Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

22.06.2015 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року. 19.10.2012 року в них народилась донька [PERSON]. Далі в позові зазначила, що сімейне життя з відповідачем не складається, відповідач не поважає сімейні цінності та безвідповідально ставиться до потреб сімї. На даний момент вони проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не допомагає ні продуктами харчування, ні одягом. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, прохає його задовольнити, за тих обставин, які в ньому викладені. Пояснила, що з відповідачем з 2009 року проживали однією сімєю. За цей час у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем не склалися і з червня 2015 року вони проживають окремо. Позивачка зараз мешкає у будинку своєї матері разом з дочкою. Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дочки не надає, живуть вони на пенсію матері. З 22.06.2015 року позивачка звернулася до УСЗН щодо оформлення допомоги на дитину. На час розгляду справи ще жодної виплати не отримала. Відповідач має постійний заробіток, працює трактористом, і тому він може надавати матеріальну допомогу дитині. Позивачка не заперечує, що іноді відповідач передає дитині солодощі, але цього не є достатньо для її повноцінного розвитку та забезпечення дочки всім необхідним. З вересня 2015 року дитина піде до дитячого садка, а це потягне додаткові витрати. Останнім часом відповідач взагалі не спілкується з дитиною та не надає коштів на її утримання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що [PERSON], [INFO], дійсно є його дочкою. Утриманням дочки він займається в добровільному порядку і сплачувати аліменти за рішенням суду не бажає. Не заперечував того, що останні місяці він не спілкується з дитиною та не надає коштів на її утримання. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі та надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року та мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 212001, виданого виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області від 02.11.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 5). В свідоцтві про народження дитини в графі мати вказана позивачка [PERSON], в графі батько відповідач [PERSON]. Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Малинівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 118 від 19.06.2015 року (а. с. 6) та довідкою Малинівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 166 від 22.07.2015 року. Позивачка не працює, отримує дохід тільки у вигляді соціальної допомоги на дитину та з підсобного господарства. Згідно довідки виданої управлінням соціального захисту населення Гуляйпільської РДА за № 3729 від 24.07.2015 року гр. [PERSON] призначена за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року допомога згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» в розмірі 1165,53 грн. та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років в розмірі 130 грн.. Станом на 24.07.2015 року [PERSON] ще не отримувала вказану допомогу. Відповідач працює в ТОВ «Батьківщина», с. Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області на посаді тракториста, має стабільний дохід, загальна сума доходу за період з 01.12.2013 року по 31.03.2015 року становить 21920,63 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Батьківщина» № 166 від 17.06.2015 року (а. с. 7). Стан здоровя відповідача є задовільним, на його утриманні інші непрацездатні особи не перебувають. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність інших аліментних стягнень та дітей, що слідує з пояснень сторін в судовому засіданні. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, те що відповідач працевлаштований, інших аліментних стягнень не має, що слідує з тексту позовної заяви та з пояснень сторін в судовому засіданні, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивачка звернулася до суду із позовною заявою 22.06.2015 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Разом з тим, згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивачка та\~відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення щодо стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved