Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

23 грудня 2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача, просить: -встановити факт трудових відносин між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Фортуна» та перебування його на посаді водія автотранспортних засобів з 12 червня 2019 року по 31 жовтня 2019 року включно, -зобов`язати керівника ТОВ «ТК «Фортуна» протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили внести до його трудової книжки записи про прийняття його на посаду водія автотранспортних засобів з 12 червня 2019 року та звільнення з посади за власним бажанням з 31 грудня 2019 року, -стягнути з відповідача заробітну плату за період з 12 червня 2019 року по 31 жовтня 2019 року включно у розмірі 78 369 грн 76 коп, з урахуванням належних податків та зборів у розмірі 15 282 грн 10 коп, -стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі 53 775 грн з урахуванням належних податків і зборів у розмірі 8775 грн, -стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з дня звільнення по день ухвалення судового рішення, виходячи з розміру середньомісячного заробітку 833 грн 72 коп. Позивач посилається на те, що на початку червня 2019 року він уклав трудовий договір з керівником ТОВ «ТК «Фортуна» [PERSON] , про те, що він буде працювати на цьому підприємстві водієм автотранспортних засобів та виконувати обов`язки щодо керування транспортними засобами: автомобілем МАЗ [NUMBER] , причіп [NUMBER] при перевезенні вантажів. За цим договором позивач приймався на роботу без випробування, безстроково, з повним робочим днем, з заробітною платою 17 925 грн на місяць, з урахуванням належних податків та зборів у розмірі 2925 грн. При цьому він надав працедавцеві свій паспорт, трудову книжку, водійське посвідчення і був повідомлений про те, що має приступити до роботи 12 червня 2019 року. У період з 12 червня 2019 року по 31 жовтня 2019 року включно він виконував визначену угодою роботу, також виконував завдання керівника з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку. За весь період роботи відповідач не виплачував йому заробітну плату, тому він змушений був звільнитись. Після звільнення з`ясувалось, що відповідач не оформив належним чином трудові відносини, не сплачував відповідні податки та збори, не вніс записів до його трудової книжки, а заробітну плату виплатити відмовився, посилаючись на відсутність трудових відносин. 22 січня 2020 року надійшов відзив на позов, згідно якого керівник ТОВ «ТК «Фортуна» [PERSON] позовні вимоги не визнає, зазначає, що позивач керував транспортними засобами: автомобілем МАЗ [NUMBER] , причіп [NUMBER] згідно безоплатного договору позики, укладеним між [PERSON] як фізичною особою та відповідачем, який на той час був фізичною особою-підприємцем. Ніякої домовленості про прийняття на роботу та визначення суми заробітної плати між ними не було. Позивач дійсно декілька разів виконував разові завдання згідно цивільно-правових договорів і отримував плату за надані послуги. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] просила у позові відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Від представника третьої особи - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. На відміну від працівника, виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу. У судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що [PERSON] і керівник (засновник) ТОВ «ТК «Фортуна» [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини. Як пояснив у судовому засіданні позивач, в період з 12 червня 2019 року по 31 жовтня 2019 року він та [PERSON] проживали разом і домовилися про те, що [PERSON] оформить його на роботу водієм у ТОВ «ТК «Фортуна» і буде сама собі відраховувати аліменти з його заробітної плати. Він фактично працював у цей період водієм на автомобілі МАЗ [NUMBER] , причіп [NUMBER] , який належить [PERSON] , заробітної плати на руки не отримував, думаючи що ці гроші у сімейному бюджеті. Він написав заяву про прийняття його на роботу в якості водія з 12 червня 2019 року і віддав [PERSON] , яка пообіцяла все оформити належним чином. 16-17 червня 2019 року між ним та [PERSON] була досягнута домовленість стосовно розміру його заробітної плати - 15 000 грн на місяць. У його трудові обов`язки входило здійснення перевезень та ремонт автомобіля. [PERSON] у телефонному режимі повідомляла його, яку роботу виконувати. У зазначений ним період у ТОВ «ТК «Фортуна» не було інших найманих працівників і був лише один автомобіль. На підтвердження факту трудових правовідносин позивачем надані копії товарно-транспортних накладних на вантажні перевезення, в яких він зазначений водієм автомобіля МАЗ [NUMBER] , причіп [NUMBER] , а саме: -ТТН № Р107 від 11 жовтня 2019 року, автомобільний перевізник - ТОВ «Компанія «Вестер Груп» (а.с.14), - ТТН № Л39 від 01 жовтня 2019 року, автомобільний перевізник - ФОП [PERSON] (а.с.19), -ТТН № Р96 від 23 вересня 2019 року, автомобільний перевізник - ТОВ «Компанія «Вестер Груп» (а.с.21), -ТТН № Р84 від 12 вересня 2019 року, автомобільний перевізник - ТОВ «Компанія «Вестер Груп» (а.с.22), -ТТН №065601 від 10 липня 2019 року, автомобільний перевізник ТОВ «ТК «Фортуна» (а.с.23), -ТТН № Л22 від 08 липня 2019 року, автомобільний перевізник - ФОП [PERSON] (а.с.24), -ТТН № 1264 від 02 липня 2019 року, автомобільний перевізник ТОВ «ТК «Фортуна» (а.с.26). Зазначеними копіями товарно-транспортних накладних підтверджується, що [PERSON] у липні, вересні та жовтні 2019 року здійснив кілька перевезень вантажів на автомобілі, що належить на праві власності [PERSON] . Однак зазначені документи не доводять того, що позивач перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «ТК «Фортуна», а не виконував кожне перевезення за окремим цивільно-правовим договором, самостійно організовуючи свою роботу без підпорядкування внутрішньому трудовому розпорядку. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що з весни 2019 року вони бачили на території Павлоградського заводу мостових металоконструкцій [PERSON] , він працював водієм на автомобілі МАЗ, здійснював перевозки, займався ремонтом автомобіля. При цьому свідки вказали на те, що їм невідомо, чи був [PERSON] самозайнятою особою, чи працював на підприємстві і отримував зарплату. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працював водієм у ТОВ «ТК «Фортуна», був працевлаштований офіційно. [PERSON] також працював у ТОВ «ТК «Фортуна» водієм на автомобілі МАЗ, інших працівників не було. 20 чи 21 червня 2019 року він звільнився з ТОВ «ТК «Фортуна», після цього у період з червня по жовтень 2019 року зустрічався по роботі з [PERSON] і бачив, що [PERSON] працює на автомобілі, що належить директору ТОВ «ТК «Фортуна» [PERSON] . Тому він зробив висновок про те, що [PERSON] у зазначений період працював у ТОВ «ТК «Фортуна». Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він давно знайомий з [PERSON] та директором ТОВ «ТК «Фортуна» [PERSON] . На початку червня 2019 року він був присутній при розмові [PERSON] з [PERSON] з приводу заробітної плати. Розмова відбувалася на території заводу ПЗММ. ТОВ «ТК «Фортуна» займається перевезенням вантажів. Оскільки водій ТОВ «ТК «Фортуна» звільнився, [PERSON] запропонував [PERSON] працювати у неї водієм, вони домовилися про розмір заробітної плати - 15 000 грн. Після цього [PERSON] працював на вантажному автомобілі, займався ремонтом, а [PERSON] давала вказівки по телефону. Це було в період приблизно з літа по осінь 2019 року. [PERSON] скаржився йому, що не отримує зарплату. Згідно з відомостями, які надавалися ТОВ «ТК «Фортуна» до державної фіскальної служби про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, [PERSON] нараховувалися суми за договорами цивільно-правового характеру (а.с.45-62). Згідно договору-заявки на разове перевезення вантажу автомобільним транспортом від 11 жовтня 2019 року, укладеного між експедитором ФОП [PERSON] та перевізником ФОП [PERSON] , перевезення здійснював водій [PERSON] на автомобілі МАЗ [NUMBER] , причіп [NUMBER] (а.с.63). Згідно копії договору оренди автомобіля №2 від 01 березня 2018 року, фізична особа - підприємець [PERSON] (орендар) отримав у тимчасове користування автомобіль МАЗ АЕ 0689 КВ, причіп [NUMBER] , який належить на праві власності орендодавцю [PERSON] . Договір укладений на строк з 12 червня 2018 року по 31 грудня 2018 року, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну орендного користування письмово не заявить іншій стороні про намір його розірвання, договір автоматично продовжується на наступний календарний рік (а.с.94). Згідно копії договору позики №3 від 01 березня 2019 року, позикодавець [PERSON] передала позичальнику ФОП [PERSON] у тимчасове користування належний їй на праві власності автомобіль - сідловий тягач Е марки МАЗ 54329 номерний знак [NUMBER] , загальний напівпричіп марки WILSON номерний знак [NUMBER] , на строк з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року (а.с.140). Згідно копії договору про надання послуг № 2506 від 25 червня 2019 року замовник ТОВ «ТК «Фортуна» в особі директора Зейнетдінової Т.В. доручає виконавцю - фізичній особі [PERSON] , а виконавець зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу транспортним засобом марки МАЗ 54329 номерний знак [NUMBER] , загальний напівпричіп марки WILSON номерний знак [NUMBER] . Строк виконання робіт - з 25 червня 2019 року по 26 червня 2019 року. Згідно пункту 1.4 договору, виконавець надає послугу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с.142-143). За зазначеним договором складений акт приймання-передачі наданих послуг від 26 червня 2019 року, замовник сплатив виконавцю винагороду у розмірі 300 грн. Представником відповідача надано також копії аналогічних договорів про надання послуг з перевезення вантажу транспортним засобом між ТОВ «ТК «Фортуна» та фізичною особою [PERSON] від 02 липня 2019 року, 25 липня 2019 року, 05 серпня 2019 року, та актів приймання-передачі наданих послуг (а.с.144-148). Оригіналів зазначених договорів про надання послуг та актів приймання-передачі наданих послуг у судове засідання не надано. Як пояснив позивач, насправді цих договорів не існувало, він їх не укладав і не підписував. Представник відповідача пояснила, що оригінали договорів зникли, за її припущенням ці договори забрав позивач, коли приходив до неї додому провідати їхню спільну дитину. Як передбачено ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо оригінал письмового доказу не подано, в учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Позивач заперечує факт укладення договору позики №3 від 01 березня 2019 року, договору про надання послуг № 2506 від 25 червня 2019 року та аналогічних договорів між ТОВ «ТК «Фортуна» та фізичною особою [PERSON] від 02 липня 2019 року, 25 липня 2019 року, 05 серпня 2019 року. Оригінали зазначених документів відсутні, тому їх копії не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ТОВ «ТК «Фортуна» не було укладено трудового договору у письмовій формі. Однак [PERSON] у спірний період здійснював перевезення вантажу транспортним засобом, який є власністю керівника ТОВ «ТК «Фортуна» [PERSON] . Це підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм достовірно не відомо, чи перебував позивач у трудових правовідносинах з ТОВ «ТК «Фортуна». Свідок [PERSON] пояснив, що на його думку [PERSON] працював у ТОВ «ТК «Фортуна», оскільки здійснював перевезення на автомобілі, що належить [PERSON] . Однак сам по собі факт користування позивача автомобілем, який належить керівнику ТОВ «ТК «Фортуна», не свідчить про існування між [PERSON] та ТОВ «ТК «Фортуна» трудових правовідносин. Будь-яких доказів того, що позивач працював на цьому автомобілі не на підставі цивільно-правової угоди, укладеної з його власником, суду не надано. Усна домовленість, яка зі слів свідка [PERSON] була досягнута між позивачем та [PERSON] стосовно працевлаштування позивача на посаду водія у ТОВ «ТК «Фортуна» з заробітною платою у розмірі 15 000 грн на місяць, не має ніякого документального підтвердження. Між сторонами не укладався трудовий договір у письмовій формі, додержання якої є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Позивач не був проінформований під розписку про умови праці, не був ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку, не був проінструктований з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони. Позивачу не було визначено часу початку та закінчення щоденної роботи, не були встановлені норми праці. Твердження позивача про те, що у період з 12 червня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на ТОВ «ТК «Фортуна» не було інших найманих працівників спростовується даними Західно-Донбаського управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області (а.с.175). За даними звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування кількість найманих працівників у ТОВ «ТК «Фортуна» складала: -у червні 2019 року - три найманих особи, у тому числі одна особа, з якою укладалися цивільно-правові договори про надання послуг, -у липні, серпні та вересні 2019 року - дві найманих особи, у тому числі одна особа, з якою укладалися цивільно-правові договори про надання послуг, -у жовтні 2019 року - одна наймана особа. Згідно Декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 2019 рік сума доходу складає 176 643 грн 60 коп. Таким чином позивач не довів, що у спірний період він був найманим працівником у ТОВ «ТК «Фортуна» з визначеними трудовими обов`язками, нормами праці та тривалістю робочого часу, підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку та графікам змінності.

Outcome: dismissed