overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

21 січня 2019 року заявниця звернулася з даною заявою, в якій вказала, що вона народилась [INFO] року. Із зацікавленою особою [PERSON] вона познайомилася в 2018 році. Між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги одне до одного. Тому вона має намір зареєструвати з ним шлюб. Надання права на шлюб для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки на час подачі заяви вона вже вагітна терміном 35 тижнів, що підтверджується відповідною довідкою, а тому їй необхідно терміново зареєструвати шлюб до народження дитини. Однак державний орган реєстрації актів цивільного стану відмовив їм у реєстрації шлюбу, так як вона не досягла шлюбного віку, тому просить задовольнити її заяву та надати право на шлюб в судовому порядку. В судове засідання заявниця подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа - Коломийський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання надав письмове клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення позову не заперечує. Заінтересовані особи, [PERSON] та [PERSON], які батьками заявниці, в судове засідання подали письмові заяви, в яких просять справу слухати у їхній відсутності, вимоги заяви підтримали. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, вимоги заяви підтримав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та письмові заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, на даний час їй виповнилось 16 років 11 місяців. Заявниця з 2018 року зустрічалась з [PERSON], з яким вступила в інтимні стосунки, на даний час є вагітною, термін вагітності 35 тижнів, що підтверджується довідкою № 12 від 18 січня 2019 року, виданою Коломийським пологовим будинком. На даний час заявниця шлюб з [PERSON] не може зареєструвати, оскільки не досягла шлюбного віку. У відповідності до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років. Згідно із ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, а за заявою особи, яка досягла 16 років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження,зазначивши про це у окремій заяві. У разі визнання позивачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Заінтересовані особи подали до суду письмові заяви про визнання вимог заяви. В судовому засіданні встановлено, що заявниці виповнилось 16 років 11 місяців, вона є вагітною, що підтверджується довідкою з лікувальної установи, тому відповідна реєстрація шлюбу буде відповідати інтересам осіб, які реєструють шлюб. Наведене підтверджується довідкою Коломийського пологового будинку № 12 від 18 січня 2019 року, копіями паспортів та ідентифікаційного коду. На підставі ст.ст.22,23 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 21 січня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 23 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 836, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, що з часом призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сімейне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився однак у своїй позовній заяві\~\~\~ просив суд про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.\~ Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2014 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 383331, виданим Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 836 (а.с.4). Від шлюбу подружжя дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо,\~ внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Питання, яке стосується зміни прізвища відповідача після розірвання шлюбу судом не розглядається оскільки при укладенні шлюбу відповідач по справі [PERSON] не змінювала своє дівоче прізвище на прізвище свого чоловіка. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

21 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісяця в розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2016 року. На теперішній час шлюб не розірваний. Від цього шлюбу є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2016 року. На теперішній час шлюб не розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені з 10.01.2019 року. Дитина сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 січня 2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 768, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

21 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] якому просить розірвати шлюб зареєстрований 09 жовтня 1999 року у Первомайському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 227, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на нього, відсутність взаєморозуміння між подружжям, що з часом призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з грудня 2018 року, сім`я розпалась остаточно, подальше сімейне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 227 (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 81 (а.с.9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~21 січня 2019 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача\~про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі [PERSON], вимоги, викладені в заяві підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, судові витрати з відповідача не стягувати. Зазначив, що 29 квітня 2007 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Під час шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини на даний час повністю припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому сімя розпалася остаточно. Таким чином шлюб носить виключно формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. \~ \~ \~ \~Отже рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечила. \~ \~ \~ \~ \~Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених позовних вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про одруження серії 1-ТП № 179096, виданого 10 січня 2019 року підтверджується те, що сторони з 29 квітня 2007 року\~ перебувають у шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 43 (а.с.8). \~ \~ \~ \~У сторін є спільні діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ №099505 (а.с.9), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ №066952 (а.с.9). Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

21 січня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 27 серпня 2011 року перебували у шлюбі з [PERSON], який не розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина знаходяться на повному утриманні матері. Батько малолітнього матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим мати вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 27 серпня 2011 року [PERSON] з [PERSON] [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданому Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №2260 від 06 грудня 2016 року). На даний час дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів у вигляді 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

21 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 14.02.2003 року у Виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис №1. Сторони у шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, фактично сім`я розпалась, припинені шлюбні відносини, спільне господарство ведеться порізно, не пов`язані спільним побутом, неодноразові спроби примирення були нетривалими. Позивач вважає, що примирення, спільне проживання, поновлення сімейних стосунків і збереження сім`ї не можливе. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується судовим викликом розміщеним на офіційному сайті судової влади. Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб (а.с.3), копії свідоцтва про шлюб (а.с.4), копій свідоцтв про народження дітей (а.с.5-9), копії паспорта та ідентифікаційного коду позивача (а.с.10), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, за клопотанням відповідача надавався строк на примирення терміном два місяці, однак спроби до примирення нічого не дали, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення в користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

21 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 04 серпня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі ДРАЦС Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області ( на даний час Коломийський міськрайонний відділ ДРАЦС ГТУ юстиції в Івано- Франківській області), актовий запис за № 264. Від спільного проживання у них народилися двоє дітей: повнолітня донька [PERSON] , [INFO] та малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, часто виникали непорозуміння і конфлікти, вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Все це призвело до того, що втратили почуття поваги та любові один до одного, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, більше року сімейних відносин не підтримуємо. Вважає, що примирення між ними неможливе, надії на збереження шлюбу немає, тому просить шлюб розірвати а малолітню дитину залишити проживати з відповідачкою. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04.08.1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис за № 264. Наведене стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до копії свідоцтв про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , наведене стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 6). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання непрвнолітньої дитини сторін, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з відповідачем. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112, 160, 161 СК України,

Outcome: approved