overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

23 жовтня 2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів для утримання їх неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач добровільно не бере участі в утриманні дітей, які проживають разом з нею і потребують постійного догляду та матеріальних витрат тощо. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до суду не зявився, надавши суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів для утримання його дітей. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5), і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобовязані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача для утримання дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Тобто, однією з умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей. Аналізуючи викладене, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в заявлених межах. Згідно ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

23 жовтня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 31 березня 2008 року між банком та відповідач був укладений кредитний договір б\\н отримав кредит у сумі 1500 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19.20 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . [PERSON] свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 6030.64 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не зявився , хоча був повідомлений своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 31 березня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]), яка фактично проживає за адресою: [INFO], був укладений кредитний договір б\\н та отримала кредит у сумі 1500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 31 липня 2015 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 1443.61 дол. США; - заборгованість по процентам за користування кредитом 3293.54 дол. США; - заборгованість по комісії за користування кредитом 984.28 дол. США; - штраф ( фіксована частина) 23.14 дол. США; - штраф ( процентна складова)\~ - 286.07 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 6030.64 дол. США Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1954.83 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

23 жовтня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 29 серпня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №945. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з червня 2015 року. Спір щодо спільного майна вирішується в судовому порядку. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

23 жовтня 2015 року, до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем з 01 квітня 2014 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 63. Від шлюбу подружжя маємо малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між позивачкою та відповідачем не склалось, через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та відсутність взаєморозуміння. З 2015 року позивачка та відповідач спільно не проживають, сімейних відносин не підтримують. Спору, між сторонами в справі, відносно належності спільного майна не виникло. Спільна дитина залишилашається проживати разом з матірю У судове засідання сторони не зявились, про що позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутнісіь, та що вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, але надав суду заяву, що з позовними вимогами позивачки згодний у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, за наступними підставами - Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 01 квітня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №63, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі, серія свідоцтва І-НО №34453. Від шлюбу позивачка та відповідач мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-НО №623839 від 17 жовтня 2014 року, яка згідно позовної заяви, проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, з'ясувавши наявність вільного волевиявлення заявників щодо розірвання шлюбу, вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

23 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський р-н, вул. Роторна, 12-А/21. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.10.2015р. о 19 год. 14 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.10.2015р. о 19 год. 14 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що з хворим контакт формальний. Знаходиться в ліжку, робить маятникоподібні рухи „назад, уперед. Мутичний, негативістичний, спонтанна мова відсутня. Очі закриті, губи стиснені, відповідає махом голови, моргає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

23 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2013 року. Від шлюбу дітей у сторін немає. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені остаточно у зв'язку з тим, що дружина зрадила йому у подружній вірності, маючи стосунки з іншим чоловіком. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

23 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21 лютого 2009 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №24. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне мешкання не склалося, втратили почуття, порозуміння та повагу один до одного. Припинили подружні відносини з березня 2011 року, мешкають окремо. Сторони в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи були неодноразово належним чином повідомлені, про що в матеріалах справи є підтвердження. Позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, її інтереси представляє представник [PERSON]. Відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі угоди, надала заяву про слухання справи в її відсутність, наполягає на задоволенні вимог [PERSON], не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріли справи, приходить до висновку, що можливо слухати справу в відсутність сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2009 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №24. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні та вихованні позивача. Проголошена ст.51 Конституції України, охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд зясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, майнового спору не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача так і відповідача. Спорів щодо розподілу майна не має, спору щодо виховання та утримання дитини не має.. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

23 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 17.11.2012 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу, а саме: [INFO] в них народився син [PERSON]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17.11.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2012 року, актовий запис №1457 (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2013 року, а/з 382 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. З вересня 2015 року сторони проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

23 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 14 лютого 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 34. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо більше трьох місяців, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, Селіверстова. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно. Справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. 14 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 34 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП № 193730 (а.с.8). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявка належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved