overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997 року, від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не працює, від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] визнав позов в повному обсязі. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 1997 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану,актовий запис № 428 (а.с. 6). Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Відповідач, будучи батьком дитини позивача, від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дітей, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.10.1997 року вона уклала шлюб, зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 428 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2013 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є непорозуміння по питанням виховання дитини, ведення сумісного господарства і мети сімейного життя, а тому [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 04 жовтня 1997 року зареєстрували шлюб Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 428 (а.с. 7), від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року через непорозуміння по питанням виховання дитини, ведення сумісного господарства і мети сімейного життя. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивачка не бажає в подальшому жити разом з відповідачем, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 листопада 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 636. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені з жовтня 2013 року з тих причин, що між ними постійно виникали сварки та конфлікти на побутовому ґрунті. Вважає, що сім'ю з відповідачем зберегти неможливо, просить шлюб розірвати, спірного майна немає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та пояснила, що фактично їх сім'я з позивачем розпалась, вони не проживають разом з жовтня 2013 року,однак це вже не вперше, примирення неможливе. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що 03 листопада 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 636 (а. с. 3). Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5). Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2013 року, сторони разом не проживають, неповнолітні діти залишається з матір'ю, сторонами в добровільному порядку вирішено питання виховання та утримання дітей. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі статей 110 - 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з неї страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 5235 грн. 41 коп., з яких: кошти в розмірі понесених витрат - 4615 грн. 41 коп., витрати по сплаті вартості наданої правової допомоги - 1500 грн.00 коп., витрати на послуги аварійного комісара - 620 грн. 00 коп. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщався належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 23 січня 2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений поліс № [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме марки ГАЗ 3110 101, н/з [NUMBER]. 15 жовтня 2010 року [PERSON] керуючи т/з марки «Хонда», д/н [NUMBER], виїжджаючи з прилеглої території дитячого садка на вул.Севастопольська не надала перевагу в русі, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем ГАЗ, д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON], який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 листопада 2010 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в доход держави, в сумі 340 грн. 10 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження його транспортного засобу з вини [PERSON] Страховик

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 14.08.2010 року, який зареєстрували у виконкомі Шабельківської селищної ради місто Краматорськ Донецькій області, актовий запис № 45, від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір»ю На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконкомі Шабельківської селищної ради місто Краматорськ Донецькій області, актовий запис № 45. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 243,60 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 1991 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Позивач позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.а.с. 1, 2). Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 180 - 184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 21.09.1991 р. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с. 5). Позивач здорова, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоров, має стабільний заробіток. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити. Згідно зі статтею 367 ЦПК суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. Крім того, у порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути компенсацію судових витрат у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач доводиться відповідачу матір'ю. Позивач тривалий час хворіє на тяжке захворювання, позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги відповідач ухиляється. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в сумі 500,00 грн. щомісячно (а.с.а.с. 1, 2, 6, 8 - 10). Позивач у судовому засіданні позов підтримала, а відповідач - визнав його. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 202, статті 205 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що позивач доводиться відповідачу матір'ю (а.с. 4). Позивач перенесла складну операцію з приводу злоякісної пухлини, була визнана інвалідом ІІ групи, потребує постійного лікування. Відповідач здоровий, має стабільний заробіток. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання слід задовольнити. Згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню компенсація за понесені судові витрати в сумі 121,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, у встановлений законом строк вона звернулася із заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини, проте оформити право власності на будинок не може через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, що належали покійній матері [PERSON], яка померла в м. Луцьку Волинської області. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві і пояснила, що позивач не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на даний жилий будинок. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини. Інші особи на дане майно не претендують. Представник відповідача Холопичівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, заперечень щодо предмету позову не має. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких вказали, що не заперечують щодо повного успадкування майна [PERSON] Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач прийняла спадщину, що підтверджується спадковою справою № 180 від 05.08.2002 року. Спірне майно належало спадкодавцю, що підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 за 1998 рік Холопичівської сільської ради Локачинського району (а.с. 6) та довідкою Холопичівської сільської ради Локачинського району № 830 від 11.12.2013 року (а.с. 8). Позивач прийняла спадщину, інші особи на спадщину не претендують. Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за законом і за ним необхідно визнати право власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

23 грудня 2013 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24.12.1977 року. Останні декілька років, хоча і проживають разом, але фактично шлюбні відносини між ними відсутні. Вони не ведуть спільного господарства, кожен харчується та купує речі окремо, спільних інтересів не мають. Через постійні суперечки, що виникають між ними, значно погіршуються відносини і з їх дітьми. У листопаді 2013 року відповідача взагалі переїхав на інше місце мешкання та зараз проживає зі своє матір'ю. Посилаючись на викладені обставини позивачка просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася. 27 січня 2014 року до суду надійшло електронне повідомлення, у якому позивачка просила позов розглянути без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.12.1977 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.11.1985 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу від 13.03.2014 року № 00013596542. Від шлюбу мають мають повнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved