Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

23 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до державного нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася 23 листопада 2015 року після смерті її батька [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на те, що вона є спадкоємцем померлого за законом і за заповітом, однак, вона не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і пропустила встановлений для цього строк через те, що протягом тривалого періоду часу вона працювала та проживала на території Республіки Білорусь. Ухвалою суду від 20 лютого 2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 11 квітня 2017 року замінено первісного відповідача у справі - державного нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] на належного відповідача - [PERSON], яка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], оскільки є його рідною дочкою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому 21.08.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, при цьому 21.08.2017 також подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі і просила розглядати справу без її участі. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії VII-УР № 0938006 (а.с. 8). Водночас, з копії паспорта громадянина України серії МО 887606, а також копії свідоцтва про шлюб серії I ФП № 439997 вбачається, що позивач [PERSON] змінила дошлюбне прізвище [PERSON], укладаючи шлюб із [PERSON] (а.с. 6-7, 9). Батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON] помер у віці 78 років у с. Одрадокам'янка Бериславського району Миколаївської області (а.с. 5). Відповідно до копії Заповіту, складеного 04 травня 2012 року у селі Весняне Миколаївського району Миколаївської області, посвідченого секретарем Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] заповідав все своє майно, що на день смерті йому належало та на яке він за законом мав право, своїй дочці [PERSON] (а.с. 10). Згідно з положеннями ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України. Позивач [PERSON] не подала вчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і пропустила встановлений для цього строк після смерті спадкодавця [PERSON], у зв'язку з тим, що протягом тривалого періоду часу вона працювала та проживала на території Республіки Білорусь. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зазначені позивачем обставини не є достатніми підставами вважати причину пропуску строку поважною. Разом з тим суд виходить з такого. Судом встановлено, що відповідач визнав заявлений позивачем позов. При цьому, позивач заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті спадкодавця не подавав, від права на спадкування не усунутий і бажає прийняти спадщину. Крім цього, як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47067646 від 14.03.2017, спадкова справа після померлого 23 листопада 2015 року [PERSON] не відкривалася (47-49). Інших спадкоємців після смерті [PERSON], крім позивача і відповідача не має. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, якщо відповідач визнає позов суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону, зокрема положенням ч. 3 ст. 1272 ЦК України, і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Отже суд находить позовні вимоги такими, що можливо задовольнити і вважає, що тримісячний строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини є достатнім.

Outcome: approved