Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

23 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору підряду, повернення сплачених коштів, пені та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що у жовтні 2010 року у свого знайомого [PERSON] він придбав автомобіль марки: FORD TRANSIT, державний номер [NUMBER]. Але враховуючи відсутність коштів на постановку даного автомобіля на обліку в органах ДАІ, з обліку автомобіль не знімав, а отримав довіреність від [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] 14.10.2010 року, згідно якої його уповноважено вчиняти будь - які дії, пов'язані з експлуатацією, а також розпорядженням (продажею, міною тощо). У березні 2013 року він вирішив продати авто. 11 березня 2013 року він домовився з відповідачем про перепродажний ремонт вказаного автомобіля, що передбачало виконання зварювальних робіт при заміні іржавих частин кузова на нові, шпаклювання кузова та його покраска. За домовленістю, він повинен був надати відповідачу гроші та матеріали для виконання ним робіт в строк не більше двох місяців, тобто до 11 травня 2013 року. Розмова з відповідачем відбувалась на станції технічного обслуговування по вул. Таганрозька, 72 , де 11 березня 2013 року він залишив свій автомобіль в справному стані для проведення ремонту. В травні 2013 року з'ясувалось, що [PERSON] до виконання робіт навіть не приступив, а лише розібрав автомобіль та використав надані ним матеріали для ремонту інших автомобілів. Вказує на те, що на вимогу відповідача до 04 травня 2013 року, частинами, він передав гроші на ремонт та матеріали в розмірі 11 000 грн. та матеріали: 2 пороги по ціні 400 грн., кожний, лист металу вартістю 350 грн. При цьому витратив на приїзд з Росії (де працював на той час) до Маріуполя лише на квитки - 1450 грн. 01.08.2013 року, оскільки відповідач не приступив до ремонту вказаного автомобіля, за допомогою евакуатора, за свій рахунок, забрав авто до іншого майстра. Автомобіль був у розібраному стані та непридатний до експлуатації. 28 серпня 2013 року [PERSON] погоджуючись з тим, що винен гроші, склав власноручно розписку про отримання від нього 11 000 гривень. Однак до теперішнього часу гроші не повернув, в наслідок чого він вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав. 3 11 травня 2013 року, коли відповідач повинен був виконати передпродажний ремонт його автомобіля до дня подання позову минуло 135 днів. Тому [PERSON] повинен повернути йому сплачені 11 000 грн. з нарахованими на цю суму 3% за кожний день прострочення, тобто 44 550 грн., а всього 55 550 грн. Окрім того, діями відповідача, йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях із - за відмови виконати умови договору та повертати сплачені кошти, які необхідні йому для підготовки до зимового періоду будинку, в якому він мешкає. Це змусило його та родину шукати на зимовий період інше житло, тобто нести додаткові витрати. Тому він вимушений вживати додаткових заходів для організації життя його родини внаслідок бездіяльності відповідача. Моральну шкоду він оцінює в 2 000 грн. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд розірвати договір підряду від 11 березня 2013 року та стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 11 000 грн., пеню за кожен день прострочки в розмірі 44 550 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., витрати на правову допомогу, судовий збір покласти на відповідача. Позивач та представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, до судового засідання не з'явились, надали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Також просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розірвати договір підряду від 11 березня 2013 року, стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу в розмірі 11 000 грн., пеню за кожен день прострочки в розмірі 44 550 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. У зв'язку з чим суд розглядає справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справи та за відсутності відповідача, постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Частиною 1,2 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Матеріалами справи встановлено, що у виконання усного договору підряду та на підтвердження факту передачі грошей, 20 серпня 2013 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений договір позики (з фізичною особою), за умовами якого позикодавець надав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 11 000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позику у визначений цим договором строк. Пунктом 5.2 вказаного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути всю позику до 01 листопада 2013 року. З розписки від 20 серпня 2013 року вбачається, що [PERSON], відповідно до договору позики від 20 серпня 2013 року, одержав від [PERSON] в борг суму в розмірі 11 000 грн. і зобов'язався повернути її в строк, визначений в договорі. З розрахунку суми боргу наданої позивачем вбачається, що сума боргу складає 11 000 грн., пеня у розмірі трьох відсотків за кожен день прострочення складає 44 550 грн., а всього 55 550 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що заявлена позивачем сума моральної шкоди є розумною та справедливою, тому враховуючи обставини справи, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 2 000 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум. Судовий збір позивачем не сплачувався на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 555, 50 грн. та 243,60 грн. за подання до суду заяви майнового та не майнового характеру, відповідно. На підставі 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved