Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

23.04.2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37» звернулося до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 06.05.2019 року, обґрунтовуючи тим, що 10.11.2018 року об 11 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN Touareg д.н.з. [NUMBER] умисно пошкодив ворота паркінгу в будинку по [ADDRESS] , які належать ОСББ «Шолом-Алейхема 37». Відповідно до Акту дефектації №3 від 13.11.2018 року внаслідок таких дій відповідача, були пошкодженні три нижні секції воріт. Для відновлення їх функціонування вимагалась заміна: трьох нижніх панелей в зборі; трьох підсилювачів до панелей; сімох довгих роликів; двох роликів на нижній кронштейн; дуплексних накладок для ролика; чотирьох проміжних петель, загнутих під посилювач; двох ущільнювачів на вертикальні направляючі лівий і правий. Згідно товарних чеків від 13-16 листопада 2018 року вартість придбаних для відновлення пошкоджених відповідачем запчастин, становить: три нижні панелі в зборі - 29 610 грн. 00 коп., трьох підсилювачів до панелі, сімох довгих роликів та двох роликів на нижній кронштейн, чотирьох дуплексних накладок для ролика, чотирьох проміжних петель, загнутих під посилювач, двох ущільнювачів - 7 765 грн.00 коп. Таким чином, у результаті неправомірних дій відповідача позивачу було завдано збитків у розмірі 37 375 грн. 00 коп. Тому, просили стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Шолом-Алейхема 37» матеріальну шкоду у розмірі 37 375 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1921.00 грн.. 22.07.2019 року, після усунення позивачем недоліків позову, судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13.12.2019 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує позовні вимоги повністю, оскільки вважає їх не законними, побудованими на недостовірних обставинах справи з наступних підстав. На спростування заявлених позивачем вимог, він зазначає та надає відповідні докази того, що ворота паркінгу, які позивач вважає своєю власністю, насправді є його власністю. Дані ворота були куплені та встановлені саме за його власні кошти та за власною ініціативою встановлені у паркінгу багатоквартирного будинку [ADDRESS] , для зручності користування даним паркінгом самим ним та його родинним колом, так як власником більшості машино місць у паркінгу є його родичі. ТОВ «Городок 2015», засновником і директором якого є [PERSON] , здійснило оплату через банківський рахунок за виготовлення (купівлю) даних воріт ФОП [PERSON] в сумі 66 314,00 грн., в подальшому [PERSON] вніс власні кошти на рахунок ТОВ «Городок 2015» в розмірі 67 000,00 грн. за дані ворота, тобто викупив їх собі, як фізична особа. Автоматичні підйомні ворота в підземний паркінг в будинку [ADDRESS] - є одні у даному будинку. В підземному паркінгу даного будинку наявні два окремих виїзди/в`їзди, є двоє незалежних воріт для в`їзду/або виїзду автомобільного транспорту з паркінгу або у паркінг. Один із в`їздів у паркінг (в`їзд № 1 ) був облаштований воротами за його рахунок, які є його власністю та які є предметом судового спору, а інший в`їзд або виїзд (в`їзд №2) ворота, якого були та є по тепер заставленими металопрофілем зовні перед прорізом пандусного спуску в паркінг, тобто зовні з вулиці заставлені метало профільним листом, який стоїть приставленим до виїзду/виїзду № [NUMBER] даного паркінгу з моменту передачі будинку забудовником на баланс ОСББ «Шолом-Алейхема 37» та по тепер. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі №357/14020/18 вже досліджувалися обставини з даних питань. Так, позивач раніше звертався із заявою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за пошкодження воріт ОСББ «Шолом-Алейхема 37», обґрунтовуючи пошкодження даних воріт порушенням ним правил дорожнього руху в паркінгу, чим було завдано матеріальних збитків ОСББ «Шолом-Алейхема, 37». За заявою Голови ОСББ «Шолом-Алейхема 37» було відкрито адміністративну справу, складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та за наслідком розгляду справи судом, 12.12.2018 року було закрито провадження у справі в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, технічними паспортами на машиномісця у паркінгу, підтверджується суду те, що [PERSON] , [PERSON] належать на праві приватної власності машиномісця у паркінгу в будинку [ADDRESS] , доступ до якого був обмежений та доступ до якого був йому необхідний з метою захисту своєї власності, стало причиною пошкодження саме власного його майна, воріт паркінгу, які є предметом розгляду в даній справі, а не майна позивача, що вказує на відсутність правових підстав для стягнення з власника майна вартості робіт з відновлення, ремонту та/або заміни даних воріт паркінгу ОСББ «Шолом-Алейхема 37» відремонтованих позивачем. Він особисто не уповноважував позивача ремонтувати його ворота. Крім того, дані ворота не є невід`ємним поліпшенням багатоквартирного будинку, їх можна легко зняти, встановити, замінити без пошкодження стін багатоквартирного будинку, встановити власні ворота тощо. Позивачем у справі не було надано жодного доказу на підтвердження права власності за ОСББ «Шолом-Алейхема 37» на дані ворота, про те, що вони були дійсно куплені за рахунок коштів ОСББ та про те, що будь хто інший із власників машино-місць даного паркінгу звертався до Голови ОСББ з проханням здійснити ремонт даних воріт за рахунок коштів ОСББ. Протокол Загальних зборів ОСББ «Шолом-Алейхема 37», яким би було б затверджено рішення співвласниками даного будинку про ремонт воріт за рахунок їх коштів - відсутнє та не надано разом із позовною заявою. Належні докази про фактичне понесення позивачем фінансових витрат на ремонт воріт - матеріали справи не містять, банківську виписку з поточного рахунку позивача про оплату ОСББ «Шолом-Алейхема 37» на рахунок іншого суб`єкта господарювання заявлених позивачем грошових сум (збитків) - не було надано. Будь-які докази про те, що Голова ОСББ «Шолом-Алейхема 37» діяв у передбачений законом спосіб, в межах та на підставі наданих йому повноважень статутними документами ОСББ, в тому числі в межах норм законодавства, яким регулюється діяльність ОСББ - відсутні. Отже, докази порушення прав позивача - відсутні, докази фактично понесених позивачем витрат (збитків) - відсутні. Тому, просив відмовити у задоволені позову ОСББ «Шолом-Алейхема 37» у повному обсязі, витрати на оплату судового збору та понесені ним витрати з розглядом даної справи покласти на позивача. 25.03.2020 року представник позивача, адвокат Кузьменко Світлана Володимирівна, надала до суду заперечення на відзив, в яких зазначила, що твердження відповідача про те, що ворота у паркінг будинку, які він пошкодив є його власністю не відповідає дійсності з огляду на наступне. 30.01.2017 року директор ТОВ «Комунальник Добробут» [PERSON] та голова правління ОСББ «Шолом-Алейхема 37» підписали Акт приймання-передачі житлового комплексу. 01.02.2017 року співвласники будинку склали Акт про огляд воріт у паркінгу житлового комплексу по [ADDRESS] . В Акті було зафіксовано що «ворота в паркінг будинку не працюють в автоматичному режимі та мають зовнішні пошкодження». Після цього ОСББ листом від 28.02.2017 року звернулося до ТОВ «Комунальник Добробут» з вимогою замінити ворота в паркінг будинку. 30.03.2017 року ОСББ повторно звернулося з листом до ТОВ «Комунальник Добробут» з вимогою замінити ворота в паркінг будинку, при цьому попередивши, що якщо до 01.08.2017 року ворота в паркінг будинку не будуть замінені, ОСББ звернеться до суду. Повторну вимогу [PERSON] виконав та замінив ворота в паркінг будинку. ОСББ навіть письмово подякувало [PERSON] листом від 15.08.2017 року. Враховуючи викладене, [PERSON] намагається ввести суд в оману та привласнити собі майно, яке належить ОСББ. Також, безпідставними є посилання відповідача на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2018 року у справі №357/14020/18, яка стосувалася адміністративного правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху. 27.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Козачков Олександр Едуардович, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та пояснив, що з боку відповідача не вчинено дій щодо врегулювання спору. Зазначив, що чи є відповідач власником квартири в будинку і чи є членом ОСББ йому наразі невідомо. ТОВ «Комунальник Добробут» був балансоутримувачем будинку і передав його ОСББ, який і готував акт від 30.01.2017 року, однак площу паркінгу наразі не може зазначити. Ворота були поставлені на баланс згідно бухгалтерського обліку і є власністю ОСББ. Згідно відеозапису відповідач пошкодив ворота, що і сам підтвердив. Між ТОВ «Городок-2015» та ОСББ щодо надання послуг і купівлі - продажу воріт домовленостей не існувало і не існує. При прийнятті будинку на баланс у ньому були недоліки, які усувалися ТОВ «Добробут» [PERSON] , в тому числі і заміна воріт. Ворота є власністю ОСББ, що також підтвердили свідки, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Також, повідомив, що протягом 5 днів будуть подані докази витрат позивача на правничу допомогу. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити та пояснив, що ворота є його власністю, оскільки вони куплені за особисті кошти у юридичної особи та встановлені у паркінгу будинку [ADDRESS] . Він їх встановив, щоб користуватися 26 місцями у паркінгу, які належать його батькові. Він є співвласником майна у будинку. З початку створення ОСББ, останньому було відомо про його власність. Ворота він не передавав ОСББ на баланс, встановив їх для задоволення власних потреб. Від будь-кого ніякі звернення щодо ремонту воріт не надходили, він також не просив [PERSON] ремонтувати його ворота, і чи хтось звертався до [PERSON] щодо ремонту йому невідомо. Пошкоджені ворота не перешкоджали іншим у користуванні паркінгом, оскільки є другі ворота. На баланс ОСББ передавав будинок, площу паркінгу не пам`ятає. Він був директором і засновником ТОВ «Добробут», та в акті було зазначено достеменно, що було передано на баланс ОСББ. Ворота були поставлені після здачі будинку у експлуатацію, яка була здійснена 17.04.2016 року (декларація про готовність) і він сам для себе вирішив поставити ворота. Всього у паркінгу 30 місць, із яких 26 місць належать його батькові. Сам він є власником 2 нежитлових приміщень. Отже, 17.04.2016 року будинок був зданий в експлуатацію, потім були встановлені ворота, і вже після 30.01.2017 року він замінив ці ворота, які встановив за власним бажанням. Рішенням від 10.11.2018 року були встановлені обставини, що він пошкодив ворота, перед цим 3 рази телефонувавши [PERSON] , щоб їх відкрити, оскільки ворота управляються з телефону за певним номером. Але [PERSON] повідомив, що не допустить його до паркінгу, без пояснень. В паркінгу стояло авто його дружини, в нього є брелок від авто, який працює на певній відстані, і коли він наблизився до воріт, ворота не спрацювали, потім з`ясував, що ОСББ замінило сім карту, яка керує воротами. [PERSON] надав вказівку не допускати його, але йому необхідно було потрапити всередину паркінгу, оскільки в авто знаходилися цінні речі. Тому вимушений був зробити лаз, щоб пролізти до авто. Матеріали надані суду вирізані з контексту. Він зробив лаз і виявив, що авто переміщене без його відома, він забрав з нього речі і вийшов звідти. Крім того, зазначив, що ТОВ «Добробут» не проводило заміну воріт. Ворота він не передавав, не дарував і не передав на баланс ОСББ, враховуючи, що відсутні докази як ОСББ отримало ворота на баланс, також відсутні докази щодо розподілу витрат на ремонт воріт, оскільки чеки не зрозумілі та не узгоджуються з іншими доказами. Представник відповідача, адвокат Сокол Іванна Анатоліївна, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити та пояснила, що позов подано ОСББ - неприбутковою організацією. До справи додано акт приймання-передачі, згідно якого відповідні приміщення паркінгу не передавалися. Крім того, окремо ворота не можуть передаватися, так вони є невід`ємною частиною паркінгу. Має також сумніви щодо ціни позову, оскільки до компетенції загальних зборів співвласників ОСББ належить погодження умов договорів щодо майна. Статут об`єднання позивач не надав, тому незрозуміло, які права у [PERSON] , оскільки, гроші були використані на ремонт воріт, без рішення загальних зборів, без затвердження, при цьому жоден свідок не сказав, що були якісь додаткові витрати і додатково збирали гроші, всупереч ст. 7 ЗУ «Про ОСББ», крім того, порушена процедура оплати коштів. Немає договору про надання послуг, в якому було б зазначено які і за що сплачені кошти. Свідки не є власниками пакомісць у паркінгу, а ремонт воріт мають проводити тільки власники. Не надано протоколу загальних зборів ОСББ, навіть щодо перших воріт і їх заміни, крім того, ворота на баланс ОСББ не передавалися, доказів у заперечення цього не надано, позовні вимоги не доведені. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи , а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені. Судом встановлено, що 16.12.2016 року у житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань, головою правління якого є [PERSON] , згідно наказу №01-К від 05.012017 року (Т. 1 а.с. 7,8). Також, встановлено, що машино-місця № 1-4, 7-10, 12-18, 20-22, 24-26, 28, 30 у паркінгу (літ. А) житлового будинку по [ADDRESS] належать на праві приватної власності [PERSON] та нежитлове приміщення № 95 у вказаному будинку належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, технічними паспортами на машиномісця в паркінгу (Т.1 а.с. 76-107, Т. 2 а.с. 24). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , є засновником та керівником ТОВ «Городок 2015», що підтверджується матеріалами справи (Т. 1 а.с. 64-65, 115-116). В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Зазначене узгоджується з висновком Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду під час розгляду справи № 923/700/17 від 03 серпня 2018 року. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З матеріалів справи (Т. 1 а.с. 46, 66) вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення 10.11.2018 року об 11 год. 30 хв. по вул. Шолом-Алейхема, 37 в м. Біла Церква [PERSON] керував автомобілем VOLKSWAGEN Touareg н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не зреагував на її зміну та своїми діями завдав матеріальних збитків, а саме: здійснив наїзд на автоматичні ворота до паркінгу. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 1.5; 2.3б Правил дорожнього руху. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2018 року, у справі №357/14020/18, яка набрала законної сили 24.12.2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також, з вказаної постанови вбачається, що в судове засідання [PERSON] не з`явився, надав письмові пояснення, у яких свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначивши, що 10.11.2018 року він заїхав до будинку [ADDRESS] . В середині паркінгу будинку зберігався автомобіль NISSAN, який належить його дружині та яким він користується, та у вказаному автомобілі були гроші та документи до автомобіля, які [PERSON] хотів забрати звідти. Під`їхавши до автоматичних воріт паркінгу, [PERSON] зателефонував на телефонний номер [NUMBER] , так як керування воротами здійснюється шляхом телефонування на зазначений номер, однак ворота не відчинилися, після чого [PERSON] зателефонував до голови ОСББ з проханням зі свого номеру телефону скерувати відкриття воріт, але в цей момент на брелок від сигналізації автомобіля NISSAN надійшов сигнал тривоги і [PERSON] вдруге зателефонував до голови ОСББ. Хвилюючись за гроші та документи, які знаходилися у автомобілі NISSAN, [PERSON] потрібно було негайно потрапити до паркінгу, тому він, діючи з метою захисту свого майна, вирішив своїм автомобілем VOLKSWAGEN Touareg привідкрити нижню ламель автоматичних воріт до паркінгу, тим самим їх пошкодив. Коли [PERSON] потрапив до паркінгу, то виявив, що автомобіль дружини NISSAN був пересунутий з одного місця в інше без його дозволу та відома. Автомобіль NISSAN був зачинений. Пересування автомобіля спричинило спрацювання сигналізації. [PERSON] зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував, пошкодив ворота з метою необхідною оборони, захищаючи свої майнові права. Крім цього зазначає, що автоматичні ворота до паркінгу були придбані ним за власні кошти. Просив закрити провадження у справі в зв`язку із вчиненням дій в стані необхідної оборони. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постановою від 12.12.2018 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення було встановлено, що дії [PERSON] щодо пошкодження автоматичних воріт паркінгу були умисними, однак, в його діях не вбачається порушень правил дорожнього руху, а тому він не може нести відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, зазначена обставина також визнається відповідачем [PERSON] , а відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Також, момент пошкодження воріт підтверджується відеозаписом ( а.с. 9 Том 1), який був оглянутий у судовому засіданні, з якого вбачається, що [PERSON] пошкодив нижню панель воріт, щоб мати можливість потрапити до паркінгу, власником машино-місць яких є його батько [PERSON] та у якому в середині паркінгу зберігався автомобіль NISSAN, який належить його дружині і перебуває у його користування. Відповідач на підтвердження заперечень проти позовних вимог про відшкодування вартості ремонту воріт, відповідач [PERSON] надав копію платіжного доручення №20 від 21.06.2017 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера №85/ГД від 06.09.2017 року (Т. 1 а.с. 62, 63), та зазначив, що автоматичні ворота, які були ним пошкоджені, були придбані та встановлені в паркінгу багатоквартирного будинку [ADDRESS] саме за його кошти та з власної ініціативи, оскільки ТОВ «Городок 2015» оплатило вартість підйомних воріт в комплекті в сумі 66314,00 грн. та в подальшому він вніс власні кошти на рахунок ТОВ «Городок 2015» в розмірі 67 000,00 грн. за дані ворота. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 2017 року проживає у квартирі [ADDRESS] , яка зареєстрована на його матір. В користуванні він має автомобіль, використовує підземний паркінг у будинку [ADDRESS] . В даному паркінгу були ролети, які зламалися, тому попросили забудовника встановити автоматичні ворота. У 2017 році поставили нові ворота, а через пів року їх зламав [PERSON] , що зафіксовано відео наглядом. ОСББ за свої гроші замінили ворота, які на даний час працюють. З технічними документами на будинок [ADDRESS] не знайомився. Приміщення паркінгу знаходиться у підвалі. Він живе у будинку і має машино-місце, проте договору на користування паркінгом немає. Забудовником будинку є [PERSON] .. Ворота в паркінгу мають працювати в автоматичному режимі. 10.11.2018 року він телефонував відповідачу, і запитав чого він так вчинив. Після 10.11.2018 року ворота поставило ОСББ, яке викликало людину на їх ремонт. ОСББ оплатило рахунки і встановили ворота, у програмуванні воріт приймали участь кваліфіковані люди. Механічні ворота зламалися і ОСББ попросило товариство їх замінити. Після події не пам`ятає коли ремонтували ворота. Внески до ОСББ на утримання будинку та прибудинкової території він сплачує. В паркінгу є інші - механічні двері-ворота. Окремо на ремонт воріт коштів не здавав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з січня 2017 року проживає в квартирі [ADDRESS] , власником якої є він та користується паркінгом, на підставі загального рішення ОСББ, в якому були механічні ворота, які зламалися, за дешевизною та непрактичністю. Після поломки зверталися до забудовника про заміну, демонтували старі, встановили автоматичні ворота восени 2017 року. У листопаді 2018 року ворота були зламані [PERSON] , що видно по відеозапису. На сьогодні вони працюють, ОСББ їх відремонтувало. З технічною та проектною документацією на будинок [ADDRESS] поверхнево знайомий. Паркінг знаходиться у підвальному приміщені, будинок має 12 поверхів, забудовником є ПП «Еркер» власного машино-місця на паркінгу немає. ТОВ «Добробут» управляюча компанія. Ворота мають працювати в автоматичному режимі. Особисто до відповідача не звертався та після 10.11.2018 року не пам`ятає чи звертався до відповідача, але після цього числа ворота ремонтувалися, плату на ремонт воріт не пам`ятає, це було за рахунок ОСББ, розміру внеску також не пам`ятає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 01 січня 2017 року проживає у будинку [ADDRESS] . В користуванні у нього є авто, тому користується підземним паркінгом. Він є головою правління ОСББ. Після прийняття будинку на баланс ОСББ, були також прийняті ворота. Коли заселилися, то ворота не працювали в автоматичному режимі, тому вони попросили компанію, яка їм передавала будинок (звернулися до відповідача) замінити ворота, які не працювали, розмовляли з [PERSON] щодо заміни воріт, який швидко це зробив приблизно 2017 року. В листопаді 2018 року [PERSON] зателефонував йому, так як не міг потрапити в паркінг, адже автоматичні ворота відкривалися шляхом телефону на сім карту у воротах, але щось не працювало, бо бували збої, тому направив його до консьєржа, але він відмовився і сказав що їх протаранить, бо його не було на місці. Так, [PERSON] декілька разів йому дзвонив (11:53 год., 11:55 год., 11:56 год.), щоб він відкрив ворота, але потім подзвонив консьєрж і повідомив, що [PERSON] їх зламав. Після того, як [PERSON] їх зламав, він звертався до нього, щоб він їх відремонтував, але [PERSON] відмовився. Так, паркінг має в`їзди, але другі ворота аварійні - механічні ворота. Заміна після пошкодження відбулася за кошти співвласників будинку ОСББ, але в якому розмірі не пам`ятає, а [PERSON] не є власником приміщень в будинку. Зараз ворота відкриваються пультом. ОСББ з 2017 року працювало. Окрім паркінгу є нежитлові приміщення загального користування, на першому поверсі є магазини інших фізичних осіб. Будинок має більше 10 поверхів, а приміщення паркінгу розташоване у підвальному приміщенні, забудовником є товариство, яке належить [PERSON] , власником приміщення він не є. Згідно рішення зборів ОСББ це тільки співвласники будинку. ТОВ «Комунальник Добробут» це управляюча компанія в будинку. Ворота в паркінгу мають працювати в автоматичному режимі, у проектній документації так зазначено. Після 10.11.2018 року не пам`ятає чи особисто звертався до відповідача. Згідно акту, складеного товариством, від 30.01.2017 року передавалося все майно. Листи звернення до відповідача складали юристи, а він лише їх підписував. Рішення про їх направлення приймалося, але як саме не пам`ятає, зі співвласниками ОСББ не погоджував, оскільки усіх співвласників про свої дії він не повідомляє, оскільки керується статутом. Таким чином, з показів свідків вбачається, що дійсно у житловому будинку [ADDRESS] є підземний паркінг, що є вбудовано-прибудованим приміщенням на першому підвальному поверсі будівлі, в нього наявні два окремих виїзди/в`їзди, є двоє незалежних воріт для в`їзду/або виїзду автомобільного транспорту з паркінгу або у паркінг. Один із в`їздів у паркінг облаштований автоматичними підйомними воротами, а інший в`їзд або виїзд (в`їзд №2) ворота, якого заставлені метало профілем ззовні, тобто є механічним виїздом. Зазначене також підтверджується висновком №522 про обстеження підземного паркінгу за адресою: [ADDRESS] від 18.10.2019 року та висновком №11 про обстеження підземного паркінгу за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 37 від 31.01.2020 року (Т.1 а.с. 67-73, 162-163). Разом з тим, суд критично оцінює покази свідків щодо заміни механічних ролетних воріт на автоматичні у 2017 році лише на одні звернення позивача, а саме голови правління ОСББ [PERSON] , оскільки, зазначені листи-звернення (Т. 1 а.с. 149, 150, 151) з приводу встановлення і заміни воріт паркінгу на автоматичні відповідач особисто не отримував, між іншим свідки дали суперечливі покази з даного приводу, адже, одні свідки стверджували що спочатку передачі будинку на баланс ОСББ були ролетні ворота, а інші стверджували, що спочатку передачі будинку на баланс ОСББ були автоматичні ворота, які не працювали в автоматичному режимі. Крім того, слід зазначити, що показів свідків недостатньо для підтвердження вказаних обставин справи, на які посилається позивач, а інших доказів, які б узгоджувались та стверджували вказані позивачем факти до суду надано не було, враховуючи, що судом роз`яснювались положення ЦПК України щодо подання належних, допустимих та достатніх доказів в підтвердження обставин справи. Також, в підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача коштів, які є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, позивач надав лише акт дефектації №3 від 13 листопада 2018 року про встановлення технічного стану воріт (для відновлення їх функціонування вимагалась заміна: трьох нижніх панелей в зборі; трьох підсилювачів до панелей; сімох довгих роликів; двох роликів на нижній кронштейн; дуплексних накладок для ролика; чотирьох проміжних петель, загнутих під посилювач; двох ущільнювачів на вертикальні направляючі лівий і правий) (Т. 1 а.с. 4) та 4 копії товарних чеків від 13, 14, 15, 16 листопада 2018 року щодо розміру вартості необхідних робіт та містять відомості про складові частини воріт, які потрібно замінити: три нижні панелі в зборі на суму 29 610,00 грн., три підсилювачі до панелі, сім довгих роликів та два ролики на нижній кронштейн, чотири дуплексні накладки для ролика, чотири проміжні петлі, два ущільнювачі на суму 7 765,00 грн. (Т. 1 а.с. 5). Однак, суд критично оцінює зазначені докази, оскільки, з даних товарних чеків неможливо встановити, що зазначені складові частини воріт, які необхідно було замінити, згідно акту дефектації, придбані саме ОСББ «Шолом-Алейхема, 37», крім того, будь-яких інших належних доказів понесених позивачем фактичних витрат на ремонт воріт до суду надано не було. Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ст. 2 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» цей Закон регулює: порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами. Згідно ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, питання про використання спільного майна, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. До компетенції правління відноситься, зокрема, підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису, укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням. Однак, позивач ОСББ «Шолом-Алейхема 37» не надав до суду рішення загальних зборів про використання спільного майна, про затвердження кошторису, балансу об`єднання, про ремонт пошкоджених автоматичних воріт за рахунок коштів співвласників будинку, крім того, не надав до суду жодного належного доказу на підтвердження перебування даних воріт на балансі ОСББ «Шолом-Алейхема 37», що дані ворота були дійсно відремонтовані за рахунок саме коштів ОСББ та про те, що будь хто інший із співвласників будинку звертався до Голови ОСББ [PERSON] з проханням здійснити ремонт даних воріт за рахунок коштів ОСББ, враховуючи, що виключно до компетенції загальних зборів належить питання використання спільного майна і коштів ОСББ. Крім того, згідно акта приймання-передачі житлового комплексу від 30.01.2017 року, з балансу ТОВ «Комунальник-Добробут», директором якого є [PERSON] було передано на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37», головою правління якого є [PERSON] , житловий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без нежитлових приміщень, які на баланс ОСББ «Шолом-Алейхема 37» не передавалися (Т. 1 а.с. 145-147, 195-197). Зазначене також, узгоджується з тим, що власником 26 машиномісць в підземному паркінгу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , батько відповідача, а твердження відповідача, що автоматичні ворота паркінгу були придбані та встановлені за його особисті кошти, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed