Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

22.11.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохав суд розірвати договір найму квартири за адресою [ADDRESS], укладений 12.02.2013 року між померлим 09.09.2017 р. [PERSON] та [PERSON]; виселити [PERSON] з вказаної квартири та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1\~280,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є спадкоємцем за заповітом квартири за адресою [ADDRESS] після померлого 09.09.2017 р. батька [PERSON]. Вказана квартира знаходиться на балансі ЖК «Слава». Позивач вказує, що після смерті батька ним було встановлено, що у спадковій квартирі зареєстрована та проживає відповідач по справі [PERSON], яка і продовжує там проживати. Вимога позивача про звільнення житлового приміщення та зняття з реєстрації 18.09.2017 року залишена відповідачем без виконання, [PERSON] відмовилася це робити з посиланням на наявність договору найму житлового приміщення. Позивачем зазначено, що успадкована квартира є єдиним місцем проживання позивача, квартира потребує ремонту, відповідач не сплачує комунальні послуги. Вказане і стало підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, адвокат позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов та жодних клопотань до суду не подавала. Представник третьої особи по справі Управління реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи по справі Житлово-експлуатаційний кооператив «Слава» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, письмових пояснень щодо позову не надавав. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановлена ухвала. Суд, дослідивши фактичні обставини справи, зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Після смерті батька позивача - [PERSON] 09.09.2017 р., що підтверджується копію свідоцтва про смерть (а.с. 7), відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, а саме квартиру за адресою [ADDRESS], що належала останньому на праві приватної власності (копія свідоцтва № 355 про право особистої власності та технічний паспорт на житло наявні в матеріалах справи (а.с. 10-13). За життя спадкодавцем було складено заповіт, що посвідчений 06.11.2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 9), відповідно до якого все належне йому на день смерті майно та все на що за законом він має право, останній заповів своєму синові позивачу по справі - [PERSON]. Згідно з заявою [PERSON] (а.с. 14), поданої до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], останній прийняв всю належну йому за заповітом спадщину після смерті батька. Спадкову справу зареєстровано за № 61213564 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49071041 від 13.09.2017 року (а.с. 15). З пояснень сторони позивача судом встановлено, що останній має перешкоди у користуванні успадкованою квартирою, оскільки після смерті батька йому стало відомо, що у вказаній квартирі зареєстрована та проживає [PERSON] відповідач по справі, яку він прохав добровільно виселитися, однак остання цього не зробила, повідомивши, що проживає там на підставі договору найму, укладеному з померлим [PERSON]. В матеріалах справи наявна копія попередження від 18.09.2017 року за підписом позивача, а також підписом громадян [PERSON] та [PERSON] адресованого на імя [PERSON], відповідно до якого вбачається, повідомлення адресата про те, що позивачем [PERSON], успадковано вказану квартиру та попередження адресата про розірвання договору найму житла, добровільне звільнення житлового приміщення та зняття з реєстрації (а.с.16). Будь-які докази отримання чи направлення вказаного повідомлення на адресу відповідача [PERSON] у справі відсутні, а тому суд критично сприймає вказаний письмовий доказ. Будь-яких доказів існування усного чи письмового договору найму вказаної вище квартири між відповідачем [PERSON] та померлим батьком позивача [PERSON] суду не надано. Адвокатом позивача в судовому засіданні від 30.11.2017 року, що проводилось за участю відповідача по справі, заявлялось клопотання про витребування доказів з Житлово-експлуатаційного кооперативу «Слава», а саме копії (за наявності) договору найму квартири за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та померлим батьком позивача, а також довідки про осіб, які зареєстровані за вказаною адресою. Вказане клопотання було знято заявником з розгляду, що підтверджується протокольно (а.с. 34), у звязку з долученням відповідачем до справи доказів (довідки Житлово-експлуатаційного кооперативу «Слава» за № 20/09/17-1). З матеріалів справи вбачається (а.с. 33), а саме згідно з довідкою, наданою суду відповідачем по справі, що була видана останній Житлово-експлуатаційним кооперативом «Слава» за № 20/09/17-1 від 20.09.2017 р., судом встановлено, що [PERSON] з 16.04.2014 року дійсно зареєстрована за адресою [INFO], а фактично мешкає за вказаною адресою з 2007 року по теперішній час, як цивільна дружина покійного [PERSON], 31.08. [INFO] Таким чином, за відсутності доказів існування усного чи письмового договору найму вказаної вище квартири між [PERSON] та померлим батьком позивача [PERSON], суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимоги, що стосується розірвання даного договору. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Також, слід зазначити, що, на думку суду, такий спосіб захисту свого права та інтересу, обраний позивачем, не відповідає вимогам чинного цивільного законодавства, оскільки суд не може вирішувати правовідносини між сторонами договору, на який посилається позивач, одна сторона якого є особою, що померла на час розгляду справи. Оскільки, відповідно до ст. 608 ЦК України, зобовязання припиняється смертю фізичної особи, якщо інше не передбачено договором, а, відповідно до ст. ст. 770, 814 ЦК України, правовідносини з найму (оренди) житла допускають правонаступництво. Щодо вимоги позивача про виселення [PERSON] з належної позивачу в порядку спадкування за заповітом квартири, суд виходить з наступного. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилався на те, що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є власником успадкованої квартири з часу відкриття спадщини, а тому, на підставі ст. 826 ЦК України, прохав суд виселити відповідача. Норми, на які посилається позивач, як на підстави виселення відповідача (ст. 826 ЦК України) не можуть бути застосовані судом, оскільки правовідносини з договору найму житла не знайшли свого підтвердження у вказаній справі. Натомість, суд, при вирішенні вказаної позовної вимоги, виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним йому на праві власності майном. Відповідно до ст. 41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися своєю власністю на свій власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб. Судом встановлено, що відповідач по справі не є членом сім`ї позивача. Доказів існування будь-яких угод про вселення відповідача [PERSON] у спірну квартиру суду не надано, а тому суд вважає, що право власності позивача на квартиру, успадкованою за заповітом після смерті батька, порушується відповідачем, остання добровільно відмовляється виселятися із займаної квартири, а тому позовні вимоги про виселення підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену частину судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial