Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

23 червня 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на ? частини квартири №46, яка розташована в будинку №14 мікрорайону «Діброва» у м.Новодністровськ, Чернівецької області, загальною площею 35, 60 кв.м, житловою площею 21,10 кв.м, вартістю 17877,50 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.09.2015 року померла [PERSON], яка проживала [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: житлового будинку в с.Бригидівка Барського району Вінницької області; ? квартири №46 буд.14 в м-ні «Діброва» у м.Новодністровськ, Чернівецької області; трьох земельних ділянок, що знаходяться в с.Бригидівка Барського району Вінницької області. За життя, [PERSON] заповіла [PERSON] ? частину вищевказаної квартири, а все інше майно [PERSON] та [PERSON] Бажаючи оформити свідоцтво про право на спадщину, позивач звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у звязку наступним: не надано документів про вчасне прийняття спадщини після смерті [PERSON]; не надано доказів того, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, оскільки були виявлені розбіжності в написанні його імені по-батькові; частки квартири в заповіті не співпадали з правовстановлюючими документами. Зазначає, що факт його спільного проживання зі спадкодавицею [PERSON] встановлено рішенням Барського районного суду Вінницької області від 05.08.2016 року. Вважає, що помилка в написанні його імені по батькові є орфографічною та такою, що не змінює заповіту [PERSON] З огляду на вищевказане, просить визнати за ним право власності на ? квартири №46 буд.14 мікрорайону «Діброва» м.Новодністровськ Чернівецької області, загальною площею 35,60 м2 , вартістю 17877, 50 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявились, однак подали до канцелярії суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їхньої участі, представник позивача підтримує заявлені вимоги, а відповідач не заперечує щодо їх задоволення. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи та без фіксації судового засідання на підставі ч.2 ст.197 ЦПК. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що 18.09.2015 року у віці 74 років, в с.Бригидівка Барського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №332023 від 21.09.2015 року (а.с.14). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 07.05.2014 року, остання заповіла [PERSON] ? частини житлової приватизованої квартири №46, яка знаходиться за адресою: м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», буд.14 (а.с.15). Все інше належне їй майно заповіла [PERSON] і [PERSON], що підтверджується іншим заповітом, складеним 07.05.2014 року (а.с.16). ? частина вищевказаної квартири належала померлому [PERSON], ? частини якої [PERSON] успадкувала як спадкоємиця за законом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВМІ №689619 від 29.07.2009 року (а.с.12). Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23584002 серії ССР №790792 від 14.08.2009 року (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.10.2002 року, квартира №46, яка розташована за адресою: м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії ІІ-МИ №371997, виданим 16.08.1986 року (а.с.17). Після смерті батька, позивач [PERSON] у встановленому законом порядку успадкував ? частини з ? частини квартири №46, яка знаходиться за адресою: м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», буд.14, яка належала померлому [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВМІ №689618, виданим 29.07.2009 року (а.с.10) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23583359 серії ССР №790791 від 14.08.2009 року (а.с.11). Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належать ? та ? квартири №46, яка розташована в буд.№14 мікрорайону «Діброва» м.Новодністровськ, а [PERSON] належить ? частини вищевказаної квартири. Також цей факт підтверджується довідкою №172, виданою 03.06.2016 року комунальним підприємством «Сокирянське районне бюро технічної інвентаризації» (а.с.21). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №288/02-31 від 06.09.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину вищевказаної квартири через те, що нотаріусу ним не було подано документів, що свідчать про вчасне прийняття ним спадщини після смерті [PERSON]; доказів, що він є спадкоємцем за заповітом від 07.09.2014 року (виявлені розбіжності в написанні йоо імені по батькові «Святославович» замість правильного «Святославович»). Крім того, частки квартири, вказані в заповіті не співпадають з правовстановлюючими документами (за заповітом заповідано ? частину квартири, а згідно свідоцтво про право власності померлій [PERSON] належить ? частини) (а.с.23-24). Так, при дослідженні документів, доданих [PERSON] до позовної заяви, зокрема, копії паспорту серії КР №768083, виданому Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області 05.12.2002 року (а.с.6), картки фізичної особи платника податку (а.с. 7), нотаріально посвідченої довіреності, виданої на імя [PERSON] (а.с.9), копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 10) та інших письмових доказів, встановлено, що [PERSON] має імя по-батькові Святославович. За таких обставин, стає очевидним , що в заповіті [PERSON] від 07.05.2014 року вказано неправильно імя по-батькові позивача як «Святославович», а тому суд дійшов висновку, що заповіт належить позивачу [PERSON]. При цьому, факт спільного проживання [PERSON] разом зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини 18.09.2015 року встановлений рішенням Барського районного суду Вінницької області №125/1286/16-ц від 05.08.2016 року (а.с.31). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216-1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини за змістом ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування за правилами ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України виникає у день відкриття спадщини у осіб, визначених у заповіті, при цьому відсутність свідоцтва про право на спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтями 1233, 1236 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки на момент відкриття спадщини померлої [PERSON] їй належала лише ? частка квартири №46 в будинку №14 в мікрорайоні «Діброва» м.Новодністровськ Чернівецької області, а не 1/2 частина, як вказано в заповіті від 07.05.2014 року, суд дійшов висновку, що з огляду на раніше встановлений факт спільного проживання із спадкодавцем та належності спадкоємцю [PERSON] заповіту від 07.05.2014 року, позов представника позивача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в розмірі ? частки квартири підлягає задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 640 слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved