Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

22.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала і суду показала, що з відповідачем перебуває у шлюбі і від сумісного життя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. В червні місяці 2015 року шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено. Тому просила стягнути з відповідача на її користь та її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також пояснила, що будь-яких доказів щодо доходів відповідача суду надати не взмозі, і взагалі в останній час він ніде не працював, знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької області. Відповідач в судове засідання не з»явився, зареєстрований та проживає у [INFO], яка тимчасово не підконтрольна Україні, про час та місце розгляду справи був повідомлений телефонограмою, зареєстрованою у журналі телефонограм Краснолиманського міського суду та оголошенням на сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, у судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому за клопотанням позивача справу розглянуто в порядку глави 8 ЦПК України на підставі доказів, наданих позивачем. Судом встановлено, що сторони з 30.10.2012 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області(актовий запис № 802) -(а.с.4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем(а.с.5-6). Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку та отримує соціальну допомогу у сумі 1012,50 грн. та допомогу як особа переміщена з тимчасово окупованої території 2278,81 грн.(а.с.7-8). В червні місяці 2015 року сторони припинили шлюбні відносини і з цього часу відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. З 1 вересня 2015 року прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлений ст.7 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2016 рік» від 28.12.2014 року № 80-УШ, в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 17.09.2015 року № 704-УШ складає 1074 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, бо її дохід з двома дітьми значно нижче, ніж встановлений прожитковий мінімум. Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того, відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким, що потребує матеріальної допомоги вважається той із подружжя, заробітна плата, пенсія, інші доходи якого не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Незважаючи на те, що суд встановив потребу позивачу у матеріальній допомозі, позивач не надав суду жодного доказу про те чи взмозі відповідач надавати їй таку допомогу. Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed