Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

23 жовтня 2019 року до суду звернулась [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1993 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, яка на момент звернення до суду є повнолітньою особою. [PERSON] в позові зазначила, що шлюбні стосунки з чоловіком припинені майже 10 років тому, кожен проживає своїм життям і в різних місцях . шлюбні стосунки не склалися через різницю у поглядах на життя та моральні цінності, відсутність взаємного порозуміння що призводило до сварок та застосування насилля з боку відповідача. Оскільки шлюб носить формальний характер, спільного господарства сторони не ведуть позивачка просить суд розірвати шлюб оскільки стосунки між подружжям носять формальний характер і відновленню не підлягають. Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року позивачу відмовлено у звільненні від сплати судового збору , позовну заяву залишено без руху. Отримавши 24 січня 2020 року копію Ухвали суду від 24 жовтня 2019 року позивачка невідкладно , цього ж дня усунула зазначені в Ухвалі суду недоліки шляхом надання через канцелярію суду квитанції про сплату судового збору . Ухвалою від 03 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального провадження , підготовче судове засідання призначено на 16 січня 2020 року. Через неявку відповідача до суду , підготовче засідання відкладалось на 02 березня 2020 року. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 04 червня 2020 року . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала , не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно , що міститься в матеріалах справи сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 27 серпня 1993 року Покровським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 827. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , яка народилась [INFO] та на момент звернення до суду позивачки є повнолітньою особою. Суд встановив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття кохання та не вживають заходів до відновлення шлюбних стосунків. Сторони відновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved