overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування заяви зазначив, що в свідоцтві про його народження по-батькові матері записано невірно, що натепер створює перешкоди в реалізації права спадкування майна матері та потребує встановлення в судовому порядку факту родинних відносин. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і наполягав на задоволенні; представники заінтересованих осіб не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народився [INFO] в с. Бобровки Качирського району Павлодарської області (Казахська РСР). В свідоцтві про народження, складеному російською, матір'ю заявника записана «[PERSON]», а батьком - «[PERSON]». Водночас, як випливає із свідоцтва про шлюб батьків заявника, яке також складено російською, чоловіком є «[PERSON]», а дружиною «[PERSON]» (а. с. 8, 9). Вказане дає підстави для висновку про допущення помилки в написанні по-батькові матері заявника - «[PERSON]», замість «[PERSON]». Згідно із свідоцтва про смерть матір заявника - [PERSON] померла [INFO]. Наявність у свідоцтві про народження заявника помилки в написанні по-батькові матері створює заявникові перешкоди в реалізації права на спадкування майна матері, в зв'язку з чим права заявника підлягають захистові шляхом встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення і породжує юридичні наслідки. За таких обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 2015 року. Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просив розірвати, своєї згоди на примирення не надав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов нею визнається, а справу вона просить розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2015 року, мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3-4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка своїх заперечень не висловила, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просити суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 17.04.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 372. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у них є двоє спільних дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та у вихованні дітей, сімейних відносин не підтримують. Будучи у судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06.09.2017 року /а.с.24/ позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач та представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору №30 про надання правової допомоги /а.с.26/ у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову, однак заперечили підстави позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 17.04.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 372 /а.с.18/. Від спільного життя у них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім'ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра, подружжя проживає окремо. Діти на час розгляду справи проживають з мамою. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 21.12.2007 року у виконавчому комітеті Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис 14, зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили з грудня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнала та прохала залишити їй прізвище «Маліченко». Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з грудня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, потрібно стягнути з відповідача судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 640,00 грн., оскільки позивача звільнено від його сплати відповідно п. 13. ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 15.10.2004 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим він (позивач) звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2004 року. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON] [INFO]. Сторони з серпня 2013 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2010 року, який зареєстрований Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 04. Мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вона бажає розірвати шлюб із відповідачем. Причиною розлучення є те, що протягом спільного життя вони виявили, що у них різні характери, різні погляди на життя, тому в сім'ї часто виникали сварки. До того ж, вони втратили з відповідачем один до одного необхідні почуття любові та взаєморозуміння. Вона вважає, що за таких обставин неможливо зберегти їх сім'ю, тому шлюб потрібно розірвати. Вони із відповідачем не проживають разом та не підтримують сімейних відносин з червня 2016 року. Малолітня донька проживає з нею а, відповідач окремо. В звязку з викладеним вона просить суд: - розірвати шлюб між нею, [PERSON], 26.08.1977 р/н та [PERSON], 22.01.1983 р/н, що зареєстрований 26 березня 2010 року Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 04; - малолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. Позивач в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись з позовом та заявами сторін, дослідивши надані суду письмові по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 26 березня 2010 року Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача та дитини, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 4 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2017 р. і до досягнення синами повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сини проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. 15.08.2017 р. у судовому засіданні представник позивача уточнив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2\~500 грн. щомісячно на кожну дитину. 16.08.2017 р. просив позов розглянути у його відсутність та його задовольнити. 15.08.2017 р. відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 2\~500 грн. щомісячно на кожну дитину. 16.08.2017 р. просив розглядати справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ЖД № 217871 від 09.04.2010 року та 1-ЖД № 217872 від 09.04.2010 року (а.с.6-8). Сини проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач інших осіб на утриманні немає. У відповідності до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частинами 1,2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити. Згідно положенням ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання: дочки [PERSON], 26.06.2010р. народження, дочки [PERSON], 14.03.2012р. народження в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної платні, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем з 23.01.2010р.зареєстрували шлюб, проживали однією сімєю, у них народилися діти, батьком якихє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дітейв добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON], 26.06.2010р. народження, дочки [PERSON], 14.03.2012р. народження, аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної платні, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 24.04.2004 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з жовтня 2017 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), надав заяву, згідно якої позов визнав. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 24.04.2004 року перебувають у шлюбі, який згідно свідоцтва про шлюб зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №158. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з жовтня 2017 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO] щомісячно в сумі 2 000 грн.до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем є батьками дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано. З лютого 2015 року відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, не бере участі в її вихованні. Позивач самостійно не має можливості забезпечувати належне утримання та розвиток дитини, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки в засідання відповідач суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами розірвано 29.06.2017 р. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає разом з дитиною, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від обов'язку по утриманню дитини, не надає кошти на її утримання, не бере участі в її вихованні. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в сумі 2 000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону,починаючи з 24.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Окрім цього, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 10.09.1977 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. В судове засідання позивачка не з'явилася подавши клопотання про розгляд позову без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.09.1977 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] Сторони неповнолітніх дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач клопотань про можливість збереження шлюбу не заявив, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved