Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

23.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 06.12.2001 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1375. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] [INFO] . Подружні відносини фактично припиненні, примирення та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою суду від 07.10.2019 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.12.2001 року сторони зареєстрували шлюб про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1375. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved