Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

22 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Базовий клубний заклад Іванівської селищної ради» (далі КЗ «Базовий клубний заклад») про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] перебувала з відповідачем у трудових відносинах та працювала завідувачем філії «Новодмитрівський будинок культури» Комунального закладу «Базовий клубний заклад Іванівської селищної ради». Наказом від 03 вересня 2021 року №40 вона була звільнена з роботи на підставі пункту четвертого частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) - за прогул без поважних причин 28 серпня 2021 року. Позивач вважає звільнення незаконним з наступних підстав: 1) відповідач звільнив позивача із займаної посади за відсутності у вихідний день (28 серпня 2021 року припав на суботу). В усній формі керівник відповідача повідомив, що потрібно в суботу 28.08.2021 вийти на роботу. Разом з тим, з наказом про перенесення робочого дня з 23.08 на 28.08.21 відповідач позивача не ознайомлював, умови праці в цей день позивачу були невідомі; 2) відповідач звільнив позивача із займаної посади за відсутності на роботі понад 3 години не встановивши факт такої відсутності. Підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугували: доповідна записка старости Новодмитрівського старостинського округу Шарка О.Л. від 28.08.2021 і пояснювальна записка позивача від 01.09.21. У доповідній записці старости вказано, що позивача не було на робочому місці 28.08.21 о другій половині дня, при цьому конкретно час в період з якого по який, не вказано. В пояснювальній записці позивачкою зазначається, що до обіду вона була на робочому місці, а у другій половині дня покинула робоче місце. Позивач зазначає, що о другій половині дня близько 14:00 год покинула робоче місце без поважної причини, про що попереджала керівника. При цьому, з боку роботодавця в жодний спосіб не здійснювалось фіксування відсутності позивача на робочому місці (акти не складались). Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ Комунального закладу «Базовий клубний заклад Іванівської селищної ради» №40 від 03 вересня 2021 року про звільнення її з посади завідувача філії «Новодмитрівський будинок культури» та поновити її на цій посаді; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 вересня 2021 року по день поновлення на роботі. 27 вересня 2021 року ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.27). 15 листопада 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.66). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, доповнивши тим, що вона була обізнана із засобів масової інформації про те, що 28.08.21 буде робочим днем, проте керівником або іншим працівником закладу її про це не повідомляли. 23 та 24.08.21 вона, як завідувач\~ Новодмитрівського будинку культури, виходила на роботу для організації святкування Дня незалежності України в с.Новодмитрівка і тому 27.08.21 зателефонувала до керівника [PERSON] та відпросилася не виходити на роботу 28.08.21. Проте, 28.08.21 вийшла на роботу, щоб зустрітися з головою Іванівської селищної ради, який планував приїхати у село. 28.08.21 перебувала на робочому місці до 14.00 год. Про те, що йде з роботи вона поставила до відома керівника [PERSON] по телефону. 28.08.21 ніяких культурно-розважальних заходів та програм в селі не проводилось і не планувалось, а тому її відсутність на робочому місці після 14.00 год не мала негативних наслідків. Просила позов задовольнити. Представник позивача адвокат Турчинський М.І. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача КЗ «Базовий клубний заклад Іванівської селищної ради» адвокат - Ільченко Д.О.\~ в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, пояснивши, що у філіях встановлений 5-денний робочий тиждень з двома вихідними днями, обідня перерва з 12:00 до 12:45 год. Про те, що 28.08.21 визначено як робочий день позивач була повідомлена керівником по телефону. Режим роботи 28.08.21 був з 08:00 до 16:00 год, оскільки наступний день -29.08.21 був вихідний (неділя). Позивач була відсутня без поважних причин на робочому місці 28.08.21 понад 3 години, а саме: з 12:45 до 16:00 год. Згідно табелю обліку робочого часу 23.08.21 був вихідним. У відповідача відсутні дані, що позивач працювала 23.08.21. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням ІХ сесії Іванівської селищної ради VIII скликання від 28.04.2021 року №1100, затверджено Статут Комунального закладу «Базовий клубний заклад Іванівської селищної ради» /далі КЗ «Базовий клубний заклад» / (а.с.70-78). В статуті зазначено, зокрема, що засновником\~ КЗ «Базовий клубний заклад» - є Іванівська селищна рада. Заклад має відокремлені структурні підрозділи- філії, серед яких, філію «Новодмитрівський будинок культури». Управляння закладом здійснюється засновником через відділ освіти, культури, молоді та спорту Іванівської селищної ради Херсонської області. Заклад очолює директор. В закладі укладається колективний договір, який регулює виробничі, трудові і економічні відносини трудового колективу з адміністрацією закладу, питання охорони праці та соціального захисту. Працівники закладу зобов`язані дотримуватись правил внутрішнього розпорядку, охорони праці, виробничої гігієни та вести документацію, пов`язану з виконанням посадових обов`язків /Розділ І, V/. Наказом КЗ «Базовий клубний заклад» №14 від 06 травня 2021 року призначено [PERSON] на посаду завідувача філії «Новодмитрівський будинок культури» (а.с.15-21). Наказом директора КЗ «Базовий клубний заклад» [PERSON] №34 від 06 серпня 2021 року перенесено робочий день 23 серпня на 28 серпня 2021 року у зв`язку з проведенням 24 серпня 2021 року заходу, присвяченого 30-й річниці незалежності України (а.с.102-103). З листка ознайомлення /Додаток до наказу/ встановлено, що директором комунального закладу [PERSON] з наказом №34 від 06.08.21 року були ознайомлені в телефонному режимі завідувачі філій, серед яких і [PERSON] (а.с.104). Згідно відомостей додаткового табелю обліку робочого часу за серпень 2021 року КЗ «Базовий клубний заклад» завідувач філії «Новодмитрівський будинок культури» Ємельянова О.Л. має прогул 28 серпня 2021 року (а.с.24). У доповідній записки старости Новодмитрівського старостинського округу Шарко О.Л. від 28 серпня 2021 року на ім`я директора КЗ «Базовий клубний заклад» Анодій А.В. зазначено, що завідувача Новодмитрівського будинку культури Ємельянової О.Л. не було на робочому місці 28.08.21 о другій половині дня (а.с.22). 01.09.2021 року [PERSON] надала письмові пояснення на ім`я директора, зі змісту яких вбачається, що вона була на робочому місці 28.08.21 до обіду, хоча попереджала старосту Новодмитрівського старостинського округу Шарко О.Л., а також директора КЗ «Базовий клубний заклад» Анодій А.В., про те, що буде відсутня 28.08.21, так як згідно п. 2.3 колективного договору вона має можливість взяти відгул у зручний для неї час за роботу у вихідні та святкові дні (а.с.23). Свідок [PERSON] , який складав доповідну записку, в суді показав наступне, що він з грудня 2020 року обраний старостою Новодмитрівського старостинського округу, даний округ входить до Іванівської об`єднаної територіальної громади. За два тижні до святкування дня незалежності, голова Іванівської селищної ради повідомив його, що 23.08.21 буде вихідним, а 28.08.21 робочий день. 28.08.21 він перевіряв присутність працівників на робочих місцях і виявив, що завідувач філії Новодмитрівським будинком культури [PERSON] була відсутня на роботі після обідньої перерви і до кінця робочого дня. Про це він повідомив директора КЗ «Базовий клубний заклад» та написав доповідну записку. [PERSON] не повідомляла його, що 28.08.21 буде відсутня після обіду. Відповідно до Колективного договору, укладеного 02.09.21 року між адміністрацією та трудовим колективом Комунального закладу «Базовий клубний заклад Іванівської селищної ради» на 2021-2026 роки (а.с.79-86), робочий час починається і закінчується в час, встановлений Правилами внутрішнього трудового розпорядку (п.2.1). В комунальному закладі та філіях встановлюється наступний режим роботи: початок роботи з 08:00 год.; закінчення роботи о 17:00 год. (в п`ятницю о 16:00 год.); перерва для відпочинку з 12:00 год. до 12:45 год.; - субота і неділя вихідні дні (п.2.2). За роботу у вихідні та святкові дні надаються відгули в зручний для працівника час (п.2.3). Напередодні святкових і неробочих днів тривалість роботи працівників скорочується на одну годину (п.2.5). Пунктами 7.7, 7.9 Правил внутрішнього трудового розпорядку, які діють у КЗ «Базовий клубний заклад», встановлено, що робота у святковий або вихідний день компенсується наданням іншого дня відпочинку за згодою сторін. Працівник зобов`язаний в разі невиходу на роботу з поважних причин сповістити безпосередньо керівника про причину своєї відсутності на робочому місці. Про будь-яку відсутність на роботі без дозволу, крім випадків непереборної сили, працівник повинен сповістити своєму керівникові на протязі 24 годин, по закінченню яких працівник вважається неправомірно відсутнім (а.с.117-120). Наказом директора КЗ «Базовий клубний заклад» №40 від 03 вересня 2021 року [PERSON] звільнена з посади завідувача філії «Новодмитрівський будинок культури» 03 вересня 2021 року за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з допущеним прогулом відсутністю на роботі без поважної причини 28 серпня 2021 року. Підставою для прийняття наказу зазначено: доповідна записка від 28.08.21 та пояснювальна записка від 01.09.21 (а.с.87-88). З листа КЗ\~ «Базовий клубний заклад» від 08.12.2021 р вбачається, що первинна профспілкова організація у закладі не діє (а.с.111). Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що\~ включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~ статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у\~ прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. За приписами частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено договір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до\~ закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У частині першій статті 43 КЗпП України зазначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема пунктом 4 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації допускається у випадках звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що\~ передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи без попередження власника чи уповноваженого ним органу). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №761/30967/15-ц). Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 р. № 1191-р «Про перенесення робочих днів у 2021 році» рекомендовано керівникам підприємств, установ та організацій для працівників, яким установлено п`ятиденний робочий тиждень із двома вихідними днями в суботу та неділю перенести у 2021 році в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством, робочі дні, зокрема, для святкування 24 серпня Дня незалежності України: з понеділка 23 серпня на суботу 28 серпня.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що відповідачем, у зв`язку з проведенням 24 серпня 2021 року заходу, присвяченого 30-й річниці незалежності України було перенесено робочий день з 23 серпня на 28 серпня 2021 року, про що було видано відповідний наказ.\~ Позивач надаючи пояснення в судовому засіданні визнала факт обізнаності про перенесення робочого дня на 28 серпня 2021 року, а також зазначила, що перебувала 28.08.2021 року на робочому місці до 14:00 год, після чого пішла з роботи, попередивши про це керівника по телефону. При цьому, позивач зазначила, що з наказом про перенесення робочого дня та умовами праці в цей день, її керівник не ознайомлював. Звільняючи позивача з посади за прогул відповідач в оскаржуваному наказі зазначив, що остання була відсутня на роботі без поважної причини 28 серпня 2021 року. Для встановлення допущення працівником прогулу необхідним є належне фіксування самого факту відсутності працівника на роботі та з`ясування поважності причини такої відсутності. Для цього безпосередній керівник працівника пише доповідну записку про невихід на роботу співробітника. Також складається акт про його відсутність, де вказують дані про працівника та кількість годин його відсутності. Акт підписують члени спеціально створеної комісії. Неявку працівника фіксують також у табелі обліку робочого часу. Підставою для звільнення позивача за прогул послугувала доповідна записка старости Новодмитрівського старостинського округу Шарко О.Л. від 28.08.21 та пояснювальна записка позивача від 01.09.21. Проте, у доповідній записці старости вказано, що завідуючого Новодмитрівського будинку культури не було на робочому місці 28.08.2021 о другій половині дня, при цьому конкретно час в період з якого по який, старостою не вказано. Допитаний в суді староста [PERSON] , який складав доповідну записку, також не уточнив кількість годин відсутності позивача на робочому місці, зазначивши лише, що [PERSON] була відсутня на робочому місці 28.08.21 після обідньої перерви та до кінця робочого дня. Представник відповідача в суді зазначив, що робочий день 28.08.21 року був з 08:00 до 16:00 год, обідня перерва з 12:00 до 12:45 год. Позивач була відсутня з 12:45 до 16:00 год, тобто понад три години. При цьому, судом встановлено, що відповідачем в жодний спосіб не здійснювалося фіксування відсутності працівника на робочому місці, будь-які акти про кількість годин, інтервал часу, проміжок часу, протягом якого позивач була відсутня на робочому місці, не складались. Доповідна записка була складена старостою старостинського округу, який не є працівником філії «Новодмитрівський будинок культури» та КЗ «Базовий клубний заклад». Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Представником відповідача не надано суду належних доказів, що підтверджують відсутність позивача 28.08.2021 року на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня. Крім того, позивач у письмових поясненнях від 01.09.21 зазначала, що попереджала керівника про її відсутність 28.08.21, що також підтвердила в суді і це не заперечив представник відповідача при розгляді справи. У частині першій статті 147 КЗпП України зазначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Згідно ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до п.9.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку за кожне порушення трудової дисципліни може бути накладено лише одне дисциплінарне покарання. При накладенні дисциплінарного покарання повинні враховуватися тяжкість здійсненої провини, обставини, при яких воно здійснено, попередня робота і поведінка працівника (а.с.119). На думку суду, застосовуючи таке дисциплінарне стягнення як звільнення, відповідач не врахував вказані положення закону, попередню роботу позивача, до якої дисциплінарні стягнення не застосовувались (а.с.111), тяжкість вчиненого проступку та відсутність заподіяної шкоди, поведінку позивача, яка про залишення робочого місця попередила керівника і це не спростовано відповідачем у суді. Таким чином, враховуючи наведене, відсутність доказів належного фіксування допущеного позивачем порушення (прогулу) і яке стало підставою для звільнення, неврахування положень ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду дисциплінарного стягнення, тягне за собою незаконність звільнення. Отже, зазначені порушення є підставою для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на роботі. За правилами статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; вказаний орган одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року. Враховуючи зазначені вище норми та абзац 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Згідно до п.5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. Згідно із абзацу 2 пункту 8 Порядку, після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3, п.8 Порядку). Відповідно до наданої відповідачем довідки (а.с.45), заробітна плата позивача за повні два останні місяці роботи, що передували її звільненню становила: за червень 2021 року - 6226,00 грн., за липень 2021 року 6384,07 грн., що загалом складає 12610,07 грн., а кількість відпрацьованих днів у даних місяцях - 42 дні. Отже, середньоденна заробітна плата позивача складає - 300,23 грн. = (12610,07 грн. : 42 дні). Число робочих днів за час вимушеного прогулу складає 69 (з 04.09.2021 по день постановлення рішення - 10.12.2021 включно). Враховуючи зазначене вище загальна сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу [PERSON] , становить 20715,87 грн. = (300,23 грн. х 69 дн.). Таким чином, вказана сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому слід зобов`язати відповідача при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованої суми 20715,87 грн. податок з доходів фізичних осіб та інші обов`язкові збори та внески. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Так, при подачі до суду позову позивач, яка звільнена від сплати судового збору, повинна була сплатити судовий збір в сумі 1816 грн ( 908,00 грн х 2). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1816 грн.

Outcome: approved