Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

23.09.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку із навчанням до відповідача [PERSON] 07.10.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 18.11.2019 року. До участі в розгляді справи залучено повнолітню доньку сторін, яка продовжує навчання [PERSON] , в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий . Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення донькою навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбу. Шлюб між ними не розірваний, проте разом вони не проживають і спільне господарство не ведуть. В період шлюбу в них народилася двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] і донька - [PERSON] , [INFO] . Їх старша донька на даний час є повнолітньою та продовжує навчання на 2-му курсі дошкільного відділення денної форми навчання комунального закладу вищої освіти «Дніпровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради». Навчається за денною формою на бюджетній основі. В зв`язку з навчанням донька потребує матеріального утримання. Вона не може самостійно утримувати доньку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб . Шлюб між сторонами не розірваний В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] і донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно до яких батьком дітей записаний відповідач. На даний час старша донька сторін [PERSON] , [INFO] є повнолітньою та навчається на 2-му курсі дошкільного відділення денної форми навчання комунального закладу вищої освіти «Дніпровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради». Навчається за денною формою на бюджетній основі, термін закінчення навчання 01.07.2020 року. що підтверджується довідкою навчального закладу Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що донька сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на її утримання на користь матері так як будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на ім`я матері не надала. Таким чином позивач має право на звернення з даним позовом. В зв`язку навчанням доньки позивачка несе витрати пов`язані з витрат на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті, оплату послуг Інтернету та інші. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням доньки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку за доводами позивача не надає. Таким чином судом встановлено, що порушуються права позивачки та повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання та в зв`язку з цим потребує допомоги. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від прибутку відповідача в зв`язку з навчанням доньки, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд. За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в зв`язку з навчанням. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, що сторони є особами працездатного віку, тому мають можливість працювати, отримувати прибуток та матеріально утримувати доньку в зв`язку з навчанням. Доказів про матеріальний стан суду не надали. Також судом враховується, що на утриманні сторін перебуває ще одна неповнолітня дитина. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Виходячи з того, що позивач просить стягнути аліменти у частці від прибутку відповідача, суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні в частці від прибутку відповідача. Враховуючи всі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, про визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідач на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 23.09.2019 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки в зв`язку з навчанням з цієї дати і до 01.07.2020 року, тобто до закінчення навчання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial