Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

23 березня 2021 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття та про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 28 квітня 2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який є батьком спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину та не утримує її. Вона не може працювати, оскільки доглядає за дитиною. Відповідач працює, тому може надавати матеріальну допомогу. В судове позивач не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач позов отримав, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення - судової повістки, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрували шлюб 28 квітня 2017 року у Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий записом №60 /а.с. 6/. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 7/. Згідно довідки [PERSON] отримує 860 грн. щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини /а.с. 8/. В позові зазначено, що відповідач працює у ВП «Южно-Українська атомна електростанція», що відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на її користь. За приписами ст. 181 СК України та ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини, суд враховує, що відповідач працевлаштований і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно приписів ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідач не оспорює факт проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю, також дитина зареєстрована у квартирі [ADDRESS] разом із матір`ю /а.с.5/. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання є правомірними. При визначенні розміру аліментів на утримання позивача, суд враховує наявність місця роботи, і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. На підставі ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 1816 грн. (908грн.*2).

Outcome: approved