Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної частки (паю), яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0173252. За життя [PERSON] 12.06.2002 року склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалося, яке на день смерті буде їй належати, заповіла позивачу. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй термін звернення до суду з позовом та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ХР №0173252 в порядку спадкування після [PERSON]. У відкритому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні позов визнав. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 8 жовтня 2002 року Краснокутським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходи ться на території Краснокутської селищної ради Харківської області, КСП «Маяк», яка належала заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0173252. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 534 ЦК Української РСР встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. 12 червня 2002 року державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Гук С.Ю. був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалося, яке на день смерті буде їй належати, заповіла позивачу [PERSON] Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача - [PERSON], має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved