Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

23.10.2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~Київського районного\~суду м.\~Одеси із\~заявою,\~заінтересована особа\~-\~Київський районний\~у місті\~Одесі відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~в якій\~просить суд\~встановити факт\~смерті [PERSON] , який помер [INFO] \~у місті Луганськ Луганської області. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] посилається на те, що [INFO] у місті Луганськ Луганської області помер його батько [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує,\~що з метою отримання свідоцтва про смерть свого батька він звернувся до Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з відповідною заявою, однак отримав відмову, оскільки надана копія свідоцтва про смерть [PERSON] видана на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому надана копія свідоцтва про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків. З урахуванням викладеного, оскільки встановлення факту смерті батька [PERSON] заявнику\~необхідно для\~подальшої реєстрації\~факту його\~смерті в\~органах державної\~реєстрації актів\~цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, [PERSON] звернувся до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 26.10.2020року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою\~\~ [PERSON] , заінтересована особа Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове\~засідання 27.10.2020\~року заявник\~не з`явився,\~однак 26.10.2020\~року надіслав\~на електронну\~адресу суду\~заяву,\~в якій\~просив розглянути\~справу за\~його відсутності,\~заяву про\~встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання 27.10.2020 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Червонопартизанськ Луганської області, є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [INFO] [PERSON] помер, місце смерті місто Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.07.2020 року та копією довідки про причини смерті від 22.07.2020 року. Після його\~смерті [PERSON] звернувся до Київського районного\~у місті\~Одесі відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) для державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак,\~листом від\~17.09.2020\~року за\~№ 3501/52-25\~Київський районний\~у місті\~Одесі відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки відповідно до\~частини першої\~ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~державна реєстрація\~смерті проводиться\~на підставі\~документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою;\~рішення суду\~про встановлення\~факту смерті\~особи в\~певний час\~або про\~оголошення її\~померлою. Аналіз\~документів представлених\~заявником,\~свідчить,\~що надана\~копія свідоцтва\~про смерть\~не відповідає\~умовам діючого\~законодавства та\~не створює\~правових наслідків,\~бо видане\~на тимчасово\~окупованій території\~України.\~Відповідно до\~статті 2\~Закону України\~«Про особливості\~державної політики\~із забезпечення\~державного суверенітету\~України на\~тимчасово окупованих\~територіях у\~Донецькій та\~Луганській областях»:\~«Діяльність збройних\~формувань Російської\~Федерації таокупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків». Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до\~ч.1\~та ч.2\~ст.\~317\~ЦПК України\~\~заява\~про встановлення\~факту народження\~особи на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~може бути\~подана батьками,\~родичами,\~їхніми представниками\~або іншими\~законними представниками\~дитини до\~будь-якого\~суду за\~межами такої\~території України\~незалежно від\~місця проживання\~заявника. Заява\~про встановлення\~факту смерті\~особи на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~може бути\~подана родичами\~померлого або\~їхніми представниками\~до суду\~за межами\~такої території\~України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5\~встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014\~введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена\~Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року(згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до додатку до\~розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року\~м. Луганськ Луганської області віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місце смерті [PERSON] , а саме: місто Луганськ, є територією, на якій здійснюється антитерористична операція. 17.03.2015року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Враховуючи, що місто Луганськ відповідно до\~розпорядження №1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року,\~являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги\~постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення\~ст. 317 ЦПК України\~та\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно з п. 1\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст.\~1;\~4\~ч.2\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно п.п.1, 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст.\~1;\~4\~ч.2\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). На підтвердження факту смерті батька, заявником долучена копія свідоцтва про смерть, яке видане Жовтневим відділом ЗАГС Луганського міського управління юстиції, який територіально знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Заявник [PERSON] є громадянином України, проживає в м. Одесі, його батько - [PERSON] також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України проживав у місті Луганськ, помер [INFO] , місце смерті: місто Луганськ, про що було видано довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть. Приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 9\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд приходить\~до висновку,\~щодовідка про причину смерті та свідоцтво про смерть,\~не створюють\~правових наслідків,\~проте можуть\~свідчити про\~факт смерті\~ [PERSON] на території міста Луганськ. При викладених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.4\~ст.\~317\~ЦПК України\~ухвалене судом\~рішення у\~справах про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~підлягає негайному\~виконанню.

Outcome: approved