Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: змінити розмір аліментів, що стягуються щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на час навчання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 350 грн до закінчення навчання шляхом збільшення їх розміру до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; провести перерахунок стягуваних аліментів за минулий час з моменту отримання відповідачем заробітної плати військовослужбовця до часу звернення до суду. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на час навчання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 19 лютого 2013 року щомісячно у розмірі 350 (триста п`ятдесят) гривень до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Оскільки, матеріальне становище відповідача змінилося, він є військовослужбовцем та отримує чималий постійний дохід, а донька хворіє, потребує санаторно-курортного лікування, позивачка звернулася з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 55). Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що до складу сім`ї відповідача входить його дружина інвалід третьої групи, а також повнолітні діти, а тому вважала, що дохід [PERSON] дозволяє сплачувати аліменти на користь позивачки в значно більшій сумі, ніж стягується за рішенням суду. Також, клопотала перед судом про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав (а.с. 82). Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Вислухавши пояснення представника, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20 серпня 2002 року. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Зазначені факти підтверджуються свідоцтвом про народження та довідкою про склад сім`ї позивачки (а.с. 8, 14). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої [PERSON] на період навчання останньої, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку в розмірі 350 грн (а.с. 21). Вирішуючи спір, що вини між сторонами, суд виходить з такого. Право повнолітніх дочки або сина, які продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, на отримання аліментів від батьків, за умови, що останні можуть надавати матеріальну допомогу, закріплено в ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України). При цьому, з позовом до суду можуть звернутися як самі повнолітні дочка або син, так і той з батьків, з ким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку або сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу (ч. 1 ст. 201 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у п. 23 постанови Пленуму\~ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Суд погоджується та, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує висновок Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 щодо застосування норм статей 182-184, 192 Сімейного кодексу України, а саме: право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. За положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що покращення матеріального становища відповідача, на яке посилається [PERSON] в обґрунтування своїх вимог, відбулося внаслідок призову його на військову службу за мобілізацією. Так, за змістом повідомлення військового комісара [INFO] , [PERSON] був призваний на військову службу на виконання Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 15 серпня 2014 року\~ (а.с. 9). Вказане свідчить про те, що дохід, який відповідач отримує як військовослужбовець, є тимчасовим та припиняється з моменту демобілізації. За таких обставин, суд вважає, що підстав для зміни способу присудження аліментів та стягнення їх від частки від доходу відповідача не вбачається. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує вік доньки, а саме те, що в травні 2016 року їй виповниться 22 роки (а.с. 6), необхідність сплати за проживання у гуртожитку навчального закладу, в якому вона навчається (а.с. 16-19), ту обставину, що на утриманні відповідача є дружина інвалід третьої групи, а також інші повнолітні діти і це не заперечується представником позивачки, той факт, що позивачка є працездатною та має фізичну спроможність працювати (а.с. 4, 12), стан здоров`я дитини, якій рекомендований курортний відпочинок (а.с. 10), стан здоров`я відповідача, який проходить лікування (а.с. 104), розмір доходу відповідача за період з вересня 2015 року (час звернення до суду з позовом) по січень 2016 року (а.с. 90) та вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню до 500 грн.. Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог про проведення перерахунку за минулий час, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З викладеного вбачається, що право на стягнення аліментів за минулий час виникає у позивача за умови, що він доведе суду, що ним вживались заходи до одержання в цей час аліментів. Враховуючи те, що позивачкою таких доказів до суду не надано, а також ту обставину, що посадовий оклад відповідача за період, на який вказує позивачка, становив 1030 грн і іншого доходу він не мав, що підтверджується витягом з Наказу командира військової частини [NUMBER] від 11 вересня 2014 року (а.с. 101) та довідкою Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції від 16 лютого 2016 року (а.с. 92), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial