Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

24.05.2021 [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 18649,68 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , 22 червня 2016 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2020 року по справі № 442/7307/19 шлюб між ними розірвано. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2020 року по справі № 442/8668/19 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 23.12.2019р., і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів з відповідача відбувається у примусовому порядку відкрито відповідне виконавче провадження №61753480 у Дрогобицькому міськрайонному ВДВС Західного МУМЮ (м. Львів). Однак, вказує на те, що станом на 01.04.2021 року утворилась заборгованість по аліментах у розмірі 18 649 гривень 68 коп., яку відповідач сплачувати у добровільному порядку відмовляється. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04.06.2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 09.07.2021 року від відповідача надійшов відзив на позову заяву з обґрунтуванням своєї позиції щодо позову. 20.07.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що між мною, [PERSON] та [PERSON] , 22 червня 2016 року було зареєстровано шлюб, про що Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було зроблено відповідний актовий запис за №211. За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.2018 року. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2020 року по справі № 442/7307/19 шлюб між ними розірвано. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2020 року по справі № 442/8668/19 вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 23.12.2019р., і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів з відповідача відбувається у примусовому порядку відкрито відповідне виконавче провадження №61753480 у Дрогобицькому міськрайонному ВДВС Західного МУМЮ (м. Львів). Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу ВДВС Західного МУМЮ (м. Львів) Гапуняк Х.Б., станом на 01.04.2021 року утворилась заборгованість по аліментах у розмірі 18 649 гривень 68 коп. Згідно ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Судом встановлено, що відповідач станом на 01.04.2021 має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 18649,68 грн. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. ПеріодНарахована сума, грн.Сплачено, грн.Кількість днів простроченняПеня, грн. 23.12.2019 р. 31.12.2019 р.580,6805052932,43 01.01.2020 р. 31.01.2020 р.200004749480,00 01.02.2020 р. 29.02.2020 р.200004458900,00 Загальна сума нарахованої пені:21\~312,43 Оскільки, розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то з відповідача слід стягнути суму пені, рівнозначну розміру заборгованості, тобто з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 18649,68 грн.. Посилання відповідача у відзиві про те, що борг виник у період коли рішення суду про стягнення аліментів ще не набрало законної сили не заслуговують на увагу, так як з моменту набрання рішенням законної сили та з моменту подання позову пройшов тривалий час, а заборгованість ним не погашалася. Стосовно квитанцій, які відповідачем долучено до відзиву, то такі враховувалися державним виконавцем при розрахунку його заборгованості. Оскільки, такий розрахунок відповідачем не оскаржував ся, то такий вважається дійсним і суд не вбачає підстав для неприйняття такого як допустимого доказу. З урахуванням наведеного, суд вважає підставним та таким, що підлягає до задоволення. Разом з тим, питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.

Outcome: approved