Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

23 січня 2011 року помер [PERSON]. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,2723 га, яка знаходиться на території Котюжанівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом\~ після смерті\~ [PERSON]. Крім нього, спадкоємцем першої черги є\~ [PERSON].Оформити спадкові права в нотаріальній конторі [PERSON] не має можливості, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом прав та інтересів [PERSON], [PERSON] (за її довіреністю [PERSON]) з відповідним позовом звернулася до суду. 17 травня 2016 року суддею відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду та витребувано від державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори спадкову справу на прізвище спадкодавця. Після огляду у судовому засіданні спадкової справи до майна померлого [PERSON], судом прийнято рішення про відмову у прийнятті визнання позову відповідачем - Котюжанівською сільською радою, оскільки окрім малолітнього [PERSON], спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON]. Судовий розгляд було продовжено. Сторони у судове засідання на 03 червня 2016 року не зявилися. Представник позивача (а.с. 6) у позовній заяві просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, справу слухати у її відсутності (а.с. 3). Представник відповідача Котюжанівської сільської ради - подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає частково позовну вимогу [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], оскільки, [PERSON] прийняла спадщину на вищевказану земельну ділянку, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 35). Відповідач [PERSON] подала заяву, у якій просила провести розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що також є спадкоємцем після смерті [PERSON] та прийняла спадщину щляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Позовні вимоги не визнала (а.с. 36). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов, поданий в інтересах неповнолітнього [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] помер 23 січня 2011 року в с. Котюжани Мурованокуриловецького району (а.с. 10). Довідками виконавчого комітету Котюжанівської сільської ради № 586 від 07 вересня 2015 року та № 221 від 12 травня 2016 року (а.с. 11), копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с. 12), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0503699212015 від 22 грудня 2015 року (а.с. 15-17), технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 18) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,2723 га, яка розташована на території Котюжанівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27094880 від 31 травня 2011 року (а.с. 30) слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України є діти спадкоємця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Із свідоцтва про смерть (а.с. 10), свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 9), довідки виконавчого комітету Котюжанівської сільської ради № 221 від 12 травня 2016 року (а.с. 11), оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлого 23 січня 2011 року [PERSON] (а.с. 26-32) слідує, що спадкоємцями першої черги за законом є батьки спадкодавця [PERSON], [PERSON] та син спадкодавця [PERSON]. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Довідкою виконавчого комітету Котюжанівської сільської ради № 221 від 12 травня 2016 року (а.с. 11) та заявою [PERSON] та [PERSON] до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 27, 28) доведено, що останні на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON]. Частиною 4 ст. 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст. 1273 ЦК України. Із наявного у матеріалах справи свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 9) вбачається, що на день смерті [PERSON], що настала 23 січня 2011 року він був малолітнім. За таких обставин, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] на підставі ч. 4 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Таким чином, частка кожного із спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину (три особи) складає 1/3 частину спадкового майна. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 14 серпня 2015 року (а.с. 13), слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений. За таких обставин [PERSON] не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд (а.с. 19). Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. У силу положень ст.ст. 21, 24 Конституції України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що право на спадкування у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON] має його син [PERSON] та батьки [PERSON] і [PERSON], що відповідачі частково визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] як спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги слід визнати в порядку спадкування право власності на 1/3 частину земельної ділянки.

Outcome: partial