Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

23.01.2020 [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позов, в обґрунтування якого вказує, що 10.08.2019 о 00-30 год. по вул. Ахсарова в районі будинку 21 [PERSON] керував автомобілем Chevrolet, державний номер [NUMBER] та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідач визнаний винним у скоєнні ДТП. Для отримання відшкодування позивач звернувся до МТСБУ , оскільки відповідач не мав діючого полісу. МТСБУ прийняло рішення про виплату 34068,50 грн, проте ця сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного матеріального збитку. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 812 від 13.09.2019 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 50276,28 грн. З урахуванням сплаченої суми МТСБУ позивач просить стягнути з відповідача 16207,78 грн. Окрім того, позивач просить відшкодувати витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн, сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 грн, які документально підтверджені. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надав заяву про слухання справи за їх відсутності та згоду на заочне розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про відкладення слухання справи у зв`язку з короновірусом. Суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки [PERSON] належним чином не обгрунтував причини неявки, а зазначив лише « у зв`язку з короновірусом», окрім того відповідач не вказує необхідності відкладення справи, що саме, у разі відкладення відповідачем буде подано. Також суд звертає увагу, що відповідачем не подано відзив на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. 10 серпня 2019 року близько 00 год. 30 хв. [PERSON] у м.Харкові по вул.Ахсарова, 21 керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti номерний знак [NUMBER] при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo номерний знак [NUMBER] , який рухався на зустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.10.2019 у справі №638/12872/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. Постанова суду набрала законної сили 05.11.2019. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Відповідно до пп.«ґ» п.41.1 та пп.«а» п.41.2 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих та за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та (або) ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Регламентні виплати, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ. Згідно з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1194 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Як вбачається з листа провідного експерта відділу регламентних виплат [PERSON] , відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату 34068,50 грн. Зі звіту №812 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, який проведено 13.09.2019 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, які належать до зміни автомобіля Chevrolet, державний номер [NUMBER] , який пошкоджено при ДТП 10.08.2019 складає 50276,28 грн. Враховуючи викладене, зокрема виплату МТСБУ матеріальних збитків в сумі 34068,50 грн, різницю між сплаченою сумою та сумою шкоди відповідно до звіту, яка становить 50276,28 грн, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у про стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 16207,78 грн. Згідно з акту виконаних робіт №3а-0002212 від 09.09.2019 при проведення експертного автотоварознавчого дослідження були виконані роботи по розбору деяких вузлів та агрегатів з метою встановлення вартості відновлювального ремонту на суму 1062,72 грн, зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача на користь відповідача. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного: П.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі відмови в позові, на позивача. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами ч.3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10. 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 15.11.2019, укладеним між адвокатом Бірючинським Е.О. та [PERSON] , акту про прийняття - передачі наданих послуг від 14.01.2020, розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу, [PERSON] сплачено адвокату за надання юридичних послуг у сумі 10 000 грн. Враховуючи викладене, зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім того, при зверненні до суду [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, який, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved