Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

24.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 21.562 грн. 29 коп., з яких: інфляційні збитки в сумі 4.388 грн. 79 коп., 3% річних від простроченої суми, що становить 17.173 грн. 50 коп., а також судові витрати. При цьому позивач вказує на те, що 02.02.2010 року він надав [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 24.000 доларів США, які останній зобов'язалася повернути в строк до 31.03.2010 року. Факт передачі грошей у позику підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою. Однак, в обумовлений строк відповідач гроші йому не повернув, на його неодноразові звернення повернути борг відмовлявся. Тому 24.03.2011 року він звернувся із позовом до Деснянського районного суду м.Києва про стягнення з відповідача боргу в сумі 24.000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2011 року становило 190.816 грн. 80 коп. Крім того, він просив суд відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, стягнути з [PERSON] основний борг, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення з 01.04.2010 року по 24.03.2011 року, а також три проценти річних від простроченої суми. Як зазначає [PERSON], рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 17.05.2011 року у справі № 2-3135/11 його позов було задоволено частково, зокрема, стягнуто з відповідача суму основного боргу в повному обсязі. Однак, на сьогоднішній день сума основного боргу відповідачем не повернута. Посилаючись на викладені обставини, положення ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач вважає, що [PERSON] повинен сплатити йому 3% річних від простроченої суми за час прострочення за період з 25.03.2011 року по 24.03.2014 року, що становить 17.173 грн. 50 коп., а також інфляційні збитки за вказаний період в сумі 4.388 грн. 79 коп. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України по договору позики одна сторона передає у власність другій стороні гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей чи рівну кількість речей того ж виду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, 02.02.2010 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем [PERSON] договір позики, згідно якого отримав у позивача в борг гроші в сумі 24.000 доларів США, які зобов'язався повернути до 31.03.2010 року, про що написав особисту розписку. Як вказує [PERSON], після закінчення встановленого сторонами строку повернення боргу він неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернути йому позичені гроші, але відповідач на його вимогу гроші до теперішнього часу не повернув. Тому 24.03.2011 року він звернувся із позовом до Деснянського районного суду м.Києва про стягнення з відповідача боргу в сумі 24.000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2011 року становило 190.816 грн. 80 коп., а також інфляційних збитків та 3% річних від простроченої суми за час прострочення з 25.03.2010 року по 24.03.2011 року. За рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 17.05.2011 року з відповідача стягнуто суму основного боргу та три проценти річних за весь час прострочення в сумі 196.415 грн. 84 коп. [PERSON] вважає, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України [PERSON] повинен сплатити йому 3% річних від простроченої суми за час прострочення з 25.03.2011 року по 24.03.2014 року, що становить 17.173 грн. 50 коп., а також інфляційні збитки за вказаний період в сумі 4.388 грн. 79 коп. При цьому позивач посилається на те, що з часу постановлення рішення суду 17.05.2011 року до теперішнього часу відповідач гроші йому не повернув. Вказані доводі позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Посилаючись на положення цієї статті, позивач просить стягнути з [PERSON] 3% річних від простроченої суми за час прострочення з 25.03.2011 року по 24.03.2014 року, що становить 17.173 грн. 50 коп., а також інфляційні збитки за вказаний період в сумі 4.388 грн. 79 коп. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики належним чином не виконує, за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 17.05.2011 року борг позивачу в сумі 24.000 доларів США, що за курсом НБУ становить 190.816 грн. 80 коп., до теперішнього часу не повернув, тому суд вважає вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми за час прострочення з 25.03.2011 року по 24.03.2014 року в розмірі 17.173 грн. 50 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується інфляційних нарахувань, які позивач просить стягнути з відповідача за період з 25.03.2011 року по 24.03.2014 року, то суд враховує наступне. Як вбачається із рішення Деснянського районного суду м.Києва від 17.05.2011 року, з відповідача на користь [PERSON] стягнуто борг в розмірі, еквівалентному 24.000 доларів США, в сумі 190.816 грн. 80 коп. та 3% річних за період з 31.03.2010 року по 25.03.2011 року в сумі 5.599 грн. 04 коп., всього - 196.415 грн. 84 коп. В задоволенні вимог позивача про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення позивачу відмовлено, оскільки стягнуто позику в сумі, еквівалентній доларам США. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 28.05.2011 року (а.с.33). При таких обставинах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] інфляційні нарахування за період прострочення заборгованості з часу набранні чинності рішення Деснянського районного суду м.Києва від 17.05.2011 року, тобто з 29.05.2011 року, а не з 25.03.2011 року, як просить позивач. Таким чином, виходячи з розрахунку індексу інфляції за період з червня 2011 року по березень 2014 року - 100,18%, інфляційні збитки за вказаний період становлять 343 грн. 47 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Так як суд частково задовольняє вимоги [PERSON], то, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial