Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

23 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Любешівської селищної ради Волинської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Седлищенської сільської ради Любешівського району Волинської області 07 грудня 1982 року, за яким належний йому житловий будинок заповів своєму синові [PERSON] Даний заповіт не змінено і не скасовано. Крім того, зазначає, що незалежно від заповіту він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки інших спадкоємців у [PERSON] немає. Позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Після смерті батька позивач дозволив проживати у спадковому будинку своєму племіннику [PERSON] із сім'єю, який в подальшому вселив до цього будинку відповідача [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Оскільки [PERSON], яка лишилася проживати в спірному будинку, є для позивача чужою людиною, тому він вирішив оформити свої спадкові права на вказаний вище житловий будинок. З цією метою він звернувся до Любешівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю на спірний житловий будинок необхідних правовстановлюючих документів. Як на обґрунтування своїх вимог позивач посилається на довідку Седлищенської сільської ради Любешівського району від 25 жовтня 2017 року № 1507, в якій вказано, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON], який помер [INFO]. В цій же довідці зазначено, що син покійного [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст. 1222 ЦК України. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за ним у порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Старе Грабово, 63 в с. Угриничі Любешівського району Волинської області та належав покійному [PERSON] 31 травня 2018 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Зустрічний позов мотивовано тим, що згідно записів погосподарської книги [NUMBER] за 1986-1990 роки по селу Угриничі Седлищенської сільської ради Любешівського району Волинської області [PERSON], [INFO], належав житловий будинок по [ADDRESS] в с. Угриничі Любешівського району Волинської області. Господарство [PERSON] належало суспільній групі колгоспників та вважалося колгоспним двором. Згідно з даними погосподарської книги [NUMBER] за 1986-1990 роки по селу Угриничі до складу сім'ї [PERSON] входили: онук [PERSON], дружина онука [PERSON] та їх син [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до чинного на той час Цивільного кодексу УРСР, зокрема його статей 120, 123, частка покійного [PERSON] перейшла до інших членів колгоспного двору та стала належати їм на праві сумісної власності. Таким чином, станом на 15 квітня 1991 року господарство по [ADDRESS] в с. Угриничі Любешівського району Волинської області належало на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 13 листопада 2001 року [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняли чоловік [PERSON] та син [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 26 вересня 2009 року помер [PERSON], а його частку у майні успадкувала шляхом спільного проживання на час відкриття спадщини єдиний його спадкоємець першої черги за законом - відповідач і позивач за зустрічним позовом [PERSON], оскільки [PERSON] не був його рідним батьком, і таким чином набула право власності на 1/2 частину спірного домогосподарства. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті належне йому спадкове майно у вигляді 1/2 частки вказаного вище домогосподарства прийняла [PERSON] шляхом спільного проживання як спадкоємець за заповітом, складеним [PERSON] 10 травня 2011 року, яким останній усе своє майно заповів відповідачу. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Посилаючись на викладені вище обставини, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в с. Угриничі Любешівського району Волинської області та належав [PERSON] і [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що є єдиним спадкоємцем за заповітом і за законом житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] в с. Угриничі Любешівського району Волинської області та належав його батькові [PERSON] У задоволенні зустрічного позову просить відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали, в той же час підтримали вимоги за зустрічним позовом. Пояснили, що позивач не є спадкоємцем за заповітом [PERSON], оскільки складений останнім заповіт від 07 грудня 1982 року скасований за заявою спадкодавця. Крім того,

Outcome: approved