Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона під час перебування у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [INFO] народила сина [PERSON], запис про народження якого був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 СК України через відсутність заяви відповідача про реєстрацію батьківства. З жовтня 2016 року сторони припинили спільне проживання. В грудні 2016 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в лікарні №7 та відповідач відвідував її, та повністю сплатив вартість лікування. Однак після виписки з лікарні вони з ним не спілкувалися. Відповідач ухиляється від утримання дитини, батьком якої він являється, не надає матеріальної допомоги, не бере участь у вихованні сина. Відповідач в добровільному порядку відмовляється записати себе батьком дитини, оскільки сумнівається в цьому. У зв'язку з чим позивач просить визнати батьківство відповідача щодо [PERSON] та стягнути на його утримання на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку та на утримання позивача в розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною трьох років. 31 жовтня 2017 року ухвалою суду клопотання [PERSON] про відстрочення сплати судового збору за подання позову до [PERSON] про встановлення батьківства і стягнення аліментів задоволено. Відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. 31 жовтня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 07 листопада 2017 року ухвалою суду клопотання [PERSON] про призначення судової біолого-генетичної експертизи задоволено. Призначено судову біолого-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи. 26 грудня 2017 року на адресу суду надійшов висновок експерта №572 та ухвалою суду від 09 січня 2018 року провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд на 01 лютого 2018 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти визнання його батьком дитини та стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу. Не визнає позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача, посилаючись на те, що вона не є його дружиною, не дає можливості спілкеуватися з дитиною, зневажає його і не бажає спілкуватися. Представник третьої особи Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пяснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] позивач [PERSON] народила сина [PERSON], в запису про народження якого відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7,8). Відповідно до довідки № 6997 від 24.04.2017, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до довідки про склад сім'ї від 11.10.2017, виданої Квартальним комітетом Покровського району м. Кривого Рогу за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с10). [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 04.05.2017 по [INFO], що підтверджується Наказом №11-ОС по ПрАТ «Євраз Суха Балка» від 24.03.2017 (а.с.11). Згідно з частиною 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначаються: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно висновку експерта № 572 від 19.12.2017 встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9998% (а.с.40-42). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність батьківства відповідача щодо [PERSON], народженого [INFO] позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має. Заперечення відповідача щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача з підстав не перебування у зареєстрованому шлюбі та негативним ставленням позивача до нього не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на законі. За таких обставин суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а також стягнути з відповідача на користь та на утримання позивача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO], що буде відповідати інтересам дитини, позивача та можливості платника аліментів сплачувати їх. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1920,00 грн.

Outcome: partial