Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

22.11.2018 [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . При цьому посилалася на те, що по 15.11.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано рішенням суду. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач проживає окремо та з листопада 2017 року не надає добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. А тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 01.11.20017 року і до 03.07.2018 року, а також з 03.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 11.09.2019 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. У судове засідання адвокат Руденко Ю.В., як представник позивача [PERSON] , надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. При цьому просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Причини неявки суду не відомі. У визначений судом строк відзив на позов не подав. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2013 (справа №711/8982/13-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення вступило в законну силу 26.11.2013 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1191, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, - батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч. 1,2 ст. 155 СК України, - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] . [PERSON] зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Доказів надання батьком матеріальної допомоги на утримання доньки матеріали справи не містять. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України, - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частино. 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. На підтвердження ухилення [PERSON] від утримання своєї неповнолітньої дитини, [PERSON] до позову додано роздруківку телефонної переписки між нею та відповідачем щодо необхідності надання останнім матеріальної допомоги на утримання їхнього сина. Проте суд не може вважати надані позивачем докази достатніми для підтвердження вжиття нею всіх можливих засобів щодо одержання аліментів з відповідача, оскільки телефонна переписка між сторонами надана за період 2017-2019 років і містить декілька повідомлень за рік щодо необхідності надання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина. Інших доказів про те, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надано. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] ј\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~встановленого законом\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~28.08.2019 (дата звернення до суду з позовом) і до 16.02.2025 року, тобто до повноліття [PERSON] . При цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача [PERSON] , зростаючі потреби дитини, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019рік» з 01.01.2019 встановлений в розмірі 2027 грн. В матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем до стягнення та докази про наявність на праві власності, володіння та/або користування у [PERSON] майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. При цьому, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, тощо,\~а також\~у разі\~підтвердження вказаних\~обставин належними\~доказами,\~сторони не\~позбавлені права\~і можливості\~звернутися до\~суду з\~позовом про\~зміну розміру\~аліментів. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 768,40 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial