Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

23 січня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та дружину, в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19 грудня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Діти проживають разом із позивачем, знаходяться повністю на її вихованні та утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Крім того, позивач зазначає, що вона не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та дружину. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та просила суд задовольнити позовні вимоги повністю, проти винесення рішення не заперечувала. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надавав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог та винесення рішення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що 19 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис №636. (а.с.3) 31 січня 2014 року у подружжя народилась перша дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 21 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с.4) 27 липня 2016 року у подружжя народилась друга дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 26 серпня 2016 року Жовтневим районним у місті Харкові відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. (а.с.5) З Довідки від 23 січня 2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а також зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8) З Довідки від 23 січня 2019 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] станом на 23.01.2019 року зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9) Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що діти проживають разом із нею та повністю знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріального допомоги дітям не надає, не приймає участі в їх утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходів) відповідача підлягає задоволенню. Окрім цього, позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення [PERSON] , [INFO] трьох років у розмірі 1/6 всіх видів заробітку відповідача. Як зазначила позивач у своїй позовній заяві вона не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , [INFO] , відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В даному випадку суд погоджується з заявленим позивачем розміром аліментів на її утримання, оскільки судом було встановлено, що [PERSON] не має заробітку, тому що виховує малолітню дитину яка не досягла трьох років, а відповідач має можливість надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, при визначені розміру аліментів, судом враховано стан здоров`я, матеріальне становище позивача та відповідача, та наявність інших обставин, що мають істотне значення, для вирішення спору, а саме визнання останнім позову, що у відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України не потребує доказуванню, а тому суд, приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/6 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дружини до досягнення три річного віку дитиною підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved