overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

23 лютого 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 травня 2018 року в сумі 112802,44 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 1993,45 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 105317,80 грн; заборгованості за пенею та комісією - 5419,19 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 1762 гривні судового збору. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 23 лютого 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 31 травня 2018 року 112802,44 грн., які складаються із заборгованості за кредитом - 1993,45 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 105317,80 грн; заборгованості за пенею та комісією - 5419,19 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

23 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має. Представник позивачки на позові наполягає. Відповідач з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з вересня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З урахуванням того, що малолітня дитина мешкає разом з позивачкою, заслухавши думку сторін, суд вважає можливим залишити її на виховання позивачки. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

23 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона досягла повноліття, однак продовжує навчання на 4 курсі, денного відділення Харківського державного університету харчування та торгівлі, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач є її батьком та може таку допомогу надавати. Просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до припинення нею навчання в учбовому закладі, тобто до 30.06.2014року. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. З довідки від 25.10.2013 року № 307, вбачається, що [PERSON] навчається на 4 курсі, денного відділення Харківського державного університету харчування та торгівлі. Строк закінчення учбового закладу 30.06.2014 року. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи те, що позивач продовжує навчання на 4 курсі, денного відділення Харківського державного університету харчування та торгівлі, батько згоден сплачувати аліменти на навчання дитини у розмірі ? частки його заробітку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача можливо стягувати аліменти на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи з 03 лютого 2013 року і до закінчення навчання позивачем, тобто до 30.06.2014 року, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON], [PERSON], звернулася до суду з позовом до Краснознам'янської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В заяві послалася на таке, що[INFO] помер їх батько [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями. Що знаходиться по [ADDRESS]. За заповітом вони є спадкоємицями, даного майна. Частину майна спадкодавця вони успадкували. Щодо оформлення спадщини на житловий будинок нотаріус відмовила, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок. Просять суд визнати за ними право власності на вказаний житловий будинок у порядку спадкування після смерті їх батька відповідно до їх часток. У судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Краснознам'янскої сільської ради проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши покази позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується у справі доказами, що [PERSON], 29 листопада 1990 року згідно договору купівлі придбав у радгоспі 22 з'їзду КПРС житловий будинок по [ADDRESS] за 860 карбованців, який посвідчений Краснознам'янською сільською радою Миколаївської області. (а.с.13-14) Згідно по господарської книги з цього часу він проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS], і по день смерті. (а.с.12). Домоволодіння та господарські приміщення збудовані за вказаною адресою, про що свідчить технічний паспорт (а.с.16-17). Згідно спадкової справи №165\\2006 року спадкодавець [PERSON], помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Краснознам'янською сільською радою Миколаївської області 05 січня 2006 року. (а.с.38) Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкувала 5\\6 часток майна спадкодавця. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1\\6 частку спадкового майна [PERSON] не видавалось. Позивачі по справі є спадкоємцями за заповітом, але не можуть успадкувати житловий будинок в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. Суд вважає, що заява позивачів є обґрунтована та підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 392, 1220, 1222, 1261, 1269, 1270 ЦК України та ст. ст. 3,4, 15 ЦПК України, щодо визнання права власності на домоволодіння за [PERSON], [PERSON], в порядку спадкування відповідно до їх часток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що 28 січня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. [INFO] народилась [PERSON] та її батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] 31 травня 2002 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. У лютому 2015 року він дізнався від [PERSON] про те, що він є біологічним батьком [PERSON] Просить суд ухвалити рішення, яким визнати його батьком [PERSON], [INFO], та внести відповідні зміни до актового запису про її народження. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. У матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 08 лютого 2013 року, з якої вбачається, що він не заперечує проти розгляду без його участі будь-яких заяв, що стосуються відносин із [PERSON], в тому числі родинних (а.с. 8). Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 січня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6). [INFO] народилась [PERSON]. У свідоцтві про народження батьком дитини записаний [PERSON] (а.с. 5). 31 травня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та остання змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 7). Позивач зазначає, що він є біологічним батьком [PERSON] Третя особа [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], у судовому засіданні не заперечувала проти того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року за клопотанням позивача призначено в справі судово-медичну генетичну експертизу. З наданого висновку експерта № 203 від 31 липня 2015 року вбачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 29-32). Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позивач у суді зазначав, що він проживає з дитиною, утримує та займається її вихованням. За таких обставин, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підтверджені наданими доказами. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатного його матір - [PERSON], 1952 року народження, посилаючись на те, що остання через свій стан здоров'я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник та представник заінтересованої особи до суду не з'явились, просили справу розглядати без їх участі, заяву задовольнити, про що подали до початку судового засідання письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 280 від 28.04.2015, у [PERSON], [INFO], має місце психічний розлад резидуальної шизофренії, у зв'язку з чим вона позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 29-31). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 26 липня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. З відповідачем живуть окремо, і той добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має неофіційний дохід, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погодився сплачувати аліменти в сумі 400 гривень, мотивуючи суму тим, що не працює, і доходу не має. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд, встановив, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], батьком якого, згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Всупереч положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, [PERSON] як батько, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим грубо порушує права останнього. Відповідач є працездатним, немає інших осіб, що перебувають на його утриманні. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання дитини, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, з врахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, по 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо більш одного року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Вони не мають спільних поглядів на сімейне життя, що також ускладнює їх відносини. Відповідач у судове засідання з'явився і наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки вважав, що їх сімейне життя може налагодитися у майбутньому. Позивачка в суд також з»явилась і просила задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 28.02.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом РАГС Стрійського МУЮ Львівської області; від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні сторони підтвердили, що примирення не відбулось, хоча суд вживав заходи для цього. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Залишає позивачці дошлюбне прізвище, на її прохання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 07 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 212. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, два роки тому припинили шлюбні стосунки, сім'я фактично розпалась, шлюб носить формальний характер, не ведуть спільного господарства, наміру відновлювати сімейні відносини немає, примирення між нею та відповідачем [PERSON] неможливе. Враховуючи ці обставини, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] пред'ялений позов підтримала з наведених в ньому підстав, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що почуття любові з його сторони не втрачено, взаєморозуміння між ними існує. Не хоче, щоб його дочка росла без батька. Пробував налагодити відносини з дружиною, однак з того нічого не виходить. Протягом двох років не підтримують подружніх відносин з позивачем, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. До дочки приїздить 2-3 рази на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с. 4-5), копію свідоцтва про народження (а.с. 6), копію паспорта [PERSON] (а.с. 7-8), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час, понад два роки, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON], а тому суд шлюб розриває. Прізвище позивача після розірвання шлюбу не змінюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 10 березня 2010 року в виконавчому комітеті Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем сімейне життя не склалось. Не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Відновлювати сімейні відносини не мають наміру, примирення між ними неможливе. Враховуючи ці обставини, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь половину судових витрат в розмірі 271,80 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить розірвати шлюб (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти задоволення вимог позивача (а.с. 18). Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що продовження шлюбних стосунків суперечить інтересам позивача [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Прізвище позивача, після розірвання шлюбу, відповідно до ст. 113 СК України, змінити з [PERSON] на [PERSON]. Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає половина судових витрат в розмірі 271,80, що підтверджується документально (а.с. 1, 6-9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відпоідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину він визнав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 2007 року відповідач є батьком [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved