Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

22 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала сама. [PERSON] залишала заповіт за яким все належне їй майно після своєї смерті заповідала [PERSON] . [PERSON] після сметрі [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. До складу спадщини, яка залишилась після померлої [PERSON] увійшли житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . [INFO] помер її чоловік [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склав. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~відмовились від\~належних їм\~часток у\~спадщині на\~користь позивача. Позивач, звернулась до державного нотаріуса Другої чернігівської районної державної нотаріальної контори Панченко О.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] , проте нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець за життя не оформив своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 22.04.2021. Ухвалою суду від 07 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Підготовче судове засідання призначено на 31 травня 2021 року. 31.05.2021 підготовче засідання було відкладено у зв`язку з невиконанням ухвали суду про відкриття провадження у справі в частині витребування доказів. Ухвалою суду від 21 липня 2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті на 05.08.2021. Увалою суду від 05.08.2021 року витребувано у Куликівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи №298/2010 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому позов визнає повністю, просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, позов визнають повністю. Треті особи через надіслали суду заяви,\~в яких\~ проти\~задоволення позовуне\~заперечують,\~просять справу\~розглянути без\~їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази та матеріали спадкових справ № 944/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] яку надала Друга Чернігівська державна нотаріальна контора та №298/2010 до майна померлої [PERSON] , яку надала Чернігівська районнна державна нотаріальна контора, розглядаючи позов\~в межах\~заявлених вимог,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5), яка відповідно до довідки Куликівської селищної ради № 589 від 08.12.2020 року проживала на день смерті по [ADDRESS] одна (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить домоволодіння [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу до вказаного домоволодіння входять житловий будинок (А-1, а-1), сарай (Б-1) (а.с. 17-19). За життя померла [PERSON] не ввела вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформив правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки КП Чернігівське МБТІ від 16.03.2020 року № 72 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. (а.с. 15) Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Відповідно до витягів з погосподарської книги Виблівської сільської ради на 1991-2010 рік [PERSON] була головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] (а.с. 9-12). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до державного нотаріуса Куликівської державноїх нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа №298/2010 (а.с.151), однак не оформив за собою право власності на спадкове майно. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). Позивач є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). За життя [PERSON] заповіту не склав (а.с.42) Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є дружина та діти спадкодавця: позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у спадщині на користь позивача [PERSON] (а.с. 40). Після смерті [PERSON] позивач 19 грудня 2011 року звернулась до державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О.І. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с. 40). Нотаріус листом\~№ 886/02-31\~від 12.04.2021,\~повідомив позивача\~про неможливість\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на вищевказане\~домоволодіння,\~оскільки спадкодавець\~за життя\~не оформив\~відповідних правовстановлюючих\~документів на\~нього.\~(а.с.14). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач 19.03.2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки кадастровий номер 7422782000:02:001:0770, 7422782000:03:001:1103, 7422782000:02:001:1620, що належали [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку та на грошові вклади, які належали [PERSON] (а.с. 56-57). Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу відповідну заяву (ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (ст. 1274 ЦК України). Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок\~реєстрації будинків\~та домоволодінь\~у містах\~і селищах\~міського типу\~Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Враховуючи, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване до 05.08.1992 року, [PERSON] , після смерті якої вказане нерухоме майно успадкував за заповітом [PERSON] . За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючі документи на будинок, позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після померлого [PERSON] , суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] . Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved