Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

23 вересня 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява КЗ ЛОР «Великолюблінський навчально-реабілітаційний центр І-ІІ ступенів» в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач просить стягувати з [PERSON] 1973 р. н., на утримання доньки [PERSON], 2003 р. н., аліменти в твердій грошовій сумі 1531 грн. відповідно до прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років у 2016 році згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» починаючи з 20.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини в Державному ощадбанку України. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: у КЗ ЛОР «Великолюблінський навчально-реабілітаційний центр І-ІІ ступенів» навчається учениця [PERSON], 18.10.2003 р. н. Мати дівчинки [PERSON], 14.03.1972 р. н. позбавлена батьківських прав згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.12.2015 року № справи 450/511/15-ц. Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Питання стягнення аліментів з батьків, позбавлених батьківського піклування на користь неповнолітнього під час судового засідання не розглядалося. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязків щодо утримання дитини. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належними чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останньої не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до вимог ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: відповідач у справі є матірю [PERSON], [INFO], що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1 СГ № 312293 від 05.11.2003 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00014952926 від 21.01.2015 року. Встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.12.2015 року справі № 450/511/15-ц [PERSON] позбавлена батьківських праві щодо [PERSON], [INFO]. Встановлено, що неповнолітня [PERSON] є учнем КЗ ЛОР «Великолюблінський навчально-реабілітаційний центр І-ІІ ступенів» , що стверджується Наказом № 11 від 09.07.2015 року. Встановлено, що рішенням № 98 від 25.06.2010 року Великолюблінської сільської ради Городоцького району Львівської області покладено виконання обовязків опікуна від імені держави над дітьми-сиротами на час перебування їх у Великолюбінській загальноосвітній спеціалізованій школі-інтернаті на директора школи [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обовязок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання дитини підставні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязків щодо утримання дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, щовідповідач ухиляється від утримання своєї малолітньої дитини; те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня - 1531 гривня, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно вимог ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved