Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

23 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 жовтня 2013 року вона надала в борг відповідачу суму коштів у розмірі 15 000 грн., які повинні були бути повернені останньою до 01 листопада 2013 року. В термін відповідач кошти не повернула, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 11 400 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 1 770 грн., 3% річних у розмірі 326 грн. 71 коп., неустойку за порушення строків виконання зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 1 676 грн. 71 коп., судові витрати, а саме: 1 000 грн. за надання правової допомоги та сплачений судовий збір. У судовому засіданні позивач, його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши позивача, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, не зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що факт отримання відповідачем коштів в розмірі 15 000 грн. від позивача у виді позики підтверджується наданим оригіналом розписки від 07 жовтня 2013 року. Строк повернення був визначений до 01 листопада 2013 року. Дані обставини також визнаються сторонами. З огляду на те, що кошти за розпискою відповідач повинна була повернути в строк до 01 листопада 2013 року, то з цього часу відповідач є такою, що прострочила виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Після пред'явлення позову, відповідачем частково погашено борг в сумі 3 600 грн., відтак вимоги позивача щодо стягнення з відповідача залишку суми боргу, згідно уточнених вимог - 11 400 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до заявлених позовних вимог, позивачка також просить стягнути з відповідачки на свою користь інфляційне збільшення суми боргу, 3% річних та неустойку за порушення строків виконання зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з моменту прострочення по час звернення з позовом до суду. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Провівши розрахунок інфляційного збільшення суми боргу за період з часу прострочення по час пред'явлення позову враховуючи індекс інфляцій за цей період - 1,28, таке складає 1 920 грн. Однак, враховуючи те, що суд розглядає спір в межах пред'явлених вимог стягненню підлягає 1 770 грн. інфляційного збільшення суми боргу. Провівши розрахунок трьох відсотків річних за період з часу прострочення по час пред'явлення позову такі складають 325 грн. 48 коп., що підлягає стягнення з відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки… Враховуючи те, що ні договором ні законом не передбачено сплату пені в разі порушення строків виконання грошового зобов'язання за договором позики, в частині вимог про стягнення неустойки за порушення строків виконання зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 1 676 грн. 71 коп. слід відмовити. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial