Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

22 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дитину та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В позовній заяві вказав, що на підставі рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2007 року та за виконавчим листом цього ж суду № 2-П-556/07 від 05 жовтня 2007 року, з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 вересня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів склала 18727 грн. 56 коп. З 03 вересня 2014 року йому встановлена перша група інвалідності внаслідок загального захворювання, на підставі чого призначена пенсія в розмірі 949 грн., з якої він оплачує аліменти та своє лікування, оскільки потребує стороннього догляду. Крім цього, він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання ще однієї дитини, [INFO], в розмірі ? частини його заробітку ( доходу ). Посилаючись на те, що внаслідок погіршення його здоров'я та матеріального стану він не може виконувати зобов'язання по сплаті аліментів, позивач просить суд зменшити розмір їх стягнення на утримання доньки [PERSON] з ? до 1/10 частини його заробітку ( доходу ), відкликати виконавчий лист та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 18727 грн. 56 коп. У судове засідання позивач [PERSON] надав письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі в заочному порядку. Відповідачка [PERSON], яка змінила прізвище, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про направлення повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем її реєстрації, причини своєї неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 вересня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. 05 жовтня 2007 року на підставі цього ж рішення видано виконавчий лист № 2-П-556/07, який знаходиться на виконанні в відділі державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції, заборгованість по якому станом на 01 січня 2013 року склала 14517 грн. 51 коп. ( а. с. 5-6 ). 03 вересня 2014 року [PERSON] встановлена перша група інвалідності внаслідок загального захворювання та призначена пенсія по інвалідності в розмірі 949 грн., яка є єдиним джерелом його існування ( а. с. 8-9 ). Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що окрім відповідачки, позивач сплачує аліменти ще й на користь [PERSON] на утримання її дитини, [INFO], в розмірі ? частини його заробітку ( а. с. 23 ). Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з приписів цієї статті та враховуючи, що після рішення суду в платника аліментів погіршився його матеріальний стан, оскільки він сплачує аліменти на іншу дитину, та погіршився стан його здоров'я, оскільки йому встановлена перша група інвалідності, за якою він потребує стороннього догляду, позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів з ? до 1/10 частини його заробітку ( доходу ) підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Проте довідки відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції про заборгованість по виконавчому листу в розмірі 18727 грн. 56 коп. позивач суду не надав, хоча за змістом ст.60 ЦПК України саме на нього покладається обов'язок доводити ці обставини. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] потрапив у лікарню в зв'язку із отриманням ним побутової травми у виді компресійного перелому хребта лише 14 липня 2014 року, тобто після утворення такої заборгованості по аліментам без поважаних причин, що є підставою для відмови в задоволенні його позову в цій частині ( а. с. 25, 26-27 ). Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з відповідачки на користь держави 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Outcome: partial