Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

22 грудня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась позивач з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. Вказує, що у вищезазначеному домоволодінні вона проживає та зареєстрована. Крім неї у будинку з 06 березня 1991 зареєстрований відповідач [PERSON] Фактично [PERSON] не проживає у будинку з 1995 року і до теперішнього часу відповідач у належному їй домоволодінні не проживає. Місце перебування [PERSON] їй невідоме. Тому просить суд, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримали, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, шляхом розміщення оголошення у регіональній газеті «Донбас», про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач проживає і зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 8-10). Вказаний будинок належить [PERSON] на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 1990 року (а.с. 6-7) Як вбачається з копії Домової книги для прописки громадян, що мешкаю у будинку [ADDRESS] (а.с. 8-10), у вказаному житловому будинку окрім позивача з 06 березня 1991 року прописаний відповідач [PERSON], [INFO]. Проте, згідно з Актом складеного 27 листопада 2014 року комісією Миколаївської міської ради, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак з грудня 1995 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає (а.с. 13). З доданих до позовної заяви документів, а саме свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11), Свідоцтва про народження (а.с. 11) та Свідоцтва про смерть (а.с. 12) вбачається, що відповідач [PERSON], є внуком позивача [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другої наведеної статті передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] не мешкає в будинку [ADDRESS] більш ніж рік, мешкає в іншому місці та добровільно відмовляється знятись з реєстрації, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved