Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що його мати [PERSON], по день її смерті, була відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], де він також зареєстрований. Після смерті [PERSON] відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні вказаною квартирою, тому він змушений звернутися до суду із вищевказаними позовними вимогами. Ухвалою суду від 25 вересня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 12.02.2018 було залучено до участі в розгляді справи на стороні відповідача в якості третьої особи без самостійних вимог Криворізьку міську раду. 11 квітня 2018 року представник третьої особи на стороні відповідача надав письмові пояснення на позовну заяву в яких зазначив, що квартира [ADDRESS] є неприватизованою. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та зазначила, що вона проживає у [INFO] одна. [PERSON] знаходиться на заробітках у Нідерландах та наміру вселятись у спірну квартиру не має. Зазначила, що позивач має ключі від цієї квартири та перешкод у користуванні квартирою вона йому не чинить. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не було надано доказів суду про те, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні спірною квартирою. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Письмового відзиву на позовну заяву до суду не надавав. Представник третьої особи на стороні відповідача до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась 06 липня 1973 року та її батьками у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 12) [PERSON] народився 24 січня 1992 року та його батьками у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7) 20 квітня 1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружині змінено на «Овчаренко». (а.с. 14) 17 вересня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 вересня 2015. (а.с. 15) 15 березня 1991 року виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів було видано ордер на житлове приміщення за № 1055 на імя [PERSON] з родиною із чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення за адресою: квартира [ADDRESS]. Також зазначено членами сімї наймача дружину [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради листом від 19.03.2018 за № 6/26-943 повідомив, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] станом на 16.03.2018 як приватизоване не значиться. (а.с. 69) Як встановлено судом житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] на час звернення до суду позивача не приватизоване та спір виник між сторонами з приводу користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду. Оскільки між сторонами по справі склались житлові правовідносини, тому судом застосовані положення ЖК УРСР, як спеціального акту законодавства, який регулює такі правовідносини. Згідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Із довідки Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби за № 20 від 13.07.2017 вбачається, що за адресою м. Кривий ріг, вул. Вологодська, 214/140 уповноважений наймач [PERSON] (мати) знята з реєстрації 24.09.2015 та зареєстрованими є: брат [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], інші [PERSON],[INFO], сестра [PERSON], [INFO]. (а.с. 11) Як вбачається із вищевказаної довідки, [PERSON] був вселений до спірної квартири як член сімї наймача [PERSON] та має право на користування квартирою 140 будинку 24 по вул. Вологодська у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області нарівні з наймачем. У позовній заяві позивач зазначає, про створення перешкод відповідачами у користуванні ним квартирою 140 будинку 24 по вул. Вологодська у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та у потребі його вселення. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до положень ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як на підтвердження створення перешкод у користуванні позивачем надано відповідні акти з місця своєї реєстрації та місця фактичного проживання. Відповідно до акту про фактичне проживання від 13 липня 2017 року, мешканці будинку 24 по вул. Вологодська у м. Кривий Ріг, [PERSON], [INFO], мешкає за адресою [ADDRESS] з 30 січня 2017 року по теперішній час. (а.с. 9) Відповідно до акту від 13.07.2017, складеного мешканцями будинку 12 мікрорайону 4-й Зарічний у м. Кривий Ріг, [PERSON] мешкає за адресою мікрорайон 4-й Зарічний, 12/110 з жовтня 2015 року без реєстрації. (а.с. 10) Окрім цього позивач у позовній заяві посилається на положення ст. 104 ЖК УРСР щодо його права на укладення окремого договору найму цього житлового приміщення. Однак у позовній заяві відсутні доводи [PERSON] щодо відмовлення членів сімї на укладення окремого договору найму, а також позивач не має окремих позовних вимог до відповідачів про укладення окремого договору найму спірного приміщення. У звязку із наведеним суд приходить до висновку, що положення ст. 104 ЖК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повин на довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, надані позивачем акти (а.с. 10, 69) не вказують на наявність перешкод у користуванні квартирою 140 будинку 24 по вул. Вологодська у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, а лише підтверджують факт проживання позивача за відмінною від його реєстрації адресою та про фактичне проживання у спірній квартирі лише [PERSON] Окрім цього [PERSON] у судовому засіданні зазначила про наявність у позивача ключів від квартири, що не було спростовано представником позивача та це вказує на можливість [PERSON] безперешкодно вселитись у квартиру за місцем своєї реєстрації. Оскільки позивачем не було надано суду доказів створення йому перешкод відповідачами у користуванні квартирою 140 будинку 24 по вул. Вологодська у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed