overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним свого батька [PERSON], [INFO], та призначення його відносно батька опікуном, мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, знаходився на стаціонарному лікуванні у Сумському обласному психоневрологічному диспансері за психічним захворюванням. Через хворобу він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує стороннього догляду. Визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна необхідно для захисту його особистих немайнових та майнових прав. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, направив суду листа про те, що заяву підтримує в повному обсязі, справу просив слухати без його участі. Представник органу опіки та піклування Жовтневої селищної ради в судове засідання не з'явився, селищний голова [PERSON] надіслав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заяву [PERSON] підтримують у повному обсязі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьком заявника [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника (а.с. 6). З довідки виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 29 січня 2015 року № 465 вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON], [INFO] (а.с. 14). З довідки виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 30 січня 2015 року № 478 вбачається, що заявник [PERSON] здійснює постійний догляд за своїм батьком [PERSON] (а.с. 15). Згідно висновку судово-психіатричного експертизи № 91 від 16 березня 2015 року [PERSON] виявляє ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим зниженням пам'яті та інтелекту. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-33). Статтею 39 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з поданням виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 30 січня 2015 року опікуном [PERSON] необхідно призначити його сина [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно з ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй опікуна. Таким чином суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним і призначити його опікуном [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 23 квітня 2010 року у виконкомі Олексієво-Дружківської селищної ради м.Дружківки Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться у неї на вихованні. У січні 2013 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з відповідачкою вважає неможливим. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 23 квітня 2010 року у виконкомі Олексієво-Дружківської селищної ради м.Дружківки Донецької області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. У січні 2013 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Центрально-Міської районної ради м.Макіївка Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що [INFO] в Центрально-Міському районі м.Макіївка Донецької області помер її чоловік, [PERSON]. Крім неї спадкоємців першої черги після смерті чоловіка не мається. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. Вона у встановлений законом строк не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка у зв'язку з проведенням на території області антитерористичної операції. Від прийняття спадщини вона не відмовлялась і не відмовляється, вважає, що термін на прийняття спадщини пропустила по зазначеній поважній причині і, тому, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача на повторний виклик у судове засідання не явився і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити по наступним підставам. Судом встановлено, що [INFO] в Центрально-Міському районі м.Макіївка Донецької області помер чоловік позивачки, [PERSON] (а.с.3). Крім позивача [PERSON] спадкоємців першої черги після смерті чоловіка не мається (а.с.19-20). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON], що є дружиною померлого [PERSON] (а.с.4), не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тобто не прийняла спадщину. Суд вважає, що нею строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] пропущений з поважної причини, у зв'язку з проведенням на території області антитерористичної операції. У зв'язку з цим необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка у три місяці, що є достатнім строком для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23 вересня 2006 року у Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 519 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинились з 31.08.2014 року, спільне життя не склалось, оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного в зв'язку з чим виникали постійні сварки та суперечки. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про визначення місця проживання дитини відсутній. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду представник позивача та відповідач подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали та розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2006 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 23 вересня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 519 увідділі реєстрації актів цивільного стану Бориспіль-ського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 23.09.2006 року (а.с.5). У сторін це перший шлюб, від якого народився син - [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає постійної матеріальної допомоги на утримання позивача, яка на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач фізично здоровий, працює по найму у приватних осіб. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в яких позивач вказала, що позов підтримує повністю, відповідач вказав про визнання позову, просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 29 травня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 931. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою ОСББ «Тірас» м. Могилева-Подільського №1 від 12.01.2015. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд, враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина та яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріальне становище відповідача, який працює по найму у приватних осіб, фізично здоровий та вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до ТОВ «Хлібороб Інвест» про визнання правочину недійсним. 21 травня 2015 року Любарський районний суд своїм рішенням позов задовольнив, однак при складанні рішення судом не вирішено питання судових витрат. В звязку з цим виникла необхідність у прийнятті додаткового рішення. Сторони на розгляд справи до суду не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та не повідомили суд про причини неявки. Відповідно ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Оскільки вказане рішення суду ухвалене на користь позивача, у матеріалах цивільної справи № 282/117/15-ц наявна квитанція оплати почеркознавчої експертизи в розмірі 909, 48 грн., то суд, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача витрати за проведення почеркознавчої експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому вказувала, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. У сторін від спільного життя є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що батько відмовляється від надання будь-якої допомоги, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, оскільки не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.12.2014 року. У сторін від спільного життя є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дитини та відмовляється від надання будь-якої допомоги. Відповідач не працює. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2006 року Кальниболотською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2006 року Кальниболотською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12 (а. с. 4), від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 5-7), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., сплату якого позивачці було відстрочено до ухвалення судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2003 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №33. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями, який на ґрунті пияцтва вдається до побоїв. З 20 січня 2015 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Вказуючи на неможливість примирення, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву у якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 березня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини. З 20 січня 2015року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не бажають примирення, що підтверджується доводами позивачки та не заперечується відповідачем. Судом встановлено, що сім'я розпалась, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений 16 грудня 2011 року, мають синів [PERSON] та [PERSON], 2012 та [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Суд надавав сторонам строк для примирення, але позивачка в суді позов підтримує. Відповідач, повідомлений в суді про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають двох неповнолітніх дітей, припинили спільне проживання з січня 2015 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів свідоцтва про шлюб та про народження синів. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved