Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

24.01.2020 року позивач звернулась до суду з даним позовом, на обґрунтування заявлених позовних вимог зазначивши, що її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , при житті на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.1994 року належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] як спадкоємиця першої черги 10.08.2012 року звернулась до Першої Єнакіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Спадкова справа була відкрита та позивачу надано Витяг про реєстрацію спадкової справи. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, користується спірним будинком, сплачує комунальні платежі. У зв`язку з матеріальними труднощами, тривалим лікуванням та через окупацію м. Єнакієве, вона лише 29.10.2018 року звернулась до Першої Єнакіївської нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний спірний житловий будинок, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2018 року у зв`язку з відсутністю доступу до архіву Першої Єнакіївської державної нотаріальної контори, який залишився на тимчасово окупованій території. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказане нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені позову (а.с.4, 72). Представник Святогірської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на підставі діючого законодавства (а.с.61). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 16.12.2011 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 544 (а.с.9). З постанови державного нотаріуса Першої Єнакіївської державної нотаріальної контори Браташевської Г.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 151/02-31 від 29.10.2018 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю доступу до архіву Першої Єнакіївської державної нотаріальної контори, який залишився на тимчасово окупованій території (а.с.22). З договору купівлі-продажу від 22.08.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Соловар В.І. (а.с.11), Витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «БТІ» м. Слов`янськ 26.11.2012 року (а.с.12), технічного паспорту № 259 на житловий будинок, складеного КП «БТІ» м. Слов`янськ (а.с.13-19), Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 36411056 від 26.11.2012 року (а.с.21) вбачається, що [PERSON] зазначений власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31330758 вбачається факт звернення 10.08.2012 року одного зі спадкоємців померлого [PERSON] до Першої Єнакіївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.20) Враховуючи факт перебування вказаного витягу саме у [PERSON] , позицію відповідача, який не заперечує проти позовних вимог, суд вважає доведеним факт звернення саме [PERSON] до нотаріуса 10.08.2012 року. Згідно інформації, що була витребувана судом з ДП «Національні інформаційні системи», та від державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області, наявність інших спадкоємців [PERSON] судом не встановлено (а.с.79-80, 92). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач, пов`язаний зі спадкодавцем шлюбними відносинами, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правах людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Позивачка не ставить питання про відшкодування судових витрати, які суд вважає можливим залишити за позивачем.

Outcome: approved