Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

23.10.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 15.07.2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 20.08.2019 року згідно рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області було розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує лише соціальну допомогу, інших джерел прибутку та збережень не має. 26.11.2019 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] в якому він позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з нього аліменти на утримання позивачки [PERSON] у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, який вважає справедливим і обґрунтованим, оскільки він отримує на руки заробітну плату у розмірі 7500 грн., що є незначною сумою навіть з огляду витрат на одну особу щомісяця. Також зазначив, що судовим наказом від 08.11.2019 року з нього на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку. Вказав на те, що орендує житло в м. Корюківка і має намір створити нову сім`ю. Допомагає непрацездатним батькам, які потребують догляду та допомоги. 02.12.2019 року від позивачки [PERSON] надійшли письмові пояснення на відзив у справі з доданими копіями документів, а саме посвідченням інваліда ІІІ групи батька позивачки [PERSON] , копії довідки про доходи матері позивачки та довідку про її власні доходи. Наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначила, що на її думку, відповідач має можливість сплачувати аліменти саме у такому розмірі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили позов задовольнити, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальні виплати на дитину у розмірі 860 грн. на місяць. Змушена проживати разом з батьками з донькою, оскільки спільне з відповідачем житло вони намагаються продати. Та її батько - інвалід війни, який потребує санаторно-курортного лікування. Відповідач з дитиною не спілкується, добровільно не допомагає. Що стосується відомостей зазначених відповідачем про те, що на його утриманні перебувають батьки похилого віку, вона не вважає поважною причиною, так як у відповідача є рідні брат та сестра, які також мають можливість допомагати батькам. Та за її відомостями відповідач проживає в будинку брата та не витрачає кошти на оренду житла. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, надав до суду письмові заяви та довідку від лікаря про те, що у зв`язку з хворобою не бажає приймати участь у судовому засіданні та посилався на доводи викладені у відзиві, які просив врахувати при ухваленні рішення. Вислухавши вступне слово позивачки, дослідивши відзив на позовну заяву та пояснення щодо відзиву, матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Судом встановлено, що з 15.07.2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20.08.2019 року. Доньку - [PERSON] , [INFO] - залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 20.09.2019 року (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.7). Згідно копії акту обстеження умов проживання від 07.10.2019 року, позивачка [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживають разом з батьками позивачки - [PERSON] , [PERSON] в будинку останніх за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Судовим Наказом Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08.11.2019 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення заяви 23 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.22). Відповідно до довідки №310 від 30.10.2019 року [PERSON] з 14.08.2015 року працює у виробничому підрозділі Конотопська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» та з 29.08.2018 року по 19.06.2021 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с.30). Відповідно довідки №499 від 27.11.2019 року Н-Сіверське МУСЗН позивачка [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а.с.31). Відповідно довідки про доходи №01-23/126 від 08.11.2019 року Відділу освіти, культури, молоді та спорту Корюківської міської ради, [PERSON] працює вчителем та його дохід за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року становить 56864 гривень 62 копійок (а.с.21). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно ч.2 ст.84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК Українирегламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Також, суд при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін у справі, те що відповідач працює, отримує дохід у розмірі 56864,62 грн., що складає середній розмір для заробітної плати по Чернігівській області за відповідний період, а також з нього згідно судового наказу вже стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Письмові доводи відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частини від його доходу та неможливості сплачувати більшу суму аліментів на утримання дружини, відповідач документально суду не підтвердив, але суд, враховуючи зазначені ним у відзиві доводи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 23.10.2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн.40 грн.

Outcome: partial