Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

22.04.2021 року КП «Луцька міська клінічна лікарня» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 24.10.2017 року [PERSON] було вчинено кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Луцька міська клінічна лікарня» в період з 24.10.2017 року по 13.11.2017 року у ортопедо-травматологічному відділення. Внаслідок злочинних діянь відповідача КП «Луцька міська клінічна лікарня» було завдано матеріальну шкоду, у зв`язку з понесеними ним затратами на лікування потерпілої, розмір якої становить 5280 грн. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2020 року в справі № 161/9741/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаним вироком було фактично встановлено причинно-наслідковий зв`язок між завдання [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] та спричиненою КП «Луцька міська клінічна лікарня» матеріальною шкодою. Враховуючи наведене, просить суд сягнути з [PERSON] на користь позивача 5280 грн. 17.06.2021 року представником позивача було подано клопотання в якому зазначено, що 18.05.2021 року на підставі рішення Луцької міської ради «Про перейменування комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» у комунальне підприємство «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» № 10/87 від 28.04.2021 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.05.2021 року назву позивача було змінено на КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» (а.с. 18-22). До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився,на поштову адресу суду надіслав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності за наявними у ній матеріалами (а.с. 15-17). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2020 року в кримінальній справі № 161/9741/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказаний вирок набрав законної сили (а.с. 5-7). Вищевказаним вироком встановлено, що обвинувачений [PERSON] 24.10.2017 року близько 05 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21713, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по пр-ту Грушевського зі сторони вул. Яровиця у напрямку вул. Привокзальна в м. Луцьку, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташовується неподалік будинку № 20-А по пр-ту Грушевського у м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості, проявивши неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, порушивши п. п. 2.3 «б», 2.10 «в», 12.3, 18.1, 19.3 ПДР України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином не надав дорогу пішоходу [PERSON] , яка здійснювала перехід проїжджої частини дороги по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно руху автомобіля та здійснив наїзд на неї, після чого перемістив транспортний засіб (далі ДТП). Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху потерпілій [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертельного перелому правої стегнової кістки зі зміщенням, травматичний звих правої плечової кістки з посттравматичною правобічною брахіоплексопатією з помірним проксимальним парезом, рана в ділянці правої гомілки. Згідно з висновку судово-медичної експертизи №1264 від 28.12.2017 року за ступенем тяжкості закритий черезвертельний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням, травматичний звих правої плечової кістки з посттравматичною правобічною брахіоплексопатією з помірним проксимальним парезом відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння перелому необхідний час більше 21-ї доби, решта тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 6 діб. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вищенаведене свідчить про доведеність наявності причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями [PERSON] та фактом потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень, за наслідком яких остання проходила лікування у КП «Луцька міська клінічна лікарня». У відповідності до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року (далі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат па його лікування на день. Згідно п. 3 вказаного Порядку у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовами вказаних юридичних осіб. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про відшкодування витрат па стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину па стаціонарному лікування визначається па підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Судом встановлено, що внаслідок ДТП потерпілу [PERSON] було госпіталізовано до КП «Луцька міська клінічна лікарня» на лікування, де остання перебувала з 24.10.2017 року по 13.11.2017 року в ортопедо-травматологічному відділенні. Як вбачається із довідки КП «Луцька міська клінічна лікарня» № 1293/2.8.21 від 13.04.2021 року, вартість лікування потерпілої [PERSON] за період з 24.10.2017 року по 13.11.2017 року склала 5280 грн. (з розрахунку: 20 днів лікування вартістю по 264 грн. за кожен день) (а.с. 4). Таким чином, витрачені закладом охорони здоров`я кошти на лікування потерпілого [PERSON] підлягають стягненню в повному обсязі із [PERSON] . В ході розгляду справи також встановлено, що 18.05.2021 року на підставі рішення Луцької міської ради «Про перейменування комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» у комунальне підприємство «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» № 10/87 від 28.04.2021 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.05.2021 року назву позивача КП «Луцька міська клінічна лікарня» було змінено на КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» (а.с. 20-22). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в повному обсязі. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» (на момент звернення до суду з даним позовом КП «Луцька міська клінічна лікарня»), як юридична особа, при зверненні до суду з позовом майнового характеру повинна була б сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це передбачено пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Однак, у даній категорії справі позивач, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі ст. 1206 ЦК України, Порядка обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року,

Outcome: approved