Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

23.04.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення та усунення перешкод в користуванні майном. Позов обґрунтовує тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/2 квартири №3 за адресою вул.Перемоги, буд.29, в м.Славута Хмельницької області. Іншим співвласником квартири є його племінниця [PERSON], яка в ній проживає зі своєю сімєю на даний час. Позивач неодноразово повідомляв відповідача, що він має намір проживати у вказаній квартирі, проте [PERSON] не погоджується на вселення позивача у дане приміщення, чим систематично порушує його право власності на належну йому частину квартири. В звязку з наведеним позивач просить вселити його у спірну квартиру, зобовязавши відповідача не чинити перешкоди в користуванні квартирою та надати йому ключі від вхідних дверей квартири. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Так позивач додатково повідомив суду, що має намір мешкати у спірній квартирі, оскільки є законним співвласником Ѕ частки. Проте відповідач не бере до уваги його право власності щодо даного житла, так як і не відшкодовує вартість належної йому частки квартири. В звязку з наведеним був змушений здійснювати захист порушених прав в судовому порядку. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили з наступних підстав. Так відповідач вказала, що попереднім власником квартири була її бабуся, мати позивача, з якою вона постійно проживала. За життя бабусі [PERSON] дана квартира була приватизована в рівних частках між [PERSON], позивачем та її рідним братом [PERSON] Згодом після смерті бабусі заяву про прийняття спадщини подали позивач та його рідна сестра [PERSON], таким чином успадкували після смерті матері по 1/6 частки спірної квартири. Згодом її мати [PERSON] та її брат [PERSON] відчужили належні їм частки на її користь. Таким чином на момент розгляду справи вона є співвласником Ѕ частки квартири №3 за адресою вул. Перемоги, буд. 29, в м.Славута. Після смерті бабусі за усною домовленістю з позивачем вона продовжувала в ній мешкати разом з дітьми, домовившись про те, що через деякий час відшкодує йому вартість належної йому частки нерухомості. Проте в березні 2017 року мав місце інцидент, коли позивач, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ввійшов до квартири, де вона на той час перебувала з дітьми, почав застосовувати до неї фізичну силу, затіяв сварку та ображав її нецензурною лайкою. Враховуючи таку поведінку [PERSON], яка на її думку становить загрозу як для неї, так і для її дітей, надати добровільно ключі від квартири відмовляється, разом з тим відшкодувати чи вказати точну дату, до якої зможе сплатити [PERSON] вартість його частки квартири відповідач не може. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про право власності на житло від 15.12.2008 серії САВ №881091 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира №3 по вул. Перемоги в м. Славуті загальною площею 75,9 кв.м. (а.с.9). Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2017 [PERSON] є спадкоємцем 1/6 частки вказаної квартири після смерті матері [PERSON] (а.с.12). Те, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/6 даної квартири підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2017 №105962624 (а.с.14). Таким чином, позивач є співвласником Ѕ частки даної квартири, що не заперечувалося в суді обома сторонами. Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради від 27.03.2018 №3844/26 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачем, [PERSON] є співвласником іншої Ѕ квартири. Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд враховує наступне. Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9\~Конституції України є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 47\~Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з п.п.1,2,5 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1-3 статті 358\~ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України). Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. Відповідна правова позиція викладена у постанові [PERSON] Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом допитувались свідки зі сторони відповідача. Так зокрема рідний брат [PERSON] свідок [PERSON] повідомив суду, що на його думку позивач безпідставно звертається до суду з даним позовом до [PERSON], оскільки за життя його матері [PERSON] він за нею не доглядав та не допомагав, тоді як його сестра та мати протягом останнього часу постійно з нею проживали, доглядали її та надавали різного роду допомогу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], котра працювала в квартирі по сусідству зі спірною квартирою, повідомила, що їй відомо про те, що за життя [PERSON] житло було приватизоване на неї, її сина [PERSON] та онука [PERSON] Також за життя [PERSON] часто говорила проте, що син [PERSON] до неї не навідується. Водночас постійно бачила, що допомагали їй та доглядали її донька та онука. Такі покази свідків суд не бере до уваги, оскільки як було встановлено судом позивач є законним співвласником Ѕ спірної квартири, а відтак не може бути позбавлений прав щодо володіння, користування та розпорядження нею. Виходячи з характеру спірних відносин та доведення суду наявності позивача права власності на частину спірного об'єкту нерухомого майна, є підстави для задоволення позову [PERSON] щодо усунення перешкод в користуванні шляхом вселення до квартири, зобовязання [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні квартирою шляхом надання ключів від замка дверей квартири, оскільки визначений позивачем спосіб захисту є правомірним та має за мету відновити порушенні права позивача, як співвласника квартири, на реалізацію в повній мірі права власності на об'єкт нерухомого майна та припинення порушень з боку відповідача в майбутньому.

Outcome: approved