Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, третьої особи без самостійних вимог і просить постановити рішення, яким визнати відмову [PERSON] щодо тимчасового виїзду малолітнього [PERSON], [INFO] безпідставною; - дозволити їй, [PERSON], без згоди батька [PERSON] оформити документи для виготовлення відповідних віз та усіх відповідних документів необхідних для закордонної поїздки малолітнього сина, [PERSON], [INFO] та на його в'їзд до країн Євросоюзу, Туреччини та Єгипту з 15 червня 2017 року по 15 червня 2018 року; - допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України. 30.06.2017 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила дозволити тимчасовий виїзд за кордон її сина, [PERSON], [INFO] на період канікул в 2017-2018р.р., а саме: з 15.07.2017р. по 31.08.2017р.; з 09.10.2017р. по 15.10.2017р.; з 20.11.2017р. по 26.11.2017р.; з 25.12.2017р. по 09.01.2018р.; з 09.04.2018р. по 15.04.2018р.; з 01.06.2018р. по 31.08.2018р. В судовому засіданні позивач свої уточнені вимоги підтримала і пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який згідно рішення Галицького районного суду від 15.09.2014 року було розірвано. У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], [INFO]. Самостійно утримує та доглядає сина, батько хлопчика не цікавиться його життям та розвитком, матеріально не забезпечує. Станом на 01 травня 2017 року заборгованість по аліментах становить 17 501,26 грн. Так, 12 травня 2014 року між нею та чоловіком виник конфлікт в ході якого останній наніс їй умисно три удари молотком по голові, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, а тому на даний час [PERSON] відбуває покарання за ч.1 ст. 121 КК України. Вона бажає оздоровити свого сина і показати йому нові місця і країни, однак її колишній чоловік відмовляється надати письмову згоду на виїзд дитина закордон. На неодноразові прохання про дозвіл колишній чоловік не погоджується і кричить, що термін дуже великий, дає дозвіл тільки на місяць. А віза терміном на місяць надає право на перебування тільки на сім днів, а це дуже короткий термін. Вона має можливість поїхати з сином до своєї сестри в Польщу, також вона виробила річну візу і має право в'їзду на територію Євросоюзу до 13 червня 2018 року, і тому звернулася з даним позовом до суду, щоб виїхати з сином за кордон без згоди батька в період його канікул протягом року. Запевнила,що вона не взмозі виїжджати на кожні канікули з дитиною за межі України, так як на це потрібно кошти, однак в котрийсь з вказаних періодів вона бажає поїхати, а ще більше бажає цього її син. Просила позов задоволити повністю. Представник відповідача уточнені позовні вимоги [PERSON] визнала частково і суду пояснила, що її син, [PERSON] заперечує щодо тимчасового виїзду дитини за кордон в період з 01.06. по 31.08.2018р. окрім того і вона не зможе бачитись з онуком. Представник Служби у справах дітей в судовому засіданні позов визнала, і додала, що дитині для її кругозору та фізичного і емоційного розвитку піде тільки на користь поїздка за кордон в період канікул, оскільки це ніяким чином не впливатиме на навчальний рік у школі і отримання освіти дитиною, про що подала рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради про надання тимчасового дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача, заперечення відповідача, представника Служби у справах дітей, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який згідно копі виписки з рішення Галицького районного суду від 15.09.2014 року - розірвано (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син, [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з вимогами ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31.03.1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. п.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Крім того відповідно рішення від 24.05.2017 року виконавчого комітету Бурштинської міської ради «Про надання тимчасового дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини» надано дозвіл [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон для оздоровлення та відпочинку малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.24). З довідки-розрахунку по стягненню аліментів з [PERSON] за №214 від 20.04.2017 року виданої Галицьким районним відділом ДВС вбачається, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за період з квітня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 16 951,26 грн. (а.с.6-7). З копії ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.10.2016 року видно, що [PERSON] засуджений за ч.1 ст. 121 КК України до двох років і шість місяців позбавлення волі, вирок суду першої інстанції залишено без змін (а.с.8-9). З довідки про склад сім'ї [PERSON] видно, що позивач зареєстрована та проживає разом з сином, [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.10), з копій документів про особу [PERSON], яка є рідною сестрою позивача, [PERSON] (а.с.25-26) видно, що сестра позивача має картку на проживання, яка проживає в Польщі. З копії паспорта позивача видно, що [PERSON] має закордонний паспорт з дійсною річною візою терміном з 12.06.2017 року по 13.06.2018 року (а.с.28). З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача, [PERSON] на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON], та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька, [PERSON] Заперечення представника відповідача щодо періоду з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року суд до уваги не приймає, оскільки заперечення, що бабуся не буде бачити онука все літо, не може бути прийнятий, так як представник відповідача [PERSON] представляє в суді інтереси відповідача [PERSON], а не свої, як бабусі хлопчика. Також відповідач по справі - батько малолітнього [PERSON], жодних заперечень щодо обставин, викладених у позовній заяві не подав суду, будь-яких мотивів своєї незгоди на виїзд дитини з матір'ю на відпочинок за кордон, не навів. За таких обставин, з урахуванням інтересів малолітньої дитини сторін, закордонна поїздка яка лише сприятиме його оздоровленню, розумовому та духовному розвитку. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України, ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 141, 150, 154, 155, 157 СК України, Правил перетинання державного кордону громадянами України,

Outcome: approved