Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

23.05.2019 позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що спільне подружнє життя між нею та відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені з квітня 2019 року, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили такі задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 25.10.1997 виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району (Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що у книзі реєстрації шлюбів від 25.10.1997 зроблено запис №16. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з квітня 2019 року, шлюб існує формально. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки, а відтак суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення відповідного судового рішення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved