Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

22.09.2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона 24.04.2010 року уклала шлюб з відповідачем, [PERSON]. В період шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.06.2012 року приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №1047, і зареєстрованого в Балаклійському БТІ 18.07.2012 року (реєстр №739), вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківській області, вул. Садова, будинок №34. Покупцем по вищевказаному договору купівлі-продажу виступив відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою з Балаклійського БТІ №248 від 24.04.2015 року. На час укладання вказаного договору купівлі-продажу будинку позивачка не працювала, бо доглядала дочку [PERSON], [INFO]. Після купівлі вищезгаданого будинку, вони з відповідачем [PERSON] в нього вселилися і стали продовжувати вести спільне домашнє господарство, хоча залишалися зареєстрованими (прописаними) кожен в будинку своїх батьків. 09.04.2015 року, на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області по справі №610/157/15-ц, вищевказаний шлюб з відповідачем [PERSON] було розірвано. У звязку з цим просить визнати житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Садова, №34 в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківської області, спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Садова, №34 в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківської області, судові витрати стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 24.04.2010 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №135649. (а.с.6) В період шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №251237, виданим 05.09.2011 року Залиманською сільською радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис в Книзі реєстрації народжень №12.(а.с.7) На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.06.2012 року приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №1047, і зареєстрованого в Балаклійському БТІ 18.07.2012 року (реєстр №739), [PERSON]А та [PERSON] придбали житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківській області, вул. Садова, будинок №34. Покупцем по вищевказаному договору купівлі-продажу виступив відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою з Балаклійського БТІ №248 від 24.04.2015 року.(а.с.9) На час укладання вказаного договору купівлі-продажу будинку позивачка не працювала, бо доглядала дочку [PERSON], [INFO]. Після купівлі вищезгаданого будинку, вони з відповідачем [PERSON] в нього вселилися і стали продовжувати вести спільне домашнє господарство, хоча залишалися зареєстрованими (прописаними) кожен в будинку своїх батьків. 09.04.2015 року, на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області по справі №610/157/15-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.(а.с.8) Відповідно до ст. 60 СК України, вважається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба і т.п.) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ст. 63 СК України свідчить, що подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ст. 70 СК України свідчить, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними. Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимога позивачки підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 68, 69, 70, СК України, суд,-

Outcome: approved