Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

23 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, яку обґрунтовує тим, що [INFO] померла її невістка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане на тимчасово окупованій території України. Вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку із цим їй відмовлено у державній реєстрації смерті та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту смерті невістки їй необхідне для оформлення пільг та соціальних виплат на онуку та доньку померлої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , опікуном якої вона являється. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, вимоги заяви підтримала та просить таку задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був інформований про дату, час та місце розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що така підставна та підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 315, 317 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . [PERSON] була документована паспортом громадянина України, копія якого міститься в матеріалах справи. Її смерть мала місце на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Макіївка, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2018 року, видане незаконними органами влади неіснуючої держави. [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2002 року. Згідно посвідчення №467 від 09.07.2012 року, виданого виконавчим комітетом Макіївської міської ради Донецької області, [PERSON] , згідно рішення виконкому Макіївської міської ради від 08.11.2011року № 1266/2, призначена опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] являються внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується відповідними довідками від 29.12.2014 року та прибули до м. Золочева Львівської області із м. Макіївки Донецької області, а законним представником малолітньої [PERSON] являється [PERSON] . Окрім цього, родинні стосунки заявника і померлої, підтверджуються копіями свідоцтв про народження сина заявника - [PERSON] та копією свідоцтва про одруження останнього із померлою [PERSON] . Син заявника [PERSON] - [PERSON] позбавлений батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , що вбачається із рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 07.09.2011 року у справі №2-1004/11. Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території», беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до ч. 3 ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.1-2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. На даний час м. Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією України. Відтак, суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть своєї невістки та матері неповнолітної [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, такі як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для її доньки - [PERSON] та заявника, як опікуна останньої, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved