Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

23.12.2014 року Орган опіки та піклування Новодністровської міської ради Чернівецької області в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], мати якої [PERSON] померла [INFO]. Відповідач [PERSON] з дитиною не проживає, дитиною не опікується, жодної участі у вихованні доньки не бере, останній раз дитині допомагав у 2010 році. Дитина [PERSON], [INFO] постійно проживає та знаходиться на вихованні та повному утриманні [PERSON] (бабусі), яка виявила бажання бути її опікуном в разі позбавлення батьківських прав [PERSON], тому орган опіки та піклування Новодністровської міської ради Чернівецької області просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], призначивши [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 386,00грн. згідно ст.ст.180, 182 ч.2 СК України. Представник позивача органу опіки та піклування Новодністровської міської ради Чернівецької області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] про день і час слухання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги просила задовольнити. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши думку прокурора, який вважав, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.3), мати якої [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Відповідач [PERSON] з дитиною не проживає, дитиною не опікується, жодної участі у вихованні доньки не бере, останній раз дитині допомагав у 2010 році, що підтверджується довідкою Чернівецької дирекції УДПП «Укрпошта» від 09.06.2010 року №272 (а.с.15). Дитина [PERSON], [INFO] постійно проживає та знаходиться на вихованні та повному утриманні бабусі [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Новодністровський житловик» м.Новодністровськ Чернівецької області (а.с.13). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 14.08.2015 року [PERSON] проживає разом з синами [PERSON], [PERSON] та онукою [PERSON], [INFO] в чотирьохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], в якій створені хороші житлово-побутові умови для проживання неповнолітньої дитини (а.с.11). Як вбачається з заяви [PERSON], [INFO] від 26.05.2014 року (а.с.10) дитина не заперечує проти позбавлення батьківських прав її батька [PERSON], оскільки він не приймає участі у її вихованні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новодністровської міської ради «Щодо виконання батьківських обов'язків гр.[PERSON], 1980 р.н., щодо виховання та забезпечення малолітньої доньки [PERSON], 2001 р.н.» від 03.09.2014року №1756 (а.с.7) відповідач [PERSON] не виконує батьківські обов'язки з утримання та виховання своєї доньки [PERSON], [INFO], тому є підстави позбавити його батьківських прав у відношенні дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 1 ч. 2, 3 глави 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (учинено у м. Страсбург 25 січня 1996 року, реєстраційний код 37216/2006) предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосується. Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосується дітей, визначається розглядом сімейних справ, зокрема тих, що пов'язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності, наприклад стосовно місця проживання дітей та доступу до них. Статтею 2 глави 1 зазначеної Конвенції визначено термін «Суб'єкти батьківської відповідальності» - батьки та інші особи чи органи, які мають здійснювати частково або повністю батьківську відповідальність. Відповідно до ст.ст. 3, 7, 8, 18, 19 Конвенції про права дитини (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-х11 від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків, мала громадянство. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини, докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування чи недбалого та брутального поводження з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] порушує обов'язки, які покладаються на батьків Конституцією України та Сімейним законодавством, не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує умови для нормального розвитку, не несе будь-яких витрат на утримання дитини - купівлю необхідних речей для навчання, оздоровлення дитини, не спілкується з дитиною. Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню та вихованню дитини, з метою забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що [PERSON] не виявляє щодо дитини батьківського піклування, не виконує належним чином передбачених законом обов'язків по утриманню та вихованню дитини, що є підставами для позбавлення його батьківських прав по відношенню доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 186 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку, щодо утримання дитини. Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] - третя особа по справі, яка займається їх вихованням та утриманням та яка виявила бажання бути опікуном над онукою (а.с.9). Згідно подання виконавчого комітету Новодністровської міської ради від 03.09.2014 року №1757 (а.с.8) [PERSON] може бути опікуном малолітньої онуки [PERSON], [INFO], оскільки онука проживає в її сім'ї в квартирі за адресою: [ADDRESS], в якій матеріально-побутові умови створені для виховання, навчання та розвитку дитини (а.с.11). Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути повнолітня, дієздатна особа. Оскільки [PERSON] виявила бажання бути опікуном над малолітньою онукою, то суд враховуючи особисті якості останньої, може призначити опікуном над [PERSON] та на її користь стягнути аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 386,00грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved