Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

22.03.2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила стягнути аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 2000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона від шлюбу з відповідачем має спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Позивач не працевлаштована та має нерегулярний дохід, не може самостійно утримувати дитину. Відповідач працездатний, здоровий, може надавати матеріальну допомогу, однак, добровільно допомогу на утримання дитини не надає, що є підставою звернення з позовом до суду. 23.03.2018 року судом здійснено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області, щодо місця проживання відповідача, 03.04.2018 року отримано відповідь. 04.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 18.05.2018 року. 18.05.2018 року позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~надав заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутність,\~позовні вимоги\~визнав та\~ не\~заперечував проти\~їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 21.08.2015 року сторони по справі уклали шлюб в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ, актовий запис 1126. Від шлюбу сторін 25.09.2016 року народилась [PERSON], яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 10 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.ч.1,2 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частинами 2,3 ст.\~183\~СК України передбачено, у разі, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 2000 грн. на утримання дитини до досягнення нею повнолітня, починаючи з 22.03.2018 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved