року надано розяснення, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Згідно з розясненнями, наведеними у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. 01 липня 2015 року мати позивача, [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 638343, виданого 02 липня 2015 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис 5209 (а. с. 5). Згідно довідки ОСББ «Стріла» від 08 липня 2015 року, [PERSON] була виписана за адресою: [ADDRESS] з 01 липня 2015 року у звязку зі смертю ( а.с.21). Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, що складається з квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. З матеріалів спадкової справи № 70/2015 встановлено, що після смерті спадкодавця з заявою про прийняття спадщини № 155 від 14 липня 2015 року звернулася [PERSON], в якій зазначила, що 01 липня 2015 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], цією заявою вона приймає всю спадщину за законом де б вона не була і з чого б вона не складалася (а.с.47). Таким чином позивач є таким, що прийняв спадщину у шестимісячний строк встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В матеріалах спадкової справи відсутня заяви інших спадкоємців. Враховуючи наведені обставини судом встановлено, що єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON], померлої 01 липня 2015 року, який прийняв спадщину є позивач по справі, [PERSON]. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимог Закону, 05 лютого 2016 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на квартиру [ADDRESS], що підтверджується заявою № 22 від 05.02.2016 року, копія якої міститься в матеріалах спадкової справи № 70/2015 (а.с. 62). Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 лютого 2016 року, виданої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно, на квартиру [ADDRESS] (а.с. 63). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.\~\~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до\~ст. 1217 цього ж Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги від спадщини не відмовилася, прийняла її в установленому законом порядку у встановлений законом строк,\~\~а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Враховуючи ті обставини, що позивач успадкував за законом право на нерухоме майно, у вигляді квартири [ADDRESS], право на яку мав спадкодавець, та в установленому порядку не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, через те, що остання за життя не отримала правовстановлюючий документ та не здійснила державної реєстрації своїх прав на нього, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином суд, повно, всебічно та безпосередньо дослідивши матеріал справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], що залишилася після смерті її матері [PERSON] На підставі ст.ст. 328, 384, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 цивільного кодексу України, ст. 67 Законом України «Про нотаріат», та

Outcome: approved