Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

23.01.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09.06.2007 року Фрунзенським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис №141. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 09.06.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Фрунзенському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис №141. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя склалося невдало, між позивачем та відповідачем виникають свари з приводу різних поглядів на сім`ю та життя. Як вказує позивач, вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного, подружніх стосунків не підтримують, однак не мають змоги звернутися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, позивач вважає, що шлюб між нею та відповідачем розпався остаточно та має бути розірваний, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Сторони в підготовче засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, просив його задовольнити. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч.4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 09.06.2007 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 141 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №057166. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини та чоловіка - [PERSON] (а.с. 5). За час шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1ВЛ №092740, виданого 04.08.2007 року, актовий запис №3116, (а.с. 6). У відповідності до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та неповнолітньої дитини. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved