Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

24.04.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила постановити рішення, яким визнати недійсним договір про внесення змін № 1 від 25.06.2015 року, укладений між сторонами у справі, до Договору кредиту № 028/25 від 19.04.2007 року, на підставі ст.ст. 203 ч. 3, 215 ЦК України. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що вказаний договір про внесення змін № 1 від 25.06.2015 року до договору кредиту № 028/25 від 19.04.2007 року не підписувала. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання відповідач був повідомлений судом належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових направлень. Судом з'ясовано відсутність станом на 18.06.2018 року відзиву на позов. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Судовим розглядом встановлено, що предметом спору у даному судовому провадженні є визнання недійсним укладеного між сторонами у справі договору про внесення змін № 1 від 25.06.2015 року до Договору кредиту № 028/25 від 19.04.2007 року з підстав, передбачених ч. 3 ст. 203, ст. 215 ЦК України, внаслідок відсутності вільного волевиявлення [PERSON] Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України визначені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: -частина 1 встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; -частина 2 встановлює, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; -частина 3 встановлює, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; -частина 4 встановлює, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; -частина 5 встановлює, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; -частина 6 встановлює, що правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 22760/17-32/22761/17-32 від 19.04.2018 року, підпис у Договорі про внесення змін № 1 від 25.06.2015 року до Договору кредиту № 028/25-148 від 19.04.2007 року, укладеному між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], у графі «від імені позичальника _____ [PERSON]» на лицевій та зворотній сторонах договору, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підпис у Договорі про внесення змін № 1 від 25.06.2015 року до Договору кредиту № 028/25-148 від 19.04.2007 року, укладеному між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], у графі «від імені позичальника _____ [PERSON]» на лицевій та зворотній сторонах договору, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] Враховуючи вказані обставини, суд надходить до висновку про відсутність вільного волевиявлення [PERSON], підпис у Договорі про внесення змін № 1 від 25.06.2015 року до Договору кредиту № 028/25-148 від 19.04.2007 року, укладеному між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], останній не належить, а відтак наявні підстави, передбачені ч. 3 ст. 203, ст. 215 ЦПК України, для визнання недійсним договору про внесення змін № 1 від 25.06.2015 року до Договору кредиту № 028/25-148 від 19.04.2007 року у судовому порядку. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved