Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

22.06.2016 Уманська місцева прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Уманського державного педагогічного університету ім. Павла Тичини, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані освітні послуги в сумі 3 191,43 грн., з яких: 2 152 грн. - сума бору за навчання згідно з договором, 83 грн. - три відсотки річних 956,43 грн. - інфляційне збільшення боргу. Прокурор Печенюк Л.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, зазначені в позовній заяві, та просила задовольнити позов. В обґрунтування вимог про стягнення 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу послалась на Довідку про суму заборгованості, видану Університетом, не надавши пояснень про суми боргу, строки, на які і за які були нараховані ці суми відсотків та інфляційних втрат. Представник Уманського державного педагогічного університету ім. Павла Тичини за довіреністю Дудник О.М. в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що Університет позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про місце, день і час судового розгляду (розписка про отримання повістки про виклик від 02.12.2016), в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову суду не подала. У зв'язку з вказаними обставинами суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів - ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01.09.2012 [PERSON] - студент та Уманський державний педагогічний університет ім. Павла Тичини - Університет уклали Договір № 21 про навчання. За цим Договором (розділ 1) Університет взяв зобов'язання за рахунок коштів студента здійснити навчання за напрямком підготовки «Біологія» на заочній формі навчання, а студент (п. 2.2) зобов'язалась, зокрема, своєчасно і в повному обсязі вносити плату за навчання. Згідно з п.3.2, 3.4 Договору розмір плати за навчання за рік становить 3 592 грн. і повинна була вноситися студентом [PERSON] посеместрово на рахунок Університету. Наказом ректора Університету № 562 від 22.08.2012 [PERSON] була зарахована з 01.09.2012 студентом заочної форми навчання на контрактній основі природничо-географічного факультету за напрямом (спеціальністю) Біологія, освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Наказом ректора Університету № 15 з/ф від 03.09.2015 «Про відрахування» [PERSON] була відрахована з числа студентів ІІІ курсу 1 групи природничо-географічного факультету заочної форми навчання, напрям підготовки «Біологія» за невиконання навчального плану та порушення умов договору, навчання на контрактній основі. Відповідач [PERSON] всупереч умовам Договору в період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року та з січня 2015 року по червень 2015 року плату за навчання не вносила, хоча отримувала освітні послуги в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість перед навчальним закладом в сумі 2 152 грн., про що наданий Розрахунок боргу за вказаний період із зазначенням розміру плати за місяць та сплаченими фактично сумами в листопаді та грудні 2014 року. На час розгляду справи заборгованість за навчання позивач не погасила. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Кожна особа згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов'язку в натурі. Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача суми 83 грн. як трьох відсотків річних та суми 956,43 грн. як втрат від інфляції (інфляційне збільшення боргу), пославшись на ч. 2 ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач та прокурор під час судового розгляду не довели на підставі наданих суду документів правильність заявлених сум 3 % річних та інфляційних втрат, не надали відомостей про те з яких сум боргу і за який період були розраховані 3% річних; які індекси інфляцій до яких сум і за який період були застосовані. У зв'язку з цим суд вважає заявлені вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних і інфляційного збільшення боргу необґрунтованими і непідтвердженими доказами. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що між сторонами існують грошові зобов'язання, що виникли на підставі Договору про навчання, за яким відповідач не виконала своїх зобов'язань щодо своєчасної та в повному обсязі сплати грошових коштів за навчання, що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості. Разом з тим позивач не довів у суді підстави та правильність розрахунку інфляційного збільшення боргу в сумі 956,43 грн. та 3% річних в сумі 83,00 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Прокуратури Черкаської області підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 929,19 грн. На підставі ст. 15, 16, 509, 526, 527, 530, 543, 610, ЦК України,

Outcome: partial