Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

24.03.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що, відповідно до укладеного кредитного договору № 797М-07 від 17.12.2007 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 26000,00 Долар США на строк до 14.12.2017 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 26000,00 Долар США. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку, та, станом на 20.02.2015 року, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 797М-07 від 17.12.2007 року в розмірі 20962,94 Долар США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 15927,80 Долар США, заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 3764,35 Долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 1270,79 Долар США. Відповідачі неодноразово повідомлялись ПАТ КБ «ПриватБанк» про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення, але не реагували на дані вимоги жодним чином. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 797М-07 від 17.12.2007 року в розмірі 20962,94 Долар США, що за курсом 27,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.02.2015 року складає 583817,88 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засіданні не зявились, хоча повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки суду не надали, клопотання про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитного договору № 797М-07 від 17.12.2007 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 26000,00 Долар США на строк до 14.12.2017 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. (а. с. 12-14) В забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник. (а. с. 15) Станом на 20.02.2015 року, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 797М-07 від 17.12.2007 року в розмірі 20962,94 Долар США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 15927,80 Долар США, заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 3764,35 Долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 1270,79 Долар США. (а. с. 4-7) Відповідачі неодноразово повідомлялись ПАТ КБ «ПриватБанк» про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення. (а. с. 9) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у томі ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обовязковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідачі не виконують, але як боржники вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а тому з відповідачів потрібно стягнути сплачену суму судового збору у сумі 3654,00 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved