Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що згідно умов договору про надання населенню послуг з газопостачання № 55154 від 23.01.2007 року, укладеного між ним та ПАТ «Полтавагаз» (на той час ВАТ «Полтавагаз») в особі Глобинського УЕГГ, він є споживачем послуг газопостачання. Сплачує кошти за спожитий газ відповідно до показань газового лічильника, які щомісячно заносяться ним до розрахункової книжки. В 2014 році, за період з січня по грудень, ним фактично було використано 2400 м.куб. природного газу і проведено його оплату згідно встановленого тарифу. 21.02.2015 року позивач направив йому попередження без будь-яких реквізитів (вихідного номеру, печатки, підпису виконавця) з вимогою сплати протягом 10 днів після отримання попередження заборгованості перед Глобинським УЕГГ в сумі 2386 грн. 50 коп., яка утворилася станом на 01.02.2015 року. Період, в який виникла заборгованість, не зазначив. Будучи переконаним, що платежі за використаний газ він вносив вчасно і в повному обсязі, він (позивач) звернувся до відповідача із заявою про пояснення причини нарахування заборгованості та період її виникнення. 12.03.2015 року отримав лист відповідача, датований 10.03.2015 року та попередження з реквізитами в якому йшлося, що його заборгованість перед Глобинським РГП станом на 01.03.2015 року становить 2677 грн. 05 коп. і її слід сплатити до 01.03.2015 року. В листі було зазначено, що він (позивач) у 2014 році спожив більше 2500 м.куб. природного газу по тарифу 1,788 грн. за 1 м.куб., тому недоплата за 2014 рік складає 1577 грн. 17 коп., також до суми заборгованості включено борг станом на 01.03.2015 року, за показниками лічильника, що становить 1099,88 грн. Зсилаючись на те, що нарахування заборгованості є незаконним, позивач прохав скасувати нараховану йому заборгованість за користування послугами газопостачання. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позов підтримували, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Представник позивача [PERSON] звертав увагу суду, що відповідач не повідомив позивача про те, що обсяг газу, який визначили при на рахуванні збитків, підлягає включенню до річного обсягу газу в 2014 році. В цьому він вважає порушення прав споживача, адже при належному інформуванні, останній міг би скористатися альтернативним джерелом опалення (з використанням твердого палива) з тим, щоб не використати більше 2500 м. куб. газу і вносити платежі по нижчому тарифу. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Мотивував тим, що в 2014 році позивач спожив більше 2500 м.куб. природного газу, а саме 2779 м.куб., тому у січні-березні 2015 року, згідно тарифів встановлених НКРЕ, мав сплачувати по 1,788 грн. за 1 м.куб., але фактично сплатив за нижчим тарифом 1,089 грн. за 1 м.куб. Крім цього, пояснив, що позивач в 2014 році допустив втручання в роботу лічильника газу шляхом пошкодження пломб суматора, що було виявлено при плановій перевірці лічильника та підтверджено відповідною експертизою. Тому, згідно норм, які регламентували на той час порядок відшкодування збитків газопостачальній організації, в період з 26.07.2014 року по 19.08.2014 року (з моменту останнього контрольного зняття показника лічильника до моменту виявлення втручання в роботу лічильника) споживання позивачем природного газу було розраховано по нормах споживання і склало 370,91 м.куб. на суму 470,13 грн. Вказаний обсяг газу, визначений при нарахуванні збитків, був включений до річного обсягу використаного споживачем газу в 2014 році. Це є законно, оскільки передбачено абзацом два п.3.6 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газотранспортному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, в редакції затвердженій постановою НКРЕ від 23.06.2011 року № 1075. Крім цього, представник відповідача, посилаючись на судову практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказував, що позивач обрав неналежний спосіб захисту прав не передбачений ст. 16 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. Між ПАТ «Полтавагаз» та [PERSON] склалися та існують правовідносини по постачанню та споживанню природного газу на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 23.01.2007 року, укладеного за типовою формою, затвердженою постановою КМУ від 5 липня 2006 року № 938. 19.08.2014 року працівником позивача, як газопостачального підприємства, [PERSON] при перевірці газового лічильника за місцем проживання позивача вул. Молодіжна, 18 с. Заможне, було виявлено пошкодження заводських пломб суматора та здійснено демонтаж лічильника газу № 160308 для проведення експертизи. Вказана обставина зафіксована в акті від 19.08.2014 року, визнана і не заперечується позивачем. З акту експертизи лічильника газу від 16.09.2014 року вбачається, що скло вільно знімається з корпусу суматора, у верхній частині пошкоджене, стрічка газового господарства також пошкоджена. Комісія по проведенню експертизи прийшла до висновку про втручання в роботу лічильника шляхом пошкодження пломб суматора. Відповідно до п.23 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9.12.1999 року № 2246 із змінами (далі Правил), відповідальність за збереження і цілісність встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач. П.34 Правил встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, пломб, індикаторів дії впливу постійного магнітного поля на ньому, порушення цілісності або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника. Аналогічне передбачено також п. 7.3.4 договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між сторонами 21.01.2007 року. Згідно п. 2.2. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання (далі Порядку), затвердженого постановою НКРЕУ від 29 травня 2003 року № 475 із змінами та доповненнями (в редакції чинній на час вчинення спірних правовідносин), у разі пошкодження лічильника газу…з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавалися послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачального або газорозподільного підприємства показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується актом експертизи лічильника газу. Згідно п. 3.6. названого Порядку, доповненого новими абзацами другим та третім (відповідно до постанови НКРЕУ від 23.06.2011 року № 1075) зазначено, що сума збитків, нарахована споживачеві за порушення вимог Правил, уноситься до платіжного документу окремим рядком із зазначенням виду платежу. Обсяг газу (або його частка), визначений при нарахуванні збитків, що припадає на період календарного року, у якому зафіксоване порушення, включається до річного обсягу використаного споживачем природного газу в цьому календарному році. Представник відповідача розяснив методику, яка застосовувалася до позивача при підрахунку спожитого ним в 2014 році природного газу, та при підрахунку збитків, завданих ушкодженням лічильника. Надано довідку - розрахунок. Так, станом на 01.01.2014 року розрахунковий показник лічильника газу позивача становив 13871 м.куб. , після останнього контрольного зняття показника 26.07.2014 року - 15229 м. куб. Таким чином, за період з 01.01.2014 року до 26.07.2014 року було спожито 1358 м.куб. З 27.07.2014 по 19.08.2014 року (з моменту останнього контрольного зняття показника лічильника до моменту виявлення втручання в роботу лічильника), споживання природного газу позивачу нараховано по нормах споживання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 8.06.1996 року № 619 . Воно склало 370,91 м.куб. на суму 470.13 грн. За період з 19.08.2014 року по 31.12.2014 року позивачем спожито 1050 м.куб. газу, а всього за 2014 рік - 2779 м.куб. природного газу (1358.00+371.91+1050.00 = 2778.91). Оскільки за рік було спожито більше 2500 м. куб. газу, то у січні-березні 2015 року, відповідно до встановлених тарифів, ціна природного газу для споживача [PERSON] становила 1.788 грн. за 1 м.куб., але ним проведена оплата за одержані послуги по газопостачанню по нижчій ціні 1089 грн. за 1 м. куб. З досліджених у судовому засіданні розрахункових книжок позивача із щомісячними даними про кількість кубів спожитого газу вбачається, що за період з січня по грудень 2014 року ним було спожито 2400 метрів кубічних природного газу (400+300+400+200+20+20+20+30+80+180+400+350=2400). Суд дійшов висновку, що розрахункові показники лічильника газу, які застосовувалися відповідачем (1358 + 1050= 2408 м.куб.), та показники споживання газу, занесені до розрахункової книжки [PERSON] в 2014 році (сумарно склали 2400 м. куб.) практично співпали. Позивач фактично оспорює включення відповідачем до річного обсягу використаного ним газу обсягу газу, визначеного при нарахуванні збитків відповідно до норм споживання, оскільки це вплинуло на зміну (збільшення) річного обсягу використаного газу (більше 2500 м.куб.) та на збільшення тарифу по сплаті за послуг в першому кварталі 2014 року - з 1,089 грн. за 1 м.куб. до 1,788 грн. за 1 м.куб. Правильність визначення обсягу газу при нарахуванні збитків їх розмір [PERSON] не оспорюється. Крім цього, останній надав доказ, що суму нарахованих збитків він погасив, внісши відповідну плату. На думку суду відповідачем у судовому засіданні доведено факт порушення позивачем «Правил надання населенню послуг з газопостачання» та умов договору і, як наслідок, спричинення збитків газопостачальному підприємству. Тому дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» по включенню обсягу, визначеного при нарахуванні збитків до річного обсягу використаного позивачем газу є правомірними, оскільки відповідають вимогам п. 3.6 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою НКРЕУ від 29 травня 2003 року № 475 із змінами та доповненнями. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України об»єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : 1) визнання права; 2)визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6)зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що він просить скасувати нараховану йому заборгованість за користування послугами газопостачання, тобто позивач обрав не передбачений законодавством спосіб захисту цивільного права. Суд, виконуючи вимоги ч.4 ст. 10 ЦПК України, розяснював позивачу та його представнику їх право змінити позовну вимогу. Проте, вони вже під час розгляду справи по суті поданням письмової заяви фактично змінити предмет позову, вимагаючи визнати правочин недійсним, що є порушенням ч.2 ст. 31 ЦПК України, яка регламентує, що змінити предмет позову можна лише до початку розгляду судом справи по суті. В звязку з цим, суд відмовив названій стороні у прийнятті уточненої позовної заяви. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed