Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

22.12.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] з позовом до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» про стягнення 9408,09 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 03.11.2015 року по 09.08.2017 року працювала у Запорізькому державному підприємстві «Радіоприлад». Наказом відповідача від 08.08.2017 року була звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з порушенням адміністрацією підприємства чинного законодавства про працю за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. Згідно розрахункового листа борг підприємства на час звільнення [PERSON] по сплаті заробітної плати становив 10265,42 грн. З урахуванням часткового погашення заборгованості на час звернення позивача до суду борг ЗДП «Радіоприлад» перед позивачем складає 3191,49 грн. Вищезазначена сума заборгованості на момент звернення позивача з позовом до суду відповідачем не виплачені, добровільно виплатити їх відповідач відмовляється, у зв'язку з чим, [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, а також з вимогою про стягнення з ЗДП «Радіоприлад» середнього заробітку за час затримки розрахунку з 08.08.2017 року по 19.12.2017 року у розмірі 6216,60 грн. Позивач в судовому засіданні пояснила суду, що заборгованість по заробітній платі перед нею на теперішній час погашена повністю, у зв'язку з чим вона уточнила свої позовні вимоги та просила суд розрахувати відповідно до вимог чинного законодавства та стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, просила суд провадження по справі закрити, посилаючись на те, що у 2009 році відносно ЗДП «Радіоприлад» порушено провадження у справі про банкрутство, а тому вважає, що зазначена справа повинна розглядатись господарським судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 03.11.2015 року по 09.08.2017 року працювала на Запорізькому державному підприємстві «Радіоприлад». Згідно наказу 244-к від 08.09.2017 року, [PERSON], звільнено з 09.08.2017 року за власним бажанням у зв'язку з порушенням адміністрацією підприємства чинного законодавства про працю за ст. 38 КЗпП України. В день звільнення працівнику [PERSON] не було виплачено всі кошти, які було нараховано до виплати. Так, їй не була в повній мірі виплачена нарахована заробітна плата за період роботи на підприємстві в сумі 10265,42 грн. На день звернення до суду з даним позовом, існувала заборгованість підприємства по заробітній платі перед працівником в сумі 3191,49 грн. Дані обставини визнаються сторонами, та підтверджуються наказом підприємства №244-к від 03.11.2015 року про прийом [PERSON] на роботу, наказом № 244-к від 08.09.2017 року про припинення трудового договору з позивачем, копією трудової книжки позивача та довідками ЗДП «Радіоприлад». Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до змісту ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, оскільки [PERSON] було звільнено з 09.08.2017 року, тому в цей день, згідно вимог ст. 116 КЗпП України, їй мали бути виплачені всі суми, що належать від підприємства, з утриманням при цьому податків. Позивачем пред'явлено вимогу про стягнення заборгованої заробітної плати в сумі 3191,49 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Судом встановлено, що після звернення до суду з даним позовом відповідачем було повністю виплачено заборгованість по заробітній платі. Що підтверджується наданою представником відповідача довідкою №116-614 від 23.03.2018 року. Оскільки відповідач розрахувався із працівником лише в лютому 2018 року, тому згідно положень ст. 117 КЗпП України, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з такого. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд проводить згідно положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року (далі Порядок). Відповідно до змісту п. 2 якого обчислення середньої заробітної плати працівника проводиться виходячи із виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передували місяцю звільнення. Відповідно до п. 5 Порядку вбачається, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вбачається довідки № 116-828 від 06.04.2018 року наданої ЗДП «Радіоприлад» середньоденна заробітна плата (за вирахуванням НДФЛ та військового збору) складає 136 грн. 93 коп. З моменту звільненні позивача з підприємства до звернення нею до суду пройшло 95 робочих днів. За 95 робочих днів затримки розрахунку при звільненні має бути відшкодовано середній заробіток в сумі 13008,35 грн. (за вирахуванням податків) (136,93 х 95 = 13008,35). Доводи представника відповідача про те, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства не заслуговують на увагу з наступних підстав. Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI, який набрав чинності 19 січня 2013 року, «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначений Закон викладено в новій редакції. Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» статтю 12 ГПК (чинного станом на 19 січня 2013 року) доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах, зокрема про стягнення заробітної плати з боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство. Відповідно до Закону України від 02 жовтня 2012 року № 5405-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань» розділ X «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи за позовом про стягнення заробітної плати з роботодавця, слід враховувати положення пункту 1-1 розділу X «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги статті 15 ЦПК (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 року. У справі встановлено, що ухвалу Господарського суду Запорізької області про порушення провадження у справі про банкрутство ЗДП «Радіоприлад» постановлено 08.07.2009 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині, що встановлює виключну підвідомчість справ про стягнення заробітної плати з боржника господарським судам, а тому такий спір правильно розглянуто судом першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги про стягнення з ЗДП «Радіоприлад» на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 640 грн. покладається судом на відповідача.

Outcome: approved