Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

22 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 04.01.2018 року на загальну суму 28132, 99 грн. та судові витрати по справі в сумі 1921,00 грн. Ухвалою від 01 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до провадження Жовтневим районним судом Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 04 січня 2018 року між сторонами існують договірні відносини, зокрема відповідач одержав від Банку кредит в сумі 8000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та правом Банку самостійно збільшувати кредитний ліміт. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач належним чином не виконував умови договору та не сплачував в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 14 липня 2019 року має загальну заборгованість в сумі 28132 грн. 99 коп., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 36). Відповідач [PERSON] до суду не прибув, відзиву не подав, про час та місце судового засідання повідомлений належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 53), у зв`язку з чим, з урахуванням вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 04 січня 2018 року відповідач [PERSON] подав анкету-заяву до Банку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Відповідно даної заяви, позичальник з підписанням анкети-заяви відповідно до ст.634 ЦК України приєднався до Умов та правил надання банківських послуг ПАО КБ «ПриватБанк», що розміщені на офіційному сайті банка в мережі інтернет privatbank.ua та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складає договір банківського обслуговування. Продовження користування послугами банка після дати публікації на сайті банка змін Умов та правил є підтвердженням його згоди та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил (а.с. 9). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту (п.2.1.1.2.7 Умов та Правил Розділу 2. Фізичним особам). Згідно довідки про кредитування сторонами визначено щомісячний мінімальний платіж, що становить 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості, термін сплати - до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Також передбачено відповідальність у виді пені та штрафу за порушення грошових зобов`язань (а.с. 10). Відповідно до п. 2.1.1.2.6 розділу 2 «Фізичним особам» Умов та правил, сторони узгодили, що в період строку користування кредитом Клієнт має право змінювати вид кредитної картки. При цьому сторони узгодили, що в такому разі платність за користування кредитом може змінюватися як в сторону збільшення так і зменшення відповідно до діючих Тарифів Банку для відповідного типу картки на дату зміни типу картки. При цьому зміна типу картки не потребує додаткового погодження сторонами. Згідно п. 2.1.1.2.10 Умов, за користування кредитом (за виключенням пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у Тарифах Банку та Паспорті споживчого кредиту. За умовами п. 2.1.1.2.11, в разі прострочення зобов`язання за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Відповідно до п. п. 2.1.1.3.1 розділу 2-го Умов відповідач доручив Банку для погашення кредиту та процентів списувати з його рахунку суми, в тому числі за рахунок кредитного ліміту. При цьому Сторони на підставі ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» узгодили, що доручаючи банку здійснювати договірне списання на оплату відсотків за користування кредитом за рахунок кредитного ліміту, Клієнт використовує кредитні кошти на споживчі цілі, а саме - здійснює трату на оплату послуг Банку за цим Договором. В разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Відповідно до частини 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов, Сторони узгодили, що в разі порушення Клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язання Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині строків та сум, що передбачені для внесення мінімального платежу, який згідно Довідки має бути здійснено до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач використовував кредитні кошти, однак з січня 2019 року відповідачем припинено виконання договору в частині погашення заборгованості в односторонньому порядку (а.с.7-8). Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту, простроченим тілом кредиту та процентами підлягає стягненню в повному обсязі. Окрім цих сум, Банком нараховано штраф за порушення щодо строків виконання договірних зобов`язань, а саме: штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф - 1315,86грн. (процентна складова). Нарахування вказаних штрафних санкцій відповідає умовам Тарифів, що є складовими договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі в розмірі 1921 грн., що були понесені позивачем при зверненні до суду із цим позовом.

Outcome: approved