Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

23 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Мати дитини, [PERSON], померла. На теперішній час [PERSON] має статус дитини позбавленої батьківського піклування. [PERSON] з 02.09.2013р. і по теперішній час навчається в Миколаївській СЗШІ №7 і знаходиться на повному державному забезпеченні. За час перебування дитини в школі-інтернаті відповідач її жодного разу не відвідав, матеріальної допомоги не надавав. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Представник позивача, Карпуненко Я.Ю., яка діє на підставі довіреності №60 від 17.02.2014р., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, зазначив, що дитина не його, за рік до розлучення з матір'ю дитини він мешкав з іншою жінкою, про те, що він батько, дізнався восени 2007 року, яким чином його було записано як батька дитини у свідоцтві про народження, йому невідомо. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, суду було надано заяву про розгляд справи без представника органу опіки та піклування з проханням задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Мати дитини, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). Рішенням Дружківського міського суду від 05.09.2007р. [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Слов'янської міської ради від 07.08.2013р. №448/7 [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням Слов'янської міської ради від 07.08.2013р. №450 [PERSON] вирішено влаштувати на повне державне утримання до державного закладу (а.с.8-9). Як вбачається з довідки №8 від 09.01.2014р. [PERSON] з 02.09.2013р. і по теперішній час дійсно навчається в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №7 і знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с.4). Відповідно до акту про невідвідування дитини №24 від 22.01.2014р. за час перебування [PERSON] в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №7 з 04.09.2006р. і по теперішній час, його батько, [PERSON], дитину не відвідував, не цікавився його життям та станом здоров'я, повернути в сім'ю не намагався, листів та дзвінків від нього не надходило (а.с.5). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття щомісяця. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог позивача, починаючи стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved