Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про батьківство [PERSON] та визнати його - [PERSON] батьком дитини. Позивач у підготовче засідання подав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказав, що позовні вимоги визнає на підставах викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у підготовче засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та вказав, що заперечень проти задоволення позову не має і при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.10.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а/с. 6). 06 лютого 2018 року у [PERSON] народилася донька [PERSON], про що 20.02.2018 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис № 375 та видано свідоцтво про народження серії І-ЕЛ № 206647. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а/с. 5), у зв'язку з тим, що на момент зачаття дитини [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] і дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу. Позивач зазначив, що ще до народження дитини він фактично проживав однією сімєю з [PERSON], а її шлюбні відносини з [PERSON] носили формальний характер. Вказане у своїй заяві підтвердив і відповідач [PERSON], у звязку з чим визнав позов. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться повязані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У пункті 24 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України розяснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання відповідачем [PERSON] позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved