overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

22 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2007 року, Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 292. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сім'я розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

22 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01.08.2009 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 266 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, не мешкають разом більше року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність спільних інтересів. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 01 серпня 2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №266 (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року (а.с.6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність спільних інтересів. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

22 січня 2014року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 29 липня 2011року у ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області він уклав шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через постійні сварки, різні погляди на життя, втрату поваги і любові. Позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] народження. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала що позов визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 14.11.2013року ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] народження (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 14.11.2013року ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ Миколаївської області). Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згодна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

22 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 02 жовтня 1971 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Гусевським міськбюро РАЦС Калінінградської області, актовий запис № 235. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2003 року через протилежні погляди на спільне життя, різні світогляди, відсутність взаєморозуміння. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд, враховуючи думку позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02 жовтня 1971 року. Шлюб зареєстровано Гусевським міськбюро РАЦС Калінінградської області (а.с.5). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2003 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

22 січня 2014 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 05.02.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають та перебувають на її утриманні. Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 22.08.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини його заробітку, оскільки на день розгляду справи вона була вагітна. Син [PERSON] народився після розірвання шлюбу, батьком якого являється відповідач, батьківство останнім не оспорюється. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання сина [PERSON] не надає. Відповідач працює в Чижівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, технічним працівником і тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

22 січня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 жовтня 2012 року, про що було зроблено актовий запис № 1677. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з травня 2013 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Пояснює, що між ними втрачене почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин подальше спільне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач зазначає, що з приводу розподілу майна спору не виникає, після розірвання шлюбу дитина залишається жити з нею. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 16 жовтня 2012 року. Також просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2014 року сторонам надано двомісячний строк для примирення. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що під час наданого судом строку на примирення вони з відповідачем спільної згоди щодо збереження шлюбу не досягли. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 17). В судовому засіданні 17 лютого 2014 року відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, просив надати строк для примирення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 жовтня 2014 року, актовий запис № 1677 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК Укрїни підлягає позовна вимога щодо відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

22 січня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 07.02.2013 року виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 02, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.02.2013 р. виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, 07 лютого 2013 року сторони уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 02. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області 15.07.2013 року, актовий запис № 19. (а.с. 4). Дитина мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками №117 №10 від 21.08.2013, та 14.01.2014 р.р., виданими КП «Чкаловське ЖКЕУ-2013». (а.с. 5,6). Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, у зв'язку тим, що вона не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач працездатний, працює єл. монтером на підприємстві АК Харківобленерго, інших осіб на своєму утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

22 січня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що 16 жовтня 1982 року виконкомом Ксаверівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. Відповідач зловживає спиртними напоями , влаштовує сварки, під час яких ображає позивача брутальними словами. [PERSON] до примирення не прагне. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Судом встановлено , що з 16 жовтня 1982 року сторони перебувають у шлюбі. ( арк.с.4). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

22 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу позивачці [PERSON] на утримання сина [PERSON], не надає, хоча за станом свого здоров'я та матеріального становища має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

22 січня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 26 червня 1993 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що позов визнає в повному обсязі, заперечень проти задоволення позову не має (а.с.15). Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 1993 року та мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved