Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

23.01.2018 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позов аргументувала тим, що з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2016 року по даний час. Від шлюбу мають спільну дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Близько восьми місяців разом з відповідачем не проживає та не підтримує взагалі ніяких стосунків. Відповідач в добровільному порядку допомагає їй в утриманні дитини, проте даних коштів не вистачає для нормального проживання та харчування їхньої спільної дитини, в звязку з тим, що дитина знаходиться на штучному вигодовуванні. Позивач на даний час не працює в звязку з доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку, перебуває на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради де отримує допомогу при народженні дитини, яка за липень грудень 2017 року становила 5160 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Інших доходів не має. Зазначила також, що їй одній матеріально важко утримувати дитину, для якої потрібно купувати продукти харчування, суміші для годування, інші прикорми для дитини, які відповідають її віку, продукти гігієни та одяг, а також інші необхідні речі, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач працює не офіційно в м. Херсоні та займається демонтажем будівель, отримуючи дохід, який становить близько 8000 грн. на місяць, а тому вважає, що відповідач, який не має інших утриманців повинен плати аліменти на її користь на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця. 24.01.2018 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 31.01.21018 року недоліки вказані в ухвалі суду усунуті. 14.02.2018 року ухвалою суду відкрито провадження в справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 16.03.2018 року. Розяснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с.34). 16.03.2018 року розгляд справи відкладено у звязку з неявкою відповідача. 13.04.2018 позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, додатково повідомила, що з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2016 року, близько одинадцяти місяців разом не проживають. Відповідач не допомагає матеріально в утриманні їхньої спільної дитини, яка проживає разом з нею та її батьками. Хоча періодично він і надає кошти, проте це не систематично і їх не вистачає на нормальне утримання доньки. Наразі вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, її дохід в місяць становить приблизно 1500 грн. з урахуванням підробітків та допомоги на утримання дитини. Зазначила, що вона знає достовірно, що відповідач працює не офіційно та отримує дохід в середньому від 6 до 10 тисяч гривень на місяць. Кошти їй потрібні для придбання суміші для дитини, яка перебуває на штучному вигодовуванні, предметів гігієни та одягу. На дитину в місяць вона витрачає приблизно 3000 грн.. Вона. Дитина та чоловік здорові. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.32). Конверт повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», крім того відмічено, що оставленено повідомлення 27.03.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.37, 41). Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом, в судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність, відкладення розгляду справи не надав, позов не оспорив, відзив на позовну заяву не надав. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає. Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене за умов існування усіх підставі суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтв про укладення шлюбу серії I АМ № 193002, виданого Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області від 21.10.2016 року позивач та відповідач перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21.10.2016 року, актовий запис № 230 (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії 1- АМ № 360202, виданого Жмеринським міським відділом реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 16.05.2017 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки виданої Квартальним комітетом «Першотравневий» від 17.01.2018 №30, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO] разом з донькою [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON] з сім'єю не проживає, вихованням доньки не займається (а.с.9). Як вбачається з довідки № 236 від 17.01.2018 [PERSON], знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісяця, що в загальній сумі з липня 2017 по грудень 2017 року становить 5460, 00 грн. (а.с.10). Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з ч.3 ст.181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України,частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені для присудження розміру аліментів, суд виходить також з того, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 до даного часу складає 1860 грн. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст.155 СК України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, в межах, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази та аргументи позивача [PERSON], викладені в позові та поясненнях, які вона надала суду на підтвердження суми заявлених до стягнення аліментів, проти яких відповідач заперечень не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в інтересах дитини, відповідач зобовязаний та може сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Дана сума є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам дитини на даний час з урахуванням існуючих цін. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, буде гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину судом не встановлено. Також не встановлено судом обставин, які б давали суду підстави для задоволення позову у меншому, ні ж заявлено позивачем, розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved