Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

22 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 05 жовтня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 395. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з червня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частини заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 05 жовтня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 395, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні відносини, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем. Згідно до ст.ст. 180 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано доказів наявності на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 14 частку доходів відповідача, в зв'язку з чим, вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved