Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

23 вересня 2019 року адвокат Дерев`янко І.О. звернулась до суду з позовною заявою в інтересах позивача [PERSON] в якій просить суд: визнати недійсним договір комісії №6196/17/000778 від 27 вересня 2017 року, укладений між померлим [PERSON] та Запорізькою філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна експертно-правова група» в собі [PERSON] на продаж транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску; визнати недійсним договір №6196/17/000778 від 27 вересня 2017 року, укладений між позивачем - [PERSON] та Запорізькою філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна експертно-правова група» в особі [PERSON] про купівлю-продаж транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, та заяву від 27 вересня 2017 року №126644696 про перереєстрацію транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, на підставі яких видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на ім`я позивача - [PERSON] та номерні знаки [NUMBER] ; визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску за [PERSON] ; вилучити у [PERSON] та передати [PERSON] транспортний засіб Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача [PERSON] .. [PERSON] з 28.12.2008 року володів Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов ( VIN ): [NUMBER] . 27.09.2017 року між померлим [PERSON] та Запорізька філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна експертно-правова група» в особі [PERSON] укладено договір комісії №6196/17/000778 на продаж транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов ( VIN ): [NUMBER] . 27.09.2017 року між Запорізько філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна експертно-правова група» в особі [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір купівлі продажу №6196/17/000778 транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] , та 27.09.2017 року здійснено перереєстрацію даного транспортного засобу складена заява №12664696, видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 27.09.2017 року на ім`я позивача, державні номерні знаки [NUMBER] . 06.10.2017 року відбулось зняття з обліку транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] для реєстрації. 13.10.2017 року відбулась вторинна реєстрація транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] за [PERSON] , який наразі ним володіє та користується. 10.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №12018080050000504 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, потерпілою у справі є позивач. В рамках даного кримінального провадження за результатами проведення судової експертизи, винесено висновок експерта №4-40 від 25.04.2019 року, згідно якого: Підпис у графі «Зміст заяви перевірив (ла) [PERSON] в заяві №126644696 від 27.09.2017 року виконано ймовірно не [PERSON] , а іншою особою. Підпис у розділі «Здані» у колонці «Здав» в заяві №126644696 від 27.09.2017 року виконано ймовірно не [PERSON] , а іншою особою. Підпис у розділі «Видані» у колонці «Отримав» в заяві №126644696 від 27.09.2017 року виконано ймовірно не [PERSON] , а іншою особою. Також позивач посилається на те, що у серпні 2017 року перебуваючи в стані сильного стресу перенесеного у зв`язку з жорстоким вбивством на її очах чоловіка [PERSON] та відповідач [PERSON] скористався її станом та обманом діючи на підставі генеральної довіреності від 05 жовтня 2017 року здійснив продаж транспортного засобу Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] , яке було спадковим майном, на яке позивач мала можливість претендувати лише після спливу строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, при цьому позивач жодних коштів від продажу транспортного засобу не отримала. Позивач вважає вказані договори протиправними, недійсними, обставини укладання вказаних договорів є сумнівними. Отже відповідачі при укладанні договорів діяли не добросовісно, не виказавши своїх дійсних намірів, приховавши факт смерті власника транспортного засобу приховавши факту відсутності волевиявлення Позивача на купівлю транспортного засобу та зняття його з реєстрації для подальшого продажу. Тому позивач була позбавлена права на спадкове майно транспортний засіб Nissan X Trail, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] . Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 жовтня 2020 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 02.12.2019 року на адресу суду через канцелярію від представника відповідача [PERSON] адвоката Пустового А.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити та зазначає, що до укладення договору №6196/17/000778 від 27.09.2017 року та заяви №126644696 від 27.09.2017 року [PERSON] жодного відношення не має про їх існування на час купівлі транспортного засобу не знав, твердження позивача про те, що він намагався позбавити її права на спадкове майно не відповідає дійсності. Оскільки в жовтні 2017 року на загальнодоступному сайті [PERSON] побачив оголошення про продаж автомобіля Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов ( VIN ): [NUMBER] , продавцем автомобіля виступав [PERSON] . 10.10.2017 року [PERSON] оглянув автомобіль, технічний паспорт та довіреність мерія НМТ №675011 від 05.10.2017 року надані [PERSON] , того ж дня укладений договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. 16.12.2019 року на адресу суду через канцелярію від представника позивача [PERSON] адвоката Дерев`янко І.О. надійшла відповідь на відзив в якій вона просить позов задовольнити та зазначає, що позивач [PERSON] надавала [PERSON] нотаріальну довіреність на продаж транспортного засобу Nissan X Trail, яка укладена 05.10.2017 року та стверджує, що позивач перебувала в стані сильного психологічного стресу, знаходилась під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом «реакція на тяжкий стрес». Безпорадним станом позивача скористався [PERSON] запевняючи останню, що надає допомогу, а на справді обманним шляхом, зловживаючи довірою здійснив дії направлені на продаж транспортного засобу Nissan X Trail, який вже мав статус спадкової маси. Посилається на те, що волевиявлення [PERSON] на продаж транспортного засобу Nissan X Trail не було вільним, і не відповідало її внутрішній волі, оскільки в силу психологічного стану не усвідомлювала значення своїх дій. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Пустовой А.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов, просили у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ТОВ «Національна експертно-правова група» Жулін С.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що на момент укладення договору, автомобіль Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов ( VIN ): [NUMBER] у присутності сторін було оглянуто та перевірено його технічний стан, відповідність номерних знаків кузова документам на автомобіль, жодних невідповідностей виявлено не було. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову пояснивши, що [PERSON] особисто звернулась до [PERSON] з пропозицією допомогти їй продати автомобіль Nissan X Trail, 2008 року випуску, про що [PERSON] надала на ім`я [PERSON] нотаріально засвідчену довіреність від 05.10.2017 року посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В.О. від 05.10.2017 року. Також вона передала технічний паспорт на автомобіль та облікову картку №127296858 від 06.10.2017 року, яка засвідчила факт власності на автомобіль Nissan X Trail, за [PERSON] . Враховуючи викладене, вимоги п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважав за належне розглянути справу по суті позовних вимог, враховуючи, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення серія [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи загальне захворювання. З довідки про причину смерті вбачається, що [PERSON] , 1950 року народження помер [INFO] , причина смерті одиночне колото-різане поранення шиї з ушкодженням сонної артерії та 22.08.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис №5565 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Згідно договору №073/118 від 11.11.2008 року [PERSON] придбав автомобіль Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] та зареєстрував транспортний засіб, отримавши свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . 27.09.2017 року укладений договір комісії №6196/17/000778 на продаж транспортного засобу від імені [PERSON] та договір купівлі-продажу 6196/17/000778, на якому міститься позначка анульовано. Згідно заяви №126644696 від 27.09.2017 року проведена перереєстрація транспортного засобу Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] на власника [PERSON] . З висновку перевірки фактів викладених у зверненні [PERSON] щодо можливої незаконної перереєстрації автомобіля, Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] на адресу ГСЦ МВС від 31.08.2018 року вбачається, що [PERSON] зверталась із заявою про перереєстрацію транспортного засобу, надала договір купівлі-продажу (СГ) №6196/17/000778 від 27.09.2017 року, акт огляду реалізованого ТЗ № 6196/17/000778 від 27.09.2017 року, договір комісії на продаж ТЗ №6196/17/000778 від 27.09.2017 року, акт технічного стану ТЗ та його складових частин, що має ідентифікаційні номери №6196/17/000778 від 27.09.2017 року, видані Запорізькою філією ТОВ «Національна експертно-правова група». Також були долучені - роздруківка з офіційного сайту Мінекономрозвитку від 27.09.2017, паспорт, копія ідентифікаційного коду заявника та свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] . Перевірку фактів викладених у зверненні гр. [PERSON] щодо можливості незаконної перереєстрації автомобіля Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] , припинити до закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 12018080050000504. Згідно висновку експерта №4-40 від 25.04.2019 року проведена почеркознавча експертиза в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2018 року за №12018080050000504 - підпис у графі «Зміст заяви перевірив(ла) [PERSON] » в заяві №126644696 від 27.09.2017 виконаний ймовірно не [PERSON] , а іншою особою. Відповісти на питання в категоричній формі не виявилось можливим через обмежену кількість порівняльного матеріалу та простоту будови підписів; підпис у розділі «Здані» у колонці «Здав» в заяві №126644696 від 27.09.2017 виконаний ймовірно не [PERSON] , а іншою особою. Відповісти на питання в категоричній формі не виявилось можливим через обмежену кількість порівняльного матеріалу та простоту будови підписів; підпис у розділі «Видані» у колонці «Отримав» в заяві №126644696 від 27.09.2017 виконаний ймовірно не [PERSON] , а іншою особою. Відповісти на питання в категоричній формі не виявилось можливим через обмежену кількість порівняльного матеріалу та простоту будови підписів. До Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2018 року внесено кримінальне провадження №12018080050000504 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України. Довіреністю НМТ 675011 від 05.10.2017 року посвідченою Сердюк В.О. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] уповноважила [PERSON] продати за ціну та на умовах на свій розсуд належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Виданого Центром 1249 27.09.2017 року автомобіль Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] та надає йому право бути представником в усіх компетентних установах уповноважених проводити державну реєстрацію ТЗ та 28.09.2018 року зазначена довіреність припинила дію про що до Єдиного реєстру довіреностей внесений реєстраційний запис 46194069 про що свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №37557770 від 28.09.2018 року. Згідно договору купівлі-продажу від 10.10.2017 року [PERSON] придбав транспортний засіб Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов ( VIN ): [NUMBER] за 267497,74 грн. З облікової картки № 127296858 від 06.10.2017 року вбачається, що автомобіль Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов ( VIN ): [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] . З висновку експерта №2111 від 22.08.2017 року у межах кримінального провадження ЄРДР №120170800500002979 [PERSON] спричинені легкі тілесні ушкодження. З консультативного висновку спеціаліста від 19.12.2017 року, довідки №361 від 17.11.2017 року вбачається, що [PERSON] перебуває під наглядом лікарів в наслідок перенесеного інсульту 1991році та 2002 році, з довідки №5889 дпв від 04.12.2017 року вбачається, що [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-психіатра. [PERSON] є інвалідом другої групи безтермінова, загальне захворювання з 02.06.2005 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія АД №028412. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні допитаний у якості свідка пояснив, що з метою придбати автомобіль 10.10.2017 року він приїхав до м.Запоріжжя, разом з [PERSON] звернулись до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу, але не було світла та ми не змогли укласти цей договір, в подальшому ми звернулись до Першої філії ПП «Корінтія» та уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу Nissan X Trail, 2008 року випуску, кузов (VIN): [NUMBER] під час підписання договору перевірили технічний паспорт на автомобіль та довіреність серія НМТ №675011 від 05.10.2017 року, також [PERSON] сплатив [PERSON] вартість автомобіля в розмірі 267497 грн. 74 коп. на момент угоди транспортний засіб не перебував під арештом, заставою, не укладено будь-якого договору з відчуження, чи щодо користування з іншими особами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що без згоди [PERSON] , яку остання не надала, вона не може розголошувати обставини здійснення нотаріальних дій проведених за зверненням [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що восени 2017 року він позичав [PERSON] грошові кошти у сумі трьох тисяч доларів США, розписку не складали, оскільки він неодноразово позичав кошти і жодних претензій до [PERSON] він не має, оскільки в подальшому завжди розраховувався з боргами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є тещою [PERSON] , з [PERSON] близько сорока років перебували у дружніх стосунках, спілкувались родинами. [PERSON] неодноразово зверталась за допомогою до її зятя, вона просила допомогти продати її автомобіль. Гроші за автомобіль [PERSON] отримала. Висновок експерта є одним із доказів у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд не приймає у якості доказів висновок експерта №4-40 від 25.04.2019 року оскільки є лише припущення, що підписи виконані ймовірно не [PERSON] , а іншою особою. Відповісти на питання в категоричній формі не виявилось можливим через обмежену кількість порівняльного матеріалу та простоту будови підписів. Висновок експерта №4-12 від 11.03.2020 року оскільки не виявилось можливим відповісти на запитання через неспівставність досліджуваних підписів (порівняльні підписи містять різний об`єм графічного матеріалу). Білінг телефонних засобів зв`язку осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період з 27.09.2017 року по 05.10.2017 року. З наданих позивачем медичних документів, щодо стану здоров`я [PERSON] не вбачається безпорадний стан останньої. Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] перебувала в безпорадному стані та не мала можливості керувати своїми діями. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та двохсторонніми, багатосторонніми (договори). Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 3 ст. 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину на його вчинення має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Так, частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203цього Кодексу. Так, стаття 230 ЦК України передбачає, що у разі, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Пленум Верховного Суду України в п. 19 Постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6.11.2009 №9 роз`яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі ст. 230 ЦК може бути визнаний судом недійсним. Вбачається, що саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. Варто враховувати, що обман стосовно мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи до здійснення правочину, не має істотного значення. Зокрема, обман щодо фінансового становища контрагента як мотиву правочину не може бути підставою для визнання правочину недійсним. Вбачається, що саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. Варто враховувати, що обман стосовно мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи до здійснення правочину, не має істотного значення. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншоїсторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Обман це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При чому наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. З сукупного аналізу зазначених положень закону та наданих роз`яснень варто зробити висновок, що обман як підстава недійсності правочину може мати місце, якщо сторона правочину не заперечує факт його вчинення, проте посилається на введення її іншою стороною в оману щодо обставин, які мають істотне значення і впливають на вчинення правочину. У даному випадку [PERSON] особисто правочин по відчуженню спірного автомобіля шляхом його продажу не вчиняла та договір не підписувала, надала нотаріально посвідчену довіреність, а тому обману з боку іншої сторони правочину в розумінні ст. 230 ЦК України в даному випадку бути не може. До того ж, згідно із даними встановленими у суді [PERSON] була обізнана про обставини продажу належного їй транспортного засобу. У п. 10 постанови Пленуму Верховний Суд України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що норма частини першої статті 216 ЦК України не може бути застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Верховний Суд України у постанові від 29 березня 2017 року, справа №6-3104цс16, виклав правову позицію, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. У зв`язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Положення частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Разом з тим відповідно, до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд, виходить із того, що [PERSON] правочин по відчуженню спірного автомобіля шляхом його продажу не вчиняла та договір не підписувала, надала лише нотаріально посвідчену довіреність, а тому обману з боку іншої сторони правочину, в розумінні ст. 230 ЦК України, в даному випадку бути не може. До того ж, згідно із даними встановленими у суді, [PERSON] була обізнана про обставини продажу належного їй автомобіля та не довела, що довіреність складена та посвідчена нотаріально була здійснена нею в безпорадному стані. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed