Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

22.02.2021 до Золочівського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить встановити факт належності їй Договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладеного 27 липня 1990 року та посвідченого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 27.07.1990 вона придбала житловий будинок [ADDRESS] , про що було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Пендюриною Л.С.. Проте у тексті вказано договору прізвище заявниці помилково зазначено як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », як зазначено в її паспорті. Цю помилку нотаріус допустила через помилку у перекладі її прізвища з російської на українську мову. На зазначену помилку заявниця не звертала уваги, поки не вирішила здійснити відчуження будинку на користь своє доньки, однак виявилося, що ця помилка є перешкодою для вчинення дій щодо відчуження об`єкту нерухомого майна. При зверненні до нотаріальної контори щодо усунення помилки, заявниця 30.10.2020 отримала відповідь про неможливість внесення виправлення до договору купівлі-продажу, оскільки нотаріус, яка посвідчувала вказаний договір більше не працює у нотаріальній конторі. Так, заявниця позбавлена можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з чим вона вимушена була зараз звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді Квітки О.О. від 24.02.2021 заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку окремого провадження. В судове засідання заявниця не з`явилася, її представник за угодою про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 30.10.2020 адвокат Смаль В.В. подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з мотивів, наведених у заяві, розгляд справи просив проводити без його участі. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні ухвали про відкриття провадження у справі. Золочівський селищний голова завчасно подав до суду письмове клопотання, в якому просив провести розгляд справи без участі їх представника, винести рішення на розсуд суду. Представник Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 липня 1990 року між [PERSON] , що діє за себе та за [PERSON] по його довіреності, та від [PERSON] по його довіреності, та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , посвідчений 27.07.1990 державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Пендюриною Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 1582. Вказаний договір містить відмітку мовою оригіналу «указанный в этом документе дом в целом зарегистрирован в Дергачевском межгородском бюро технической инвентаризации на праве личной собственности за [PERSON] . Записано в реестровую книгу №16 за реестровым №1757 15.08.1990». З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Золочівським РВ УМВС України в Харківській області 15.12.1999 [PERSON] (російською мовою [PERSON] ) народилася [INFO] в х. Хоружі Золочівського району Харківської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 31.08.1990. З листа завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К. від 30.10.2020 №1648/01-16, наданого [PERSON] з приводу внесення виправлень до договору купівлі-продажу від 27.07.1990, у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, виправлення такої помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію. У зв`язку з тим, що [PERSON] на цей час не працює державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області внести виправлення до договору не є можливим. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявниця мала підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу вона не має можливості. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що написання прізвища заявниці [PERSON] у договорі купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] від 27.07.1990 як « [PERSON] » зроблено помилково. Факт належності [PERSON] вказаного договору підтверджується дослідженими доказами, у тому числі її паспортом громадянина України, в якому її прізвище російською мовою викладено як « [PERSON] », саме так її прізвище зазначено російською мовою і у відмітці ДМБТІ, крім того, заявниця зареєстрована у тому ж будинку, що зазначений у договорі купівлі-продажу від 27.07.1990, а тому заяву необхідно задовольнити. Відтак, порушені права підлягають захисту у обраний заявницею спосіб, шляхом встановлення факту належності спадкодавиці правовстановлюючого документу.

Outcome: approved