overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 39. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки відповідач проявляє до неї неповагу, у них протилежні погляди на шлюб та сімейні відносини, що шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться понад три місяці та що фактично шлюб між ними розпався, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить судові витрати віднести на її рахунок; відповідач вказав, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 39. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, сумісне господарство не ведеться, мешкають окремо. Причинами розпаду сім'ї стали протилежні погляди на шлюб та сімейні відносини. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати віднести на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 10.02.2009 року, актовий запис №60. Однак, фактично сімейні правовідносини припинені. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.09.2018 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання на 27.09.2018 року о 08-45 годин. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій позивач просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вiдповiдач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, суд встановив: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 10.02.2009 року, актовий запис №60, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 160174. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, офіційно працює, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дочки. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає разом із матірю, що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 1755 від 22 серпня 2018 року (а.с. 6). Відповідач не надав доказів про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання дочки. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Свої вимоги мотивувала тим, що у січні 2000 року її чоловік пішов з дому і до сьогоднішнього дня відсутні відомості про його місце перебування. Усі вжиті нею заходи щодо розшуку чоловіка не принесли жодного результату. Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Представник заінтересованої особи надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення покладалася на розсуд суду. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що [PERSON] намагалася самостійно розшукати свого чоловіка, але ніяких даних про його місце знаходження встановити не вдалося. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.03.1978 року. Відповідно до довідки сільського голови Задніпровської Л.С. від 26.06.2018 року, [PERSON] з січня 2000 року не проживає ні за місцем реєстрації, ні за місцем фактичного проживання у селі Кам`янка Ізюмського району Харківської області. Невизначенність статусу [PERSON] позбавляє заявницю [PERSON] реалізувати права щодо отримання субсидії та вирішення питання стосовно належності чоловікові державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до ч. 1ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON]М про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 31 серпня 2005 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляд на сімейне життя та несумісність характерів. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2005 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 червня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2013 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], яким просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2000 року. Подружжя має двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сторони спільного господарства не ведуть. 12 вересня 2018 року Ухвалою суду було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загально позовного провадження. 29 листопада 2018 року Ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився, повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.04.2000 року. Подружжя має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Діти, за домовленістю сторін, залишаються проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 22 серпня 2018 року позивач,\~\~ [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08 серпня 2008 року у Красненській сільській раді\~ Первомайського району Харківської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з чоловіком втратили почуття любові та поваги один до одного через непорозуміння, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. У звязку з цим подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. У звязку з вищевикладеним позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ВЛ № 097902, виданим виконкомом Красненської сільської ради\~ Первомайського району Харківської області, за\~ актовим записом № 2 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ\~ № 225511, виданого виконкомом Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.7). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити\~ інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 січня 2011 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 35. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 19 вересня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.01.2011 (а. с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.2013 (а. с.10). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved