overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 1996 року по 19 лютого 1998 року його мати - [PERSON], перебувала у шлюбі з відповідачем. До досягнення повноліття позивачем, відповідач у примусовому порядку сплачував аліменти на його утримання. Оскільки позивач на даний час навчається в Глухівському агротехнічному інституті ім. С.А. Ковпака СНАУ, а відповідач ухиляється від надання коштів на його утримання на час навчання, [PERSON], уточнивши свої вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 600 грн. щомісяця до закінчення ним строку навчання. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову у повному обсязі. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 лютого 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 19 серпня 2014 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], виконавче провадження закінчено, у зв'язку з досягненням дитиною повноліття (а.с.7). Відповідно до довідки №809 від 10 липня 2014 року, [PERSON] навчається в Глухівському агротехнічному інституті ім. С.А. Ковпака СНАУ за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівель і споруд» за денною формою навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року (а.с.8). Відповідно до довідки про доходи від 16 вересня 2014 року, виданої Путивльським відділенням Глухівської МДПІ, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 березня 2014 року по 31 серпня 2014 року за винятком аліментів становить 25227 грн. 57 коп. (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітньою дочкою сином. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний мінливий доход, позов визнав в повному обсязі, погодився сплачувати аліменти в сумі 600 грн. щомісячно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилається на ту обставину, що він є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. У вищезазначеному будинку зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], який є рідним братом дружини. З моменту реєстрації відповідач ні одного дня не проживав у його будинку, не перевозив туди своїх особистих речей, не здійснював догляду за будинком та не сплачував комунальних послуг. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним йому житловим будинком. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з»явився, будучи належним чином повідомлений про явку до суду за місцем фактичного проживання, а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Дана обставина стверджується копією реєстраційного посвідчення та технічним паспортом. Як вбачається з копії будинкової книги та довідки про склад сім»ї, в даному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], син [PERSON] та відповідач по справі [PERSON]. Як ствердили допитані в якості свідків [PERSON], яка є сусідкою позивача, та [PERSON], яка є дружиною позивача, відповідач не проживав жодного дня у будинку позивача, ніколи там не появлявся, його речей у будинку ніколи не було, витрат по утриманню будинку він не несе, не з»являється за даною адресою. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в спільному житловому приміщенні не проживає понад рік без поважних причин, він втратив право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Великоберезнянської сільської ради, в якому вказує, що [INFO] померла мати [PERSON], яка заповіла відповідачеві [PERSON] все своє майно. Інших спадкоємців після її смерті нема. Пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, тому що вважав, що брат [PERSON] прийняв спадщину за заповітом. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. В суді позивач доводи позову підтримує. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами погоджується і пояснив, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері не звертався і не має наміру звертатися. Представник сільської ради до суду не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельний пай, яку вона заповіла відповідачеві [PERSON], який за прийняттям спадщини в нотаріальному порядку не звертався. Пояснення сторін узгоджуються з письмовими доказами - свідоцтвом про смерть [PERSON] та її заповітом на користь [PERSON], свідоцтвом про народження позивача [PERSON], сертифікатом про право власності [PERSON] на земельний пай. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, оскільки [PERSON] вважав, що його брат [PERSON] прийняв спадщину відповідно до заповіту їх матері, а тому не звертався до нотаріуса. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 19 березня 1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. З липня 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, проте має таку можливість, оскільки працює у Філії ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» «Добропільська автобаза». У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4), який не заперечує свого батьківства. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Суд враховує, що відповідач працює водієм Кразу у філії ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» «Добропільська автобаза» та з березня 2014р. по серпень 2014р. тримав дохід 28787,58 грн. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 23 вересня 2014 року. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 15 вересня 1995 року уклала шлюб з відповідачем, який на даний час розірвано. У даному шлюбі народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільно надавати відмовляється. Зазначила, що самостійно забезпечувати неповнолітню дочку [PERSON] вона не взмозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що він є фізично здоровим, інших утриманців не має. Позов підлягає до задоволення повністю. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між батьками дитини на підставі рішення Ратнівського районного суду від 24 травня 2013 року розірвано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Замшанівської сільської ради Ратнівського району від 05.09.14, діти сторін знаходиться на утриманні матері [PERSON]. В силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зважаючи на те, що відповідач є працездатним, щорічно в період опалювального сезону працює у ЗОШ с.Замшани оператором котельні, у міжсезонний період отримує допомогу по безробіттю в Центрі зайнятості населення, що стверджено записами у трудовій книжці відповідача та свідчить про наявність в останнього стабільного доходу, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від доходу згідно із ст.183 СК України. З огляду на відсутність у відповідача інших утриманців, відсутність даних про його незадовільний стан здоров'я, суд визначає до стягнення аліменти у розмірі ? частки від доходів відповідача, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як цього вимагає ст.182 згаданого Кодексу, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 4 місяців, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Він проживає від дружини та дитини окремо. Позивачка наполягає на задоволенні вимог. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав. Наданий судом сторонам термін для примирення позитивних наслідків не мав. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 16.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Флоринською сільрадою Бершадського району Вінницької області 03.10.2014 року; від шлюбу мають спільну, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим тією ж сільрадою. У судовому засіданні позивачка підтвердила, що примирення з відповідачем не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як 4 місяці. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Змінює прізвище позивачки на дошлюбне - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 07 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №516. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 грудня 2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, розбіжність в поглядах на шлюб та сім'ю. Внаслідок постійних конфліктів вони припинили шлюбні стосунки і з серпня 2012 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Спору стосовно поділу спільного сумісного майна між ними немає. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і не відповідає її інтересам, а тому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та просить відновити їй дошлюбне прізвище (а.с.14). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачем [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до вимог ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, позивач при укладанні шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] За таких обставин, вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища підлягає до задоволення і суд відновлює прізвище останній [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача судовий збір, сплачений останньою у розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час її навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є її батьком, який сплачував аліменти на її утримання до 18 років. Вона є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання обліково-фінансового факультету Миколаївського аграрного університету. Починаючи з травня 2014 року батько нічим їй не допомагає. Відповідач працює, отримує заробіток плату, яку витрачає на авансі потреби. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку починаючи з дня звернення до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.05.1996 року Очаківським ЗАГСом Миколаївської області, [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON]. Довідкою №3071 від 11.09.2014 року Миколаївського національного аграрного університету підтверджується, що [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання яке закінчується у червні 2016 року. Навчається на контрактній основі, державну стипендію не отримує. Згідно копії договору № 1690 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації та надання додаткових освітніх послуг Миколаївським національним аграрним університетом від 20.08.2014 року плата для відшкодування витрат на підготовку фахівця університетом складає 13800 грн, термін навчання - два роки. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідачем не надано доказів щодо матеріального забезпечення та наявність інших утриманців. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає із нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача та у теперішній час проживає із матір'ю. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 вересня 2014 року виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 листопада 2009 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області та довідкою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГАЙ» № 42 від 20 вересня 2014 року про склад сім'ї позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі -СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 Сімейного кодексу України. Крім того, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved