Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

23 березня 2021 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: 1) розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Київським районним управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 605; 2) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 04 серпня 2007 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, під час перебування у якому у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Починаючи з лютого 2020 року, шлюб між подружжям носить формальний характер, оскільки відповідач пішов до іншої жінки, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Основною причиною розлучення є часті конфлікти, сварки та непорозуміння, у зв`язку з чим [PERSON] вважає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] є неможливим та суперечить її інтересам. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, оскільки він ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дочку, хоча є фізично здоровою людиною. Про наявність спорів щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей між подружжям у позовній заяві не зазначено. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 29 квітня 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 29 квітня 2021 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 11 годину 45 хвилин 14 червня 2021 року за клопотанням відповідача. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 13 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки засобом телефонного зв`язку у вигляді текстового повідомлення. 01 червня 2021 на адресу суду надала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини просить залишити без розгляду, а в іншій частині позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи провести без її участі. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 13 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки засобом телефонного зв`язку у вигляді текстового повідомлення) відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився, подавши до початку судового засідання на адресу заяву про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , з 04 серпня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Київським районним у місті Донецьку відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблено актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 березня 2011 року (а.с. 6) Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 березня 2017 року (а.с. 11). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON] . При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з наведеним, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним задовольнити клопотання позивача та залишити після розірвання шлюбу їй прізвище, набуте у шлюбі. Сторонами не заявлено про наявність між ними спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання малолітніх дітей. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини суд зазначає наступне. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи викладене та те, що позивачем заяву про залишення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини подано до розгляду справи по суті, суд вважає, що зазначену позовну вимогу слід залишити без розгляду. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved