Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

22.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду ізпозовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. У своєму позові позивач зазначила, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.05.2016 року було розірвано. Від шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Також, рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.02.2016 року з відповідача присуджено сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син, [PERSON] навчається у 4 класі ЗОШ №31. Також проявляє інтерес до різноманітної техніки, цікавиться різними комп`ютерними програмами та роботою на комп`ютері. Враховуючи такі обставини, нею було укладено договір № 081013699 від 11.08.2021 року з ТОВ «МКА ШАГ Південь» про надання послуг з навчання [PERSON] . Тривалість навчання складає 5 років, вартість навчання 13900,00 грн. за навчальний рік. Згідно Додатку №1 до Договору № 081013699 від 11.08.2021 року передбачувані витрати складають 55600,00 грн. Нею фактично витрачено 13900,00 грн. Відповідач відмовляється брати участь у додаткових витрат на дитину. Відповідач є працездатним, працює у військовій частині [NUMBER] , інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків чи дітей не має. Посилаючись на вищезазначене просила стягнути з [PERSON] на її користь половину фактично витрачених коштів (додаткових витрат) на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в сумі 6950,00 грн. а також половину передбачуваних витрат в сумі 6950,00 грн. щороку, за 30 днів до початку навчального періоду та до закінчення навчання і дії договору № 081013699 від 11.08.2021 року. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.11.2021 року відкрито провадження по даній справі. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути позов без його участі, позовні вимоги визнає частково у частині фактично витрачених коштів у сумі 6950,00 грн., в іншій частині позову просив відмовити. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.05.2016 року, розірвано. Сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.02.2016 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 части усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини, починаючи з 18.12.2015 року. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. \~ \~ \~ \~На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію договору № 081013699 від 11.08.2021 року відповідно до якого між ТОВ «МКА ШАГ Південь» та [PERSON] про надання послуг з навчання [PERSON] . Тривалість навчання складає 5 років. Відповідно до додатку №1 до Договору № 081013699 від 11.08.2021 року вартість навчання складає 13900,00 грн. за навчальний рік. \~ \~ \~ \~ Відповідно до квитанції № 9241-5332-5029-6773 від 12.08.2021 року позивачем [PERSON] фактично сплачено за навчання сина [PERSON] до ТОВ «МКА ШАГ Південь» 13\~900,00 грн. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачем, у зв`язку із навчанням сина [PERSON] у ТОВ « [PERSON] », дані витрати, які підтверджені належними та допустимими доказами та обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на неї, суд вважає обґрунтованою суму для стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 6950,00 грн. (13900 грн. 00 коп. / 2). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача половини фактично витрачених коштів (додаткових витрат) на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в сумі 6950,00 грн. задовольнити. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача половини передбачуваних витрат в сумі 6950,00 грн. щороку, за 30 днів до початку навчального періоду, та до закінчення навчання і дії Договору № 081013699 від 11.08.2021 року то в цій частині суд відмовляє, оскільки доказів понесення таких витрат позивачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial