Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] до [PERSON] із залученням третьої особи: служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2000 року син позивачки [PERSON], [INFO] проживав однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], у них народилася донька - [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис 02 квітня 2005 року за № 04 та видано свідоцтво про народження дитини. [INFO] помер ,батько [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не провідує дитину, не виявляє бажання до спілкування з нею, не приймає участі у її вихованні, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов до отримання нею освіти. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, коштів на лікування, оздоровлення, харчування дитини не надає. Позивач прохає прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. До судового засідання позивач [PERSON] направила заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] направила в судове засідання аналогічну заяву, позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Представник у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Прокурор в судовому засіданні висловив думку стосовно доцільності задоволення позовних вимог [PERSON] та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір»ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 02 квітня 2005 року. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме: не провідує дитину, не виявляє бажання до спілкування з нею, не приймає участі у її вихованні, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов до отримання нею освіти. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої дочки, що не заперечується відповідачем. З характеристики родини [PERSON], наданої директором школи І -ІІІ ступенів № 270 Деснянського району м. Києва, де навчається дитина з 2009 року, також вбачається, що вихованням дитини та її навчанням займаються дідусь та бабуся . Відповідно до довідки форми 3 ЖЕК 310, неповнолітня [PERSON], проживає в квартирі свого дідуся у [ADDRESS]. Згідно висновку Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 15 квітня 2014 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно нотаріально завіреної заяви серії ВТР № 940271 від 20 березня 2014 року, [PERSON] відмовилася від своїх батьківських прав щодо малолітньої доньки, [PERSON],[INFO]. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із абз.2 п.16. постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дитині протягом тривалого часу не приділяє, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставною для позбавлення його батьківських прав. Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною суду не надано, сприяти його духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям до здоров'ям дочки, приймати участь у її становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками. За таких обставин, в інтересах дитини, суд вважає за необхідне постановити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо її малолітньої дочки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved