Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

23.09.2021 заявник звернувся до суду із заявою в якій просить суд встановити факт належності йому [PERSON] правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 21.02.2006, посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-534, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частках кожний квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вказана квартира 16.03.2006 була зареєстрована в КП «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», номер запису 252 в книзі: 586пр-167, про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частки кожному квартири [ADDRESS] . Разом з тим, 02.09.2021 заявник звернувся до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявою про надання відомостей про кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за вище вказаною адресою. Однак, 11.09.2021 він отримав рішення про відмову у наданні відомостей у зв`язку з тим, що у поданих документах містяться недостовірні відомості, а саме розбіжності у написанні його по-батькові, оскільки у паспорті громадянина України вказано « [INFO] », а у договорі- купівлі продажу квартири від 21.02.2006 - «[INFO]». 11.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 29.10.2021 до суду від заінтересованої особи надійшли заяви у яких вона підтверджує викладені обставини заявником та просить суд задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та розглянути заяву за її відсутності. 09.11.2021 до суду від представника заявника надійшла заява у якій вона просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності, а заяву задовольнити. 09.11.2021 сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 02.08.1963 серія [NUMBER] (дані внесено російською мовою) « [PERSON] » народився [INFO] в селі Катюжинці Калинівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про шлюб від 10.07.1993 серія [NUMBER] (дані внесено російською мовою) « [PERSON] » ( [INFO] ) та « [PERSON] » ( [INFO] ) 10.07.1993 уклали шлюб, актовий запис № 383. Відповідно до трудової книжки серія [NUMBER] та військового квитка серія [NUMBER] (дані внесено російською мовою) прізвище, ім`я та по-батькові заявника вказано « [PERSON] ». Разом з тим, згідно з паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 03.02.1997, в селі Катюжинці Калинівського району Вінницької області народився [PERSON] , якому 19.07.2001 ДПІ у Приморському районі м. Одеси присвоєно ідентифікаційний номер. 21.02.2006 [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частках кожний квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.02.2006, посвідченим державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г. та зареєстрованим в реєстрі за № 1-534. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частки кожному квартира [ADDRESS] . 02.09.2021 заявник звернувся до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявою про надання відомостей про кількість зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] та надав: документ, що посвідчує особу, документ, що підтверджує присвоєння РНКООП та документ, що підтверджує право власності на житло. 11.09.2021 за результатами розгляду заяви [PERSON] від 02.09.2021 зареєстрованої за № С5-223637-ф/л, рішенням Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відмовлено у наданні відомостей про зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства (п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України 31.03.1995 № 5). Судом встановлено, що 02.10.2018 було припинено діяльність Другої одеської державної нотаріальної контори, державний нотаріус якої посвідчував договір купілі-продажу від 21.02.2006, без правонаступництва, у зв`язку з чим у заявника не має іншої можливості внести до договору купілі-продажу від 21.02.2006 відповідні виправлення, а саме замість «[INFO]» правильно вказати його по-батькові « [INFO] ». Судом встановлено, що предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику - [PERSON] договору купілі-продажу від 21.02.2006, що необхідно йому для можливості розпоряджатись своїм майном на власний розсуд та отримувати необхідні довідки відносно свого майна. Враховуючи, що даний факт підтверджується переліченими вище письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог заяви, оскільки наявності спору щодо частки заявника та заінтересованої особи на квартиру під [ADDRESS] судом не встановлено.

Outcome: partial