Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

22.05.2019 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області, актовий запис №116. Після розірвання шлюбу позивач також просить залишити їй прізвище - « [PERSON] ». В обґрунтування позову, позивач зазначає, що 16.11.2013 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що 16.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області складено відповідний актовий запис №116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] . В процесі співжиття між позивачем та відповідачем виникали спори щодо сімейного життя, викликані різними поглядами на нього, що погано впливало на настрій і емоційний стан позивача та дитини, що мало наслідком глибокий моральний дискомфорт останніх. Спорів стосовно місця проживання дитини та поділу спільного майна між сторонами немає. Ухвалою суді Шполянського районного суду Черкаської області від 12.06.2019 було відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 01.08.2019 було зупинено провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24.09.2019 було поновлення провадження у справі. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того зазначив, що термін наданий судом для примирення, не дав позитивного результату. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов визнає. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У суді встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб 16.11.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області, про що 16.11.2013 було зроблено актовий запис №116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « [PERSON] ». (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2014, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області, [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , про що 18.04.2014 складено відповідний актовий запис № 43. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній. Подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Сторонам надавався строк на примирення з 01.08.2019 на один місяць. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Сторонами не надано суду доказів того, що між ними досягнуто примирення. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.ч.2,3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК (2947-14). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК (2947-14); за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до п.3. ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно з нормами ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом з`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає, а подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та спільної дитини сторін. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб розривається, а після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище позивачу - « [PERSON] ». Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 105, 110-113, ч.2ст. 114, СК України,

Outcome: approved