overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 15 листопада 1997 року вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюб розпався остаточно через втрату взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Спору про поділ майна не мають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року, який оформили у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому міста Луганська, свідоцтво про одруження серії І-ЕД № 020970, актовий запис № 297. (а.с. 5) Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не даний час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2014 році, мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння, відповідачка живе з іншим чоловіком, тому в листопаді 2015 року припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати. В суді відповідачка з позовом погоджувалася. Після наданого судом строку на примирення сторони в суд не прибули, подали заяви про розгляд справи без їх присутності, позивач позов підтримує, відповідачка з позовом погоджується. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені з пояснень відповідачки, доводів позовної заяви, та письмових доказів свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини. . З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому подальше сумісне проживання сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, 23.08.2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них [INFO] року народився син - [PERSON], що проживає разом з [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Позивач зазначила, що сімейне життя з [PERSON] не склалося у зв'язку із виникненням суперечок та непорозумінь протягом останніх років спільного життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри. Через постійні негаразди та сварки, в тому числи в присутності їхнього неповнолітнього сина, створилися неналежні умови для спільного проживання. З квітня 2011 року [PERSON] з відповідачем припинила сімейні відносини, вони перестали проживати разом та вести спільне господарство, намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели. Крім того, позивач вказала, що після припинення шлюбних стосунків, [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, коштів на його утримання не надає, миритись з відповідачем вона не бажає, домовленості про сплату аліментів у добровільному порядку вони не знайшли. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Назарович» та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду із позовною заявою і до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак 12.05.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 33). Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв чи повідомлень про відкладення та неможливість участі в судовому засіданні від нього не надходило. Так, згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області № 4.7/9387 від 06.05.2016 року на запит суду (а.с. 43), [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Вся поштова кореспонденція, що відправлялася судом на вищевказану адресу відповідача, поверталась із відміткою «За зазначеною адресою не проживає». Враховуючи те, що [PERSON] був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалив,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна над малолітньою дитиною, третя особа Орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області, посилаючись на те, що відповідач є рідною сестрою позивача. Відповідач має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є рідними племінниками позивача. Батько у обох дітей в свідоцтві про народження записаний відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України. Вихованням та утриманням дітей відповідач не займалась, тому позивач взяла до себе в сімю обох дітей, і де вони знаходяться до теперішнього часу на її вихованні та утриманні. Відповідач зловживає спиртними напоями, не має постійного місця проживання, ніде не працює, раніше притягалась до кримінальної відповідальності і має судимість. Рішенням служби у справах дітей від 08 лютого 2016 року визначено, що у позивача для дітей створені всі умови для проживання та розвитку. Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків, ні піклується за ними, також не приймає участь в матеріальному утриманні дітей. Позивач в судовому засіданні підтримала свої вимоги, викладені в позовній заяві, та просить їх задовольнити - позбавити батьківських прав відповідача відносно своїх дітей, призначити її опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей. Прокурор Перекупка К.І. не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також необхідно встановлення опіки та призначення піклувальника, стягнення аліментів на утримання дитини. Вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження в матеріалах цивільної справи, та судовому засіданні. Представник третьої особи Органу опіки та піклування [PERSON], яка діє за довіреністю, вважає, що відповідачка [PERSON] самоусунулась від виховання та утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не цікавиться їх життям та здоровям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, тому вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявились, в матеріалах справи є нотаріально завірена заява (арк. 11), не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], просить розглянути справу в її відсутність. Вислухавши думку позивача, прокурора, представника третьої особи, які не заперечували проти розгляду справи в відсутність відповідача, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, третя особа [PERSON], посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2013 року. Від даного шлюбу має сина [PERSON], [INFO], якого відповідач в добровільному порядку не утримує, також не надає матеріальної допомоги на її утримання, бо вона не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку. Позивач в позовній заяві просить задовольнити позовні вимоги, та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Також просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини доходу відповідача на її користь та утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 26 березня 2017 року. Позивач, відповідач, третя особа в судове засіданні не зявились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також додала, що в звязку з добровільною виплатою аліментів відповідачем за період часу з 22 квітня 2016 року по 15 червня 2016 року, тому просить стягнути аліменти з відповідача не з моменту подачі позовної заяви до суду, а з 15 червня 2016 року, відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден на сплату аліментів на дитину в розмірі 1/6 частина його доходу, а на утримання дружини в розмірі 1/10 частини свого доходу. Третя особа просить винести рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали цивільної та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] її чоловік, перебуваючи в шлюбі сторони фактично припинили пожружнє життя, проживають та ведуть свої господарства окремо. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, працює на шахті. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення і до досягнення дітьми повноліття. Позивач просить стягнути понесені витрати на правову допомогу. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно з ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до стаття 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також суд, відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., що підтверджується документально (а.с. 12,13). Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2004 року до 15 квітня 2016 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2016 року і до їх повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Зокрема, з врахуванням подальшої зміни предмету та розміру позовних вимог [PERSON] просить суд: розірвати шлюб, укладений нею із [PERSON] 22 жовтня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області (актовий запис №259 від 22 жовтня 1999 року), залишити їй на виховання малолітніх дітей та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], 04 березня 2007 року, і сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Згідно з доводами позивачки її спільне життя з [PERSON] не склалося, фактично з червня 2014 року з відповідачем проживає окремо, не підтримує сімейно-шлюбних відносин та не веде з ним спільного господарства. Позивачка вважає, що збереження шлюбу і примирення сторін є неможливим, оскільки у обох з подружжя на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного та втрачено почуття любові і поваги. Крім того, в обгрунтування позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] зазначила, що відповідач, який отримує регулярний дохід у виді пенсії, не надає матеріальної допомоги сімї та дітям, яких вона одноосібно виховує. У судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 09 грудня 2016 року від [PERSON] в суд надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів. Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивачки від 09 грудня 2016 року слідує, що [PERSON] повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений судом про час, дату та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань та заперечень проти позову від [PERSON] в суд не надходило. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 5) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 26 (а. с. 5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved