Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

23.01.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який змінила, просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 500 грн. 00 коп., починаючи з 23.01.2014 року і до його повноліття. В своїх позовних вимогах зазначила, що вона з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Між ними не досягнуто угоди про сплату аліментів в добровільному порядку. Тому позивач змушена звернутися до суду для захисту прав та інтересів. Позивач в судове засідання не з'явилася подала письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився подав письмову заяву, в якій позовні вимоги з внесеними змінами визнав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.06.2010 року, виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.02.2012 року у справі №2-932/12. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], в добровільному порядку угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, але має нерегулярний мінливий дохід, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, Сімейного Кодексу України, думку відповідача, який визнав позовні вимоги з внесеними змінами, і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на користь позивача для утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі, а саме щомісяця в розмірі 500 грн. 00 коп., починаючи з моменту подачі позову до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved