Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

22.08.2018 до суду звернулася позивач [PERSON] до Турківської міської ради Львівської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди за адресою [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом свого чоловіка, який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка входить будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті. Проте, через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій змушена звернутись до суду. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 11.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, 16.09.2020 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. В підготовче засідання представник відповідача Турківської міської ради Львівської області не з`явився, відзив на позов не подав, 16.09.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. В підготовче засідання третя особа [PERSON] не з`явився, пояснення щодо позову не подав. 11.09.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. В підготовче засідання третя особа [PERSON] не з`явилась, пояснення щодо позову не подала. 15.09.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Водночас у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , про що 30.01.2018 Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, а саме: будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті (а.с.15-19). Згідно з довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Львівської області від 13.03.2018 №2007 [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , сином [PERSON] , дочкою [PERSON] (а.с.34). Згідно з довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Львівської області від 18.07.2018 №958, згідно земельно-облікових документів міської ради, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтованою площею 0,06 га в [ADDRESS] до дня смерті знаходилась в користуванні [PERSON] (а.с.36). Після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.30). Інші спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] 26.03.2018 подали заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини за законом в користь дружини спадкодавця (арк. справи 31, 32). Як видно з постанови приватного нотаріуса Турківського РНО Федаша М.М. від 15.08.2018 №255/02-31 [PERSON] повідомлено про те, що їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , так як не представлено правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 33). Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулась до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, відповідно до ст.1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, з урахуванням того, що [PERSON] , [PERSON] в нотаріальному порядку відмовились від спадщини за законом, а інших спадкоємців не має, тому позивач [PERSON] , як дружина спадкодавця, одержала право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Турківської міської Ради народних депутатів від 16.11.1979 р. №220 вирішено, зокрема погодити рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Б.Хмельницького про виділення [PERSON] , 0,06 га земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.28). Актом виносу в натуру плану земельної ділянки від 04.06.1980 р. проведено в натурі відвод земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво забудовника [PERSON] та винос в натуру габаритів жилого будинку за проектом №Л-71-1-2, господарської будівлі за проектом №ГБ-2-76, згідно з планом земельної ділянки розташованої в [ADDRESS] площею 600 кв.м (а.с.26). 04.06.1960 р. [PERSON] отримав дозвіл на земельній ділянці по [ADDRESS] на підставі будівельного паспорту від 04.06.1980 р. затвердженого районним архітектором, проводити будівництво житлового будинку, сараю та ін. надвірних будівель та споруд. Строки закінчення робіт - 04.06.1983 (а.с.29). Згідно з довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Львівської області від 21.08.2018 №2409, рішенням виконавчого комітету №84 від 21.05.1991 вул. Колісниченка,36 перейменована на [ADDRESS] (а.с.42). З`ясовуючи питання, чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності суд враховує наступне. Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у згаданому вище листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 зазначив, що встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка діяла на час завершення будівництва спірного спадкового майна, реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. При цьому, діюче на той час законодавство хоча й передбачало державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на таке майно не залежало від державної реєстрації. Таким чином, судом встановлено, що будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , який є об`єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства, з отриманням відповідних дозволів. Також судом встановлено, що правона спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом перейшло від спадкодавця [PERSON] до його дружини [PERSON] . Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1980 році, що доводиться технічним паспортом (а.с. 15-19), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 02.08.2018 (а.с.37-41), а [PERSON] отримав земельну ділянку для будівництва та здійснив будівництво із дозволу компетентних органів державної влади, але за життя не оформив права власності на здійснене будівництво, а позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги до майна покійного чоловіка. Беручи до уваги, що будівництво будинку відбулось згідно з законом, враховуючи те, що покійний чоловік позивачки не встиг оформити права власності на такий в зв`язку зі смертю, а позивач в свою чергу своєчасно прийняла спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців на майно померлого немає, спірне спадкове майно є об`єктом права власності, але відсутня реєстрація права власності на даний будинок, тому суд дійшов висновку, що позов є підставним, обгрутованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved