Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

24.07.2017 року керівник Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області Шилов В.С. звернувся до Краснолиманського суду Донецької області з позовом до Лиманської міської ради Донецької області, [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, [PERSON], про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 50,1321 га та припинення виконання зобов'язань за цим договором на майбутнє. Заявлені позовні вимоги прокурор обґрунтовує такими обставинами. Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № за Єдиним реєстром досудових розслідувань 42017051720000120 від 14.04.2017 року прокурором отримана інформація про надання [PERSON] в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Встановлено, що на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 15.11.2012 року між Криволуцькою сільською радою (як орендодавцем) та [PERSON] (як орендарем) 29.03.2013 року укладено договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 50,1321 га з кадастровим номером [NUMBER] Зазначену земельну ділянку передано в користування відповідно до акта про передачу від 29.03.2013 року, договір укладено строком на 49 років, зареєстровано в Державному реєстрі за № 586081. При цьому нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду, здійснена не була. Згідно з договором орендна плата вноситься орендарем щорічно в грошовій формі у розмірі 7519,82 грн., обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. В подальшому 15.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір суборенди цієї ж земельної ділянки, який є чинним та теперішній час. Прокурор наголошує, що відповідно до Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад», Статуту Лиманської об'єднаної територіальної громади Лиманська міська рада Донецької області є правонаступником Криволуцької сільської ради, міська рада є одним із учасників спірних правовідносин, у яких допущено порушення державних інтересів, є компетентним суб'єктом, який мав би здійснювати захист вказаних інтересів, однак не вживала необхідних і достатніх заходів для цього. Прокурор констатує факти укладення договору оренди земельної ділянки з порушенням норм Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про оцінку земель», вважає за необхідне звернутись із позовом на захист порушених економічних інтересів держави в земельній сфері. Прокурор вказує, що до 2013 року земельні ділянки державної форми власності надавались в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (або міських рад на відповідній території), однак з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», згідно з яким центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права, в розглядуваному випадку з 29.03.2013 року. Отже, на час виникнення речового права на підставі оспорюваного договору Краснолиманська міська рада була позбавлена повноважень розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності. Крім того, на думку прокурора, оспорюваний договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», не містить у собі всіх істотних умов, передбачених законом. Так, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм, строків, порядку її внесення та перегляду, відповідальності за її несплату; орендна плата визначається залежно від грошової оцінки земель, проте у спірних правовідносинах сторонами не здійснювалась нормативна грошова оцінка землі, технічна документація з визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки не розроблялась, погодження такої документації не здійснювалось, на розгляд сесії Лиманської міської ради така документація не виносилась, міською радою не затверджувалась. Нездійснення нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для визнання договору оренди землі недійсним. Також прокурор зазначив про недотримання учасниками спірних правовідносин вимог Закону України «Про фермерське господарство». При отриманні землі для ведення фермерського господарства обов'язковим є волевиявлення заявника, наявність у нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу, виробляти сільськогосподарську продукцію, займатись її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку. Натомість відсутність належного волевиявлення та формальний підхід до вирішення заяви про надання ділянки для ведення фермерського господарства створює передумови для невиправданого штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного пільгового порядку одержання суб'єктами в користування земель державної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою земельних торгів. За інформацію прокурора, відомості про створення [PERSON] фермерського господарства чи оформлення суб'єкта господарювання (фізичної особи-підприємця) відсутні, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір суборенди вказаної земельної ділянки, який передбачає отримання прибутку. Прокурор вважає належним способом захисту економічних інтересів держави визнання договору оренди землі недійсним та припинення за цим договором виконання зобов'язань на майбутнє, просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 50,1321 га, розташованої за межами населених пунктів на території колишньої Криволуцької сільської ради, укладений 29.03.2013 року між Криволуцькою сільською радою в особі сільського голови Філоненко Л.В. (як орендодавцем) та [PERSON] (як орендарем) та припинити виконання зобов'язань за цим договором на майбутнє. Під час судового розгляду прокурори Профатило О.П., Дьяков О.Б., Уздемир М.М. підтримали позовні вимоги керівника Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області, наполягали на їхньому повному задоволенні, на підтримання своєї правової позиції посилались на аргументи, аналогічні викладеним у позові, вказували на необхідність визнання договору оренди землі недійсним та припинення за цим договором виконання зобов'язань на майбутнє в інтересах держави. Представники 1-го відповідача Лиманської міської ради Донецької області Зінченко І.О., Шуляченко І.О. (т.1, а. с. 70,117,241) заперечували проти задоволення вимог прокурора, просили відмовити у позові. Представники 1-го відповідача зазначили, що Лиманська міська рада (колишнє найменування - Краснолиманська міська рада) представляє об'єднану територіальну громаду, є правонаступником колишньої Криволуцької сільської ради; рішенням сесії Краснолиманської міської ради від 15.11.2012 року було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельну ділянку площею 50,1321 га строком на 49 років; 29.03.2013 року між Криволуцькою сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі, земельна ділянка надана для ведення фермерського господарства, договір зареєстровано реєстраційною службою Краснолиманського МУЮ Донецької області за № 586081 від 29.03.2013 року, договір є укладеним з моменту його державної реєстрації; договір було укладено відповідно до вимог чинного на той час законодавства України у сфері земельних відносин, сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов договору; розмір орендної плати за використання земельної ділянки було визначено згідно із рішенням Криволуцької сільської ради від 20.04.2011 року; прокурором було неправильно визначено позивача у справі, до повноважень якого віднесено представництво інтересів держави у сфері земельних правовідносин, таким позивачем має бути саме ГУ Держгеокадастру у Донецькій області; крім того, представники 1-го відповідача наголошували, що позивачем пропущено без поважних причин строк позовної давності, просили суд здійснити застосування такого строку за заявою сторони у спорі. 2-й відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи судом, однак для участі в судовому розгляді не прибув, надав письмові заперечення на позов прокурора, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач зазначив, що відносини, пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються нормами Земельного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство» при цьому Закон є спеціальним нормативно-правовим актом (порівняно з приписами ЗК України). Дії щодо звернення до місцевої ради з питання отримання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства відповідачем було здійснено ще у 2012 році, отримано таке рішення місцевої ради. Норми Закону України «Про фермерське господарство» не містять імперативної вказівки щодо задоволення відповідно заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість ухвалення рішення органом державної влади чи місцевого самоврядування про відмову у задоволенні заяви без визначення вичерпного переліку підстав для такої відмови. На час реєстрації спірного договору оренди факт належності земельної ділянки саме державі не встановлений відповідно до вимог закону, прокурором не надано доказів протилежного. Відсутність подальшої реєстрації фермерського господарства відповідачем не може бути підставою для визнання договору недійсним, а лише надає право Лиманській міській раді чи ГУ Держгеокадастру у Донецькій області ініціювати розірвання договору оренди землі. Спірний договір оренди земельної ділянки 29.03.2013 року пройшов процедуру державної реєстрації, державним реєстратором не було відмовлено у здійсненні такої реєстрації з підстав відсутності істотних умов у договорі. Відповідно до розрахунку орендної плати за користування спірною земельною ділянкою такий розрахунок було здійснено за типом «нормативна», ставка за 1 га землі (рілля) визначена рішенням Криволуцької сільської ради від 20.04.2011 року № 6/7-76, отже, така оцінка була здійснена на час укладення договору з установленою законом періодичністю - один раз на 5-7 років. Відповідач вважає, що належним позивачем у розглядуваній цивільній справі має бути саме ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, яке здійснює державний нагляд у сфері землеустрою. Крім того, відповідач просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, вказав, що вимоги прокурора є похідними від вимог органу державної влади, права та інтереси якого він захищає, перебіг строку позовної давності починається з часу, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме цей орган, а не прокурор; визначений законом трирічний загальний строк позовної давності вже сплинув у 2016 році, тому у задоволенні позову слід відмовити. Представник 2-го відповідача адвокат [PERSON](т.1, а.с.133-135) підтримав позицію 2-го відповідача, вказав, що на його думку, у задоволенні позову прокурора слід відмовити. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Кононенко І.Ю. (т.1, а. с. 66,240) під час судового розгляду підтримала позов прокурора, додатково зазначила, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки слід було укладати з ГУ Держгеокадастру в Донецькій області (як орендарем), для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної форм власності обов'язковим є здійснення нормативної грошової оцінки землі, така оцінка має здійснюватись юридичними особами, що є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій»; договір оренди землі було укладено з порушенням вимог чинного законодавства України, тому позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню. Третя особа - [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи судом, однак для участі в судовому розгляді не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника [PERSON] (т.1, а. с. 67). Представник третьої особи [PERSON] (т.1, а. с. 71) в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову прокурора, просив відмовити у задоволенні таких вимог, вказав, що укладення спірного договору оренди землі відбулось на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 15.11.2012 року № 6/19-1880, ухваленого до набрання чинності законодавчими змінами щодо порядку розпорядження земельними ділянками, розташованими за межами населених пунктів. Представник третьої особи наголосив, що для розрахунку орендної плати за договором застосовувалась нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Донецькій області (за межами населених пунктів), у 2017 році згідно з податковим повідомленням-рішенням орендна плата становить 52420,11 грн.. Укладання договору суборенди вказаної ділянки від 15.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було погоджено із ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, з боку органу державного контролю також не було висловлено жодних зауважень до учасників правовідносин, не було виявлено ознак недійсності договору; рішення Краснолиманської міської ради від 15.11.2012 року № 6/19-1880 до цього часу є чинним, прокурором не оспорюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК. Суд, вислухавши доводи і пояснення прокурора, заперечення представників відповідачів, доводи представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Краснолиманської міської ради від 15.11.2012 року № 6/19-1880 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право оренди на земельні ділянки громадянину [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Криволуцької сільської ради (за межами населених пунктів). На підставі цього ж рішення передано в оренду громадянину [PERSON] в оренду строком на 49 років земельні ділянки загальною площею 102,5592 га, в тому числі земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 50,1321 га з кадастровим номером [NUMBER] (т.1, а.с.18). В подальшому 29.03.2013 року між Криволуцькою сільською радою в особі сільського голови Філоненко Любові Василівни (як орендодавцем) та громадянином [PERSON] (як орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 50,1321 га, розташованої за межами населених пунктів на території колишньої Криволуцької сільської ради (т.1, а.с.19-21). Згідно з вказаним договором орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства; земельна ділянка розташована на території Криволуцької сільської ради (за межами населеного пункту), на вказаній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна орендодавця, а також інші об'єкти інфраструктури; земельна ділянка не має недоліків, які б перешкоджали її ефективному використанню; нормативна грошова оцінка земельної ділянки не виконувалась (п. п. 1,3,5,6 договору). Зазначений договір укладено на 49 років з моменту його державної реєстрації; після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п.8 договору). Орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем щорічно у грошовій формі (згідно з рішенням Криволуцької сільської ради від 20.04.2011 року № 6/7-76) у розмірі 7519,82 грн. згідно з розрахунком (додаток № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 року № 1724); обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини орендної плати протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем (звітного податкового місяця); розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, нормативної грошової оцінки землі та ставок орендної плати, затверджених рішенням Криволуцької сільської ради, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом (п. 9,10,11,12 договору). Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства; цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства; умовами збереження стану об'єкта оренди визначається використання земельної ділянки за цільовим призначенням (п. 14,15,16 договору). Додатками до вказаного договору є план (схема) меж земельної ділянки, розрахунок орендної плати за земельні ділянки (т.1, а.с.22,23). Сторонами договору оренди складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду (т.1, а. с. 25). Згідно з витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 2130431 від 08.04.2013 року право оренди земельної ділянки зареєстровано Реєстраційною службою Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 29.03.2013 року (т.1, а.с.24). 15.06.2016 року між фізичною особою [PERSON] (як суборендодавцем) та фізичною особою [PERSON] (як суборендарем) укладено договір суборенди земельної ділянки (т.1, а.с.26-27). Договір укладено з урахуванням та в межах договору оренди землі б/н, укладеного між Криволуцькою сільською радою та [PERSON]. Об'єктом суборенди є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, розташована на території Криволуцької сільської ради (за межами населеного пункту), з кадастровим номером [NUMBER] площею 50,1321 га. Плата за суборенду за домовленістю сторін договору може здійснюватись як суборендодавцю, так і Краснолиманській міській раді в рахунок відповідної орендної плати. Суборендар сплачує плату за суборенду, розмір якої становить 11270,70 грн. за рік. Цільовим призначенням земельної ділянки, яка передається в суборенду, є «для ведення фермерського господарства»; земельна ділянка передається суборендарю у платне володіння та користування на строк до 29.03.2062 року, але у будь-якому разі не більше ніж на строк чинності договору оренди землі. Наказом начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 22.03.2016 року № 245-СГ надана згода [PERSON] на передачу в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 50,1321 га (т.1,а.с.76). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.11.2017 року № 1003265063 [PERSON] припинив діяльність як фізична особа-підприємець за власним рішенням з 02.11.2015 року (т.1,а.с.160-163). За повідомленням Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС України у Донецькій області від 02.06.2017 року № 935/10/05-17-02 щодо нарахованих та сплачених податків за землю фізичною особою [PERSON] на орендовану земельну ділянку площею 50,1321 га, розташовану на території Криволуцької сільської ради, нараховано орендної плати в 2015 році - 43683,46 грн., в 2016 році - 52420,11 грн., здійснено повне перерахування орендної плати до бюджету, заборгованість відсутня (т.1, а. с. 33-34). За повідомленням Відділу у Лиманському району ГУ Держгеокадастру у Донецькій області ід 14.06.2017 року № 212 технічна документація про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] до архіву Відділу не надходила (т.1,а.с.36). За повідомленням Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 16.06.2017 року № 2336-02-07 питання про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з договором оренди від 29.03.2013 року, укладеним між Краснолиманською міською радою та [PERSON] (земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] площею 50,1321 га), на сесії Краснолиманської (Лиманської) міської ради не виносились(т.1,а.с.37). За клопотанням учасників справи в судовому засіданні здійснено допит свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зокрема, свідок [PERSON] повідомила, що працює на посаді начальника відділу земельних відносин Лиманської міської ради; пояснила, що технічна документація на спірну земельну ділянку була затверджена рішенням Краснолиманської міської ради від 15.11.2012 року, ще до змін в законодавстві України у сфері земельних відносин, виконання рішення продовжувалось після змін в законодавстві, хоча з 01.01.2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної форми власності були передані територіальним органам Держгеокадастру; нормативна грошова оцінка земельної ділянки не виконувалась, оскільки спірна ділянка перебуває поза межами населеного пункту, тому міська рада не мала на це повноважень; в 2013 році діяла ставка грошової оцінки землі, визначена Криволуцькою сільською радою (з розрахунку суми 150 грн., помноженої на кількість гектар у мірі площі ділянки), в 2014 році вже не діяли ставки сільської ради через зміни у законодавстві; з 2013 року вносити зміни до договору оренди землі в частині ставки орендної плати має здійснюватись лише територіальним органом Держгеокадастру; якщо немає нормативної грошової оцінки землі, то за основу визначення орендної плати береться середня обласна оцінка ріллі; згідно з чинним законодавством на теперішній час земельні ділянки для ведення фермерського господарства мають надаватись через земельні аукціони, однак до 2013 року таких обмежень не було; законодавством не визначено тривалості строку, впродовж якого громадянин, котрий узяв в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства, повинен створити таке фермерське господарство; якщо в договорі не передбачена можливість передачі земельної ділянки в суборенду, то на це має бути отриманий окремий дозвіл орендодавця; будь-яка особа може передати земельну ділянку в суборенду, якщо не змінюється цільове призначення земельної ділянки. Свідок [PERSON], яка працює на посаді реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Лиманської міської ради, пояснила суду, що нею під час роботи в Реєстраційній службі Краснолиманського МУЮ Донецької області у 2013 році була здійснена реєстрація договору оренди земельної ділянки, укладеного між Криволуцькою сільською радою та [PERSON], для реєстрації договору були подані всі необхідні документи, що вимагались чинним на той час законодавством України; предметом договору була земельна ділянка, призначена для ведення фермерського господарства, на договорі була вказана дата його укладення - «29.03.2013 року», однак реєстратор помилково внесла дату «15.11.2012 року», записавши її з тексту рішення Краснолиманської міської ради; у разі помилки реєстратора просто вносяться виправлені дані до Реєстру, окреме (додаткове) рішення про виправлення помилки не виноситься; державні реєстратори на той час підпорядковувались територіальному управлінню юстиції, особисто [PERSON] на той час свідок взагалі не знала; договір оренди земельної ділянки є чинним з моменту його державної реєстрації, такий договір має бути зареєстрований впродовж 14 робочих днів з часу його укладення. Свідок [PERSON] повідомив, що станом на листопад 2012 року він був головою земельної комісії при Краснолиманській міській раді, на розгляд такої комісії виносились для попереднього розгляду земельні питання, потім такі питання комісією були пропоновані для затвердження сесією міської ради; на засіданні вказаної комісії в листопаді 2012 року були присутні 6 членів (Стешенко, Авдеєнко, Джумалієв, Рибалко, Шпак), 2 членів були відсутні, засідання комісії було правомочним, на розгляді було багато земельних питань, в тому числі - щодо передачі в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства, розташованих на території Криволуцької сільської ради; комісія ухвалила рішення «передати питання на розгляд сесії міської ради», сесія міської ради ухвалила рішення передати земельні ділянки в оренду [PERSON] та затвердити технічну документацію на такі ділянки; чи здійснювалась при цьому нормативна грошова оцінка землі, свідкові не відомо; на думку свідка, [PERSON] на той час створював фермерське господарство і займався господарською діяльністю, пов'язаною із вирощуванням сільськогосподарської продукції. Вирішуючи по суті заявлені прокурором позовні вимоги, суд виходить з такого. Відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно із ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). На підставі рішення Краснолиманської міської ради від 15.11.2012 року між Криволуцькою сільською радою (як орендодавцем) та [PERSON] (як орендарем) 29.03.2013 року укладено договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 50,1321 га з кадастровим номером [NUMBER] Зазначену земельну ділянку передано в користування відповідно до акта про передачу від 29.03.2013 року, договір укладено строком на 49 років, зареєстровано в Державному реєстрі за № 586081 Згідно зі ст. ст. 2,4 Статуту Лиманської об'єднаної територіальної громади, затв. рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 23.12.2016 року № 7/22-987, відповідно до Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» Краснолиманська громада об'єдналась, в тому числі, із територіальними громадами сіл Крива Лука, Іллічівка, Діброва, Каленики Криволуцької сільської ради, територіальна громада має єдиний представницький орган - Лиманську міську раду (т.1, а.с.28-31). Отже, Лиманська об'єднана територіальна громада, яку представляє Лиманська міська рада, є правонаступником колишньої Криволуцької сільської ради у відносинах, пов'язаних з функціями місцевого самоврядування. З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», згідно з яким центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. За змістом ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі; право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Як вбачається з досліджених судом письмових доказів, право оренди спірної земельної ділянки зареєстровано Реєстраційною службою Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 29.03.2013 року, а відтак, саме з цього часу є укладеним договір оренди землі. На час укладення договору правомочності щодо передачі у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до територіального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин. Незважаючи на це, учасниками правовідносин, що виникли на підставі оспорюваного договору, не було з'ясовано позицію належного суб'єкта, уповноваженого законом на розпорядження землями державної форми власності. На теперішній час таким суб'єктом є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. За час, що минув з моменту укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки, ні Лиманська міська рада як представник інтересів об'єднаної територіальної громади, ні Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області не вживали належних та достатніх заходів для захисту економічних інтересів держави у сфері земельних відносин. Саме тому у прокурора виникли підстави для представництва в суді законних інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Нормами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами. Оскільки законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, то у справі, що розглядається, договір оренди в цій частині суперечить приписам чинного законодавства. Обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням. Судом встановлено, що при укладенні договору оренди земельної ділянки між Криволуцькою сільською радою та [PERSON] нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, не здійснювалась, про що зазначено у тексті договору, що підтверджено повідомленнями Лиманської міської ради, територіального органу у сфері земельних відносин. Для обчислення розміру орендної плати сторонами договору було взято за основу рішення Криволуцької сільської ради. Однак відповідно до ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій». Тому у справі, що розглядається, договір оренди в цій частині суперечить приписам чинного законодавства, а це є підставою для визнання договору судом недійсним. Крім того, за змістом оспорюваного договору, земельна ділянка надавалась у користування [PERSON] за цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства», умовами збереження стану об'єкта оренди визначається використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.11.2017 року № 1003265063 [PERSON] припинив діяльність як фізична особа-підприємець за власним рішенням з 02.11.2015 року. Договір суборенди земельної ділянки між фізичною особою [PERSON] (як суборендодавцем) та фізичною особою [PERSON] (як суборендарем) укладено лише 15.06.2016 року. Наведене дозволяє суду дійти висновку про те, що, хоча земельна ділянка була отримана 2-м відповідачем з конкретним цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, однак таке фермерське господарство не було створене орендарем; відсутність у спеціальному законі вказівки щодо строків створення громадянином, який виявив бажання отримати ділянку для ведення фермерського господарства, не є підставою для того, щоб здійснення діяльності такого фермерського господарства не було розпочато впродовж розумного строку; інша позиція призвела б до повного нівелювання цільового призначення земельної ділянки з огляду на досить тривалий строк чинності договору оренди землі. Не з'ясована учасниками спірних правовідносин позиція належного суб'єкта, уповноваженого законом на розпорядження землями державної форми власності, з приводу можливості надання земельної ділянки в оренду, відсутність передбаченої законом нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тривале, поза розумним строком, користування орендарем земельною ділянкою, переданою за цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства» без створення такого господарства дозволяють суду дійти висновку про те, що договір оренди суперечить приписам чинного законодавства України, та визнати з цих підстав договір оренди землі недійсним. Згідно зі ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким із моменту його вчинення; якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Фактичне користування майном (земельною ділянкою) на підставі договору оренди унеможливлює у разі недійсності такого договору проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним, а зобов'язання за ним припинятися лише на майбутнє, не з моменту укладення. Отже, прокурором обрано правильний спосіб захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. Представниками 1-го та 2-го відповідачів під час розгляду справи було заявлено клопотання щодо застосування у спірних правовідносинах визначеного законом строку позовної давності та відмови у задоволенні позову прокурора з цих підстав. З приводу вказаної заяви представників відповідачів суд зазначає про таке. Відповідно до ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст. 267 ЦК України). Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. На підставі договору від 29.03.2013 року, укладеного між Криволуцькою сільською радою та [PERSON] 29.03.2013 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 50,1321 га з кадастровим номером [NUMBER]; вказану ділянку передано в користування відповідно до акта про передачу від 29.03.2013 року, договір укладено строком на 49 років. Отже, зобов'язання за оспорюваним договором оренди має визначений строк виконання, визначений у договорі строк виконання ще не сплинув на час розгляду справи в суді, тому прокурором не було пропущено встановленого законом строку позовної давності. Відтак, у задоволенні заяви представників відповідачів Лиманської міської ради Донецької області, [PERSON] про застосування у спірних правовідносинах строку позовної давності суд відмовляє. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Органом прокуратури при зверненні прокурора з позовом сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1020 від 03.07.2015 року (т.1,а.с.3). Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує задоволення позовних вимог за наслідками розгляду справи, а також правову позицію, висловлену в п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно з якою солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачене. Отже, суд стягує з відповідачів Лиманської міської ради та [PERSON] на користь органу прокуратури витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. в рівних частинах з кожного відповідача (по 800,00 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved