Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

23.07.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3-4). Провадження по справі було відкрито ухвалою судді [PERSON] від 26.07.2019р. та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні в підготовче засідання (а.с. № 10). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 10.08.2013р. в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 393. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини припинені. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки у сім`ї, прояви жорстокості, байдужості та безвідповідальності з боку відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, спроби примирення не принесли жодних результатів. 03.12.2019р. по справі проведено підготовче засідання відповідно до ст. 197 та п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України (а.с. № 26). 31.03.2020р. на електронну пошту суду надійшла заява відповідача про надання сторонам максимального строку на примирення, оскільки він вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні та сім`ю можливо зберегти (а.с. № 53). Ухвалою суду від 08.04.2020р. сторонам було надано строк для примирення 6 місяців (а.с. №57-58). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.10.2020р. провадження по справі було поновлено (а.с. № 65). 18.11.2020р. позивачка своєю заявою підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.№69). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 27.07.2020р. - а.с. №72) суду 18.11.2020р. також надала заяву про проведення судового засідання без участі сторони відповідача. Також повідомила, що позов сторона відповідача визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Підтвердила, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені в серпні 2019р. (а.с. № 71). Таким чином, з урахуванням заяв сторін, суд розглянув справу 18.11.2020р. на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.08.2013р. в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 393 (а.с. №5). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. №6). Ухвалою суду від 08.04.2020р. сторонам було надано строк на примирення - шість місяців та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 57, 58). Відповідно до абзацу 5 п.10 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що позивачка після спливу строку на примирення наполягає на задоволені позовних вимог, зазначає, що спільне життя не склалося через виникнення постійних сварок, невиконання сімейних обов`язків. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з серпня 2019р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, наданий судом сторонам строк для примирення 6 місяців результатів не приніс, відповідач позовні вимоги визнає, про що зазначає його представник в заяві до суду від 18.11.2020р. (а.с. № 71), суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved