Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

22 травня 2014 року [PERSON] звернулася до Томашпільського районного суду із позовом до ТОВ АК «Зелена долина», в якому просить зобов'язати ТОВ АК «Зелена долина» не перешкоджати користуватися належною їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 225288, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 14 листопада 2012 року, земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 1,72 га шляхом припинення будь-яких робіт на вказаній земельній ділянці. Даний позов [PERSON] обґрунтувала наступним. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 225288, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 14 листопада 2012 року їй належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,72 га. З листопада 2012 року по даний час вказана земельна ділянка знаходиться у користуванні відповідача-ТОВ АК «Зелена долина», що підтверджується довідкою № 199, виданою Горишківською сільською радою Томашпільського району від 8 квітня 2014 року та листом ТОВ АК «Зелена долина» № 2300 від 15 травня 2013 року. Позивачка зазначає, що згідно відповідей начальника реєстраційної служби Томашпільського РУЮ та начальника відділу Держземагентства у Томашпільському районі, на даний час у цих відомствах відсутні дані про реєстрацію договору оренди належної їй земельної ділянки, а відповідно до підпункту «в» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Тобто право оренди належної [PERSON] земельної ділянки у відповідача ще не виникало і відповідно відповідач уже другий рік користується без законних підстав належною позивачці земельною ділянкою, чим створює останній перешкоди в користуванні та розпорядженні даною земельною ділянкою. [PERSON] вказує, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням не використовувати належну їй земельну ділянку та повернути дану земельну ділянку їй, однак відповідач відмовляється це зробити, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду. Представник ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» за довіреністю Ціхомський М.П. подав до суду заперечення на позовну заяву [PERSON], в якому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Дане заперечення представник відповідача мотивував тим, що між позивачем і відповідачем з дотриманням норм Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року укладено 23 травня 2013 року договір оренди землі № 319/Г, який зареєстрований реєстраційною службою Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області 29.05.2014 року. Даним договором та актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 22 травня 2013 року передбачено, що позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,72 га, яка належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 225288, яка знаходиться на території Горишківської сільської ради. Умови договору відповідачем виконуються. Позивач на день підписання договору мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, як власник земельної ділянки, яку передала в оренду, підписавши договір, створивши для себе цивільні обов'язки щодо дотримання норм договору та не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідач проводить використання земельної ділянки позивача з дотриманням норм ст.ст. 13, 14,18 Закону України «Про оренду землі», внаслідок чого вважає, що не порушує особистого немайнового або майнового права та інтересу позивачки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові та попросила позов задовольнити повністю, пояснюючи, що оскільки договір оренди землі на момент пред»явлення позову до суду не був зареєстрований, а державна реєстрація відбулась з порушенням вимог закону «Про оренду землі» оскільки згоди на його реєстрацію вона не давала, що підтверджується її заявою до органів державної реєстрації договорів, з проханням не реєструвати даний договір, а також бажає користуватися своєю земельною ділянкою на власний розсуд. Також зазначила, що вказаний договір вона уклала не добровільно, а під примусом з боку відповідача. Представник відповідача ТОВ АК «Зелена долина» Ціхомський М.П. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечив проти їх задоволення пояснюючи, що договір оренди земельної ділянки був зареєстрований, однак це було зроблено лише через рік після складання договору, оскільки проводилися відповідні роботи, які необхідні для реєстрації договору, в тому числі і виготовлялась грошова оцінка даної земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки був укладений між сторонами добровільно, про що свідчить підпис позивачки в самому договорі та в акті прийому-передачі земельної ділянки. Від отримання розрахунку за оренду землі за 2013 рік позивачка, яка належним чином про це була повідомлена відмовилась. Свої заперечення проти позову підтримав в повному обсязі та попросив в його задоволенні відмовити, оскільки даною земельною ділянкою вони користуються на законних підставах. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. До вказаних правовідносин застосовуються правила книги п'ятої Цивільного Кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 р. Відповідно до змісту ст.ст. 10, 11, 27-31, 57-61 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі»оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Частиною 1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Частиною 5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Згідно ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно з ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про оренди землі» орендареві забезпечується захист права на земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Поняття користування орендованою земельною ділянкою полягає у можливості отримання корисних властивостей земельної ділянки, тобто можливості господарського використання з метою отримання прибутку або задоволення власних потреб, що включає в себе безперешкодний під'їзд, прохід, та проїзд до земельної ділянки для проведення обробітку земельної ділянки. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування і право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини 1, 3 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою; право оренди земельної ділянки -договором оренди землі. У відповідності з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У відповідності до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування витрат за час незаконного користування ними. Відповідно до ч. 2 ст.158 Земельного Кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.412 ЦК України, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду, в інших випадках встановлених законом. Судом встановлено, що Томашпільською районною державною адміністрацією 14 листопада 2012 року на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації № 472 від 06.09.2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 225288 на земельну ділянку площею 1,7200 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Горишківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії А00 № 822145, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» 15.09.2004 року зареєстровано як юридична особа. 22 травня 2013 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «АК «Зелена долина» в особі генерального директора Мороза Юрія Анатолійовича укладено договір оренди землі № 319/Г, згідно якого в оренду надалася земельна ділянка загальною площею 1,7200 га, договір укладено на 4,2 роки з урахуванням ротації основної сівозміни, розмір орендної плати у рік становить 1606,44 грн, що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, 29.05.2014 року зареєстровано договір оренди землі, серія та номер 319/Г, виданий 22.05.2013 року, видавник ТОВ АК «Зелена долина», строк дії 4 роки 2 місяці, з правом пролонгації, укладений між орендарем ТОВ АК «Зелена долина» та орендодавцем [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, генеральний директор Ю.А.Мороз надав відповідь позивачці на її заяву щодо самостійного використання земельної ділянки, повідомляючи, що уклавши договір оренди землі, позивачка може гарантовано отримувати орендну плату, оскільки ТОВ АК «Зелена долина» за користування земельними паями своєчасно та в повному обсязі виплачує орендну плату власною продукцією та/або грошовими коштами на вибір орендодавця. Згідно відповіді начальника реєстраційної служби Томашпільського РУЮ Рузяка В.Д. № 1606 від 17.06.2014 року, 5 грудня 2013 року до Томашпільського РУЮ звернулася [PERSON] із заявою про не реєстрацію договору оренди земельної ділянки. 29 травня 2014 року, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було зареєстровано право оренди земельної ділянки терміном 4 роки 2 місяці між ТОВ «АК Зелена долина» та гр..[PERSON], на підставі договору оренди земельної ділянки № 319/Г від 22.05.2013 року, так як відповідно до ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав власності та інших речових прав зупиняється та не проводиться у разі прийняття рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією таких прав. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «АК Зелена долина» на законних підставах користується земельною ділянкою [PERSON], що підтверджується договором оренди земельної ділянки № 319/Г від 22.05.2013 року, укладеним між позивачкою та відповідачем, який зареєстровано реєстраційною службою Томашпільського районного управління юстиції 29 травня 2014 року, факт укладення договору був визнаний в судовому засіданні [PERSON], інші доводи позивачки щодо незаконного користування відповідачем належною їй земельною ділянкою не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позовні вимоги [PERSON] до ТОВ АК «Зелена долина» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання до вчинення дій задоволенню не підлягають. Судові витрати по справі відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: dismissed