Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

21 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітної плати, починаючи з дня подачі заяви до 28.06.2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.09.1996 по 16.01.2007. Від шлюбу з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття аліменти з відповідача стягувалися в судовому порядку. Син навчається на третьому курсі в Криворізькому професійному гірничо-технологічному ліцеї ІІ рівня акредитації за професією машиніст тепловозу з 01.09.2012 по 28.06.2015, не працює, доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Вона не має можливості утримувати сина самостійно. Відповідач має можливість надавати допомогу, так як він офіційно працевлаштований, інших утриманців не має, тому може сплачувати на утримання сина на період навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що з березня 2015 року припинила отримувати аліменти на сина, який досяг повноліття, але продовжує навчання, позивач не знала, що необхідно звертатися до суду із позовом про стягнення аліментів, тому просила стягнути аліменти з відповідача за період з березня 2015 року по 28 червня 2015 року. В судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, більш того, він самостійно в червні поточного року звернувся до бухгалтерії підприємства, на якому він працює, з заявою про утримання з нього аліментів на сина в розмірі 12,5 % зарплати, оскільки в такому ж розмірі він ще сплачує аліменти за виконавчим листом на користь позивача на утримання їх з позивачем неповнолітньої дочки [PERSON]. Крім того, зазначив, що в нього інша сімя, і на його утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, кожна сторона розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і, у звязку з цим, потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.\~\~ Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який вже є повнолітнім, однак продовжує навчання на 3 курсі в в Криворізькому професійному гірничо-технологічному ліцеї ІІ рівня акредитації за професією машиніст тепловозу з 01.09.2012 по 28.06.2015, термін навчання з 01.09.2012 по 28.06.2015, що підтверджується довідкою навчальної установи № 281 від 14.05.2015 (а.с.11). З вказаної довідки та пояснень позивача вбачається, що на даний час син вже закінчив навчання. Згідно п.п.17, 20 постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти виплачуються щомісячно; обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом 21.05.2015, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (а.с.1). Моментом закінчення навчання є 28 червня 2015 року (а.с.11). З урахуванням усієї сукупності обовязкових умов, період, за який можливе стягнення аліментів, становить 1 місяць 7 днів. Як вбачається з довідки № 1943 від 01.07.2015, виданої ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», в червні 2015 року із заробітної плати [PERSON], який працює на цьому підприємстві, утримані аліменти в розмірі 12,5 % в сумі 533,70 грн. та 12,5 % в сумі 533,70 грн. Надати суду докази подальшого навчання повнолітнього сина позивач суду не надала. Зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, про що зазначено і у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 по справі № 6-81цс13. Крім того, з пояснення відповідача вбачається, що він не заперечує проти погашення боргу по аліментам за період з березня 2015 року по червень 2015 року в добровільному порядку. Враховуючи наведене суд вважає, що позов [PERSON] є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed