Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

23.06.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 21 по вул. Щорса, буд. 20 в м. Чернігові, [PERSON] з 24.02.2002 і [PERSON] з 21.02.2004; зобовязати Паспортну службу КП «Новозаводське» ЧМР зняти їх з реєстрації з вищезазначеної квартири. Обґрунтовуючи позов тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності по 1/2 частині їй та її сину [PERSON] Вказує, що вона є основним квартиронаймачем даної квартири, крім неї за даною адресою зареєстровані її онуки: [PERSON] та [PERSON], які не проживають у ній з серпня 2000 року, оскільки разом зі своєю матірю [PERSON], виїхали у м. Іркутськ Російської Федерації. Відповідачі мешкають у м. Іркутськ Російської Федерації з серпня 2000 року, мають громадянство та паспорти Російської Федерації, а в Україні з цього моменту не зявлялись. Зазначає, що Паспортна служба КП «Новозаводське» ЧМР відмовляється зняти відповідачів з реєстрації та квартирного обліку, а комунальні підприємства м. Чернігова постійно здійснюють нарахування за надання послуг [PERSON], [PERSON], а вимагають сплати за ці послуги з неї. Вважає, що це порушує її права як основного квартиронаймача та як споживача комунальних послуг. Посидаючись на норми законодавства, вказує, що [PERSON] з 24.02.2002 і [PERSON] з 21.02.2004 не мають законних підстав для реєстрації проживання/перебування у квартирі [ADDRESS] та не мають законних підстав перебування на території України з 24.02.2006 і з 21.02.2008 відповідно, оскільки при виповненні їм 14 років, ними не були подані заяви про реєстрацію місця проживання, а при досягненні ними 18-річного віку, вони втратили підстави перебування в Україні. Вважає, що існують усі підстави вважати, що відповідачі не мешкають у спірній квартирі з початку навчального періоду 2000-2001 років, що підтверджується актами обстеження житлового будинку від 12.05.2009, 19.02.2014, 17.06.2015; довідками паспортної служби КП «Новозаводське» ЧМР від 20.05.2009, 15.06.2009, 17.06.2015; паспортом громадянина [PERSON] [PERSON]; відповідями адресно-довідкового відділу УДМС України в Чернігівській області від 28.02.2014. Таким чином, відповідачі понад встановлений законодавством строк не проживають за місцем своєї реєстрації, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування спірною квартирою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с.18-21), в судове засідання не зявилася. Тому, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти визнання відповідачів втратившими право користування житлом. Представник третьої особи Новозаводського районного відділу УДМС України в Чернігівській області ДМС України у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.15), надіслав письмові пояснення на позов (а.с.22-23), в яких заперечує проти задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], а інша 1/2 частина квартири належить третій особі [PERSON], що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1996 (а.с.24), Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2009 (а.с.25-26) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2009 (а.с.27). Згідно довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 12.06.2015 № 2300, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 17.06.2015 № 2937 (а.с.35), довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 15.06.2009 № 2619 (а.с.36), довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 20.05.2009 № 265 (а.с.37), акту Дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 КП «Новозаводське» ЧМР від 17.06.2015 (а.с.39), акту Дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 КП «Новозаводське» ЧМР від 19.02.2014 (а.с.40), акту ЖРЕД-3 від 12.05.2009 (а.с.41), відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають за місцем реєстрації понад встановлені законодавством строки. В силу того, що відповідачі зареєстровані у зазначеній квартирі, але не проживають в ній, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою; крім того, внаслідок реєстрації відповідачів в квартирі, позивач вимушена сплачувати за них комунальні послуги. Судом не отримані відомості про наявність у відповідачів поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачу. Приймаючи до уваги, що відповідачі більше року без поважних на те причин не проживають в квартирі, належній позивачу, а залишаючись зареєстрованими в квартирі порушують права позивача як власника, суд вважає, що наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку по квартирі [ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на житло є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби. Стосовно позовної вимоги про визнання відповідачів втратившими право користування квартирою з 24.02.2002 та з 21.02.2004, то вона не може бути задоволена, оскільки відповідачі втрачають право користування квартирою після набрання законної сили даним рішенням. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню в дольовому порядку з відповідачів в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, у розмірі по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: partial