Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

22 жовтня 2016 року (відповідно до інформації про відправлення) представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 12 вересня 2012 року, б/н, відповідач отримав кредит у розмірі 1800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі - Правила) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір та надав право позивачу, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість, відповідач станом на 30.09.2016 порушив зобов'язання за кредитним договором, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 32227,77 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, направив суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він визнає позов у розмірі 3398,90 грн - тіло кредиту, решту позовних вимог не визнає. Зокрема не визнає позовні вимоги щодо заборгованості по відсотках, пені та комісії, оскільки банк з моменту укладення договору не звертався до нього ні в письмовому вигляді, ні в телефонному режимі та не нагадав про необхідність сплати боргу, щодо штрафів - незрозуміло, на підставі чого вони нараховані. Вважає, що судові витрати повинен нести позивач у зв'язку із ініціативою останнього щодо звернення до суду. Зі своєї сторони він не звертався до банку, оскільки протягом першого року забув про свої кредитні зобов'язання, перебуваючи постійно на роботі. Він не пам'ятає, чи ознайомлювався з Умовами та Правилами при укладенні Договору. У разі задоволення позову просить стягнення проводити, розподіливши суму боргу на два роки, після чого розірвати укладений між сторонами договір. Заперечення проти позову відповідач ґрунтує лише на власних поясненнях, інших доказів суду не надав. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 12 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, б/н, який складається із заяви позичальника,Умов, Правил та Тарифів Банку, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1800,00 грн шляхом видачі кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою 2,5% в місяць та щомісячної комісії у розмірі 3% від суми операції (а.с. 5, 6-7, 8-31 - копії заяви, довідки та виписки із Умов). Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» позивач отримав кредитну картку «MasterCard Mass» з пільговою ставкою до 55 днів, базова % ставка в місяць складає 2,5 %, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році. Розмір щомісячних платежів повинен складати 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості. Термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, слідуючого за звітним. Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 1.1.2.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до змісту п. 2.1.1.7.6 Умов при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. Згідно з п.1.1.3.2.3 Умов та Правил передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 30.09.2016 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором становить 32227 грн 77 коп., з яких, заборгованість за кредитом - 3398 грн 90 коп., по процентам за користування кредитом - 24684 грн 62 коп., за пенею та комісією - 2133 грн 40 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн 00 коп., штраф (процентна складова) - 1510 грн 85 коп (а.с.4 - розрахунок заборгованості). При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1378,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів, наданих позивачем. Умови укладеного між сторонами Договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і позичальник проти них не заперечував, що підтверджується його підписом в Анкеті-заяві, де позивач поставив свій підпис. Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що Договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Зокрема в Умовах Договору від 12.09.2012 передбачені всі істотні його умови відповідно до вимог законодавства. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, мав необхідний обсяг цивільної дієздатності і його волевиявлення було вільним. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, що є підставою для стягнення із нього заборгованості. Суд не вбачає підстав для вирішення питання про розстрочку виконання рішення на цій стадії, оскільки таке питання вирішується на стадії виконання судового рішення. Щодо розірвання Договору після його виконання, то ця вимога не є предметом спору у цій справі та відповідачу роз'яснено право звернутися із відповідним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved