Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

24.03.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості 12943 гривні 27 копійок , з яких: заборгованість за кредитом 9617 гривень 60 копійок, заборгованість за відсотками 2125 гривень 67 копійок, штраф 1200 гривень, а також про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» витати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 03.03.2015 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490935962, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 10443,69 гривень у строк з 03.03.2015 до 04.03.2018, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, о передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Позивач стверджує, що відповідно до умов договору надав відповідачу кредит у вищевказаній сумі, а відповідач свої зобовязання не виконує, в результаті чого станом на 24.02.2016 має вищезазначену заборгованість. У судове засідання сторони не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені. Одночасно з позовною заявою позивачем було подано письмове клопотання, розглянути дану цивільну справі у всіх судових засідання без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, та у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, письмових заяв та заперечень, а також заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 490935962 (а.с. 4-6,7,8). Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту 10443,69 гривень (п.2.1); процентна ставка за користування кредитом 39,9% річних, тип процентної ставки фіксована (п.2.2); дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 04.03.2018 року (п.2.3); умови використання та порядок надання кредиту : кредит надається позичальнику для сплати платежів з виконання зобовязань позичальника за Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, шляхом безготівкового перерахування: - на рахунок позичальника №26251002044222 (п.2.4). За змістом п.2.5 Кредитного договору, рахунок для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за цим Договором рахунок №29091490935962 у ПАТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714, МФО 300346. За змістом п.13 розділу 2 Кредитного договору Позичальник зобовязаний у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та /або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього Договору та/або інших платежів за Договором сплатити банку штраф у розмірі 50 гривень за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу, при цьому, у випадку, якщо прострочення триваю 5(пять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеного попереднім абзацем цього пункту, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150 гривень за кожен випадок допущеного прострочення платежу. Право Банку вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту передбачено п.15 розділу 2 Кредитного договору, в тому числі у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. Вище зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печаткою банку (а. с. 4). За змістом Додатку №1 до Кредитного договору щомісячна сума платежу становить 501,84 гривень (а.с.7). Факт надання відповідачу кредиту, підтверджується випискою по особовому рахунку банку, відкритому на імя відповідача №29091490935962 згідно вимог п.2.5 Кредитного договору, відповідно до якої 04.03.2015 на вказаний рахунок було зараховано та в той же день видано суму кредиту 10443,69 гривень (а.с.12). Будь-яких заперечень щодо не отримання відповідачем вказаних коштів ,а також доказів, які ці обставини підтверджуються, суду надано не було. 18.02.2016 на адресу відповідача [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [INFO], позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості на загальну суму 11850 гривень, що підтверджується вимогою про дострокове повернення кредиту, реєстром рекомендованих почтових відправлень, що пересилаються в межах України, квитанцією пошти від 18.02.2016 та Списком згрупованих поштових відправлень (а.с.13-15). Згідно з наданим до позовної заяви Розрахунком заборгованості за кредитом у гривні за кредитом заборгованість за кредитним договором №490935962 за відповідачем [PERSON] станом на 24.02. 2016 становить 12943 гривні 27 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 9617 гривень 60 копійок, заборгованість за відсотками 2125 гривень 67 копійок, штраф 1200 гривень (а.с. 11). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12943 гривні 27 копійок. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 1378 гривень по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved