Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

22 листопада 2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] 04 лютого 2001 року у виконкомі Новодавидківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб виявився невдалим, спільне життя у них не склалося, між сторонами виникали конфлікти і сварки. Ці конфлікти призвели до взаємного відчуження і втрати довіри. Всі фізичні і духовні звязки між сторонами припинені, з 2016 року проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Позивач та його представник подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. В матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п'ятою\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено,\~що між\~позивачем та\~відповідачем,\~04\~лютого 2001\~року укладено\~шлюб у\~виконкомі Новодавидківської\~сільської ради\~Мукачівського району\~Закарпатської області,\~актовий запис\~№ 2\~(свідоцтво\~про шлюб\~Серії І\~ФМ №\~023924\~видане 04.02.2001\~року). Відповідно до статей 12,13 ЦПК України\~сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зіст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згоден на примирення, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, та позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем не ставилось, тому такі слід віднести за його рахунок.

Outcome: approved