Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

23 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро-Донбасс» відкритого акціонерного товариства «ММК ім. Ілліча», третя особа [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 08.11.2013 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок площею 4,61 га та площею 1,2600 га, які розташовані на території Новоолексіївскьої ради Волноваського району Донецької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В пункті 10 Договору продавець підтвердив, що вказані земельні ділянки в оренду не здані. Розпочавши на початку 2014 року земельні роботи на земельних ділянках позивач дізнався, що вони знаходяться в оренді у відповідача, до якого він звернувся з вимогою розірвати договір оренди, однак йому було відмовлено. У зв'язку з тим, що [PERSON] будучи попереднім власником земельних ділянок, не переєстрував договір оренди, він не може бути орендодавцем, тому позивач, як власник не бажаючи здавати дані земельні ділянки в оренду просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 01.01.2010 року №79, укладений між дочірнім підприємством «Ілліч-Агро-Донбасс» відкритого акціонерного товариства «ММК ім. Ілліча» та [PERSON] та зобов'язати відповідача повернути йому земельну ділянку площею 4,61 га та 1,2600 га. У судовому засіданні позивач на заявлених позовних вимогах наполягав, надав відповідні пояснення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В свої запереченнях посилався на те, що між ним та [PERSON] укладено договір оренди землі, який в установленому законом порядку та 27.12.2010 року зроблено відповідний запис. Згідно умов договору орендодавець передала орендареві земельну ділянку площею 5,87 га строком на 12 років. Пунктом 8.4 Договору визначено, що при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи, договір оренди зберігає свою силу для нового власника, у зв'язку з чим після переходу права власності від [PERSON] до позивача Договір зберіг свою силу, а тому підстави для його розірвання відсутні. Зокрема відповідач сумлінно виконує умови Договору та своєчасно в повному обсязі сплачує орендну плату. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлявся згідно статті 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши, проаналізувавши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно частини 4 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) визначено, що Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності У відповідності до вимог статтей 18, 20 Закону ( в редакції, що діяла на момент укладення Договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. 01жовтня 2010 року між [PERSON] та дочірнім підприємством «Ілліч-Агро-Донбасс» відкритого акціонерного товариства «ММК ім. Ілліча» укладено Договір оренди землі №79, з якого вбачається що орендодавець передає орендарю в оренду земельну ділянку площею 5,87 га, яка належить їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ДН 173521 1 серпня 2005 року та розташована на території Новоолексіївської ради Волноваського району Донецької області (а.с.4). Договір зареєстровано у ВРВДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 041015000196 від 27 грудня 2010 року (а.с.5 зворотній бік) Статтею 32 Закону передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставами для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно пункту 8.1 Договору орендодавець, якою в даному випадку була [PERSON], передала орендареві - відповідачу земельну ділянку площею 5,87 га строком на 12 років, тобто до 01 січня 2022 року (а.с.5). Пунктом 8.4 Договору визначено, що при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи, договір оренди зберігає свою силу для нового власника (а.с.5) Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08 жовтня 2013 року спадкоємцем майна у вигляді земельних ділянок площею 4,6100 га та площею 1,2600 га, які розташовані на території Новоолексіївської ради Волноваського району Донецької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлій [PERSON] є її син [PERSON] (а.с.6). 08 листопада 2013 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу зазначених земельних ділянок площею 4,61 га та площею 1,2600 га. (а.с.8), який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10,11). Враховуючи викладене, після переходу права власності від [PERSON] до позивача Договір зберіг свою силу, а тому дана обставина не може бути підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною першою статті 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону, які як встановлено судом в даному випадку відповідачем виконуються, та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Твердження позивача [PERSON] про те, що відповідачем грубо порушено пункт 5.3 Договору оренди та не сплачено орендну плату за 2012 та 2013 роки, що є підставою для дострокового розірвання договору, спростовуються довідкою про нараховану та виплачену орендну плату(а.с.27), відомостями на виплату грошей (а.с.29,3033,34,36), заявами [PERSON] (а.с. 28,32,35). З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що обставини, зазначені позивачем не можуть бути підставою для розірвання зазначеного Договору оренди землі а тому в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. На підставі викладеного, статей 526, 629, 651 ЦК України, 124 ЗК України, 1, 2, 6, 9, 18, 20, 32 Закону України «Про оренд землі» та

Outcome: dismissed