Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

23.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06.11.1993 року між нею та відповідачем у Пужайківській сільській раді Балтського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сімейні стосунки останнім часом у них не склалися, вони не зійшлися характерами, тому фактично їх сім'я не існує, можливість її відновлення втрачена. Ухвалою суду від 30.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, в зв`язку з чим відповідно до ст. 280 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що шлюб, зареєстрований 06 листопада 1993 року у Пужайківській сільській раді Балтського району Одеської області, актовий запис № 13, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За подання позову до суду про розірвання шлюбу позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved