Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

23 червня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19.04.2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 289), в якому у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут та виховання дитини, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого сторони фактично припинили шлюбні відносини з березня 2020 р., не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживаючи окремо один від одного, а тому шлюб носить формальний характер і збереження сім`ї, яка фактично розпалася неможливо. За клопотанням відповідача, ухвалою суду від 28.10.2020 р. сторонам був наданий строк на примирення терміном до 02.12.2020 р., в який сторони не примирилися (а.с. 29-30,35). В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомила, від представника позивачки за ордером до суду надійшла письмова заява, в якій він повністю підтримав позов [PERSON] , який просив задовольнити і слухати справу без його участі та участі позивачки (а.с. 38,49,50). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій визнав позов про розірвання шлюбу повністю, та просив суд слухати позовну заяву про розірвання шлюбу без його участі (а.с. 39). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 19.04.2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 289), що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 19.04.2003 року, в якому у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.07.2012 р. (а.с. 5,13). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут та виховання дитини, втрату позивачки з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого сторони фактично припинили шлюбні відносини з березня 2020 р., не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживаючи окремо один від одного, а тому шлюб носить формальний характер і збереження сім`ї, яка фактично розпалась неможливо. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, дитини та моральним засадам суспільства. Питання щодо розподілу судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, позивачкою у позові не ставиться, а тому судом не вирішується.

Outcome: approved