Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх спільної малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, і до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не надає. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав та заперечень щодо позову не надав. За таких обставин, суд, ухвалив відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~ проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони з 09 жовтня 2009 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2013 року розірваний, про що свідчать також копія паспорта позивача (а.с. 5,6). Від спільного життя мають мололітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьками якого являються позивач та відповідач відповідно копії свідоцтва про народження (а.с.4). Малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Окрім того, відповідач являється батьком, ще однієї малолітньої дитини позивача [PERSON], [INFO], на утримання якої, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач в своєму позові, відповідач, окрім двох їх спільних доньок має доньку від іншого шлюбу Інесу [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і\~ ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із тим, що між сторонами виник спір щодо участі кожного з них в матеріальному утриманні своєї дитини, суд вважає, що його необхідно вирішити судовим рішенням і доходить висновку, що з відповідача мають бути стягнути аліментні платежі, ці платежі мають бути стягнуті у частковому розмірі з усіх видів його заробітку, але у меншому розмірі, чим просила позивачка. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Приходячи до такого висновку, суд взяв до уваги ті обставини, що позивачка не працює, відповідач є здоровою, працездатною особою, на утриманні якого знаходяться ще двоє малолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стосовно судових витрат, то враховуючи, що даний спір є майновим то відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з урахуванням\~Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.\~\~ Враховуючи наведене,

Outcome: partial