Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

23 вересня 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ПАТ «АКБ «Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідно укладеного договору про надання споживчого кредиту №1/0/320/23-09-13/0022 від 09.01.2014 року банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 4000,00грн. зі строком користування з 09.01.2014 року до 08.01.2017 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії у розмірі 1,5% від первісної суми кредиту. Згідно умов п.4.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. 09 січня 2014 року, виконуючи зобовязання за кредитним договором, банк перерахував кредитні кошти позичальнику. Позичальник в порушення умов кредитного договору, не виконав взяті на себе кредитні зобовязання відносно щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Так, згідно довідки-розрахунку станом на 01 липня 2015 року за кредитним договором заборгованість з повернення кредитних коштів складає 2973,55грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитним коштами 454,83грн.; заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 780,00грн.; пеня за прострочення основної судної заборгованості 209,09грн.; пеня за несплачені проценти 319,45грн.; штраф 2000,00грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 6736,92грн. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 6736 гривень 92 копійки. Відповідно до ч.9\~статті 110 ЦПК України позови\~до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] є: [ADDRESS]. Згідно із розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.04.2015 року №22/0/38/15 «Про зміну територіальної підсудності справ» внесено зміни до розпорядження ВССУ від 02 вересня 2014 року №27/0/38/14 та визначена територіальна підсудність цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, кримінальних проваджень Мар'їнського районного суду Донецької області Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідача\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи. Однак, в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 09.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №1/0/320/23-09-13/0022 відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 4000,00грн. зі строком користування з 09.01.2014 року до 08.01.2017 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії у розмірі 1,5% від первісної суми кредиту (а.с.3-4). Згідно умов п.4.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. Крім того, згідно п.5.1 договору за порушення строку повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитним коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу, а також відповідно до п.5.2 цього договору, у випадку порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитним коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми наданого кредиту. 09 січня 2014 року, виконуючи зобовязання за кредитним договором, банк перерахував кредитні кошти позичальнику. Позичальник в порушення умов кредитного договору, не виконав взяті на себе кредитні зобовязання відносно щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Так, згідно довідки-розрахунку станом на 01 липня 2015 року за кредитним договором заборгованість з повернення кредитних коштів складає 2973,55грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитним коштами 454,83грн.; заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 780,00грн.; пеня за прострочення основної судної заборгованості 209,09грн.; пеня за несплачені проценти 319,45грн.; штраф 2000,00грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 6736,92грн. (а.с.11). За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із\~статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В\~статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України за\~кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Рішенням від 20.07.2015 року за №140 Виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «АКБ «Капітал» запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Частина 3 статті 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218,00 гривень.

Outcome: approved