overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин в якій вказала, що вона народилась 25 березня 1980 року в м. Луганськ. Згідно свідоцтва про народження її батьки вказані російською мовою: мати [PERSON], батько [PERSON]. При досягненні заявниці шістнадцятирічного віку її прізвище було вказане українською мовою [PERSON]. Однак, при отримані її батьками паспортів українською мовою вказано прізвище: батька [PERSON], мати [PERSON]. Звернувшись до Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області з метою внесення змін в актовий запис про народження, їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з цього приводу. Тому вважає, що у майбутньому ці розбіжності можуть перешкоджати їй в оформленні правовстановлюючих документів. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, свою заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду письмові заперечення проти заяви, що знаходиться у матеріалах справи. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно ч. 1\~ст. 234 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 25 березня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЕД №306517 від 29 грудня 29 грудня 1980 року виданого Ленінським відділом РАЦС м. Ворошиловграда, де російською мовою вказано що: мати [PERSON], батько [PERSON]. Через невідповідності у написанні прізвища паспорті заявниці виникла необхідність встановлення родинних відносин в судовому порядку. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. За таких обставин суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявником та її рідними батьками. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2014 року. Від шлюбу мають дитину, на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Дитина знаходяться на її утриманні. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, з позовними вимогами згодний. Тому, на підставі ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають з 21.06.2014 року у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про її народження (а.с. 5), яка мешкає з позивачкою (а.с.3). На даний час дитина знаходяться на утриманні матері - [PERSON], оскільки відповідач вихованням дитини не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. З викладеного позивачкою не випливає, що у відповідача є інші утриманці, які б потребували допомоги з його боку, а визначений позивачкою розмір аліментів суд вважає достатнім та доцільним. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 21 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 378. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з початку 2016 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, не ведуть сумісне господарство, в звязку із різними поглядами на життя, несхожості характерів, непорозуміннями, конфліктами та сварками, що призвело до припинення відносин, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 378, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 54. Свої вимоги мотивує тим, що 21 квітня 2012 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу дітей не мають. У січні 2015 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною цього послужило несумісність характерів. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, а відповідач відмовляється звернутись до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про розірвання шлюбу, тому просить суд його розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 23). Відповідач в судове засідання також не зявилася. Надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON], яке просила залишити їй після розірвання шлюбу (а.с. 13). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - Філіппова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

\~ \~ 22 серпня 2016 року до Любешівського районного суду із цивільним позовом звернулася [PERSON]. Просить ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб з [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останніх років стосунки між подружжям погіршились, сторони мають розбіжні погляди на сім'ю тощо. За таких обставин вважає недоцільним подальше збереження шлюбу. На призначену дату судового засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань суду не подавав. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі -- ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нестерук) [PERSON] уклали шлюб 01 червня 2006 року у Малоглушанській сільській раді Любешівського району Волинської області, про що зроблено актовий запис № 2. У подружжя народилось троє дітей. \~ \~ Позивач бажає розірвати шлюб. \~ \~ Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ Частиною 2 статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ \~ Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити. \~ Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до статті 15 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, частини 2 статті 115 СК рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

22 серпня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2000 року. Однак спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти та суперечки. Почуттів любові та взаємоповаги між сторонами не зберіглося. На теперішній час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки припинені, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дітей на теперішній час між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Слов'янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 543. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, виникло відсутність взаєморозуміння, зникло бажання збереження родини, почуттів любові та взаємоповаги між сторонами не зберіглося. Спільного господарства сторонами не ведеться, шлюбні стосунки припинені, спір про поділ майна та визначення місця проживання дітей на теперішній час відсутній. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідач не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

22 серпня 2016 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про скасування рішення Богуславського районного суду Київської області від 22 липня 2010 року про визнання її безвісно відсутньою, посилаючись на те, що в липні 2009 року її мати [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її безвісно відсутньою, оскільки вона, в черні 2007 року після сварки з батьками виїхала з м. Богуславі та весь цей час проживала та працювала в м. Києві, і лише на даний час повернулася додому до своїх батьків, в зв'язку з чим і виникла необхідність у скасуванні даного рішення суду про визнання її безвісно відсутньою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала, посилаючись на вищенаведені обставини та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву своєї дочки підтримала та просила її задовольнити. Представник Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, зацікавленої особи та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22 липня 2010 року громадянку [PERSON], [INFO], уродженку та жительку [ADDRESS] було визнано безвісно відсутньою з 23 лютого 2009 року за заявою її матері [PERSON]. Із копії паспорта серії [NUMBER] видно, що [PERSON], [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] з 08 квітня 2003 року. Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст.250 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Враховуючи появу [PERSON], яку було визнано безвісно відсутньою та наявність її заяви про скасування рішення про визнання її безвісно відсутньою, суд приходить до висновку, що відпали правові підстави вважати [PERSON] безвісно відсутньою, а тому є підстави для скасування попереднього рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою. На підставі ст.45 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

22 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1953 р. н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 19.08.2016 р. о 12 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора є небезпечною у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 19.08.2016 р. о 12 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра Кулешова, КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора злобна, афективно заряджена. Кричить, місця не тримається. Лізе в бійку. Критика відсутня. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. F 20.0. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

22 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1965 р. н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.08.2016 р. об 11 год. 51 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хворий є небезпечним у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.08.2016 р. об 11 год. 51 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON], КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий збуджений, тривожний, чіплявся до перехожих, погрожував спалити заправку «Авіас». Підозрілий, чує «голоси», постійно кланяється перед книгою. Не може пояснити свою поведінку. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved