Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

22 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17 жовтня 2016 року на вул. Володимира Великого в м. Дніпро водій [PERSON], керуючи автомобілем [PERSON] д/н [NUMBER], порушив ПДР України та скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем Хонда д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 року відповідач визнаний винним у даному ДТП. Вартість матеріального збитку відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, склала 42025,06 грн. Крім того, вартість підготовчих робіт для можливості проведення оцінки (зняття та установка заднього бамперу, розборка та зборка багажного відділення) складає 200 грн., вартість здійснення розрахунку матеріальної шкоди склала 900 грн., тобто всього позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 43125,06 грн. Страховик ПрАТ «Київський страховий дім», в якому застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, сплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 24573,42 грн., в звязку з чим решта невідшкодованої шкоди складає 18551,64 грн. З урахуванням викладеного, позивачпросить стягнути з відповідача суму матеріальних збитків у розмірі 18551,64 грн., та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечував, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 17 жовтня 2016 року приблизно о 14 год. 00 хв., на вул. Володимира Великого в м. Дніпро, водій [PERSON], керуючи автомобілем [PERSON] д/н [NUMBER], при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному напрямку, після чого автомобіль [PERSON] продовжив неконтрольований рух та скоїв наїзд на автомобіль Хонда д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 року винним у ДТП визнано вину [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та провадження у справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності закрито у звязку з іспливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.. За приписами п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою. Автомобіль «Honda Jazz» реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно звіту № 28/10/16-1 про оцінку транспортного засобу, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], склала 42025,06 грн. За послуги проведеного автотоварознавчого дослідження сплачено [PERSON] 900,00 грн., що підтверджується квитанцією, виданою ФОП [PERSON] Крім того, згідно акту надання послуг № 2750 від 19.10.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.10.2016 року, позивачем сплачено 200,00 грн. за зняття та установка заднього бамперу, розборку та зборку багажного відсіку. Згідно платіжного доручення № 18489 від 12 квітня 2017 року, ПрАТ «Київський страховий дім» виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 24573,42 грн. Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення шкоди з відповідача. Таким чином, всього до стягнення з відповідача підлягає майнова шкода у розмірі 18551,64 грн. (42025,06 грн. +900,00 грн. + 200 грн. - 24573,42 грн.) Відповідач не надав заперечень чи спростувань щодо розміру позовних вимог, також не надав доказів на підтвердження того, що вказана сума ним була виплачена позивачу повністю чи частково, в звязку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір за подачу до суду зазначеного позову, у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved