Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

22.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Із позову вбачається, що відповідач по справі [PERSON], є батьком позивача [PERSON] У 2006 році батьки розірвали шлюбні відносини. З того часу позивач знаходиться на утриманні матері, пенсіонерки. На теперішній час позивач є студентом Донбаської державної машинобудівної академії, навчається на 5 курсі факультету автоматизації машинобудування та інформаційних технологій групи ЕСА-10-2 , на денному відділені. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на його користь у зв'язку з навчанням у розмірі ? частки його заробітку на період його навчання. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , що об'єктивно підтверджується матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 198 Сімейного кодексу України: батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку та сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України: якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) часті від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] є сином відповідача по справі (а.с. 4). Згідно довідки Донбаської державної машинобудівної академії [PERSON] дійсно є студентом 5 курсу факультету машинобудування денного відділення Донбаської державної машинобудівної академії. Термін навчання з 15.09.2014 року до 30.06.2015 року (а.с. 5) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином відповідача, на даний час повнолітній дитині виповнилося 21 рік. [PERSON] проживає разом з матір'ю , дійсно навчається на п'ятому курсі Донбаської державної машинобудівної академії та потребує у зв'язку з цим у матеріальній допомоги. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON], суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що позивач є повнолітнім, працездатним, навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач фізично здоровий, працездатний, має можливість надати матеріальну допомогу. При таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинний бути визначений у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не ущемляти їх прав.

Outcome: approved