Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

23.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові вказав, що він, [PERSON], є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року, про що додав копію свідоцтва про смерть матері. Позивач вказав, що за життя його мамою, [PERSON], було 14.04.1987 року зроблено розпорядження (заповіт), у відповідності до якого йому та його рідному брату, [PERSON], заповідано все майно, де б воно не було і з чого б не складалось, взагалі все, що буде належати їй за законом на день смерті в рівних долях. Що 18.12.1997 року його мамою, [PERSON], було зроблено на випадок смерті інше розпорядження (заповіт), у відповідності до якого йому та його рідному брату, [PERSON], в рівних долях заповідано земельний пай в розмірі 2,47 умовних кадастрових гектарів, який належав їй на праві власності згідно сертифікату серії СМ № 0161628. [INFO] року помер вітчим позивача, [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району за № 21 18.03.2005 року зроблено відповідний запис, про що позивач надав копію свідоцтва про смерть. Зазначаючи, що вітчимом 18.12.1997 року на випадок смерті було зроблено два розпорядження (заповіти), у відповідності яких позивачу та його рідному брату, [PERSON], в рівних долях заповідано: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все, що буде належати йому за законом на день смерті та земельний пай в розмірі 2,47 умовних кадастрових гектарів, який належав йому на праві власності згідно сертифікату серії СМ № 0161630, - позивач вказує, що на момент смерті вітчима йому не було відомо про зроблені ним на користь позивача заповіти і єдиною спадкоємицею він вважав свою матір, [PERSON] Після смерті матері внаслідок помилкової консультації, що була надана позивачу у сільській раді, він вважав, що своїми діями фактично прийняв спадщину, адже вступив в управління та володіння спадковим майном без оформлення додаткових документів та звернення у встановлений строк до нотаріуса. При зверненні до нотаріуса поза шестимісячним строком з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск встановленого шестимісячного строку на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з вищезазначеною заявою. Позивач вказує, що він пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме: внаслідок отримання ним помилкової консультації про порядок прийняття спадщини та погіршення у зв'язку з неодноразовими хворобами його як духовного, так і фізичного самопочуття, що пов'язано із смертями вітчима та матері, справами по господарству, великим навантаженням на роботі, юридичною неграмотністю, тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання в повному обсязі позовних вимог. Від Білопільської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення за № 213/01-16 від 28.02.2015 року про те, що спадкова справа відносно [PERSON], померлої [INFO] року та спадкова справа відносно [PERSON], померлого [INFO] року не заводилися; з проханням розглянути справу без участі нотаріуса та покладанням при винесенні рішення на розсуд суду. Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], [INFO], народився в с.Річки Білопільського району Сумської області.Його батьки:[PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. ( а.с. 20) Вітчим позивача, [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Мати позивача, [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). За життя мамою позивача, [PERSON], було 14.04.1987 року зроблено розпорядження (заповіт), у відповідності до якого позивачу та його рідному брату, [PERSON], заповідано все майно, де б воно не було і з чого б не складалось, взагалі все, що буде належати їй за законом на день смерті в рівних долях.(а.с.12) А 18.12.1997 року мамою позивача, [PERSON], було зроблено на випадок смерті інше розпорядження (заповіт), у відповідності до якого позивачу та його рідному брату, [PERSON], в рівних долях заповідано земельний пай в розмірі 2,47 умовних кадастрових гектарів, який належав їй на праві власності згідно сертифікату серії СМ № 0161628.(а.с.11). За життя вітчимом позивача, [PERSON], було 18.12.1997 року на випадок смерті зроблено два розпорядження (заповіти), у відповідності до яких позивачу та його рідному брату, [PERSON], в рівних долях заповідано: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все, що буде належати йому за законом на день смерті та земельний пай в розмірі 2,47 умовних кадастрових гектарів, який належав [PERSON] на праві власності згідно сертифікату серії СМ № 0161630. ( а.с. 10,13). Після смерті вітчима та матері позивача відкрилася спадщина на вищевказане належне їм майно, але позивач не звернувся в передбачений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: внаслідок отримання ним помилкової консультації про порядок прийняття спадщини та погіршення у зв'язку з неодноразовими хворобами його як духовного, так і фізичного самопочуття, що пов'язано із смертями вітчима та матері, справами по господарству, великим навантаженням на роботі, юридичною неграмотністю. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що позивач з поважної причини пропустив строк на прийняття спадщини, тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved