Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

22.05.2018 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначено, що з 23.05.2010 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, стосунки між ними фактично припинені. Дитина перебуває на утриманні у позивача, а відповідач участі у вихованні дочки не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 17.08.2018 р. у даній справі відкрито провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що після припинення з позивачем подружніх відносин, він постійно надає матеріальну допомогу на утримання дочки. Разом з тим, стан його здоров'я є незадовільним, що не дозволяє йому повноцінно працювати, оскільки багато часу та коштів витрачається на лікування. На утриманні у відповідача перебувають батьки похилого віку, які отримують мінімальну пенсію. Батько відповідача є інвалідом третьої групи, а мати страждає на цілу низку захворювань. Оскільки відповідач постійно проживає з батьками, він несе витрати на їх лікування. Враховуючи викладені обставини, відповідач позов про стягнення аліментів визнає частково, а саме: в розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповіді на відзив позивач зазначила, що з моменту окремого проживання відповідач не надав жодних коштів на утримання дитини. Всі потреби дочки позивач забезпечує за власні кошти. Відповідач, частково визнаючи позов мотивує свою позицію відсутністю коштів, одночасно дуже багато подорожує, що підтверджується світлинами у соціальній мережі. Твердження відповідача, що він проживає з батьками та несе витрати на їх утримання не заслуговує на увагу, оскільки ним не надано жодних доказів про понесені ним витрат на їх утримання та лікування. Майновий стан батьків відповідача свідчить про їх задовільне матеріальне становище та можливість забезпечувати себе самостійно. Зокрема, батько відповідача [PERSON] - [PERSON] має у власності автомобіль KIA SOUL 2012 року та дві квартири у м. Вінниця. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач займається стоматологічною практикою та має власну стоматологічну клініку. Наявність у відповідача власного бізнесу і фінансової можливості подорожувати та у його батьків рухомого і нерухомого майна свідчить про задовільне матеріальне становище відповідача та змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначив, що після припинення шлюбних відносин, він перебував за кордоном лише одного разу в Естонії, з 02.03.2018 р. по 03.03.2018 р., де підвищував свою кваліфікацію, дана поїздка була здійснена за рахунок компанії «МегаГен». Факт наявності у його батьків автомобіля та квартир не свідчить про їх добре забезпечення, оскільки усі свої заощадження вони вирішили вкласти у майно, аби вони не знецінилися. Зайняття відповідачем стоматологічною практикою потребує сплати щомісячних обов'язкових платежів, придбання обладнання та матеріалів, а його щомісячний дохід становить 6500,79 грн., тому у разі задоволення позову у повному обсязі відповідач змушений буде утримувати себе та своїх батьків на 3250,00 грн., що є значно меншим мінімальної заробітної плати. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала, просила суд її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково, а саме: в розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позов, запереченні на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали цивільної справи та вислухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що з 23.05.2010 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 23.05.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №823. (а.с. 8) Позивач з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.01.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №344. (а.с. 7) З копії паспорта громадянина України - [PERSON], серія [NUMBER], виданого 24.05.2000 р. Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 4-6) Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 10.05.2018 р. №19579, дитина [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9) Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 20.06.1974 р. міським відділом РАЦС, актовий запис №2459, батьками відповідача [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25) З довідки ТОВ «ЖЕО» вих. №4174 від 14.06.2018 р. вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований з батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 23) Батьки відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія [NUMBER], виданого [PERSON] 17.08.2011 р. Пенсійним фондом України та копією пенсійного посвідчення серія [NUMBER], виданого [PERSON] 13.12.2016 р. Пенсійним фондом України. (а.с. 24). Згідно довідки Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи серії АС №018544 від 27.10.2008 р., [PERSON] встановлено третю групу інвалідності загального захворювання. (а.с. 30) Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №13567, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в 22 відділенні ВОПНЛ ім. Ющенка з 24.12.2016 р. по 01.01.2017 р. (а.с. 31) Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого іх 1115, [PERSON] з 27.03.2018 р. по 06.04.2018 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «ВРЦСП». (а.с. 26) Відповідно до виписок із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого іх 1888 та іх 2087, [PERSON] з 29.05.2018 р. по 11.06.2018 р. та з 15.06.2018 р. по 18.06.2018 р. проходив стаціонарне лікування у КЗ «ВРЦСП». (а.с. 27-28) Згідно консультативного висновку спеціаліста Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова від 20.06.2018 р., [PERSON] не рекомендоване тривале перебування на ногах, фізичне навантаження. (а.с. 29) Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12 ААБ №081104 від 15.08.2018 р., відповідачу [PERSON] встановлено третю групу інвалідності загального захворювання. (а.с. 141) Згідно довідки Шоу-студії «У-ВЕЙ» від 18.07.2018 р., дитина [PERSON] відвідувала гурток з акробатики з 01.02.2018 р. по 01.06.2018 р. Вартість занять становить 360,00 грн. в місяць. (а.с. 40, 41) Починаючи з 14.10.2017 р. [PERSON] відвідує курс «Соробан» зі щомісячною оплатою 900,00 грн., що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] (а.с. 42) З 02.07.2018 р. по 13.07.2018 р. та з 16.07.2018 р. по 27.07.2018 р. [PERSON] відвідувала літній табір ФОП [PERSON], за який відповідно до квитанцій від 02.07.2018 р. та 16.07.2018 р., позивачем сплачено 2300,00 грн. та 2070,00 грн. (а.с.53, 55) Дочка сторін [PERSON] відвідувала дитячий садок, який згідно квитанцій від 14.20.2017 р. на суму 621,00 грн., від 13.05.2018 р. на суму 735,00 грн. та від 19.06.2018 р. на суму 378 грн. оплачувала позивач [PERSON] (а.с. 57-59) Готуючи [PERSON] до школи, позивачем згідно квитанції МирРози №25-48144 від 22.07.2018 р. витрачено 444,76 грн. (а.с. 43-44) Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 26.06.2018 р., [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем, вид його діяльності - стоматологічна практика. (а.с. 60-62) Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС України, за батьком відповідача [PERSON] - [PERSON] зареєстровано автомобіль КІА SOUL 2012 р.в. (а.с. 63) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, за [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. (а.с. 64-65) Згідно відповіді Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області №52/9/02-28 від 15.08.2018 р., ФОП [PERSON] у 2016-2017 роках здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування 2 група єдиного податку. Відповідно до поданої декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2016 рік - обсяг доходу 521030,00 грн., за 2017 рік - обсяг доходу 564790,00 грн. (а.с. 86) Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] для забезпечення своєї підприємницької діяльності сплачує щомісячні обов'язкові платежі, залучає найманих працівників та виплачує їм заробітну плату, на що витрачає значні кошти. (а.с. 131-143) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, за [PERSON] зареєстроване право власності на нежиле приміщення - стоматологічний кабінет по [ADDRESS]. (а.с. 109-110) Згідно відповіді компанії «МегаГен» від 15.08.2018 р., [PERSON] брав участь у семінарах: Корейський тур семінар - Сеул, Корея 3-9 вересня 2016 року та МегаГен симпозіум Токіо, Японія - 14-20 жовтня 2017 р. (а.с. 115) У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання відповідача у відзиві на те, що у нього на утриманні перебувають його батьки та він витрачає кошти на їх лікування, суд вважає непереконливими, оскільки на підтвердження даних обставин відповідач не надав належних та допустимих доказів. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач є інвалідом третьої групи а обов'язок утримувати неповнолітню дитину покладається на обох батьків, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved