Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

22.05.2014 року Прокурор Арбузинського району Миколаївської області в інтересах держави в особі Уповноваженого державного органу - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Миколаївського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Фермерського господарства «[PERSON]» в якому просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за договором №1 про надання фінансової підтримки фермерському господарству від 03.09.2010 року, у розмірі 25905,14 гривень. В процесі розгляду справи Миколаївське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств уточнило позовні вимоги. Просили стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 50905,14 гривень, з яких 50000 грн. сума основного боргу, 175 грн. - інфляційні витрати, 730,14 грн. - пеня. В судове засідання прокурор Арбузинського району Миколаївської області не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання представник Миколаївського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідачі не з'явились, про день слухання справи були повідомлені належним чином , причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 03.09.2010 року між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством «[PERSON]» укладено договір №1 про надання фінансової підтримки фермерському господарству. Відповідно до умов договору Укрдержфонд надав фінансову підтримку на поворотній основі фермерському господарству в сумі 50000 гривень. 10.01.2013 року між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством «[PERSON]» укладено договір про внесення змін до Договору №1 про надання фінансової підтримки фермерському господарству від 03.09.2009 року, відповідно до якого підпункт 3.4.3 Договору викладено в наступній редакції: Фермерське господарство зобов'язане повернути кошти фінансової підтримки до Миколаївського відділення Укрдержфонду згідно з встановленим графіком: до 15 листопада 2013 року в сумі 25000 гривен, до 15 листопада 2014 року в сумі 25000 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за договором №1 про надання фінансової підтримки фермерському господарству, між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та [PERSON], [PERSON] 03.09.2010 року було укладено договір поруки, відповідно до умов договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник . Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Фермерське господарство «[PERSON]» взяті на себе зобов'язання за договором не виконало, сума боргу повернута не була. 28.11.2014 року на адресу відповідачів, Миколаївське відділення Укрдержфонд надіслало претензію, що до добровільного погашення боргу. Однак претензія була залишена без відповіді та задоволення. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Сума боргу відповідачів за договором про надання фінансової підтримки фермерському господарству становить 50000 грн. Крім того, відповідно до п.5.1, 5.2 договору, в зв'язку з простроченням терміну виконання зобов'язань по поверненню коштів фінансової підтримки, відповідачі повинні сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, та пеню за кожен день неповернення коштів. Відповідно до розрахунку позивача розмір інфляції складає 175 грн., розмір пені - 730,14 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з урахуванням інфляції та пені, на загальну суму 50905,14 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved