Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

21 травня 2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 17.06.2011 р. у розмірі 30066,45 грн., яка складається з наступного: за кредитом - 14624,35 грн.; по процентах 13055,21 грн.; по комісії та пені 478,96 грн.; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 1407,93 грн. (процентна складова). Позивач стверджував, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.06.2011 р. відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ними Договір, укладений відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач не виконує свої зобовязання відповідно до умов укладеного договору, внаслідок чого станом на 28.02.2015 р. має заборгованість на зазначену суму. В судове засідання представник позивача не зявився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності та згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач чотири рази повідомлялася про час і місце розгляду справи відповідно до правил ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням на адресу зареєстрованого в установленому порядку місця її проживання, однак всі вони були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно службових відміток підприємства поштового звязку на конвертах судові повістки доставлялись адресату і не були вручені 11.06.2015 р., 15.06.2015 р., 23.06.2014 р., 26.06.2015 р., 04.07.2015 р., 07.07.2015 р., 17.07.2015 р., що свідчить про те, що насправді адресат за місцем проживання відсутній, однак це не звільняє його від обовязку отримання судових повісток. У цьому випадку відповідно до правила абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК вважається, що судовий виклик вручено належним чином. У звязку з цим за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. На підтвердження обставин, на які посилається позивач у позовній заяві, до неї додано розрахунок заборгованості за договором б/н від 02.07.2012 р., укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 28.02.2015 р., довідка про зміну умов кредитування, копія Анкети-Заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (у виді заповненого формуляра), тарифи, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256, копія сторінок паспорта на імя [PERSON] з відомостями про її особу, копію довідки з ЄДРПОУ про правовий статус позивача як юридичної особи, копію банківської ліцензії на право надання позивачем банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк», виписку з його статуту. Своїм підписом у Анкеті-Заяві Клієнт підтвердила, що ознайомилася і згодна з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Виходячи з цього, суд вважає встановленим, що 17 червня 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір на умовах, які викладені у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифами банку, Умовами і Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту, сплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів більш як на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань та інших обовязків за цим договором. Згідно Розрахунку заборгованості за договором б/н, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 28.02.2015 р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 14624,35 грн.; заборгованість за процентами - 13056,21 грн.; в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 476,96 грн.; несплачені проценти на прострочену заборгованість 12578,25 грн.; заборгованість по пені і комісії 478,96 грн.; заборгованість по судовим штрафам 1907,93 грн.; разом 30066,45 грн.. Оцінивши наявні докази, суд погоджується з доводами позивача про виникнення між ним та відповідачем зобовязань за кредитним договором, які остання належним чином не виконує, у звязку з чим позов необхідно визнати обгрунтованим і задовольнити у повному обсязі. За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору за встановленою законом ставкою, сума яких становить 300 грн. 66 коп., необхідно стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved