Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

24.06.2016 року о 09 год. 18 хв. до суду надійшла заява головного лікаря психіатричного закладу про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява мотивована тим, що громадянка [PERSON], [INFO], мешканка м. Суми, вул. Супруна, 9/9 була госпіталізована 23.06.2016 р. о 11-55 год. в гостре психіатричне відділення психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги з опікуном (матірю) [PERSON] у примусовому порядку, за рішенням лікаря-психіатра, у звязку з її неадекватною поведінкою, що виражалась в злобному, агресивному налаштуванню по відношенню до матері і бабусі, вона ходить гола по будинку, недотримується правил особистої гігієни, кричить, лається, стверджує, що її хочуть убити, заявила, що відмовляється приймати таблетки, на зауваження не реагує. До відділення надходить повторно. 23.06.2016 р. після огляду комісією лікарів-психіатрів зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, гебефренна форма, безперервний тип перебігу F20.10. Оскільки у [PERSON], яка визнана судом недієздатною виявлено загострення тяжкого психіатричного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. У судовому засіданні представник психіатричного закладу лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримали у повному обсязі і просила її задовольнити. Прокурор Краснобрижа М.В. заяву підтримала і просила задовольнити. Законний представник, опікун [PERSON] [PERSON] підтримала заяву і просила госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу. [PERSON] проти задоволення заяви заперечувала. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З аналізу вищевикладеного слідує, що особа яка визнана в установленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2008 р. [PERSON], [INFO] визнано недієздатною, [PERSON] призначно її опікуном. [PERSON] є інвалідом І групи по шизофренії, безстроково. 23.06.2016 р. [PERSON] надійшла повторно до гострого психіатричного відділення в примусовому порядку - доставлена психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги з опікуном (матірю) [PERSON], у звязку з неадекватною поведінкою яка виражалась у злобному, агресивному налаштуванні по відношенню до матері і бабусі, ходила гола по будинку, недотримувалася правил особистої гігієни, кричала, лаялася, стверджувала, що її хочуть убити, заявляла, що відмовляється приймати таблетки, на зауваження не реагує. Госпіталізована за рішенням лікаря психіатра. Відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.06.2016 р. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, гебефренна форма, безперервний тип перебігу F20.10. У звязку з тим, що у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психіатричного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Враховуючи, що [PERSON] рішенням суду визнана недієздатною, відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.06.2016 р. страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, гебефренна форма, безперервний тип перебігу, за своїм психічним станом потребує стаціонарного лікування, а тому потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. За наведених підстав заява підлягає задоволенню. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved