Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Вказував, що квартира [ADDRESS], належить йому на праві Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі хоча і зареєстровані за вказаною адресою, проте в квартирі не проживають, не беруть участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. Також зазначає, що всі витрати по утримані квартири несла його дружина та позивач по справі. Ухвалою суду від 12.09.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Відповідно до ч.1 п.2 ч.3 ст.223, ч.8 ст.279 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті..... у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи ( його представника), незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Оскільки справа перебуває в провадженні суду тривалий час (з серпня 2018 року) позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, двічі не з'явився у судове засідання, від нього не надійшло заяв про залишення позову без розгляду,закриття провадження у справі, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутністю позивача (його представника). Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2091 від 25.12.2017 року . Згідно з Довідкою, виданою ОСББ «Комунальник -2» за вих. № 41 від 10.11.2015 р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: відповідачі [PERSON], [PERSON] та інші. Представник позивача звернувся із заявою до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, про зняття з місця реєстрації [PERSON] та [PERSON], проте йому було відмовлено в знятті реєстрації на підставі того, що особи не подали необхідні документи або інформації, згідно до правил реєстрації місця проживання у разі коли особи не можуть самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійсненна за зверненням законного представника або представника за довіреністю. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. з кожного по 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved