Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.06.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору\~ [PERSON] , [PERSON] про визнання роздільним майном, придбане за час шлюбу. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила визнати квартиру [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що [INFO] помер\~син позивачки\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина ,\~яка складається\~з належного\~йому права\~власності на\~квартиру [ADDRESS] .\~Окрім позивача\~спадкоємцями першої\~черги за\~законом є\~ \~ [PERSON] і\~ [PERSON] ,\~які в\~передбачений законом\~строк подали\~заяви до\~Третьої Херсонської\~нотаріальної контори\~про прийняття\~спадщини сина,\~на підставі\~чого була\~відкрита спадкова\~справа за\~№33/2016. До нотаріальної контори також подала заяву колишня невістка позивача, яка є відповідачем по справі [PERSON] , на свою частку в розмірі Ѕ частини в спільній сумісній власності подружжя на спірну квартиру. Позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] була придбана за особисті кошти від реалізації приватизаційних чеків. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Рядчої Т.І. від 23.06.2016 року відкрито провадження у справі. 13.10.2016 року від відповідача до суду надано заперечення на позовну заяву, якими проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість . Ухвалою від 19.01.2017 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,\~ [PERSON] , [PERSON] про поділ майна, набутого за час шлюбу Позов обґрунтовано тими обставинами, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який зареєстровано 27.04.1990 року, актовий запис за № 356. У 1997 році було придбано однокімнатну квартиру номер [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1997 року зареєстрованому на товарній Ізумруд» в Книзі реєстрації біржових угод. [INFO] [PERSON] помер.? Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Майдан С.І. від 29.10.2018 року про справі заявлено самовідвід. 05.11.2018 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою від 07.11.2018 року справу прийнято до провадження та призначене судове засідання. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник під час розгляду справи позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові. Відповідач первісним позовом [PERSON] та її представник під час розгляду справи проти задоволення первісного позову заперечували посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Наполягали на задоволенні зустрічного позову з підстав, викладеному у ньому. Треті особи [PERSON] та [PERSON] при розгляді справи поклалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши надані до суду докази, в тому числі матеріали спадкової справи №33/2016, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.12.1997 року [PERSON] , уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого придбав однокімнатну квартиру номер [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1997 року зареєстрованому на товарній Ізумруд» в Книзі реєстрації біржових угод. Вказаний договір\~зареєстровано Херсонським\~міжміським бюро\~технічної інвентаризації\~29.12.1997\~року в\~книзі №105\~за №41361 (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть [NUMBER] (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Позивач за первісним позовом [PERSON] є матір`ю [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 27.04.1990 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] » (а.с. 36). З матеріалів цивільної справи № 667/5106/13-ц, наданої на запит суду, убачається, що Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.07.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 28.04.1990 року, актовий запис за № 356. З матеріалів спадкової справи №33/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що 03.02.2016 року [PERSON] звернулася до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] (а.с. 65). 13.0.2016 року [PERSON] звернулася до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті колишнього чоловіка [PERSON] (а.с. 69). 13.02.2016 року та 03.03.2016 року до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с. 72, 75). Відповідно до\~ст. 153 ЦК УРСР, 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до\~ст. 224 ЦК УРСР, 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1\~ст. 227 ЦК УРСР, 1963 року, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч. 3\~ст. 9 ЖК України, громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. Відповідно до ст. 12\~Закону України «Про власність». Який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені законом. За приписами ст. 22 КпШС УРСР (чинного на час придбання спірного майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. За змістом вказаних норм майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. При цьому, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч. 1 ст. 68 СК України). Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності. При цьому, тягар доказування, що вказане майно не належить до спільного сумісної власності, покладається на особу, яка заперечує факт набуття майна у спільну сумісну власність. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року № 6-843цс17. Позивач за первісним позовом [PERSON] \~ посилається на те, що придбання спірної квартири здійснювалось [PERSON] за грошові кошти, отримані від реалізації приватизаційних чеків. При цьому, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо набуття спірної квартири за особисті грошові кошти [PERSON] , що є його процесуальним обов`язком (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). Пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні не є належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, на які посилається позивач за первісним позовом, як на підставу для задоволення позову. Отже, позивач за первісним позовом не спростував закріплену в ст.ст. 22, 24 КпШС презумпцію спільності майна подружжя, набутого за час шлюбу, і не довів, що спірна квартира придбана за власні особисті кошти [PERSON] . Таким чином позов [PERSON] до\~ [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,\~ [PERSON] , [PERSON] про визнання роздільним майном, придбане за час шлюбу задоволенню не підлягає. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,\~ [PERSON] , [PERSON] про поділ майна, набутого за час шлюбу суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. \~ \~ \~ \~Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, враховуючи відсутність доводів сторін щодо відступлення від рівності часток подружжя, то спірна квартира, на час розгляду справи належить [PERSON] ,\~який помер [INFO] та [PERSON] у рівних частках, у зв`язку з цим за позивачкою підлягає визнання право власності на Ѕ частину квартири, яка розташована за адреса: [ADDRESS] , таким чином, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved