Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 06.06.2006 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони мають несумісні характери, між сторонами виникають сварки, які негативно вливають на виховання дитини, позивач втратив почуття поваги та любові до відповідача, протягом трьох років сімейно-шлюбні відносини між ними припинено і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину -\~дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, причини нез'явлення суду не повідомила. На підставі статей\~158,\~169,\~224 ЦПК України\~суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 06.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 042308, виданим виконавчим комітетом Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області від 06.06.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину -\~дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №071635, виданим 03.03.2008 року (а.с. 7). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дитини на даний час не існує. Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням\~статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved