Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

23.01.2017 року Нечипорук [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON],третя особа: Нетішинська державна нотаріальна контора, про усунення від спадкування. В обґрунтування позову вказувала, що 29.06.2016 в м. Нетішин померла [PERSON], яка була рідною сестрою позивачки і протягом останніх 10 місяців свого життя була важко хворою, а позивачка здійснювала за нею догляд. Позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, після смерті сестри звернулася до Нетішинської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається із житлового будинку в с. Романіни Славутського району та земельних ділянок на території Славутського району, оскільки померла була вдовою і в неї не було дітей. Однак, в грудні 2016 позивачці стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся співмешканець померлої сестри відповідач по справі, з яким вона проживала не довгий час і який, як виявилось, у січні 2016 зареєстрував шлюб з сестрою, про що позивачці, а також іншим родичам не було відомо. В серпні 2015 в сестри позивачки було виявлено онкозахворювання в результаті чого в неї стався інсульт, сестра лікувалася в Славутській ЦРЛ, після лікування потребувала стороннього догляду, а тому після лікарні сестра проживала у сімї позивачки, яка здійснювала за нею догляд. Оскільки померла сестра була зареєстрована в [INFO], то у звязку з необхідністю її лікування, позивачка проживала разом з нею в м. Нетішин та по день смерті сестри здійснювала за нею догляд. Відповідач по справі незрозумілим чином в січні 2016, коли позивачка здійснювала догляд за сестрою, яка вже не могла самостійно рухатися, не розмовляла, зареєстрував шлюб з сестрою. Позивачка вважає, що відповідач зробив це з метою заволодіння майном шляхом спадкування, оскільки не поставив про це до відома ні позивачку, а ні її родичів. Вказує, що відповідач не надавав ніякої допомоги для сестри, не доглядав за нею, хоча вона потребувала сторонньої допомоги та догляду, тому просить суд усунути його від права на спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та вказала на те, що відповідач догляд за покійною [PERSON] не здійснював, а шлюб з нею зареєстрував коли та перебувала в безпорадному стані. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не зявився. Конверт повернувся із відміткою «за зазначеною адресою не проживає». За таких обставин суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом обєктивно встановлено, що 29.06.2016 померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 44 в будинку № 29, що по проспекту Незалежності в м. Нетішин, з житлового будинку в с. Романіни Славутського району Хмельницької області та земельних ділянок на території Славутського району. [PERSON] за життя, а саме, 11.04.2016 склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру за № 44 в будинку № 29, що по проспекту Незалежності в м. Нетішин на випадок своєї смерті заповіла [PERSON], [INFO] Отже, вказаним заповітом охоплена лише квартира, яка належала спадкодавцю на праві власності на день смерті. Інше майно, яке входить до складу спадщини, заповітом не охоплене, що дає підстави для настання спадкування за Законом. На день смерті [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БВ № 145913, який було зареєстровано відділом ДРАЦС Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 15.01.2016, актовий запис № 6. Позивачка по справі є рідною сестрою померлої [PERSON], що підтверджується даними свідоцтв про їх народження Серії ІІ-ЯР № 992672 від 02.07.1958 року та Серії ІІІ-УР № 154324 від 04.07.1962 року. Після смерті [PERSON] сторони по справі звернулися в Нетішинську державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем за Законом першої черги. Позивач по справі [PERSON] згідно ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем за Законом другої черги. Померла [PERSON] за даними комунального медичного закладу Нетішинської міської ради «Спеціалізованої медико-санітарної частин м. Нетішин» з 12.10.2015 перебувала на обліку в цьому закладі з приводу онкологічного захворювання, а з 08.06.2016 знаходилась в безпорадному стані, що підтверджується листом КМЗ Нетішинської міської ради «СМСЧ м. Нетішин» від 10.01.2017 року. Так, позивачка по справі зважаючи на безпорадний стан сестри та на те, що остання потребувала стороннього догляду здійснювала догляд за сестрою до дня її смерті, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач по справі хоча і перебував з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, однак, до дня її смерті ухилявся від здійснення догляду за нею, від піклування про неї та від надання їй допомоги, що стверджується показами вказаних вище свідків. Згідно зі ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу по справі [PERSON] (спадкоємцю першої черги спадкування за Законом) було відомо про тяжку хворобу своєї дружини спадкодавця [PERSON] Він бачив, що внаслідок тяжкої хвороби дружина перебувала в безпорадному стані, не могла самостійно забезпечити умов свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, але свідомо до дня її смерті ухилявся від надання їй такої допомоги та догляду. До дня смерті [PERSON] догляд та піклування за нею здійснила її рідна сестра - позивачка по справі Нечипорук [PERSON], яка є спадкоємцем за Законом другої черги. Ці обставини доведені в судовому засіданні наявними по справі письмовими доказами та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] З підстав викладеного, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні по справі письмові докази, здійснивши системний аналіз правових норм, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved