Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася \~до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 07 лютого 2008 року помер її батько [PERSON]. 23 червня 2016 року [PERSON] з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку, площею 0,13 га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення підсобного господарства, розташовану за адресою: вул. Лермонтова, 13 м. Барвінкове Харківської області звернулась до Барвінківської нотаріальної контори. 14 лютого 2014 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва їй відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку. [PERSON] посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а також оформити спадщину вона не має можливості, просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник Барвінківської міської ради Харківської області в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Суд, дослідивши надані \~ документи і матеріали, \~всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в \~сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приватним нотаріусом Барвінківського районного округу Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Лермонтова, 13 м. Барвінкове Харківської області, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на землю(а.с.4). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Земельна ділянка, площею 0,13 га, розташована на території Барвінківської міської ради за адресою: вул. Лермонтова, 13 м. Барвінкове, передана [PERSON] у приватну власність, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що вбачається із наданої фотокопії державного акту серії ХР-02-00-075826, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №340 (а.с.13). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 07 лютого 2008 року, згідно фотокопії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №163318, виданого 08 лютого 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.38). [PERSON], яка була матірю спадкодавця, тобто бабусею позивача, померла 25 березня 2004 року, згідно фотокопії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №440138, виданого 25 березня 2004 року Відділом актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.37). Факт родинних відносин між померлим та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР №1264546, видане 09 вересня 1967 року Барвінківським райбюро Харківської області та свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №276527, виданим Барвінківським районним відділом актів громадянського стану (а.с.14,15). Як розяснено у листі Вищого спеціалізованого суду від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від\~16.05.2013\~№\~24-753/0/4-13, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку №13 на вулиці Лермонтова м. Барвінкове, [PERSON] на момент смерті був зареєстрований разом з померлою 25.03.2004 року [PERSON], а отже спадщину прийняв на підставі ч. 2 ст.1268 ЦК України (а.с.10-12). Як передбачено ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на те, що право на вказану земельну ділянку, ввійшло до складу спадщини після смерті [PERSON], спадкоємцем якої є [PERSON], та позивач прийняла спадщину після померлого батька є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved