Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2016 року між ним та відповідачем укладено договір фінансового лізингу (далі Договір), предметом якого є трактор МТЗ 82.1 Д242 вартістю 150000 грн. Цього ж дня [PERSON] на банківський рахунок ТОВ «[PERSON] Трейд» було сплачено авансовий платіж в сумі 30\~000 грн., що складає 20% вартості техніки. В процесі укладення договору погоджувалася сума договору за придбання трактору 150\~000 грн., а в процесі підписання договору, без згоди позивача, в договорі проставлено суму 330\~000 грн. Дізнавшись про підміну суми договору, позивач звернувся до головного офісу ТОВ «[PERSON] Трейд» в м. Київ, де повідомили, що ним було сплачено 9% вартості, а не 20%, а трактор коштує 330\~000 грн. В звязку з чим, позивач на адресу відповідача направив письмову заяву про розірвання договору фінансового лізингу, а сплачені ним кошти в сумі 30\~000 грн. просив повернути шляхом направлення поштового переказу на адресу проживання позивача. Згідно повідомлення ТОВ «[PERSON] Трейд» від 11.03.2016 року, останнім отримано заяви позивача від 09.02.2016 року, 14.02.2016 року, та Договір розірвано на підставі п. 12.1 ст. 12 цього Договору, запропоновано надати повні банківські реквізити для перерахування коштів. Позивач надав такі реквізити, однак кошти не повернуті, відповідач не виконує зобовязання по Договору. На що [PERSON] 04.05.2016 року на адресу відповідача направлено претензію, на яку відповідь не отримав. В звязку з чим, просить стягнути з відповідача 30\~000 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача ТОВ «[PERSON] Трейд» в судове засідання не зявився, судові повістки про виклик представника відповідача в судове засідання двічі повернулися не врученими за закінченням строку зберігання (повістки були направлені за адресою відповідача, вказаною у договорі, а також за юридичною адресою відповідача, вказаною в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). Отже, відповідач згідно ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. В звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Трейд» та [PERSON] укладено договір фінансового лізингу №00344 (далі Договір), згідно п. 1.1. якого лізингодавець зобовязався придбати у продавця, визначений у додатку № 1 до договору предмет лізингу та передати його у користування лізингоодержувачу на умовах, визначених даним договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах даного договору та згідно з положеннями чинного законодавства України (а.с.5-9). Предметом фінансового лізингу згідно з п.1.2 договору є транспортний засіб - трактор МТЗ 82.1 Д242. Вартість предмета лізингу згідно з п.8.1 договору становить 330 000 грн. Умови купівлі предмета лізингу та його передачі лізингоодержувачу містить п.4.1. договору. А саме, лізингодавець зобовязаний купити Предмет лізингу в строк, який передбачає розумний період часу, який необхідний для пошуку Предмета лізингу, додаткового погодження з Лізингоодержувачем характеристик Предмета лізингу та оплати Предмета лізингу, а також виключно після того, як Лізингодавець отримає від Лізингоодержувача такі платежі: -Платіж за оформлення договору; -Авансовий платіж; -Різницю до вже оплаченого платежу на умовах, викладених у п.9.4 або п.9.5 Договору. При цьому договір містить визначення терміну «платіж за оформлення договору» - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за підготовку, перевірку та розгляд документів для укладання договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір платежу за оформлення договору становить 9 відсотків від вартості предмета лізингу. Авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу, зазначеного у даному договорі та у додатку № 1 до даного договору, в розмірі 50 % на момент його укладання. (п.9.1 договору) та сплачується протягом 1 місяця з моменту підписання Договору (п.9.2). Кошти, які сплачуються лізингоодержувачем до моменту купівлі предмета лізингу, незалежно від їх призначення, яке вказується у квитанції, зараховуються згідно даного договору у наступному порядку: платіж за оформлення договору; авансовий платіж; різниця до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п.9.4. ст.9 даного договору або різниця до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п.9.5. ст. 9 даного договору ( за наявності) (п.9.6 Договору). Згідно квитанції від 02.02.2016 року, позивач в день укладення договору фінансового лізингу сплатив на рахунок відповідача грошові кошти однією сумою у розмірі 30 000 грн. (а.с. 11). Призначення платежу платіж згідно договору №00344 від 02 лютого 2016 року без ПДВ. 09 лютого 2016 року [PERSON] на адресу ТОВ «[PERSON] Трейд» направив письмову заяву, в якій просив розірвати договір №00344 фінансового лізингу від 02.02.2016 року та повернути йому сплачені згідно договору 30\~000 грн., шляхом направлення поштового переказу за адресою його проживання, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана відповідачем 11.02.2016 року. Згідно повідомлення з ТОВ «[PERSON] Трейд» за № 74 від 11.03.2016 року, договір фінансового лізингу №00344 від 02.02.2016 року розірвано на підставі заяв [PERSON] від 09.02.2016 року та 14.02.2016 року. Крім того, у даному листі зазначено, що сплачений [PERSON] платіж за оформлення договору поверненню не підлягає (а.с.13). Положеннями ст. 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг це вид цивільно- правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За змістом ч. ч. 1, 2\~ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, у судовому засіданні позивач не довів, що текст врученого йому договору фінансового лізингу, кожна сторінка якого підписана позивачем, не відповідає умовам договору, який він усно уклав із відповідачем. Також позивач не довів, що специфікація (а.с. 18) є додатком №1 до договору від 02.02.2016 року, укладеного між сторонами, враховуючи, що дана специфікація не містить підпису та печатки відповідача та інших ідентифікуючих ознак. У п.17.1 договору зазначено, що даний договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони. Підписанням даного договору, лізингоодержувач засвідчив отримання від лізингодавця одного примірника даного договору та додатку № 1, які надаються\~\~при укладанні даного договору. Підписання цього договору та додатків є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього (п.17.2). Таким чином, при укладанні договору лізингу сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов, в тому числі обумовили вартість предмета лізингу, що становить 330 000 грн. та платежі, про що засвідчили своїми підписами, а отже він є укладеним. Договір фінансового лізингу є чинним і сторонами не оспорювався. Відповідно до п.12.1 договору фінансового лізингу № 00344 від 02.02.2016 року лізингоодержувач, який сплатив платіж за оформлення договору та/або частково або повністю сплатив авансовий платіж та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу лізингодавця. У строк, встановлений чинним законодавством України, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає сплачений лізингоодержувачем авансовий платіж та/або частина авансового платежу. Платіж за оформлення договору в такому випадку поверненню не підлягає. Позивач у суді вказав, що 30000 грн. це єдиний платіж, який він здійснив у день укладення Договору. Аналіз умов Договору свідчить про те, що 02.02.2016 року позивачем було сплачено на рахунок відповідача платіж за оформлення договору, розмір якого згідно договору становить 9 відсотків від вартості предмета лізингу і який підлягає сплаті в першу чергу згідно п.9.6 Договору. Даний платіж в разі розірвання Договору згідно п.12.1 укладеного між сторонами Договору - поверненню не підлягає. Однак розмір платежу за оформлення договору становить 9% від вартості предмета лізингу, що становить 29700 грн. (330000 х 9%), а позивачем фактично сплачено 30000 грн., що дозволяє віднести різницю (300 грн.) в рахунок часткової сплати авансового платежу, що повинен бути сплачений повністю протягом 1 місяця з моменту підписання Договору. Враховуючи, що договір розірваний сторонами, на підставі п.12.1 договору підлягає поверненню решта сплаченої суми, що складає частину авансового платежу, в розмірі 300 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial