Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

22 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ Держземагенства у Веселинівському районі Миколаївської області, про визнання права власності у порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що [INFO] року в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], смерть якого було зареєстровано Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 23. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,99 га., яка розташована в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, та належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 044925, виданого 30 липня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401000781. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому спадщину вона прийняла, оскільки постійно проживала з померлим братом за однією адресою в [ADDRESS] Веселинівського району. 16 вересня 2014 року вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані нею документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказуючи на невідповідність правовстановлюючого документу чинному законодавству, а саме: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 044925 підписаний начальником Веселинівського районного управління (відділу) земельних ресурсів, але його підпис печаткою відділу не скріплений. Тому вона звернулася з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали, просять визнати за позивачем у порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 7,99 га., передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковану позивачем після смерті брата [PERSON], оскільки спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах набув право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і його вини не було в тому, що підпис начальника Веселинівського районного управління (відділу) земельних ресурсів не був скріплений печаткою відділу Представник відповідача Подільської сільської ради Веселинівського району в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, Відділу Держземагенства у Веселинівському районі Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 06 листопада 2009 р. Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. - (а.с. - 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,99 га., розташовану на території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 044925, виданого 30 липня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401000781 (а.с. 7). За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому спадщину позивач прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК Україн,. так як проживала з померлим братом за адресою [ADDRESS] Веселинівського району. 16 вересня 2014 року позивачка звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріусом 16.09.2014 р. за вих. № 935/01-16 було надано роз'яснення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 044925 підписаний начальником Веселинівського районного управління (відділу) земельних ресурсів, але його підпис печаткою відділу не скріплений. - (а.с. - 8). Таким чином, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя на законних підставах набув право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, це його право ніким не заперечене, не оскаржене, не скасоване і воно не припинилося у зв'язку з його смертю, а тому може бути успадковане позивачем. Таким чином, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку, і що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved