Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

22.04.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Посилаючись на те, що вона проживає в [ADDRESS], і користується земельною ділянкою біля свого будинку в розмірі 0,40 га. Вказана земельна ділянка була виділена і передана їй в безоплатну приватну власність згідно рішення сесії Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області. Вказала, що її земельна ділянка межує з земелькою ділянкою, яка виділена і передана в безоплатну приватну власність [PERSON] на підставі рішення сільської ради. Зазначила, що своєю земельною ділянкою вона користується відповідно до діючого законодавства, не порушуючи добросусідських відносин. Сім'я [PERSON], навпаки, постійно створює їй неприємності та перешкоди в користуванні її земельною ділянкою уже багато років. Вказала, що відповідач не рахуючись з чинним законодавством, посадили на межі, встановленій між їхніми земельними ділянками дерева акації в кількості більше 10 штук. На даний час дерева дуже високі - до 15 м , як вказано в акті, складеному комісією Біловецьксї сільської ради. Також зазначила , що вона неодноразово звертатлася до сусідів з проханням налагодити нормальні відносини. Вказані дерева сильно затіняють її земельну ділянку - практично весь її город, так як ширина її ділянки до 15 метрів і акації ростуть по всій довжині ділянки. Вона не може засадити будь які сільгоспкультури, як необхідні для харчування і нормального існування. Вона є інвалідом 2 групи, людина похилого віку, тому потребує допомоги. Проте, сусіди ускладнюють її життя. Адже, на її земельку ділянку опадає листя та гілки з дерев, які потрібно прибирати та палити, а коріння проростає на її земельній ділянці. Посилаючись на викладене просила зобов'язати [PERSON] усунути та не створювати їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою в [ADDRESS] і знищити всі існуючі на межі та біля межі між їхніми земельними ділянками, дерева та стягнути з [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору та за надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну заяву в повному обсязі просила задовольнити . В судовому засіданні відповідачка [PERSON] - просила відмовити в задоволенні позивних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є сином позивача та пояснив що він особисто може підтвердити, що дійсно на межі між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] посаджені дерева акації які здійснюють перешкоду в користування земельною ділянкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є головою Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецькою області та може вказати , що жодних документів на право власності чи право користування земельних ділянок у сторін не має та вказані земельні ділянки не приватизовані. Крім того [PERSON] не є належним відповідачем, оскільки після смерті [PERSON] який був чоловіком [PERSON] спадкоємцем є внук, тому все господарство належить йому. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне: Згідно акту обстеження земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд гр. [PERSON] по [ADDRESS] на предмет проникнення на земельну ділянку її сусідки [PERSON] гілок і коренів дерев по [ADDRESS] від 26.03.2014 року виявлено наступне, що дерева породи акація в кількості 10 шт. орієнтовно висотою, 10 м. ростуть в кінці земельної ділянки [PERSON] 5 см, від спільної межі із земельною ділянкою [PERSON] На прохання останньої спилити дерева, так як коріння та гілки проникають на її земельну ділянку, [PERSON] відповіла, що таке проникнення не є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Також встановлено, що згідно довідки Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за № 58 від 23.04.2014 року вбачається що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], та земельні ділянки за вказаною адресою було передано в безоплатну приватну вартість її померлому чоловіку [PERSON] на підставі рішення XIV сесії XXII від 09.02.1998 року. Доказів та жодних документів на право власності чи на право користування на земельну ділянку яка розташована за адресою: [ADDRESS] позивачем до суду не надано, а тому суд не може встановити які саме порушенні права та інтереси позивача. Крім того суду не надано жодних доказів які б вказувала що земельна ділянка по [ADDRESS] належить на праві власності чи на праві користування [PERSON], за таких обставин вона не може бути відповідачем у справі. Також судом встановлено під час розгляду справи та свідок [PERSON] вказала в судовому засіданні, що вищевказані земельні ділянки не приватизовані та не належать на праві власності чи праві користування [PERSON] та [PERSON] Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі наведеного, враховуючи те, що предметом спору є земельна ділянка, яка не є приватною власністю відповідача чи позивача , суд вважає, що вимоги позову про усунення перешкод в користуванні власністю є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Згідно приписів п.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 125 ЗК України «Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав». Суд вважає, що позивачем не зазначено обставини якими він обґрунтовує свої вимоги, посилання на докази що їх підтверджують та не вказано на норми закону які передбачають їх застосування до даного виду право відношень. За таких, обставин, в задоволенні позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed