Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

23.03.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. У обгрунтування позову зазначила що згідно договору дарування є власницею квартири № 33 в буд. № 36 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Зазаначила, що відповідач по справі [PERSON] є її колишнім чоловіком який зареєстрований у належній їй квартирі як член її сімї , однак останній не мешкає за місцем реєстрації з квітня 2011 року по теперішній час та не приймає участі в утриманні будинку. Окрім того зазначила, що за рішенням суду від 13.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. На підставі зазначеного [PERSON] звернулася до суду за захистом порушених прав та просить суд визнати відповідача по справі таким, що втратив право коритсування житловим приміщенням. Позивачка по справі [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розглчяд справи без її пристуності , у заяві підтримала свої позовні вимоги. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з*явився , про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у тому ж числі через обласну суспільно політичну газету « Вісті Придніпровя » № 39 (1738) від 31.05.2016 р. Представник третьої особи по справі до суду не зявився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно договору дарування квартири від 26 липня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 3633 є власницею квартири № 33 загальною площею 52,21 кв. метрів та житловою площею 30,1 кв. метрів, яка розташована в будинку 36 по вулиці Кремлівська в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Отже, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно , видане КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації » [PERSON] є власницею 1/1 частини зазначеної квартири. Згідно довідки № 517, виданої ликвидатором КП ЖЕО № 31 видно, що відповідач [PERSON] дійсно нарівні з іншими членами родини позивачки зареєстрований у належній їй квартирі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.07.2011 року шлюб між позщивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано та рішення набрало законної сили 18.09.2011 року. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved