Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

23 листопада 2017 року [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON], [INFO]. Вона (позивач) перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання не надає. [PERSON] [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на її користь: - на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття; - на її (позивача) утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином трирічного віку. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина визнає повністю, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнає у звязку з тим, що позивач працює, а тому не потребує утримання за його (відповідача) кошти. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а.с. 3; 4). З матеріалів справи (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] проживає разом із матірю, відповідач проживає окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів того, що він надає матеріальну допомоги на утримання неповнолітнього сина та дружини. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України (у редакції, що діє з 8 липня 2017 року) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу, незалежно від того, чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не надав суду доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи те, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трьох років у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісячно. Доводи відповідача про те, що позивач працює, а тому не потребує матеріальної допомоги, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать чинному законодавству. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ураховуючи те, що [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з цією позовною заявою 23 листопада 2017 року, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 280 грн.

Outcome: partial