Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

22.10.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.06.2011 року. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань просить стягнути за вказаним кредитним договором 14133,18 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8248,19 грн; заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України 3265,52 грн; пеня 2619,47 грн. 17.11.2020 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. 17.12.2020 року до суду повернуто поштове повідомлення, відповідно до відміток якого відповідачем отримана поштова кореспонденція 14.12.2020 року. Станом на 12.01.2021 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтями 610 , 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 10.06.2011 року позивач та відповідач уклали кредитний договір (без номеру), зміст укладеного сторонами договору викладено в Анкеті позичальника та Довідці про умови кредитування, які підписано відповідачем [PERSON] . У відповідності до умов договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до договору, Строк внесення щомісячних платежів визначено сторонами до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню за несвоєчасне погашення заборгованості = пеня (1)+ пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму 50 грн і більше (а.с. 18, 19). Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено випискою по рахунку (а.с. 53-58). Протягом дії договору Банком було видано шість кредитних карток, остання з яких має термін дії до 04/21 (а.с. 16). Позивач ставить питання про стягнення з відповідача 14133,18 грн заборгованості за користування кредитними коштами, з яких: 8248,19 грн заборгованість за тілом кредиту, 3265,52 грн заборгованість за відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2619,47 грн заборгованість за пенею. З наданого позивачем розрахунку та первинного документу - банківської виписки по рахунках відповідача вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту, що дає підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 8248 грн 19 коп та 2619 грн 47 коп пені. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості зі сплати відсотків в сумі 3265,52 грн, які нараховані на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого банком розрахунку, процентна ставка на прострочений кредит за ст. 625 ЦК становить 86,40% (а.с. 15). При цьому, доказів погодження такого розміру процентної ставки з позичальником суду не надано, а тому підстави для покладення на відповідача такої відповідальності відсутні. В довідці про умови кредитування міститься підпис відповідача лише щодо погодження процентної ставки за користування кредитом у розмірі 2,5%, однак вимоги про стягнення заборгованості за відсотками позивач не ставить, вказуючи, що така заборгованість у відповідача відсутня. Підсумовуючи наведене, позов Банку підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8248,19 грн та пенею 2619,47 грн, що загалом складає 10867,66 грн. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою статті 141 ЦПК України, згідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1616 грн 33 коп судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial