Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

22 грудня 2016 року до суду з позовом до [PERSON] звернулася [PERSON] та, з урахуванням заяви від 23 серпня 2017 року, просить суд припинити право спільної часткової власності відповідача на 1/3 частину житлового будинку та на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером 3510900000:50:100:0026, розташованих під № 21 по вулиці Вільній у м. Світловодську Кіровоградської області; присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за вказане майно у сумі 60728 грн. 67 коп., що відповідає його ринковій вартості; визнати за позивачем право власності на вищезазначене нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 2/ 3 частин, а відповідач 1/ 3 частини житлового будинку з присадибною ділянкою № 21 по вул.. Вільній у м. Світловодську Кіровоградської області, яке кожна з них набули в порядку спадкування після [PERSON], який доводився позивачеві чоловіком, а відповідачеві батьком. Сторони не є членами однієї сімї, ніколи спільно не проживали та не вели спільного господарства. Будучи дочкою [PERSON] відповідач за його життя не виявляла бажання допомагати батькові, як і не побажала приймати участь у витратах на поховання після його смерті. Крім того, відповідач не бажає нести витрати на утримання будинку, виконання обовязкових поточних та капітальних ремонтних робіт, покладаючи їх на позивача. Відносини сторін на цьому ґрунті носять конфліктний характер, через що спільне володіння та користування майном неможливе. Поділити будинок між співвласниками не можна, оскільки згідно висновку експерта виділ в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників на дві окремі квартири з технічної точки зору неможливий. З огляду на це, враховуючи, що частка відповідача у власності є незначною , поділ будинку чи встановлення порядку користування ним є неможливим, з підстав ст.. 365 ЦК України позивач і заявила даний позов. Вважає, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди відповідачеві та членам її сімї, так як вони жодного дня не проживали у спірному будинку, мають постійне місце проживання та житлову нерухомість у власності у м. Дніпро. Насправді відповідач має бажання отримати грошову компенсацію за належну їй частку, проте її розмір вона визначила у сумі 8000 доларів США, який є занадто завищеним та не відповідає дійсній вартості майна. Під час розгляду справи позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] вважають доводи з боку позивача недостатніми для задоволення позовних вимог. Свої заперечення ґрунтують на тому, що припинення права на частку одного зі співвласників спільної часткової власності згідно ст. 365 ЦК України можливе лише у разі наявності усіх умов, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 365 ЦК України. Однак в даному випадку обовязкова сукупність цих умов не має місця, так як частка відповідача у власності є значною, спільне володіння і користування майном відповідач вважає можливим та подала позов про вселення до спірного будинку. Стверджують, що позбавлення відповідача права спільної часткової власності завдасть їй істотну шкоду, оскільки на даний час вона разом з двома різностатевими дітьми проживає у квартирі житловою площею 27, 5 кв. м, а за рахунок частки у спірному будинку бажає покращити житлові умови своєї сімї. Вважає, що запропонована позивачем грошова компенсація не відповідає дійсній вартості 1/ 3 частки житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування , оскільки за ці кошти вона не зможе придбати рівноцінне житло. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач на праві спільної часткової власності володіють будинком № 21 по вулиці Вільній у м. Світловодську Кіровоградської області та присадибною земельною ділянкою площею 0,0600 га, кадастровий номер 3510900000:50:100:0026, де він розташований, яке набули в порядку спадкування після смерті 16 січня 2015 року [PERSON] як його дружина та дочка відповідно. Частка власності [PERSON] у вищезазначеному спадковому майні складає 2/ 3 частини, що підтверджується копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом , виданих 17 липня 2015 року державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори та зареєстрованих в Реєстрі за №№ 2-442, 2-445, витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , сформованими 17 липня 2015 року за індексними номерами 40780402, 40790753. (а.с. 14, 15, 19, 20) Частка власності [PERSON] у вищезазначеному спадковому майні складає 1/ 3 частину, що підтверджується копією рішення Світловодського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року, ухваленого у справі № 401/4505/15-ц, інформаційними довідками з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна , сформованими 15 липня 2016 року за №№ 63530372, 63529914. (а.с. 21-23, 24, 25) Як вбачається з копії Технічного паспорта, спірний будинок має 33,1 кв. м житлової площі, 51,1 кв. м загальної площі та складається з трьох житлових кімнат площею 14, 0 кв.м, 7, 9 кв.м та 11, 2 кв.м. (а.с. 16-18) Згідно з Висновком експертного будівельно технічного дослідження № П-142 від 06 грудня 2016 року, складеним судовим експертом [PERSON] на підставі заяви адвоката [PERSON], обємно планувальне рішення житлового будинку за адресою м. Світловодськ, вул.. Вільна, 21 , не дозволяє розділити його на дві окремі ізольовані квартири за умови дотримання обємно планувальних вимог чинних будівельних норм і правил, а саме : виділення в них зазначених в п.п. 2.22, 2.24, 2.27 ДБН В.2.2-15.2005 приміщень: житлової кімнати площею 15, 0 кв.м, кухні площею 7 кв.м, передпокою , суміщеного санвузла площею 3. 8 кв.м, внутрішньо квартирних коридорів та окремих виходів назовні. Ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями визначена у 255752 грн. Ринкова вартість 1/ 3 частини домоволодіння складає 88917 грн. 00 коп. (а.с. 26-36) Висновком експерта № 17-482, 483 від 08 червня 2017 року судової будівельно технічної експертизи, складеним старшим судовим експертом Кропивницького відділення ОНДІСЕ [PERSON] на підставі ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 березня 2017 року, визначено, що виділ в натурі 1/3 частини житлового будинку № 21 по вул. Вільній у м. Світловодську Кіровоградської області відповідно до Державних будівельних норм неможливий. Ринкова вартість 1/ 3 частини домоволодіння станом на дату проведення експертизи дорівнює 60728 грн. 67 коп. (а.с. 118-134) Як видно з копії квитанції № N020В36645 від 08 лютого 2017 року, [PERSON] внесла на рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області 88917 грн. 00 коп. в рахунок оплати за частку [PERSON] у спільному майні. (а.с. 66) Вирішуючи порушений спір, суд враховує таке. Ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Ч. 2 наведеної статті передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З аналізу даної норми \~випливає, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно не лише довести обставини, передбачені ч. 1\~ст. 365 ЦК України, а й внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених\~\~п.п.1-3\~ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14 і відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З огляду на це доводи сторони відповідача про необхідність встановлення сукупності усіх умов , передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК України для можливості її застосування є помилковими. Судом встановлено, що 1/ 3 частина будинку , яка є власністю відповідача, не може бути виділена в натурі, оскільки , як видно з вище дослідженого Висновку експерта № 17-482, 483 від 08 червня 2017 року, такий виділ відповідно до Державних будівельних норм неможливий. Відтак в даному випадку , зважаючи на те, що житлова площа частки відповідача складає лише 11,03 кв.м та не може бути виділена в натурі, таку частку можна вважати незначною, а сам будинок - неподільною річчю. Також судом встановлено, що [PERSON] постійно мешкає зі своєю сімєю у м. Дніпро, де має у власності нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], яка складається з двох кімнат та має 43.4 кв. м загальної площі та 27, 5 кв. м житлової площі. ( а.с.165, 166-167, 168) В даній квартирі вона проживає з сином [INFO] та дочкою [INFO]. (а.с.169) В судовому засіданні [PERSON] не повідомляла суду про наявність у неї наміру переїздити до м. Світловодська та використовувати свою частку у будинку для проживання. Відсутність таких намірів підтверджується і копією листа, який відповідач адресувала [PERSON] та висловлювала про своє бажання отримати за належну їй 1/3 частину будинку 8000 доларів США та зазначала, що в разі незадоволення такої вимоги поселить у будинок квартирантів. (а.с. 90) Звернення [PERSON] до суду з позовом про вселення у спірний будинок суд також не вважає за можливе однозначно розцінювати як підтвердження її наміру використовувати його для власного проживання. Оскільки природа конфлікту сторін полягає у недосягненні домовленостей щодо розміру грошової компенсації за частку відповідачки у спільній власності. Доводи з боку відповідача про те, що за рахунок наявності у неї права власності на 1/ 3 частину спірного будинку вона зможе поліпшити житлові умови для своєї сімї суд не вважає переконливими, так як частка власності [PERSON] складає лише 11,03 кв. м житлової площі будинку, що не відповідає мінімальній санітарній нормі навіть для однієї особи , яка становить 13, 65 кв. м, будинок знаходиться у іншому місті на значній відстані від місця її постійного проживання, натомість грошову компенсацію вона зможе скерувати на вказані цілі. Відтак, зважаючи на те, що відповідач з дітьми забезпечені житлом, постійно проживають у іншій місцевості, відшкодування вартості частки [PERSON] у будинку № 21 по вулиці Вільній у м. Світловодську є гарантованим, оскільки відповідні кошти внесені на депозитний рахунок суду, припинення її права власності на цю частку \~не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї. Посилання відповідача на невідповідність запропонованої компенсації за частку у спільному майні її дійсній вартості не підтверджені доказами. В той же час відповідність розміру компенсації ринковій вартості цього майна підтверджена висновком експерта № 17-482, 483 від 08 червня 2017 року судової будівельно технічної експертизи, складеним старшим судовим експертом Кропивницького відділення ОНДІСЕ [PERSON] на підставі ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 березня 2017 року, який суд досліджував вище. Зважаючи на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів сторін у сукупності з дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на нормах матеріального права та підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved