Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

23.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за час затримки виплати аліментів. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідно до виконавчого листа від 12.09.2000 № 12-206 відповідач повинен сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], однак відповідач ухиляється від сплати, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість по аліментам, яка станом на лютий 2015 року складала 49519,72 грн., в тому числі і пеня за несплату аліментів у розмірі 14250, 23 грн. В добровільному порядку відповідач вказану суму заборгованості не сплачує, що і стало підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом. Позивачка до судового засідання не з'явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом подачі оголошення в газету «Рідне Прибужжя» редакції №2 від 14.01.2016 року, причину неявки суду не повідомив. Третя особа до судового засідання не з'явилась, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 14.02.2001 року. Шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2000 року у справі № 12-206 з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмір ? частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 18.08.2000 року, однак відповідачем вказані аліменти в повному обсязі не сплачуються, через що виникла заборгованість у розмірі 49519,72 грн., що підтверджується довідкою Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 08.09.2015 року вих.. № 30845/4. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня за прострочення сплати заборгованості по аліментам за період з жовтня 2006 року по лютий 2015 року склала 14250,23 грн. Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки за час затримки виплати аліментів у розмірі 14250,23 грн. підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved