Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

23.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом з урахуванням уточнення до «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ФГВФО, про зобов`язання вчинити дії, у якому просить виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження накладене на автомобіль марки «Toyota», модель «Camry 2.4», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та зобов`язати ФГВФО видати довідку про відсутність заборгованості за кредитом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що12.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем укладено кредитний договір №12-617/08-АП. Предметом Кредитного договору було надання позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності грошових коштів у сумі 22239 доларів 00 центів США з оплатою по процентній ставці 12 % річних. Відповідно до п.5.1 кредитного договору забезпечення виконання зобов`язань є застава автомобіль марки «Toyota», модель «Camry 2.4», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] . 03.04.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва постановлено рішення про часткове задоволення позовної заяви ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і стягнуто на корить банку з [PERSON] суми пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії у розмірі 21981, 94 грн. та судових витрат в сумі 243, 60 грн., а всього на загальну суму 22225, 54 грн. Позивач 26.04.2017 року виконав рішення суду, сплативши 21981, 94 грн. та судові витрати в сумі 243, 60 грн., а всього загальну суму 22225, 54 грн. Після чого звернувся до банку з заявою про зняття обтяження з автомобіля марки «Toyota», модель «Camry 2.4», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Разом з тим, 30.05.2017 року позивачу було відмовлено у його заяві, оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк В.С. вважає, що не зважаючи на те, що позивачем виконані усі вимоги передбачені кредитним договором та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 03.04.2015 року, необхідно сплатити пеню у різних розмірах, а саме: 183292, 11 грн., 117589, 91 грн., 95607, 97 грн. за таких умов уповноважена особа може зняти обтяження і закрити кредитний договір. За таких обставин, оскільки позивач свої зобов`язання за кредитним договором, забезпечені заставою, виконав у повному обсязі, що свідчить про наявність правових підстав для припинення обтяження рухомого майна, тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 20.08.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою від 31.10.2018 року було замінено відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» на Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». 19.11.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому останній виклав свої заперечення проти позовних вимог. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Представники відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 12.09.2008 року між позивачем та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»укладено кредитний договір №12-617/08-АП, відповідно до умов якого позивачу було надано банком кредит на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності грошових коштів у сумі 22239 доларів 00 центів США з оплатою по процентній ставці 12 % річних. Відповідно до п.5.1 вищезазначеного договору забезпечення виконання зобов`язань є застава автомобіля марки «Toyota», модель «Camry 2.4», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 03.04.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь П АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії у розмірі 21981, 94 грн. та судові витрати по справі судового збору в сумі 243, 60 грн., а всього на загальну суму 22225, 54 грн. [PERSON] виконав рішення Шевченківського районного суду м.Києвасуду від 03.04.2015 року, що підтверджується доданими до позовної заяви копії квитанцій №28 та 29 від 26.04.2017 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач як на підставу для його задоволення, посилається на те, що за кредитним договором від 12.09.2008 року №12-617/08-АПним зобов`язання виконані у повному обсязі, оскільки рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 03.04.2015 року в цивільній справі № 761/12334/14-ц, яке набрало законної сили, виконане позивачем в повному обсязі, а тому наявні правові підстави для припинення обтяження рухомого майна. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказаним судовим рішенням та квитанціями про погашення боргу встановлено факт відсутності у позивача перед відповідачем заборгованості за кредитним договором, а отже позивачем виконані зобов`язання за кредитним договором, забезпечені заставою, у повному обсязі. Разом з тим, стороною відповідача не надано суду жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаної обставини. Позивач зазначає, що посилаючись на повне виконанням зобов`язань за кредитним договором, тобто забезпечених заставою зобов`язань, 26.04.2017 та 05.05.2017 року він звернувся до банку із заявою про зняття обтяжень з рухомого майна, однак листом від 30.05.2017 року банк відмовив йому в задоволенні вказаної заяви, у зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором не погашена, а тому відсутні підстави для припинення обтяження рухомого майна. Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 320 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з ч.5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №230 від 18.12.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. В подальшому відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2018 року №993 «Про делегування повноважень ліквідатора АЬ «Банк «Фінанси та Кредит» відбулась зміна уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Банк Фінанси та Кредит» на Ірклієнка Ю.П . За таких обставин, враховуючи той факт, що позивачем виконані взяті на себе зобов`язань за кредитним договором, забезпечених заставою, що підтверджується матеріалами справи, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині вимог до відповідача - АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому вважає за необхідне зобов`язати АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження автомобіля марки «Toyota», модель «Camry 2.4», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а також видати позивачу довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором № 12-617/08-АП від 12.09.2008 року. Щодо вимог позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб варто зазначити наступне. Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, і цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин. За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Згідно з ч.1 ст. 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. За змістом п.17 ч.1 ст. 2 цього Закону, уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осібне підлягає задоволенню, оскільки зазначений співвідповідач є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409, 60 грн.

Outcome: partial