Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

22.11.2016 р. та 07.12.2016р. уточнено в останній редакції, а.с.18-19, [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить зменшити розмір аліментів які стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] з 1/4 до 1/6 частини, оскільки в нього змінилося матеріальне становище з народженням сина [PERSON], [INFO], збільшенням комунальних платежів. Крім того, позивач та його дружина [PERSON] навчаються у вищому навчальному закладі, що також потребує значних коштів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала обставини викладені в позові, наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] надала письмові заперечення, які підтримала в судовому засіданні. Вказує, що на утримання сина потрібні значні кошти , необхідно купувати одяг, шкільні приналежності, продукти харчування, дитина має хронічні захворювання. Син відвідує спортивний зал, займається танцями та бере участь у всеукраїнських фестивалях, що також потребує значних витрат. Розмір аліментів які сплачує позивач становить лише частину необхідних щомісячних потреб. Позивач отримує достатню заробітну плату та може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання сина. Позивач мешкає разом із [PERSON], яка також працює, отримує достатню заробітну плату, навчання проводиться на добровільних засадах, тому звертаючись до суду з даним позовом позивач намагається збільшити дохід своєї сімї. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Судом встановлено, що на підставі рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.12.2001 р. а.с.6, з позивача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином при народженні у позивача ще одного сина[PERSON], [INFO], матеріальне становище позивача [PERSON] змінилося. Як видно з довідки про доходи позивача /заробітна плата/ а.с.70, позивач щомісячно отримує заробітну плату, яка в середньому на місяць складає 10\~969 грн. /131622:12/. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Аналогічне розяснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п.23 Постанови «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи. При цьому сама по собі зміна сімейного стану не може бути єдиною підставою для зменшення розміру аліментів, якщо така зміна не потягла за собою зміну здатності платника аліментів сплачувати їх у визначеному судом розмірі. Враховуючи щомісячний дохід позивача [PERSON], який в середньому на місяць складає 10\~969 грн., суд вважає, що позивач здатен платити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини його заробітку щомісяця (близько 2194), що повністю забезпечить потреби неповнолітньої дитини та не вплине на здатність [PERSON] утримувати сина від другого шлюбу, тому позов підлягає задоволенню частково. Посилання позивача на необхідність навчання, а також посилання на збільшення комунальних платежів не можуть слугувати обставинами які впливають на розмір аліментів. Навчання в Україні є добровільним, та позивач розпочинаючи навчання мав розраховувати можливість навчання з наявністю на утриманні 2-х неповнолітніх дітей. Збільшення ж комунальних платежів впливає на обидві сторони в бік погіршення їх майнового стану, тому не можуть бути взяті до уваги. На підставі ст.ст.180-182, 184,192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial