Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

22 квітня 2016 року до Барвінківського районного суд Харківської області із зазначеним позовом звернувся [PERSON] В обґрунтування позову він зазначає, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності колишнього КСП «Іскра» Барвінківського району Харківської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 17.09.1996 року № 620 на її ім'я. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується записом акта про смерть № 14 від 23.08.1996 року, зробленого Мечебилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області. За життя [PERSON] не отримала виготовлений на її ім'я сертифікат на право на земельну частку (пай). На момент смерті з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована і проживала її донька [PERSON], [INFO] (особовий рахунок [NUMBER] погосподарської книги № 4), яка вибула з вказаної адреси до м. Краматорська Донецької області 20 грудня 2000 року. [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], але, оскільки проживала разом з останньою на момент смерті і протягом ще 4 років, фактично прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла в м. Краматорську Донецької області. Позивач як син померлої [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження, копія якого є в матеріалах справи, 08 серпня 2013 року в Першій Краматорській державній нотаріальній конторі Донецької області одержав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5603 га, розташованої на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області і належала матері на підставі державного акту на її ім'я. Про свої права на право на земельну частку (пай), що належало померлій [PERSON], він державному нотаріусу не заявляв, оскільки не знав про це. В лютому 2016 року від жителів с. Мечебилове йому стало відомо, що померлій [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП «Іскра» Барвінківського району Харківської області, але за життя бабуся не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Для прийняття спадщини в частині права на право на земельну частку (пай), що належало померлій [PERSON] і було фактично прийнято його померлою матір'ю [PERSON], він звернувся до приватного нотаріуса Захарової Н.В., і при оформленні спадщини з відповіді на запит нотаріуса відділу Дергеокадастру у Барвінківському району Харківської області стало відомо, що рішенням Барвінківського районного суд Харківської області від 28 жовтня 2013 року в справі № 611/1424/13-ц було визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] - право на земельну частку (пай), площею 7,32 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра» на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, що посвідчується сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 17.09.1996 року № 620 на ім'я [PERSON], та передано зазначену відумерлу спадщину у власність територіальній громаді сіл Мечебилове, Українка, Стара Семенівна Барвінківського району Харківської області. Оскільки в реалізації свого права у позивача виникли перепони, він прохає визнати за ним право власності на зазначену земельну частку (пай) і передати зазначену земельну частку (пай) у його власність, витребувавши з власності територіальної громади сіл Мечебилове, Українка, Стара Семенівна Барвінківського району Харківської області. Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги і прохає розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій визнає позов і прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності колишнього КСП «Іскра» Барвінківського району Харківської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 17.09.1996 року № 620 на її ім'я. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується записом акта про смерть № 14 від 23.08.1996 року, зробленого Мечебилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, копія якого є в матеріалах справи. За життя [PERSON] не отримала виготовлений на її ім'я сертифікат на право на земельну частку (пай). На момент смерті з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована і проживала її донька [PERSON], [INFO] (особовий рахунок [NUMBER] погосподарської книги № 4), яка вибула з вказаної адреси до м. Краматорська Донецької області 20 грудня 2000 року, що підтверджується довідкою Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 04.05.2016 року № 195. [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], але, оскільки проживала разом з останньою на момент смерті і протягом ще 4 років, фактично прийняла спадщину. Цього висновку суд дійшов на підставі чинних на момент смерті [PERSON] п. 1 ч. 1 статті 549 ЦК УРСР, відповідно до якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року № 48/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.07.1994 року за № 152/361, згідно з яким доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла в м. Краматорську Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області 02 січня 2013 року, актовий запис № 3, копія якого є в матеріалах справи. Позивач як син померлої [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження, копія якого є в матеріалах справи, 08 серпня 2013 року в Першій Краматорській державній нотаріальній конторі Донецької області одержав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5603 га, розташованої на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області і належала матері на підставі державного акту на її ім'я. Про свої права на право на земельну частку (пай), що належало померлій [PERSON] і фактично прийнято у спадщину [PERSON], він державному нотаріусу не заявляв, оскільки не знав про це. В лютому 2016 року від жителів с. Мечебилове позивачу стало відомо, що померлій [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в колективній власності колишнього КСП «Іскра» Барвінківського району Харківської області, але за життя [PERSON] не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Для прийняття спадщини в частині права на право на земельну частку (пай), що належало померлій [PERSON] і було фактично прийнято померлою матір'ю позивача [PERSON], позивач звернувся до приватного нотаріуса Захарової Н.В., і при оформленні спадщини з відповіді на запит нотаріуса відділу Дергеокадастру у Барвінківському району Харківської області стало відомо, що рішенням Барвінківського районного суд Харківської області від 28 жовтня 2013 року в справі № 611/1424/13-ц було визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] - право на земельну частку (пай), площею 7,32 умовних кадастрових гектар та передано зазначену відумерлу спадщину у власність територіальній громаді сіл Мечебилове, Українка, Стара Семенівна Барвінківського району Харківської області. З рішення Барвінківського районного суд Харківської області від 28 жовтня 2013 року в справі № 611/1424/13-ц вбачається, що вказаним рішенням було визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] - право на земельну частку (пай), площею 7,32 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра» на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, що посвідчується сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 17.09.1996 року № 620 на ім'я [PERSON], та передано зазначену відумерлу спадщину у власність територіальній громаді сіл Мечебилове, Українка, Стара Семенівна Барвінківського району Харківської області. Стаття 1268 ч.5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 2 статті 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. З повідомлення Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 16.05.2016 року № 202 вбачається, що сільською радою не виготовлювався державний акт на земельну ділянку на підставі права на земельну частку (пай), яке передано як відумерла спадщина у власність територіальній громаді сіл Мечебилове, Українка, Стара Семенівна Барвінківського району Харківської області, тобто спадщина на цей час збереглася. Зважаючи на те, що наявність рішення суду про визнання спадщини відумерлою є необхідною умовою для реалізації прав спадкоємця щодо спадкового майна у порядку, передбаченому ч. 2 статті 1280 ЦК України, оскільки спадщина визнається відумерлою саме в судовому порядку, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні статті 16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. У зв'язку із передачею майна спадкоємцю право власності попереднього власника припиняється. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозв'язку, враховуючи те, що спадщина, визнана судовим рішенням відумерлою, на даний момент збереглася, за наявності підстав передачі в натурі такої спадщини, в порядку ч. 2 статті 1280 ЦК України, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved