Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

23.06.2017 р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось в суд до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, пославшись на те, що відповідно до договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №8022937240БН/2014-02 від 06.02.2014 р. відповідачу було відкрито позивачем кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою 36% річних. Позичальником порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, а саме більш ніж протягом двох років взагалі не сплачується заборгованість за відсотками та кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов Кредитного договору. Станом на 25.05.2017 р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 19126,96 грн., з яких: -9645,36 грн. заборгованість за основним боргом; -9481,60 грн. заборгованість за процентами, яку просить стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку представника не забезпечив, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності з посиланням на підтримання позову у повному обсязі. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши докази по справі, суд дістає таких висновків. Правовідносини за кредитним договором регулюються § 2 «Кредит» Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦПК України, зокрема ст.ст.1054-10571 ЦК України, і відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1054 ЦК України визначає основні ознаки кредитного договору, стаття 1055 ЦК України форму кредитного договору, стаття 10561 ЦК України типи процентної ставки, умови визначення за кредитним договором розміру процентів та порядку їх сплати, стаття 1057 ЦК України ознаки та умови укладення комерційного кредиту, стаття 10571 ЦК України - правові наслідки недійсності кредитного договору. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4). Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №8022937240БН/2014-02 від 06.02.2014 р., позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надав суду поточну виписку за контрактом №8022937240 (а.с.8-10). Вирішуючи питання щодо належності та допустимості наданого стороною позивача доказу, суд виходив з такого: Згідно зі статтею 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.2). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч.4). Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2). Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наданий стороною позивача доказ не містить відомостей про умови, встановлені договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №8022937240БН/2014-02 від 06.02.2014 р., про дотримання письмової форми Договору, про визначення за договором розміру процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати, та т.інше, а також не надано доказів на підтвердження факту виконання позивачем своїх зобовязань за Кредитним договором. Ухвалою від 17 серпня 2017 року, якою позовну заяву ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості було залишено без руху, а також листом від 17 жовтня 2017 року позивачу було запропоновано зазначити або надати докази, які містять відомості про умови, встановлені кредитним договором № 8022937240БН/2014-02 від 06.02.2014 р. про дотримання письмової форми договору та докази на підтвердження факту виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором. 06 вересня 2017 року від позивача надійшла заява, в якій зазначено, що договір між сторонами було укладено в м. Донецьку на території, яка відповідно до чинного законодавства віднесена до території, на якій здійснювалась антитерористична операція. У звязку з настанням подій на Сході країни, філія Банку у м. Донецьку припинила свою діяльність, та документи кредитної справи відповідача залишилась у приміщенні філії банку у м. Донецьку, яке знаходиться на території проведення антитерористичної операції, та банк не має доступу до них. Зауважив, що виписки по рахункам повністю відповідають вимогам чинного законодавства щодо порядку бухгалтерського обліку кредитних операцій, та саме з них можна встановити всі здійснені операції за кредитом, в тому числі і факти надання позичальнику кредитних коштів. Таким чином, підстав звільнення сторони позивача від доказування, передбачених ст.61 ЦПК України, судом не встановлено. Тож суд дістає висновку про недоведеність стороною позивача заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed