Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

23 квітня 2021 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 08.08.2007 між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір DN80FI00000102, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15300 доларів США на термін до 07.08.2027 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в строки та порядку встановленими кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав та не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань у відповідача за період з 23.02.2018 по 23.02.2021 утворилась заборгованість 1087,95 доларів США, що складається з 1087,95 доларів США - 3% річних від простроченої суми. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 1087,95 доларів США, що за курсом 27,93 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.02.2021 року складає 30386,44 грн. а також судові витрати по справі. 10 червня 2021 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська вказану цивільну справу передано до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. 08 липня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 08.08.2007 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN80FI00000102, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 19629,20 доларів США терміном до 07.08.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору (а.с. 7-9). Однак відповідач свої зобов`язання не виконав та не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим у відповідача за період з 23.02.2018 по 23.02.2021 утворилась заборгованість 1087,95 доларів США, що складається з 1087,95 доларів США - 3% річних від простроченої суми. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача наявна заборгованість 1087,95 доларів США за штрафні санкції відповідно до умов кредитного договору № DN80FI00000102 (а.с.5). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved