Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

22 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 7876 грн. 44 коп. за період з 01.02.2014 року по 31.05.2014 року та моральної шкоди в сумі 1000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що оскільки позивач працювала неповний робочий тиждень, а саме два дні на тиждень, а отже кількість відпрацьованих робочих днів за період з 01.02.2014 року по 31.05.2014 року могло становити 34 дні, а тому сума середнього заробітку становить 2705 грн. 04 коп. Також, відповідач заперечує проти стягнення на користь позивача моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з Управлінням виробничо-технічного забезпечення і комплектації Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія». На підставі наказу № 5-к від 28 січня 2014 року позивач звільнена з роботи у зв'язку з ліквідацією підприємства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а/с 6-7). Наказом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» № 72 від 08.11.2013 року відокремлений структурний підрозділ підприємства - Управління виробничо-технічного забезпечення і комплектації ліквідовано та згідно п. 11 цього наказу правонаступником Управління виробничо-технічного забезпечення і комплектації визначено ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» (а/с 5). Згідно довідки № 19/529 від 06 серпня 2014 року, виданої Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» вбачається, що у відповідності до наказу № 49к від 16.09.2013 року [PERSON] встановлено дводенний робочий день, отже за період з 01.02.2014 року по 31.05.2014 року кількість відпрацьованих робочих днів могло становити 34 дні, а тому сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2014 року по 31.05.2014 року складає 2705 грн. 04 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абз. 3 п. 2). За таких обставин, суд вважає, що компенсація середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2014 року по 31.05.2014 року в розмірі 2705 грн. 04 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, суд знаходить підстави для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки несвоєчасна виплата заробітної плати (розрахунку при звільненні) призвела до втрати нормальних життєвих зв'язків позивача та необхідності прикладення додаткових зусиль для організації життя. Враховуючи характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань позивача, а також виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацією стягнення з відповідача на користь позивача 300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial