Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

22.10.2019 року позивач звернулась з позовом, який уточнила в ході розгляду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення сином навчання червня 2023 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2019 року [PERSON] є студентом ОС «Бакалавр» першого курсу економічного факультету денної форми навчання спеціальності «Економіка» Національного університету біоресурсів і природокористування України ІV рівня акредитації. Дата закінчення навчання 30.06.2023 року. В зв`язку з цим Даніїл не працює і не може утримувати сам себе, а відповідач здоровий, працює в військовій частині [NUMBER] , за що отримує заробітну плату, а тому може надавати синові матеріальну допомогу. В підготовче засідання позивач не з`явилась, а її представник [PERSON] надала заяву в якій підтримує зменшені позовні вимоги, а справу розглядати у відсутність її та позивачки. В підготовче засідання відповідач не з`явився, але надав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, уточнений позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ст. 199 ч.ч.1, 2 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Ст. 200 ч.1 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Ст. 182 ч.1СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 191 ч.1 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved