overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.02.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 1 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31.10.2015 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 12 708,01 грн., що складається з заборгованості за кредитом 1 403,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7 573,68 грн., заборгованості за пенею та комісією 2 650,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 581,33 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2013 року на загальну суму 12 708,01 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 218,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом. Свій позов позивач мотивував тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 12 вересня 1992 року, актовий запис № 12 у Малокрушлинецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя та виховання сина, спільне господарство не ведуть, на протязі сімейного життя у них виникали постійно сварки, скандали. З серпня 2012 року вони перестали проживати разом, на підставі цього наладити нормальні стосунки неможливо. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе, в звязку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 вересня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у Малокрушлинецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 12 (а.с.4). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб\~припиняється\~ внаслідок\~ його\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, відповідач визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Бабій», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 31 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу в позику кошти у сумі 4\~540,00 доларів США. Відповідач у підтвердження отримання коштів надав позивачу розписку, в якій зобов'язався повернути вказану суму позики до 01 липня 2013 року. У строк, вказаний у договорі та розписці, відповідач позику не повернув та до цього часу ухиляється від сплати боргу за договором позики. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 4\~540,00 доларів США, що еквівалентно 113\~826,43 грн., три процента річних від несплаченої суми, що становить 13 565,62 грн., витрати за надання правової допомоги у сумі 500,00 грн. та судовий збір у сумі 1\~273,92 грн. У судове засідання позивач не з'явився, проте представник позивача надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25 грудня 2012 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 252. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне мешкання не склалося, втратили почуття, порозуміння та повагу один до одного. Припинили подружні відносини з грудня 2015 року, мешкають окремо. Сторони в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи були неодноразово належним чином повідомлені, про що в матеріалах справи є підтвердження. Позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріли справи, приходить до висновку, що можливо слухати справу в відсутність сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2012 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 252. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Проголошена ст.51 Конституції України, охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд зясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, майнового спору не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача так і відповідача. Спорів щодо розподілу майна не має, спору щодо виховання та утримання дитини не має. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 30 серпня 2011 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені 10 жовтня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спору щодо мешкання дитини на даний час між ними відсутній. Майновий спір на даний час, але буде вирішуватися в іншому процесі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне «Капштик». Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні вказав, що на розірвання шлюбу згоден та просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 251260, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 520. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги він мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з 2010 року мешкають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей на мають. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не зявився, надав заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не зявилась, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнав, не заперечувала проти його задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 05 вересня 1987 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 246493, виданого виконавчим комітетом Плахтіївсьткої сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.5). Шлюбні відносини сторони не підтримують з 2010 року, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання відповідачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги він мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з квітня 2015 року мешкають окремо. Від шлюбу мають одну малолітню дитину. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 04 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 208427, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.5). Як видно з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 388188, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області 06 травня 2014 року, сторони є батьками малолітнього [PERSON], який народився 26 квітня 2014 року (а.с. 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують з квітня 2015 року, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання відповідачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 20 березня 2008 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 42. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з літа 2014 року через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 11 березня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №42, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 31 жовтня 1997 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], доньку Ольгу, [INFO], доньку Віру, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO]. З липня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 583,50 грн. \~\~ \~ \~ \~ Свої вимоги позивач мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, відповідач добровільно допомоги не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того, в заяві просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засіданні не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. \~ Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки № [NUMBER] від 07.11.2014 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міської ради дитина проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). \~\~У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок утримувати свою дитину покладається на обох батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. \~ В звязку з тим, що на момент розгляду справи відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 (шести) років складає 1167 гривень, суд вважає, що обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 583,50 грн. \~ У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 22 грудня 2015 р. \~ Суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя\~ когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому законом розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved