Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

23 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кіндратівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] в с. Кіндратівка Костянтинівського району померла її рідна тітка [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту на чиє б то ні було ім'я не складала. Про існування будь-якого майна, належного померлій тітці, їй не було нічого відомо. В 2016 році посадові особи Кіндратівської сільської ради повідомили її, що під час проведення інвентаризації земель стало відомо про наявність земельної ділянки, право на яку за життя мала її тітка як працівник колишнього КСП «Заветы Ильича», майно та землі якого підлягали паюванню. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право земельну частку (пай) в земельному масиві КСП «Заветы Ильича», розташованого та території Кіндратівської сільської ради. Позивач у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Неподання нею заяви про прийняття спадщини [PERSON] обґрунтовує перебуванням та лікуванні на час смерті тітки та необізнаністю про наявність спадкового майна. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з зазначених поважних причин і просила визначити додатковий строк тривалістю три місці для прийняття спадщини після смерті тітки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представником [PERSON], який діє на підставі довіреності, надано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомлено про підтримання позовних вимог. Представник відповідача - Кіндратівської сільської ради - до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти визначення [PERSON] додаткового строку після смерті [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, третьої особи, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач у справі є рідною племінницею [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с. 10), копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с. 5), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 5), копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], з якої вбачається, що мати позивача змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 6), копією свідоцтва про одруження [NUMBER], з якої вбачається, що позивача змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 7) [PERSON] померла [INFO] в с. Кіндратівка Костянтинівського району Донецької області, про що виконкомом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області зроблено актовий запис № 16 від 11 жовтня 1999 року. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кіндратівської сільської ради № 1273 від 05.09.2016 року (а.с. 14). Як вбачається з сертифікату [NUMBER] (а.с. 12) за життя [PERSON] на підставі розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 13 березня 1997 року № 113 року належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заповіти Ілліча» розміром 6,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті тітки [PERSON]; заповіту померла не складала. Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тобто не прийняла спадщину. Листом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2016 року № 924/01-16 (а.с. 13) позивачеві [PERSON] повідомлено про неможливість прийняття її заяви про прийняття спадщини за законом від 20 жовтня 2016 року через пропуск строку для прийняття спадщини. Відповідно до листа № 896/01-09 від 03 вересня 2018 року та витягу зі спадкового реєстру від 03 вересня 2018 року, сформованого Другою Костянтинівською державною нотаріальною конторою (а.с. 27-28) в провадженні нотаріальної контори спадкової справи щодо на ім'я [PERSON], яка померла [INFO], немає, що свідчить про те, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Абзацами 2, 3 п. 1 ППВСУ України від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, тобто на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Статтею 550 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті тітки з поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача при вчиненні цих дій - у зв'язку із перебуванням на лікуванні на час смерті тітки (а.с. 16, 18) та через та необізнаність про наявність спадкового майна. У зв'язку з наведеним, приймаючи до уваги відсутність заперечень проти позовних вимог з боку відповідача, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, а також той факт, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята, суд вважає, за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved