Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

24.05.2021 року представник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Панченко О.О. про визнання дій заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині після смерті матері. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина, а саме земельна ділянка загальною площею 4,6757 га, яка розташована в [ADDRESS] . Вона, як донька померлої звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Панченко О.О. із заявою про прийняття спадщини за законом, проте нотаріус повідомила, що відкрито спадкову справу № 17/2020 після смерті [PERSON] та, що спадкодавиця залишила заповіт, який складений на користь [PERSON] , в зв`язку з чим [PERSON] не має права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Також, нотаріус повідомила, що оскільки позивач на момент смерті своєї матері не досягла 60 років, вона також не має права на обов`язкову частку у спадщині. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою, оскільки вона відноситься до повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, адже є багатодітною матір`ю. Оскільки позивач відноситься до окремої категорії осіб, яка народила та виховала до шестирічного віку більше п`яти дітей, та має трудовий стаж не менше п`ятнадцяти років, а тому прирівнюється до непрацездатної особи, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», тому відповідно вона має право на обов`язкову частку у спадщині після померлої матері в розмірі 1/3 частини земельної ділянки. 19.07.2021 року ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами\~загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 18.08.2021 року. Ухвалою також витребувано від приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також витяг зі Спадкового реєстру про заповіти. 03.08.2021 року на адресу суду від приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О. надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] № 17/2020. 18.08.2021 року в підготовчому судовому засіданні судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , оскільки з копії спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріуса з відповідними заявами зверталися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які є рідними сестрами та відповідно доньками померлої, а тому рішення по даній справі може вплинути на права та обов`язки [PERSON] 20.09.2021 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник позивача вважав позовні вимоги обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила суду, що після смерті матері вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, відповідно і на законних підставах отримала свідоцтво про право власності за заповітом. Вважає відмову нотаріуса на заяву [PERSON] законною. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] пояснила суду, що сторони по справі є рідними сестрами. В 2017 році їх мати склала заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] земельну ділянку. В вересні 2020 року мати померла, у встановлений законом строк сестра [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, та отримала його, вона ж зверталася до нотаріуса з заявою про отримання спадщини за законом, а тому вважає позов необґрунтованим, та просила суд відмовити у його задоволенні. Приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Панченко О.О. в судове засідання не з`явилася, з клопотаннями чи заявами на адресу суду не зверталася, при цьому повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Також за клопотанням представника позивача 24.11.2021 року в судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] , надала свідчення, відповідно до яких, вона знайома з гр. [PERSON] приблизно 36 років, сторін по справі знає, перебуває з ними в хороших відносинах. Позивач часто передавала мамі гостинці. Зі слів позивача, їй відомо що земля перейде в спадщину [PERSON] , зятю. Свідок [PERSON] надав суду свідчення, відповідно до яких перебуває у дружніх відносинах з позивачем, живе неподалік. На протязі 30 років знає і [PERSON] , тобто позивача, та її чоловіка, часто з ним зустрічалися. Пам`ятає що їх мати говорила, що трьом дівчатам (донькам покійної) залишить будинок, а земля буде [PERSON] , приблизно 5 років тому вона таке чула. Ще одна їх сестра померла. Свідок [PERSON] , надала свідчення суду, відповідно до яких зі сторонами по справі знайома. З покійною матір`ю дівчат вона працювала в колгоспі, та їх мати завжди говорила що будинок залишить дочкам, а земля буде зятю [PERSON] . Також додала, що діти [PERSON] допомагали покійній бабусі. Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, третю особу, заслухавши показання свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами\~ст. 1241 ЦК України. Вимогами ч. 1\~ст. 1241 ЦК України\~встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до сукупності якої також входить земельна ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,6757 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 08.08.2017 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О. посвідчено заповіт, відповідно до якого [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті щодо належної їй на праві власності земельної ділянки № [NUMBER] , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,6757 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та заповіла вказану земельну ділянку [PERSON] , [INFO] . Із копії довідки, виданої Овідіопольської селищною радою Одеської області слідує, що на день смерті [PERSON] проживала та був зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] . Із копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що 30.09.2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Як вбачається із копії вказаної спадкової справи, [PERSON] , матір`ю якої є померла [PERSON] , 30.09.2020 року звернулася із заявою, до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської Панченко О.О. У вказаній заяві [PERSON] зазначає, що приймає все належне їй майно за заповітом. Щодо решти спадкового майна, а саме 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку під [ADDRESS] частки у праві власності на земельну ділянку під [ADDRESS] частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , [PERSON] відмовилася на користь дочки спадкодавці [PERSON] , [INFO] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , 30.09.2020 року звернулася із заявою до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської Панченко О.О. У вказаній заяві [PERSON] зазначає, що приймає спадщину за законом після смерті матері, а саме на: 1/3 частку у праві власності на земельну ділянку під [ADDRESS] частку у праві власності на земельну ділянку під [ADDRESS] частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Позивач [PERSON] 18.11.2020 року звернулася із заявою до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської Панченко О.О. У зазначеній заяві [PERSON] зазначає, що досягла на момент смерті спадкодавці пенсійного віку та має право на обов`язкову частку у спадщині, яку вона приймає. До вказаної заяви додано копію паспорта. 02.12.2020 року приватний нотаріус на заяву [PERSON] надала лист, відповідно до якого повідомила, що після смерті спадкодавця залишила заповіт, який складений не на її ім`я, тому вона не має права отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також, з листа слідує, що на момент смерті спадкодавці, [PERSON] не досягла встановленого Законом віку (60 років) тому не має права на обов`язкову частку у спадщині. В подальшому, [PERSON] 29.12.2020 року знову звернулася із заявою до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської Панченко О.О. У зазначеній заяві [PERSON] зазначає, що на день смерті матері залишилося майно: жилий будинок [ADDRESS] , та вона приймає спадщину за законом. Нотаріус на вказану заяву повідомила про особисту явку до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, та надання необхідних документів для цього. Аналогічний лист нотаріусом було направлено [PERSON] за вих. № 11/02-14 11.02.2021року. 24.02.2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської Панченко О.О. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. В подальшому після встановлення рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.03.2021 року, яке набрало законної сили 26.04.2021 року по справі № 509/6273/20 факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та донькою, [PERSON] 05.05.2021 року звернулася з заявою до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області із заявою, відповідно до якої просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 05.05.2021 року в смт. Овідіополь, Одеської області, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зареєстровано в реєстрі за № 307. Відповідно до копії паспорта гр. [PERSON] , вона народилася [INFO] в с.Нерушай, Татарбунарського району, Одеської області. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи\~\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання\~або оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спірні правовідносини врегульовані нормами спадкового права. Так, заповідач має право призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач має право на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, на заповідальний відказ, на покладення на спадкоємця інших обов`язків, а також право на скасування заповіту тощо (частина перша статті 1235, статті 1236, 1237, 1240, 1254 Кодексу). Статтями\~1216,\~1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття1233\~ЦК України). За своєю юридичною природою свобода розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту (свобода заповіту) є одним із основоположних принципів спадкового права, при цьому вона не є абсолютною. Кодексом визначено обмеження волі заповідача щодо права розпоряджатися власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обов`язкову частку у спадщині. Право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (абзац перший частини першої статті 1241 Кодексу). Отже, принцип свободи розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту передбачає широкий обсяг правомочностей заповідача, згідно з якими він своїм волевиявленням може вплинути на зміст спадкових правовідносин. Однак застосування цього принципу обмежується законодавчо встановленою для окремої категорії спадкоємців гарантією, за якою, незалежно від змісту заповіту, особи, визначені в частині першій статті 1241 Кодексу, спадкують половину частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом. Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлений указаними положеннями Кодексу, є вичерпним і дає підстави віднести цих осіб до членів сім`ї чи найближчих родичів спадкодавця. Право на обов`язкову частку у спадщині врегульовано статтею 1241 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, вони спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно із частиною третьою\~статті 75 СК України непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю\~I, II чи\~III групи. Розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в частині першій\~статті 1241 ЦК України щодо\~права на обов`язкову частку у спадщині, Конституційний Суд України у Рішенні\~від 11 лютого 2014 року № 1-рп/2014(справа про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця) виходив із положень частини третьої\~статті 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів\~I, II та III групи, а також положень пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний», а саме частини четвертої\~статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» та абзацу 17 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вирішив, що «в аспекті конституційного звернення положення частини першої\~статті 1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Висновків щодо наявності права на отримання обов`язкової частки іншими категоріями «непрацездатних» дітей спадкодавця вказане Рішення Конституційного Суду України не містить. Методичні рекомендації щодо вчинення нотаріальних дій (схвалені органами Міністерства юстиції України 29 січня 2009 року; частина\~III,\~\~розділ 1, пункт 4) визначають, що у осіб, які не досягли встановленого чинним законодавством пенсійного віку (для жінок досягнення 55 років, для чоловіків - 60 років), але які мають право на отримання пенсії на пільгових підставах, право на обов`язкову частку у спадщині не виникає. Згідно абз. 17 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого\~статтею 26 цього Закону\~пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. У свою чергу, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, право на призначення пенсії мають особи, що досягли 60-ти річного віку при наявності страхового стажу не менше 15 років. Судом встановлено, що донька померлої [PERSON] [PERSON] , на момент відкриття спадщини ( [INFO] ) не досягла встановленого чинним законодавством України загального пенсійного віку 60-ти років. Отже, у нотаріуса були відсутні підстави вважати вказану особу (дочку померлої спадкодавиці) непрацездатною повнолітньою дитиною, а доказів того, що вона є інвалідом І,ІІ,ІІІ групи - ні нотаріусу ні суду надано не було. Факт набуття позивачем права на пенсію на пільгових умовах, а саме, оскільки вона є багатодітною матір`ю, та відноситься до окремої категорії осіб, що народили та виховали до 6-річного віку більше 5 дітей та має трудовий стаж не менше 15 років, а тому вона є непрацездатною особою і має право на обов`язкову частку у спадщині є безпідставними, та не свідчить про те, що вона є непрацездатною особою у розумінні\~статті 1241 ЦК України і має право на обов`язкову частку у спадщині. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 16 січня 2019 року у справі № 208/9389/15-ц (провадження № 61-32940св18); від 26 вересня 2019 року у справі № 303/674/17 (провадження № 61-29481св18); від 23 жовтня 2019 року у справі № 285/2298/16-ц (провадження № 61-28747св18);\~від 22 липня 2020 року у справі № 285/3561/17 (провадження № 61-37429св18). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. При цьому матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження непрацездатності [PERSON] , позивачем таких не надано, що в силу положень статей\~12,\~81 ЦПК України\~є його процесуальним обов`язком. Таким чином, у нотаріуса були відсутні правові підстави вважати позивача непрацездатною повнолітньою донькою спадкодавця та розраховувати обов`язкову частку в майні спадкодавця щодо неї. Із урахуванням викладеного, суд вважає, що право позивача не порушене, тому в задоволенні позову в частині визнання дій заповіту недійсним та визнання права власності, слід відмовити. Судові витрати залишити за позивачем, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Outcome: dismissed