Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 23.08.2000 року по 04.02.2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2013 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача. Позивач посилається на ті обставини, що відповідач перестав сплачувати аліменти, крім того у нього є заборгованість по сплаті аліментів, їй відомо що відповідач працює, але матеріальної допомоги не надає. Позивач працює, але її заробітної плати не достатньо для утримання доньки. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої доньки, встановивши їх щомісячний розмір у твердій грошовій сумі 800 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та пояснив, що з лютого 2015 року він не працює, до цього за його заявою від заробітної плати відраховувались кошти на сплату аліментів на утримання дитини, також він надавав кошти особисто позивачці. На даний момент він шукає роботу. Суд, беручи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому згідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше від 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] року, починаючи стягнення з 25.02.2013 року (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоров'я когось із них. Судом встановлено, що приймаючи рішення 15.05.2013 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно, Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська прийняв до уваги матеріальне становище сторін, а також можливість утримання позивачем неповнолітньої дочки і можливість надавати допомогу відповідачем. З наданої відповідачем довідки ПП «АБ плюс» вбачається, що за час роботи відповідача з його заробітної плати здійснювалось відрахування аліментів на утримання неповнолітньої дочки до дати звільнення відповідача з підприємства (а.с. 17). Відповідно до розрахунку відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 30.11.2014 року становить 11160,56 грн. (а.с. 12). Крім того, відповідно до розписки позивача [PERSON] відповідач добровільно надавав грошові кошти на утримання неповнолітньої доньки в рахунок аліментів (а.с. 18). Розглядаючи позовні вимоги в межах заявленого позивачем позову та на підставі доказів наданих позивачем, суд вважає підстави, на які посилається позивач, як на обґрунтування позовних вимог щодо зміни розміру аліментів, є підставою для стягнення заборгованості по стягненню аліментів на дитину, передбачених ст. 194 СК України, а тому, враховуючи матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач наразі не працює, позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed