overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

23 травня 2014 року в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про витребування доказів по цій справі, а саме просить суд витребувати у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином завірені копії документів, які були надані Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» для вчинення 12.07.2013 року виконавчого напису. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст. 137 ЦПК України - у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В клопотанні про витредування доказів не зазначено які конкретно докази представник позивача просить витребувати у відповідача та наявність або відсутність яких обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, ці докази будуть підтверджувати. Також представник позивача не надав суду відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі, Враховуючи викладене, заява про витребування доказів не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

23 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.05.2014р. о 15 год. 26 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.05.2014р. о 15 год. 26 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодер лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора метушлива, розгублена. Виказує маячні ідеї збитку, переслідування. Не критична. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

23 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: БПМП. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.05.2014р. о 11 год. 56 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.05.2014р. о 11 год. 56 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Прокопчук Т.А. лікарні КЗ «ДМЛ №1» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий недоступний продуктивному контакту. Виражене зниження пам'яті, інтелекту. Себе не обслуговує. Дезорієнтован в місці, особистості, часі. Гр.[PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку сложного ґенезу (церебросклероз, ТИА, ДЭП, хр. алкогольная интоксикация), дементний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

23 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 22.11.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2008 року, актовий запис № 1637 (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.03.2009 року, актовий запис № 273 (а.с.3). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

23 травня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві яку направив до суду вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.. Зазначив, що 04 квітня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 001 - 05050- 040407. Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу кредит в розмірі 1611 гривень на придбання майна. Банк умови договору виконав повністю. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує і станом на 03 березня 2014 року заборгованість відповідача по кредиту становить - 1533,78 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки . Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 001- 05050-040407, укладеного між сторонами 04 квітня 2007 року , банк надав відповідачу кредит в розмірі 1611 грн. на строк 18 місяців по 03 жовтня 2008 року. Відповідно до п.2.3 Договору , відповідач сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних. З розрахунку заборгованості видно, що станом на 03 березня 2014 року за [PERSON] мається заборгованість по кредитному договору у розмірі 1533,78 грн., в тому числі - прострочена заборгованість по кредиту - 1106 грн., заборгованість по відсоткам - 57,08 грн., заборгованість по комісіям - 370,70 грн. . На підставі досліджених доказів суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

23 травня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві яку направив до суду вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначив, що 15 травня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 001 - 05064- 150507. Відповідно до умов договору позивач надає відповідача кредит в розмірі 895 гривень на придбання майна. Банк умови договору виконав повністю. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує і станом на 03 березня 2014 року заборгованість відповідача по кредиту становить - 1102,31 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки . Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 001 - 05064- 150507, укладеного між сторонами 15 травня 2007 року , банк надав відповідачу кредит в розмірі 895 грн. на строк 12 місяців до 14 травня 2008 року. Відповідно до п.2.3 Договору , відповідач сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних. Відповідно до розрахунку заборгованості видно, що станом на 03 березня 2014 року за [PERSON] мається заборгованість по кредитному договору у розмірі 1102,31 грн., в тому числі - заборгованість по кредиту - 840,82 грн., заборгованість по відсоткам - 46,44 грн. , заборгованість по комісіям - 215,05 грн. . На підставі досліджених доказів суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

23 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, третьої особи та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно ст. 164 СК України. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дітей не займається, матеріально не утримує, умов для виховання та утримання дітей не має, була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьківських обов»язків. Відомості про батька дітей рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2013 року виключені із актового запису про народження дітей. Виконком Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, умов для виховання дітей не має, матеріально не утримує, була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьківських обов»язків, в зв'язку з чим її необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Тому з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на користь державного закладу, вищого професійного училища №17, де навчаються та будуть влаштовані діти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

23 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 21 листопада 2008 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідачка в своїй заяві позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 21 листопада 2008 року Партизанською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

23 травня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 24 червня 2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

23 травня 2014 року позивач звернулась в суд з позовом до Світязької сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS], що підтверджується витягом з погосподарської книги№8 по с. Підманево за 2011-2015 роки Світязької сільської ради Шацького району Волинської області від 14.05.2014 року № 457, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №000741, а також страховим свідоцтвом про страхування будівель і тварин, що належать громадянам від 13.03.1997 року серії БА №937673. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить зокрема вказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області від 14.12.1996 року, зареєстрований в реєстрі за № 151, що підтверджується довідкою Світязької сільської ради Шацького району Волинської області від 13.11.2013 року № 1160. Даним заповітом він заповів все своє майно позивачу - [PERSON]. Позивач, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст. 1269-1270 ЦК України, прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку немає. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач Світязька сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Світязька сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1233, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved