Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Ковпака О.В. звернув- ся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування та встановити факт сумісного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтуван- ня своїх позовних вимог посилався на те, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , після смерті якого залишилося майно, до складу якого ввійшли: житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 4,52 га, розташованої на території Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яке він має право успадкувати в порядку четвертої че- рги за законом. Однак при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю доказів сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На думку позивача, з урахуванням вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки з 2014 року, до часу відкриття спадщини, проживав разом із спадкодавцем за вищевказаною адресою, де вели спільне господарство, здійснював догляд за дядьком, оскільки той був похилого віку та потребував сторонньої допомоги. Дітей у спадкодавця не було та у шлюбі він ніколи не перебував, заповіт не укладав. Однак встановити цей факт можливо тільки в судовому порядку. Крім цього у нього виникли труднощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не встиг зареєструвати право власності на будинок. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.57). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про роз- гляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав (а.с.56). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7), [PERSON] помер [INFO] в с.Баштанівка Татарбунарського району Одеської області. З виписки з книги погосподарського обліку № 1 по Башатнівській сільській раді (а.с.8) слідує, що власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . З довідки № 144, виданої ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» (а.с.9), вбачається, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 026294 від 28.10. 2002 р. (а.с.10) підтверджується, що [PERSON] належить на праві приватної власності земель- на ділянка площею 4,52 га, розташована на території Баштанівської сільської ради Татарбунарсь- кого району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробниц- тва. Актом проживання, складеного в присутності депутатів Баштанівської сільради [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) які засвідчили факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїм дядьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2014 року по 2020 рік по день його смерті. Вказане також підтверджується довідкою Баштанівської сільської ради, яка міститься на а.с.12. Відмова нотаріуса (а.с.13) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] з причини ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем. З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 14.05.2013 р. (а. с.15-18), слідує, що [PERSON] замовлено технічну документацію на житловий будинок по [ADDRESS] . Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 43983 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 19.06. 2020 р. на замовлення [PERSON] (а.с.19-32). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із роз`яснень, викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадку- вання залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постій- ного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщи- ни. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізич- ної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за запо- вітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийня- ти спадщину чи не прийняти її Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, вста- новленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо ін- ше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом в порядку чет- вертої черги, а також те, що житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , належав спадкодавцю [PERSON] , однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не має можливості у зв`язку з ненаданням доказів сумісного проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю. Таким чином, суд вважає, що факт проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обс- тавинах підтверджений. Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначене спадкове майно, що залиши- лося після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved