Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

22.06.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що у звязку з неналежним виконанням обовязку по сплаті спожитих послуг з теплопостачання, за особовим рахунком відповідача №2904 за період з 01.10.2010 по 30.10.2012 утворилась заборгованість в сумі 3261,71 грн. 21.02.2014 він звертався до Волноваського районного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з відповідача боргу в розмірі 3261,71 грн., суму збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 51,66 грн., 3% річних у розмірі 154,86 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. та 27.02.2014 ухвалою Волноваського районного суду в прийнятті заяви було відмовлено. Станом на 10.06.2015 вказана заборгованість відповідачем не погашена і добровільно її погашати відповідач відмовляється, тому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги теплопостачання квартири 7 в будинку №33 по пров.Залізничному в м.Волноваха Волноваського району в сумі 3261,71 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн., суму збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 51,66 грн., 3% річних у розмірі 154,86 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 30.12.2014 року № юр/2466, на позовних вимогах наполягала. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що вона не користується послугами позивача, т.я. квартира відключена від системи ЦО. Крім того, просила застосувати строк позовної давності, оскільки заборгованість виникла з 01.10.2010 року та враховуючи трирічний строк позовної давності, погодилася сплатити заборгованість з 01.07.2012 по по 30.10.2012. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» , ст.ст. 67-68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги є обов'язковою\~\~та повинна проводитись своєчасно. Як встановлено судом, позивач надає послуги з теплопостачання згідно Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що повністю підтверджено актами про включення від 09.10.2010, 17.10.2011, 15.10.2012, 05.10.2013 року (а.с.12-17) та особовим рахунком №2904, складеним на відповідачку на адресу пров.Залізничний, 33/7 м.Волноваха, Волноваського району (а.с.8-11). З розрахунку заборгованості та особового рахунку [PERSON] вбачається, що нею не проводилась оплата за надані позивачем послуги, що свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх обовязків, в наслідок чого за період з 01.10.2010 по 30.10.2012 року утворилась заборгованість в сумі 3261,71 грн. (а.с. 4-11) Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи те, що відповідачка заявила клопотання про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність застосувати трирічний строк позовної давності, та стягнути з відповідачки заборгованість за період з 01.07.2012 по 30.10.2012 року в сумі 78,37 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, отже, згідно наданого розрахунку з відповідачки також підлягає стягненню 3% річних в розмірі 1,65 грн. та 0,78 грн. суму збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції (а.с.4-11). 24.02.2014 року позивач звертався до Волноваського районного суду із заявою про видачу судового наказу із вимогою про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги теплопостачання, однак ухвалою Волноваського районного суду від 27.02.2014 в прийнятті заяви йому було відмовлено у зв'язку з наявністю спору (а.с.23). Заперечення відповідачки щодо необґрунтованого нарахування заборгованості за послуги з теплопостачання в звязку з відключенням її квартири від системи ЦО, є безпідставним. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р., споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань ЖКГ. Самовільне відключення від мереж забороняється. Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджений наказом Міністерства будівництва архітектури та ЖКГ України від 22.11.2005 року №4. Надані відповідачко документи свідчать про те, що вона самовільно, з порушенням вимог закону відєднала прилади опалення своєї квартири від мережі теплопостачання, тому немає підстав для звільнення її від оплати послуг. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial