overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

24.06.2014 року позивача звернулася до суду з позовом про визнання права власності на гараж спираючись на ті обставини, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді гаражу, який розташований за адресою: [ADDRESS] та іншого майна. Спадщину після смерті матері позивач прийняв, але нотаріус в оформленні спадщини відмовив, посилаючись на те, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на спірний гараж. Позивач до суду не прибула, але надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник Первомайської міської ради до судового засідання не прибув, проте від міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають. Третя особа до судового засідання не з'явилася, та надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді гаражу, який розташований за адресою: м. Первомайський Харківської області, вул. Жовтнева (біля МПТУ), та іншого майна. Спадщину після смерті матері позивач прийняв але оформити її не зміг, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, про що виніс постанову, вмотивувавши це тим, що чоловік позивача, не зареєстрував своє право власності на спірний житловий будинок, і таким чином, виходячи зі ст. 1299 ЦК України, не набув права власності на нерухоме майно, яке виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно виписки з рішення виконкому Первомайської міської ради від 7.08.1974 року, [PERSON] було надано земельну ділянку для побудови індивідуального гаражу. Згідно акту від 09.12.1974 року був проведений відвід вказаної земельної ділянки в натурі. На відбудований гараж було складено технічний паспорт, відповідно до якого площа вказаного гаражу складає 35,5 кв.м, та прибудова - 9,10 кв.м. Проте, за життя спадкодавець не оформив на себе право власності, що стало підставою для відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON]. Позивач, згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємці, які претендують на долю у спадщини немає. В матеріалах справи є копії заяв від [PERSON] та [PERSON], згідно яких вони відмовляються від прийняття спадщини на користь позивача, [PERSON] (аркуші спадкової справи 5,8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особі яка померла(спадкодавця), до інших(спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

24.06.2014 року позивач в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], і свої доводи обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] Батько дитини [PERSON], [INFO] не виконує батьківські обов'язки з утримання, виховання, лікування малолітньої доньки [PERSON], [INFO], тривалий час з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги не надає, не спілкується взагалі з дитиною. В порушення вимог до чинного законодавства батько дитини, не виконує свої батьківські обов'язки з утримання, виховання, лікування та навчання дитини, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріально не допомагає. Прокурор підтримав позов. Допитана у судовому засіданні позивач [PERSON] наполягає на позовних вимогах. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Третя особа, представник Органа опіки та піклування Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, підтримує позов. Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 164, 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Батько та мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком є відповідач по справі - громадянин Федеративної Республіки Нігерія - [PERSON], [INFO] [PERSON] не займається вихованням, утриманням дитини, не цікавиться її долею, станом здоров'я, матеріально не допомагає. Рішенням Суворівського районного суду міста Одеси шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно висновку органу опіки та піклування Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області від 23.06.2014р. та висновку служби у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації від 17.05.2013р. вбачається доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні та підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, і його необхідно побавити батьківських прав. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору, оскільки заявлені вимоги задоволено. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

24.06.2014 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 15.04.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач зобов'язань за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.05.2014 року має заборгованість 13385,40 грн., яка складається з: - 6700 грн. - заборгованість за кредитом; - 5809,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 625,50 грн. - штраф (процентна складова). Позивач прохає стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором №б/н від 15.04.2009 року у розмірі 13385,40 грн. В судовому засіданні представник позивача був відсутній, проте надав до суду заяву відповідно до змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні також була відсутня, хоча належним чином та своєчасно повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.04.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно змісту якого, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 7000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується власноручним підписом відповідача в заяві про укладення договору.( а.с.10-16) Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.05.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 13385,40 грн., яка складається з: - 6700 грн. - заборгованість за кредитом; - 5809,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 625,50 грн. - штраф (процентна складова).( а.с. 6-9) Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . З огляду на вище наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором №б/н від 15.04.2009 року у розмірі 13385,40 грн. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

24.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], як спадкоємця за законом, мотивуючи позов тим, що після його смерті знайшов ощадні книжки та через юридичну необізнаність пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засіданні сторони не з'явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - ощадні книжки Ощадного банку. Відповідно до повідомлення Першої Чернігівської державної нотаріальної контори від 08.07.2014 року спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки причини, по яким позивач пропустив строк для прийняття спадщини, суд вважає поважними, його позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини достатнього для подання заяви підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

24.06.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення оплати за комунальні послуги, в якому вона посилається на те, на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2004 року вона та [PERSON] придбали в [ADDRESS] двокімнатну квартиру. Відповідач [PERSON] є співвласником квартири, однак починаючи вже з грудня 2006 року в квартирі не мешкав та комунальні послуги за утримання квартири не сплачував. Тому позивач [PERSON] і звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь, в межах строку позовної давності, всі понесені нею витати по утриманню частки квартири, яка належить відповідачу, стягнути з нього судовий збір а також витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає частково, а саме в розмірі оплати послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території згідно квитанцій КП «Комунальник» та КП «Жилсервіс». Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали по справі встановив такі факти та відповідні до них правовідносини: на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2004 року та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.19-21) позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками, по ? частки у кожного. Згідно зі статтею 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласники, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно з квитанціями та розрахунком, копії яких містяться в матеріалах справи, позивачем за останні три роки за утримання квартири було сплачено 8532 грн. 49 коп., які складаються з оплати за обслуговування будинку та прибудинкової території, та оплати за теплопостачання. Частка, яка підлягає сплаті відповідачем [PERSON] складає - 4266 грн. 25 коп.( 8532,49 / 2) Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

24.06.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів та відсутності спільних поглядів на життя та сім`ю, шлюбні відносини між позивачем було припинено близько чотирьох місяців тому, спільне господарство не ведеться. Позивачка зазначає, що збереження сім`ї неможливе, тому позивачка звернулась до суду та просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач та відповідач звернулися перед судовим засіданням до суду з заявами. За змістом яких позивач позов підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з Державним Центром розвитку сім`ї серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом та спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, позивач поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

24.06.2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22.11.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №348. Просила розірвати шлюб, оскільки сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу бажала присвоїти прізвище - [PERSON]. Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

24.06.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що вона є дочкою відповідача. З 01.09.2012 року вона навчається в Волноваському професійно-технічному училищі на 2 курсі денного відділення, на бюджетній формі навчання. Строк закінчення навчання [INFO] включно. Вона знаходиться на утриманні матері. Підсобного господарства вони не мають, батько добровільно матеріальну допомогу не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, на період навчання у розмірі ? частини щомісячно з усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не пізніше [INFO]. В судовому засіданні позивачка на позові наполягала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 14.06.2014 позивачці виповнилося 18 років, вона навчається в Волноваському професійно-технічному училищі на 2 курсі денного відділеня, на бюджетній формі навчання з 01.09.2012 по 01.07.2015 (а.с.7). Позивачка знаходиться на утриманні матері. Підсобного господарства вони не мають, батько добровільно матеріальну допомогу не надає Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підягає задоволенню та з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

24.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 04.03.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює, отримує дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 04.03.2006 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON] (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, отримує дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved