Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

22.01.2020 року позивач звернулася в суд до [PERSON] із вказаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.11.2008 р. вироком Яремчанського міського суду в справі №1-77 її визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ст..128 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесять годин. Потерпілою по вказаній справі - відповідачем [PERSON] було подано цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди. За повідомленням слідчого Яремчанського міського відділу УМВС в Івано-Франківській області №2834 від 27.08.2008 р. державним нотаріусом м.Яремче накладено арешт всього нерухомого майна (майно не визначено) [PERSON] , який на сьогоднішній день є дійсним та внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 7808819. При винесенні вироку в 2008 році суд не вирішив самостійно питання зняття арешту з нерухомого майна. На час накладення арешту у позивача не було жодного нерухомого майна. Після понесення покарання, позивач володіє на праві приватної власності житловим будинком в с.Татарів, зареєстрованим в реєстрі речових прав 05.07.2012 року та двома земельними ділянками 2611091201:14:009:0067 та 2611091201:14:009:0066 для обслуговування житлового будинку, зареєстровані в реєстрі речових прав 26.03.2019 року. Діюче обтяження всього невизначеного нерухомого майна №7808819 від 27.08.2008 року про заборону відчуження на все майно накладено до приватизації нерухомого майна позивача та перешкоджає [PERSON] розпоряджатися своєю власністю. Тому вона просить свій позво задовольнити. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, але представник позивача адвокат Лейбюк В.П. надаd суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, але 20.02.2020 року направила суду заяву про визнання позову, відшкодування позивачем відповідачу всіх збитків та про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 27.08.2008 р. на підставі повідомлення Яремчанського МВ УМВС від 27.08.2008 р. Яремчанською міською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 7808819 накладено арешт на все (невизначене) майно [PERSON] (а.с.10). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 29.05.2012 року є власником житлового будинку в [ADDRESS] та власником земельних ділянок, кадастровий номер 2611091201:14:009:0067 площею 0,0838 га і кадастровий номер 2611091201:14:009:0066 площею 0,1662 га для обслуговування житлового будинку, зареєстровані в реєстрі речових прав 26.03.2019 року (а.с.11-13). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до норм ст.381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з правилами ч. ч.1, 2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Однією з підстав позову є встановлення належності арештованого майна. У такому випадку порушується спір про право цивільне, в процесі вирішення якого досліджують письмові докази, тощо. За таких обставин,

Outcome: approved