Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

24.01.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що розірвала шлюб з відповідачем 17.10.2006р. Після розірвання шлюбу їхні діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], залишились проживати із нею і відповідач на їх утримання сплачував аліменти. Вказує, що сину [PERSON] виповнилось 18-ть років, однак він продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач працює оглядачем вагонів Львівської залізниці і має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. З огляду на наведене просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з [INFO], та проводити стягнення до досягнення сином 23-х річного віку, а також стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги. Позивачкою в судовому засіданні підтримано позовні вимоги, заперечено покликання відповідача на те, що він нібито отримав кредит у банку і передав суму такого їй (позивачці). Зазначає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти незалежно від наявності кредитного зобов'язання. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на те, що отримав на своє ім'я кредит у банку, суму якого передав позивачці і на даний час змушений самостійно погашати цей кредит. Вважає, що на утримання дітей достатньо стягувати з нього 1/3 частину від його доходів. Підтвердив той факт, що працює оглядачем вагонів в ДТГО «Львівська залізниця». Заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17.10.2006 року розірвано, про що зроблено актовий запис №85. У даному шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідно до рішення Мостиського районного суду від 03.06.2011р. вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання його дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, проти чого не заперечив відповідач в ході розгляду вказаної справи про стягнення аліментів. Таким чином розмір аліментів на кожну дитину становив відповідно по 1/4 частині. Син сторін [PERSON], [INFO], досяг повноліття, та навчається у державному навчальному закладі «Судововишнянський професійний ліцей» на денній формі і в зв'язку з цим потребує надання допомоги. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки; копією свідоцтва про народження сина сторін [PERSON]; довідкою із навчального закладу від 17.01.2014р. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Батьки зобов'язані утримувати працездатних дітей, якщо вони продовжують навчання, адже у зв'язку з продовженням навчання можливість заробляти кошти для власного забезпечення істотно обмежена. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка навчається на денній формі і не має можливості заробляти кошти для власного забезпечення, а тому потребує матеріальної допомоги; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який працює оглядачем вагонів в ДТГО «Львівська залізниця», маючи постійний, регулярний дохід, тобто має можливість надавати допомогу, і що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків і позивачка, маючи постійне місце роботи, також має можливість надавати утримання дітям; що рішенням Мостиського районного суду від 03.06.2011р. ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання його дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, проти чого не заперечив відповідач в ході розгляду попередньої справи про стягнення аліментів; що на даний час у зв'язку з досягненням сином повноліття з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі лише 1/4 частини з усіх видів заробітку, а тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення сином навчання у навчальному закладі, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років і таке стягнення разом із аліментами на утримання дочки не буде перевищувати 1/2 частини від його заробітку відповідача, що відповідає вимогам законодавства і було передбачено попереднім рішенням суду. Суд не приймає до уваги доводів відповідача про те, що він отримав на своє ім'я кредит у банку, суму якого передав позивачці і на даний час змушений самостійно погашати цей кредит, оскільки останнім не подано жодних належних доказів, які б підтверджували факт отримання ним кредиту і передачі вказаних коштів позивачці (кредитного договору, показань свідків, розписки позивачки про отримання коштів). У відповідності зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 24.01.2014 року. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи матеріальний стан сторін, обставини справи, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, а в користь позивачки з відповідача слід стягнути понесені нею витрати за надання правової допомоги адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: approved