Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

22.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріаль-ної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позов обґрунтував тим, що він є власником квартири [ADDRESS], а відповідачка є власником квартири №10, розташо-ваної в тому ж будинку, але поверхом вище, ніж квартира позивача. 24.08.2016 року квартиру позивача було затоплено водою, яка протікала з квартири відпо-відача, та пошкоджено стіни, двері та підлогу, приведено у негідність побутову техніку та меблі. По факту залиття комісією житлового органу був складений акт, а згодом зроблена оцінка ви-значення розмірів збитків від затоплення квартири, розмір збитків склав на момент залиття 25 376 грн. У добровільному порядку відповідачка відмовляється відшкодувати шкоду, тому позивач зму-шений звернутися до суду. Крім того, як зазначає позивач, йому спричинена моральна шкода, яка виразилася у тому, що він був пригнічений через необхідність відновлювати нормальний стан квартири, пережив в зв'язку з залиттям кварири нервовий стрес. Позивач [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь мате-ріальну шкоду в сумі, яка буде визначена судовою експертизою, а також моральну шкоду в сумі 25 000, та судові витрати в сумі 551 грн 20 коп. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, наполягав на повному задово-ленні позову. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення матеріальної шкоди в розмірі, який ви-значений судовою експертизою. В частині стягнення моральної шкоди, вважав що сума, яку вимагає стягнути позивач, є занадто завищеною і заперечував проти задоволення позову в цій частині. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступ-них підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06.10.1999 року позивач є власником квартири №7, розташованої в житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідачці [PERSON] на праві власності належить квартира №10, яка розташована над квартирою позивача в будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про її право власності на вказане житло від 28.06.1996 року. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 р. та згід-но вимогам п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, зі змінами внесеними Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир, а також наймачі, орендарі, зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків згідно їх призначення, зобов'язані дбати про стан санітарно-техніч-них приладів, утримувати їх в належному стані. Факт виникнення зіпсування сантехнічного обладнання водопостачання (труби підведеної під мийку) в квартирі відповідачки, внаслідок якої було затоплено квартиру позивача [PERSON] визнано представником відповідачки і підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та письмовими доказами: актом комуналь-ного підприємства «Каховська керуюча компанія» від 25.08.2016 року та заявкою про виникнення даної аварії від 24.08.2016 року (а.с.16-17). Висновком судової будівельно-технічної експертизи №123 від 17.03.2017 року встановлено пошкодження, які зазнало приміщення квартири позивача, і визначено розмір необхідного для від-новлення ремонту, сума якого складає 13 924 грн. Згідно ч.1 ст.319 ЦКУкраїни власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна особі, або майну громадянина, підлягає від-шкодуванню тою особою, що його заподіяла, у повному обсязі. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27.03.1992 №6, з на-ступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі осо-бою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпо-середній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Винність власника квартири №10 [PERSON] в затопленні квартири позивача №7 не запере-чується представником відповідачки і є доведеною в судовому засіданні, а тому завдана внаслідок та-кого залиття шкода підлягає стягненню з останньої, як винної особи. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь по-зивачів, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 1192 ЦКУкраїни розмір збитків, які підля-гають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При визначенні розміру матеріальної шкоди суд керується висновком судової будівельно-тех-нічної експертизи №123 від 17.03.2017 року, який суд вважає детально дослідженим і обгрунтованим. Відповідно до ст.1167 ЦКУкраїни моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 3 ч. 2 статті 23 ЦКУкраїни, яка визначає загальні підстави відшкодування мораль-ної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа за-знала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та допов-неннями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслі-док моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридич-ній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяль-ністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для ви-рішення спору. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нема-теріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Спо-лученого Королівства» (Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, №94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 (із змі-нами та доповненнями) розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей по-терпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Як випливає із пояснень сторін, матеріалів справи та встановлено судом, що по вині відпо-відачки було пошкоджено майно, яке належить позивачу, що безперечно призвело до порушення його звичайного життєвого стану, і призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, не-обхідності прикладення часу та зусилля для відновлення своїх прав власника внаслідок того, що по-зивач були позбавлений можливості вести звичайне життя, а отже є підстави для захисту його пору-шених прав у вигляді завдання моральної шкоди. Разом з тим, суд враховує суму моральної шкоди, яку вимагає стягнути з відповідачки [PERSON] позивач [PERSON] (25 000 грн) - занадто завищеною, і, з врахуванням принципів розум-ності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір даної шкоди до 5 000 грн. Відповідно до ст.79 ЦПКУкраїни, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: ви-трати на правову допомогу; витрати, що пов'язані з проведенням судових експертиз, тощо. На підставі викладеного,

Outcome: partial