Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

23.06.2021 року заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що [INFO] помер його батько [PERSON] , та після його смерті залишилася спадщина, яка включає в себе житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка, загальною площею 0,81 га, яка розташована на території с. Наталин Колодеженської сільської ради. Після смерті батька він прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області, однак оформити свої спадкові права не виявилося за можливе по причині різного написання у його свідоцтві про народження, у свідоцтві про смерть [PERSON] та у державному акті на право приватної власності на землю прізвища спадкодавця. Враховуючи наведене, просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно належав Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 022966, який видавався на ім`я « [PERSON] ». До початку судового засідання заявником було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені вимоги він підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 18). Представник заінтересованої особи Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області до початку судового засідання також подала клопотання в якому просить суд проводити розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказах (а.с. 19). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.05.2003 року Колодеженською сільською радою (а.с. 6). На випадок своєї смерті, [PERSON] , житель с. Наталин, залишив заповіт, яким належний йому земельну частку (пай) він заповів своєму сину [PERSON] . Вказаний заповіт було посвідчено 13.05.2013 року секретарем Колодеженської сільської ради Марчук Т.В. та зареєстрований за № 209 (а.с. 10). На обґрунтування заявлених вимог заявник [PERSON] зазначає, що при зверненні з відповідною заявою про оформлення спадщини, йому було відмовлено у зв`язку із помилкою у написанні прізвища його покійного батька у правовстановлюючих документах на земельну ділянку. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.01.1950 року Сенкевичівським райбюро ЗАГС, [INFO] народився заявник [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис за № 1. Його батьком вказаний [PERSON] (а.с. 9). 02.08.1998 року на підставі рішення Колодеженської сільської Ради народних депутатів від 30.12.1993 року № 19/7, на ім`я « [PERSON] , жителя с. Наталин» було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 022966, яким останньому було передано земельну ділянку загальною площею 0,81 га, яка розташована на території с. Наталин Колодеженської сільської ради (а.с. 7). Із довідки Виконавчого комітету Колодеженської сільської ради № 95 від 12.02.2019 року вбачається, що від імені [PERSON] , жителя с. Наталин, посвідчувався заповіт за № 209 від 13.05.2003 року, яким на випадок своєї смерті [PERSON] земельну частку /пай/, який належав йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 128015, виданого 22.03.2002 року Колодеженською сільською радою Горохівського району Волинської області заповів своєму синові [PERSON] (а.с. 8, 10). Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 29.08.2019 року у справі № 161/639/19\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~було затверджено\~мирову угоду,\~відповідно до\~умов якої за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 022966\~від 02.08.1998 року, як на спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 0,81 га, яка розташована на території с. Наталин Колодеженської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 022966\~від 02.08.1998 року. Однак, у вищевказаному Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 022966\~від 02.08.1998 року прізвище володільця земельної ділянки зазначено « [PERSON] », яке є відмінним від його вірного написання « [PERSON] ». На переконання суду, наявність розбіжностей в написанні прізвища померлого батька заявника, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] », виникла при видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 022966, та мала характер технічної помилки. При цьому, виправити вищевказану розбіжність у позасудовому порядку не виявляється можливим. Встановлення належності правовстановлюючих документів має для заявника [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з можливістю реалізації своїх спадкових прав. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа Городищенська сільська рада Луцького району Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved