Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

22.03.2017 року позивач звернулась з позовом, в якому просила звільнити її з 05.03.2016 року від сплати аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], у звязку з тим, що 03.06.2016 року було винесено розпорядження Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області, яким визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано в 2004 році, а від шлюбу у них народився 28.06.2001 року син [PERSON], який тривалий час проживав з відповідачем. Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 02.04.2012 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 200 грн., починаючи з10.03.2012 року і до його повноліття. З 05.03.2016 року син став проживати з позивачкою, відповідно до розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 03.06.2016 року №145-р., що підтверджується довідкою сільської ради. Так як відповідач не погоджується припинити стягнення аліментів, то вона і звертається з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач просив в задоволенні позову відмовити, так як хоча розпорядженням рай адміністрації і встановлено місце проживання сина із позивачкою, але фактично він навчається на бюджеті з ПТУ в Голованівському районі і приїжджає звідти лише на вихідні, на яких відвідує як матір, так і батька і при цьому він надає сину речі, продукти. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтв про розірвання шлюбу та народження видно, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 24.03.2004 року (а.с.4), а 28.06.2001 року у них народився син [PERSON] (а.с.8). Із копії паспорту позивачки видно, що 25.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] ( а.с.3). Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.04.2014 року провадження №2/1421/437/12р видно, що з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 200 грн., починаючи з 10.02.2012 року та до його повноліття ( а.с.9). Із копії розпорядження Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області від 03.06.2016 року № 145-р (а.с.5) видно, що визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з його матірю [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], а копією довідки Мигіївської сільської ради від 16.03.2017 року ( а.с.7) підтверджено що з [PERSON], яка дійсно зареєстрована та проживає в с. Мигія з 05.03.2016 року проживає її син [PERSON], [INFO]. Ст. 60 ч.1ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 181 ч.2 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Із наведеного випливає, що аліменти стягуються з того з батьків, хто проживає окремо від дитини, а так як позивачем надано докази які підтверджують проживання дитини із нею, проти чого відповідач заперечував, але ніяких доказів не надав, то суд знаходить, що позивачку необхідно звільнити від сплати аліментів на користь відповідача на утримання дитини, яка мешкає із нею, задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Ст. 197 ч.2 СК України передбачає, що за позовом платника аліментів суд може повністю, або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Ст. 191 ч.1 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ст. 188 ч.2 СК України передбачає, що батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Ст. 192 ч.1 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що позов про звільнення від сплати аліментів необхідно задовольнити, звільнивши позивачку від сплати аліментів з моменту набрання рішенням законної сили, а не з 05.03.2016 року, так як вважає, що питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам необхідно вирішувати за відповідними позовними вимогами.

Outcome: partial