Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

22 червня 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 11.05.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-300/0230/2007, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 167000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір поруки №SR-300/0230/2007 від 11.05.2007 року, відповідно до якого відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] всіх боргових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Так, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.09.2014 року має заборгованість - 9844642,55 грн., що складається з 1846584,18 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 270543,23 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7727515,13 грн. - штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором. 12.11.2010 року між банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю за кредитним договором №ML-300/0230/2007 від 11.05.2007 року. Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором та договором поруки. Представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9844642,55 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що його довірителю не було відомо про зміну кредитора, а також на те, що банком безпідставно збільшено суму кредиту виходячи зі зміни курсів валют, чим порушено умови кредитного договору та права відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст. 169 ЦПК України та провести розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору від 11.05.2007 року №ML-300/0230/2007 укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 167000 доларів США (а.с. 6-13). В забезпечення належного виконання зобов'язань між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-300/0230/2007 від 11.05.2007 року, відповідно до якого, останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] всіх боргових зобов'язань перед ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором (а.с. 14-15). 12.11.2010 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю за Кредитним договором №ML-300/0230/2007 від 11.05.2007 року (а.с. 17-23, 96-109). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідач зобов'язань за договором по погашенню кредиту не виконала, в результаті чого станом на 03.09.2014 року має заборгованість - 9844642,55 грн. (відповідно до курсу НБУ станом на 03.09.2014 року - 13,0087 грн.), що складається з 1846584,18 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 270543,23 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7727515,13 грн. - штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором. ( а.с. 16). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Приходячи до висновку про часткове задоволення позовних вимог суд виходив з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 167000 доларів США зі сплатою 11,99 % річних. Згідно п. 5.1 умов надання споживчого кредиту, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу. Відповідно заяви позичальника, встановлено строк платежів з грошового зобов'язання та передбачена відповідальність за порушення зобов'язання. Пунктом 4.1.2 умов надання кредиту встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 15 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25,00 грн. Відповідно до п.4.1.3 Кредитного договору за прострочення виконання зобов'язань понад 30 днів позичальник крім пені та штрафу сплачує додатково банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених зобов'язань, але не менше 50,00 грн. Положенням ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена норма матеріального права передбачає зменшення розміру неустойки при наявності двох умов, які не взаємопов'язані між собою. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами. Також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів витрат зі сплати судового збору. Однак, вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 594026,70 доларів США, що по курсу НБУ складає 7727515,13 грн., підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частина 1 статті 546 ЦК України встановлює, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості по договору кредиту, розмір неустойки, нарахованої позивачем, перевищує суму заборгованості по основному зобов'язанню, таким чином у цьому випадку, пеня, крім способу забезпечення виконання зобов'язання, фактично виконує не притаманну їй функцію джерела отримання прибутку. Нарахована позивачем пеня, на думку суду, значно перевищує розмір збитків заподіяних невиконанням зобов'язання по договору кредиту, у зв'язку з чим суд вважає можливим на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідачів до 772751,513 грн. Суд критично ставиться до посилань відповідача та його представника на те, що він не був повідомлений про зміну кредитора відповідно до вимог ст.ст.516-518 ЦК України, оскільки вони спростовуються наданими представником позивача копіями відповідних повідомлень датованих 12.11.2010 року. Не приймаються судом до уваги заперечення відповідача про те, що кредитором було порушеного його права внаслідок суттєвої зміни суми боргу через зміну курсів валют, оскільки вони не ґрунтуються на Законі та спростовуються дослідженими судом доказами, що містяться у матеріалах справи. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів суму залишку заборгованості за кредитним договором у розмірі 1846584,18 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 270543,23 грн., а також 772751,513 грн. штрафних санкцій та судовий збір у розмірі 3654 грн.

Outcome: partial