Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

22.12.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява АТ КБ «Приватбанк», в якій просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12285,79 грн. за кредитним договором б/н від 13.12.2010 р., а також понесені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (а. с. 1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.12.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Він зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач також стверджує, що відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, а також що п.1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, та що розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальником шляхом надання виписки по картковому рахунку. Позивач виконав свої зобов`язання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, у результаті чого станом на 29.11.2018 має заборгованість 12285,79 грн., з яких: 5586,24 грн.- нараховані відсотки за користування кредитом, 5638,32 грн.-нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн.-штраф(фіксована частина), 561,23 грн.-штраф(процентна складова). Ухвалою судді від 30 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 39). У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте надали суду заяву (а.с. 35), у якій просили справу слухати без участі представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, також не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши заяву, письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, 13.12.2010 року між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13.12.2010 року (а.с. 8). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. При цьому, суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13.12.2010 відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Обґрунтовуючи позов, позивач стверджує та надає Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», виходячи зі змісту яких: базова процентна ставка в місяць становить 2,5 %,- за тратами здійсненими з 01.09.2014р.-2,9%, - за тратами здійсненими з 01.04.2015 р.-3,6%; розмір обов`язкових щомісячних платежів - 7% від заборгованості(але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), - з 01.04.2014 р.-5% від заборгованості(але не менше 100грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с. 9). Підпис відповідача про ознайомлення на вказаному Витягу відсутній. Дослідженням долученого до позовної заяви Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, ресурс: архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/( а.с.10-24), встановлено наступне. Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Умов та правил, власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний спалити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Пунктом 2.1.1.5.4. Умов та Правил, визначено, що при незгоді зі змінами Правил та/або «Тарифів Банку», Клієнт зобов`язаний звернутись в Банк для розірвання цього Договору та погасити перед Банком заборгованість, в тому числі і заборгованість, що утворилась протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих Держателю і його Довіреною особою . При незгоді зі списанням коштів по картрахунку інформувати письмово Банк про це протягом тридцяти п`яти днів з моменту списання (у разі якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Згідно п. 1.1.3.2.4. Умов та правил, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування тарифів. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов`язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду за змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжного картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта. У відповідності до п. 1.1.7.11 Умов та правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Також вказаними Умовами та правилами (п.2.1.1.12.6) передбачено, що на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Підпис відповідача про ознайомлення на вказаному Витягу відсутній. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а. с. 4-7) встановлено, що станом на 29.11.2018 за відповідачем рахується заборгованість у сумі 12285,79 грн., яка складається з: 5586,24 грн.- нараховані відсотки за користування кредитом, 5638,32 грн.-нарахованої пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн.-штраф(фіксована частина), 561,23 грн.-штраф(процентна складова). Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Водночас, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець, у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Разом з цим, у заяві позичальника від 13.12.2010 року процентна ставка не зазначена, а також відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. При цьому до позовної заяви додано роздруківку витягу з умов та правил надання банківських послуг. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, ресурс: архів Умов та правил надання банківських послуг розміщених на сайті https:// privatbank.ua/terms, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року №342/180/17, яка згідно до ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Слід зазначити, що в ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що у долучених позивачем Витягах з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт відсутній підпис відповідача, як і відсутня дата його підписання самим позивачем. Крім цього, матеріали справи не містять жодного доказу, що саме долучені до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» Умови та Тарифи були додатками до підписаної відповідачем заяви від 13.12.2010 року, оскільки в даному документі відсутня дата. Суд не приймає до уваги Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: www.privatbank.ua, у зв`язку з чим вважає, що не підлягають до стягнення розмір заборгованості по пені та штрафах, оскільки вони не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13.12.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Суд визнавав обов`язковою явку представника позивача для надання роз`яснень в частині умов укладеного договору з відповідачем, розрахунку суми заборгованості, а саме: застосованої процентної ставки, формули та підстав нарахування відсотків, пені та комісії, розміру витрачених кредитних коштів, проте представник позивача в призначене судове засідання не з`явився. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача 5586,24 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 5638,32грн. - нарахованої пені, а також штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн.-штраф(фіксована частина), 561,23 грн.-штраф(процентна складова), оскільки такі є недоведеними. Будь-яких доказів, які б спростовували ці твердження суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень, що є мінімальною ставкою, визначеною ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.29), підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки є як судовими витратами так і прямими збитками позивача, які він був вимушений понести у зв`язку зі зверненням до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed