Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

22 травня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 12 серпня 2016 року виконавчим комітетом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області за актовим записом № 31. На даний час в провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка недосягла трирічного віку та отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народження першої дитини та не має інших засобів отримання доходів. Зазначених коштів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як сина так і її особисто. Позивач посилається на те, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, хоча має таку можливість, тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду від 11 червня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2016 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 серпня 2016 року виконавчим комітетом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області за актовим записом № 31. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 лютого 2017 року. Як вбачається з долученої довідки № 2419 від 20.04.2018 року, яка видана виконкомом Білицької міської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживає син [PERSON], 2017 року народження. Згідно довідки № 1124 від 19.04.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради як одержувач державної допомоги при народженні дитини та отримує щомісячно 860,00 грн. Суд враховує, що відповідно до норм визначених в ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Нормами ст. 84 СК України визначено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, відповідач не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання дитини, оскільки позивач на даний час не працює. Приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, яка потребує матеріальної допомоги, та працездатний вік відповідача, який повинен забезпечувати дружину та має обов'язок забезпечувати сім'ю, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання позивачки повинні бути стягнуті з доходу відповідача, а саме у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 22.05.2018 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 22.05.2018 року. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави, підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved