Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо більш 4-х місяців, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони у судове засідання з'явилися і наполягали на розірванні шлюбу. Відповідач визнав також вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши материали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 29.10.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Чорноминською сільрадою Вінницької області; від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим тією ж сільрадою. У судовому засіданні позивач підтвердила, що примирення з відповідачем не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як 4 місяці. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збережіння сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Окрім того, позивачка просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісяця з 23.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29.10.1995 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 27.03.2006 року серії [NUMBER]. Батьком дитини указаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з обставин справи, майнового стану відповідача, який не працює, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 300 гривень 00 копійок, на утримання дитини, з 23.03.2015 року до досягнення нею повноліття. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243.6 гривнів, а також 350 гривнів витрат за надання юридичної допомоги на користь [PERSON]. Допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved