Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

22 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що відповідач є його сином. Позивачу виповнилося 70 років, він не працює, отримує пенсію за віком у сумі 2039 грн 95 коп., інших джерел доходів не має, тому його матеріальне становище є вкрай складним. Пенсію, яку він отримує, ледь вистачає на оплату комунальних послуг, так як він проживає один. Він має хронічні хвороби, пов`язані з його похилим віком, тому багато коштів витрачає на придбання ліків. Відповідач, як його син, добровільно матеріальну допомогу не надає, працює в ГУНП в Сумській області на посаді дільничного офіцера поліції, тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його на утримання, як непрацездатного батька у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 22 лютого 2021 року і довічно. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] визнав позов повністю. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2021 року залучено до участі у справі за вказаним позовом третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином. Заслухавши думку відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] (а.с. 4). Позивач є особою похилого віку та отримує пенсію у розмірі 2039 грн 95 коп. щомісячно (а.с. 3, 5, 6, 7). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 вересня 2004 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 28-30). Іншим судовим рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, починаючи стягнення з 22 квітня 2019 року (а.с. 31-33). Крім того, в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа № 591/1961/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зміну розміру аліментів (а.с. 79). Відповідно до довідки про доходи від 05 липня 2021 року за № 29/969 відповідач [PERSON] працює у Головному управлінні Національної поліції в Сумській області на посаді слідчого. Загальна сума доходу за період з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року за винятком аліментів складає 66126 грн 08 коп. (а.с. 105). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Відповідно до статті 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. За змістом статті 202 СК України необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків і потреба у матеріальній допомозі. Згідно зі статтею 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач має постійну роботу і стабільну заробітну плату (а.с. 105), має на утриманні двох неповнолітніх дітей. З урахуванням зазначених положень СК України, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у частці від доходу відповідача, визначивши їх розмір, з урахуванням обставин передбачених ст. 205 СК України, у розмірі 1/10 частині доходу (заробітку) відповідача. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує пояснення відповідача про те, що середній розмір його заробітної плати після усіх відрахувань становить близько 6000 грн на місяць. Також суд приймає до уваги положення частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, визначений судом розмір аліментів є достатнім, справедливим та не порушуватиме права та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову про стягнення аліментів (позов задоволено на 60 %), оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 544 грн 80 коп. (60 % від 908 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial