Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

22 червня 2016 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 9 по вул.. Вишневій у селі Микільське Світловодського району Кіровоградської області. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що позивач 24 травня 2016 року придбав вищезазначений будинок , однак не може в повній мірі реалізувати свої права власника щодо користування та розпорядження нерухомим майном, так як за вказаною адресою рахується зареєстрованим, однак не проживає відповідач, який є [PERSON] сторонньою особою. До суду позивач не зявився. Його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові. Відповідач на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України. При таких обставинах, з підстав ст. 224 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі Договору купівлі продажу квартири від 24 травня 2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, позивач є власником будинку № 9 по вул.. Вишневій у селі Микільське Світловодського району Кіровоградської області. (а.с.7, 10, 11) З Довідки, виданої позивачеві [PERSON] сільською радою Світловодського району вбачається, що у даному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с. 8) Як видно з копії договору купівлі продажу будинку від 24 травня 2016 року, [PERSON] є чоловіком [PERSON], тобто продавця та попереднього власника будинку, що є предметом відчуження. (а.с. 7) Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України, позивач, як власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач не є членом сімї власника, в будинку не проживає, про що позивач зазначає у своєму позові, його реєстрація у належному на праві приватної власності позивачеві будинку може перешкоджати у реалізації ним прав, передбачених ст.. 150 ЖК України. З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що права [PERSON] як власника майна підлягають захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком № 9 по вул.. Вишневій у селі Микільське Світловодського району Кіровоградської області. Згідно ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. З підстав ч. 1 ст. 88 ЦПК України позивачеві за рахунок відповідача слід відшкодувати понесені ним судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved