Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

22.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], у розмірі 30% частки всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно на період навчання до 30.06.2020 року. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги уточнив та остаточно просив стягнути з відповідачки на свою користь в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на період навчання до 30.06.2020 року. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що матірю [PERSON], [INFO] є [PERSON] (свідоцтво про народження І-ФП №054270 від 23.06.1998 року, актовий запис №1402). З 31.08.2004 року по 31.08.2016 року позивач навчався в комунальному закладі «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради на повному державному утриманні та мав статус дитини позбавленої батьківського піклування. На підставі виконавчого листа №2-2416/11 від 25.08.2011 року виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва на користь комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради з [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] Судом також встановлено, що аліменти з відповідачки перестали стягуватись, оскільки 30.04.1998 року позивач досяг повноліття. Крім того, [PERSON] продовжує навчатися в коледжі Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою №547 від 01.09.2016 року. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з відповідачки, суд враховує її матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно на період навчання до 30.06.2020 року. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640,00 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved