Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

22.02.2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання [PERSON] , зі спадкодавцем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а також факт прийняття [PERSON] спадщини, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті її онука - [PERSON] . В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що його хрещена матір [PERSON] тривалий час мешкала разом зі своїм онуком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначене житло, враховуючи відсутність інших зареєстрованих за цією адресою осіб, [PERSON] та [PERSON] приватизували та після цього зареєстрували право спільної сумісної власності на квартиру. Тобто, зазначена вище квартира, враховуючи відсутність іншого житла, була постійним місцем проживання бабусі та онука. За період спільного проживання у цій квартирі, [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, наскільки це можливо між бабусею та онуком. Окрім того, бабуся та її онук протягом часу спільного проживання здійснювали догляд один за одним, здійснювали закупівлю продуктів харчування, ліків, предметів домашнього вжитку тощо. [PERSON] приділяла своєму онуку належну батьківську увагу. Після смерті онука [PERSON] ( [INFO] ), заявник разом із [PERSON] , похоронили його за спільні кошти, справили девятини, сороковини, роковини, а згодом замовили та встановили йому пам`ятник на сімейному кладовищенському місці (відповідно до ч. 3 ст. 749 ЦК України). До нотаріуса, з метою оформлення спадкових прав, після смерті онука [PERSON] , [PERSON] не зверталась. Наостанок, зазначив, що [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала за зазначеною вище адресою, починаючи з 1973 року аж до своєї смерті ( [INFO] ). За такого, заявник просив суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем та встановити факт прийняття спадщини за законом після смерті останнього. Від встановлення зазначених фактів залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак останні можуть бути встановлені виключно в судовому порядку. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши подані документи та витребувані судом матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення цієї справи по суті, приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, з копії актового запису про смерть № 311 від 21.12.2010 убачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 28 років. Місце проживання померлої особи: [ADDRESS] . Особою, яка в тому числі здійснювала поховання померлого, значиться [PERSON] , адреса якої: [ADDRESS] . Зазначеній особі видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Також, відповідно до інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області (станом на 14.06.2021 року), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 01.02.1973 року за паспортом серії [NUMBER] , виданим 25.06.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Миколаївській області. Як убачається з копії актового запису про смерть № 366 від 22.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , у віці 86 років. Місце проживання померлої особи: [ADDRESS] . Друга Миколаївська державна нотаріальної контори Миколаївської області, у своїй відповіді повідомила, що за даними алфавітних книг обліку спадкових справ нотаріальної контори (за період 2010-2021 років), спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] відсутня. В той же час, після смерті [INFO] [PERSON] , заведена спадкова справа № 181/2019, копія якої додається. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила факт постійного проживання [PERSON] та її онука [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Так, остання зазначила, що бабуся та її онук, мали спільний побут, вели спільне господарство, окрім цього мали спільний сімейний бюджет, наявні проблеми побутового характеру вирішували у сімейному руслі. Більш того, як бабуся так і її онук підтримували та піклувались один про одного, як у моральному так і у матеріальному сенсі, тобто були наділені взаємними правами та обов`язками, наскільки це можливо між бабусею та онуком. На підставі викладеного, у суду не викликає сумнівів, що [PERSON] , [INFO] постійно проживала разом зі своїм онуком - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. При вирішенні іншої вимоги заявника, щодо факту прийняття [PERSON] спадщини, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті її онука - [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, зі змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Верховний Суд України у своєму рішенні по справі № 6-15013св07 від 10.12.2008 р., зазначив таке, дослівно: «відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини, він не заявив відмову про неї. Якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини». Враховуючи все вищевикладене у своєму взаємозв`язку, слід прийти до висновку про те, що особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, а також факт прийняття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 21.02.2018 р. по справі № 317/2329/15-ц, н/п: 61-2414св18 та у постанові КЦС ВС від 28.02.2018 р. по справі № 633/344/16-ц, н/п: 61-1550 св 17. Окрім цього, згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму ВС України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» (надалі за текстом - Постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму ВС України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З урахуванням встановлених судом фактичних обставин у контексті зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] ( [INFO] ), його бабуся [PERSON] , [INFO] , фактично прийняла спадщину, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті онука, була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] . Тобто, відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд вважає, заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved