Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

21 травня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], у якому просять: - стягнути з відповідача кошти витрачені на поліпшення та утримання житлового будинку, поліпшення господарсько-побутових будівель та земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], на загальну суму 19148 гривень 75 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.12.2013 вони разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] були власниками будинку за вищезазначеною адресою. Крім того, рішенням Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 25.07.2014 позивачам передано у спільну часткову власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарчих будівель і споруд площею 0,15 га за кадастровим номером [NUMBER] та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,027 га. В Реєстраційній службі Шосткинського міськрайонного управління юстиції позивачами було отримано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Після оформлення всіх необхідних документів позивачі за власні кошти, своїми силами та із залученням фахівців привели будинок у придатний стан для проживання, а земельну ділянку - у стан придатний для її використання. За проведені ремонтні роботи [PERSON] та [PERSON] понесли витрати на суму 19148 гривень 75 копійок. Однак, 25 листопада 2014 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, Реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції, про визнання незаконними та скасування рішень Воронізької селищної ради, рішення виконкому Воронізької селищної ради, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання ордеру недійсним, скасування державної реєстрації земельної ділянки та витребування майна із чужого незаконного володіння, звернувся [PERSON] Третіми особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору у цій справі були [PERSON] та [PERSON] та Управління Держземагенства у Шосткинському районі. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року по справі №589/6300/14-ц позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Таким чином [PERSON] та [PERSON] перестали бути власниками вищезазначених житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями та земельних ділянок. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та додатково пояснила, що за час проживання у [ADDRESS], зробили наступні поліпшення - зробили огорожу, повбирали сміття з двору та городу, зробили вікна, провели електричний кабель та підключили його до лічильника. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та додатково пояснив, що коли всилялися до будинку, він був не придатний для проживання, оскільки у вікнах було вибито скло, піч в будинку була в аварійному стані, огорожі не було, а тому через город проходила стежка по якій ходили місцеві жителі. Із поліпшення також зробили наступне, вставили в будинок замок, засклили вікна, повбирали із двору та городу сміття, викорчовували дерева, убрали веранду яка була в аварійному стані, а також піч, поставили огорожу. На все це було витрачено особисті гроші. Поліпшення було зроблено в період з осені 2013 року до літа 2014 року. В подальшому, коли стало відомо, що [PERSON] є власником цього будинку припинили проводити будь-які поліпшення. Крім того, [PERSON] в подальшому було демонтовано огорожу та електричну проводку всередині будинку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, окрім пояснень які аналогічні поясненням позивачів додатково зазначив, що розрахунок вартості поліпшення, що було зроблено позивачами, робив відповідний спеціаліст в цінах 2015 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений. (а.с.76). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що у серпні 2014 року разом з онуком поїхала до селища Вороніж де побачила, що у будинку [ADDRESS], що належить відповідачу проживає інша сім'я. Будинок був засклений, територія садиби була обнесена огорожею, але була відсутня веранда, а в середині будинку піч. В подальшому коли позивачі перестали проживати в будинку та були зняті з реєстрації, відповідач пропонував забрати майно, що було витрачено на поліпшення, а саме, на огорожу, а також забрати вікна та електропроводку, оскільки їх можливо зняти без шкоди для будинку. Представник відповідача [PERSON].в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач потреби у поліпшенні будинку не мав. Піч була розібрана, але залишено трубу, яка висить на балках даху. Після поліпшення відсутня веранда будинку, а також викорчовувано плодоносні дерева. Суд, вислухавши позивачів та їх представника, представників відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] суду показала, що є дочкою відповідача [PERSON] Будинок [ADDRESS] належить на праві власності її батьку. До 2005 року батьки свідка постійно доглядали за будинком, а потім у зв'язку із сімейними обставинами перестали це робити. Бачила подвір'я разом із будинком у 2015 році. Була відсутня огорожа, а у будинку була відсутня піч. Город був у занедбаному стані. Свідок [PERSON] суду показав, що позивачі отримали від Воронізької селищної ради будинок у селищі Вороніж і в кінці 2013 року та на початку 2014 року почали його облагороджувати, оскільки будинок був у зруйнованому стані. Веранда будинку зазнала деформації, від'єдналась від будинку. Будинок був від'єднаний від системи електропостачання. Системою опалення в будинку користуватися було неможливо. Тому веранду було вирішено розібрати, викорчовували дерева, та зачищали територію навколо будинку, виносили сміття. Свідок [PERSON] суду показав, що в кінці жовтня 2013 року допомагав позивачам робити огорожу у садибі у селищі Вороніж. Двір та город був у занедбаному стані, через город проходила стежка. Із рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 09 квітня 2015 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] до Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, Виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, Реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Управління Держземагенства у Шосткинському районі та орган опіки та піклування Шосткинської райдержадміністрації про визнання незаконними та скасування рішень Воронізької селищної ради від 14.10.2013 року та 25.07.2014 року, рішення виконкому Воронізької селищної ради від 31.10.2013 року №110, визнання недійсними Свідоцтв про право власності на будинок, земельні ділянки, визнання ордеру недійсним, скасування державної реєстрації на будинок, земельні ділянки задоволено частково, а саме: - визнано незаконним та скасовано рішення Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 14.10.2013 року про прийняття у комунальну власність територіальної громади смт. Вороніж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] і передачу його на баланс КП «Добробут»; - визнано незаконним та скасовано рішення Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 25.07.2014 року в частині передачі у спільну часткову власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] (по 1/4 ч. кожному) громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 31.10.2013 року № 110 про видачу ордеру на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON]; - визнано недійсним ордер № 272 на житловий будинок [ADDRESS] виданий [PERSON] від 31.10.2013 року; - визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житловий будинок, яке видано КП «Добробут» Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 03.12.2013 року про право власності на будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - скасовано державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер об'єкту 307823459253 здійснену реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за індексним номером 18670523 від 06.03.2014 року, номери запису про право власності: 4893581, 4893601, 4893623, 4893655 права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 37 по вул. Садова в селищі Вороніж, Шосткинського району Сумської області (по 1/4 ч. кожному) за власниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - визнано недійсними Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер: [NUMBER], [NUMBER], що видане реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 09.09.2014 року на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS], (по 1/4 ч. кожному) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - скасовано державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер об'єкту 448817859253, здійснену реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 09.09.2014 року, номери запису про право власності: 6929706, 6929726, 6929747, 6929763, право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.4-7). Із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого 17 травня 1994 року в реєстрову книгу за №15 за реєстровим №2081, вбачається, що 15 квітня 1994 року державний нотаріус Шосткинської районної державної нотаріальної контори Бутко І.Е., засвідчив, що на підставі заповіту, посвідченого Шосткинською державною нотаріальною конторою 04 грудня 1992 року і зареєстрованого в реєстрі за №І-320І спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] померлого[INFO] є син - [PERSON], що мешкає у [ADDRESS]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, житлова площа якого 16,1 кв. метрів, що знаходиться у селищі Вороніж, вулиця Садова, будинок №37 та розташований на земельній ділянці розміром 1500 кв.м, на якій також знаходиться два сараї - зазначені у плані літерами «Б, В», погреб зазначений у плані літерами «Пг», огорожа, що належить померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Воронізькою селищною Радою 28.05.1991 р. за №545 та зареєстрованого у Конотопському МБТІ 28.05.1991 за №2081. Крім того в Свідоцтві зазначено, що дане Свідоцтво підлягає реєстрації в Конотопському МБТІ. (а.с.37). Із паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським РВ УМВС України в Сумській області 05 вересня 2000 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області. (а.с.42). Із паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 11 грудня 2000 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у сел. Петровськ Мамонтовського району Алтайського краю. (а.с.43). Із паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 27 вересня 1995 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у місті Шостка Сумської області. (а.с.44). З довідки №660 виданої 01.07.2015 КП «Шосткинське МБТІ» вбачається, що загальна площа житлового будинку по [ADDRESS] 46,7 кв.м, житлова - 16,1 кв.м. Сіни «а-1», опалювальна піч демонтовані що, не є самочинним згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації нерухомого майна №127. (а.с.66). Відповідно до ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України №435-IV від 16 січня 2003 року (далі - ЦК України), якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ч.2, 3 ст.390 ЦК України, власник майна має право вимагати від добросовісного набувача передання усіх доходів від майна, які він одержав або міг одержати з моменту, коли дізнався чи міг дізнатися про незаконність володіння ним, або з моменту, коли йому було вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна. Добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Необхідними вважаються витрати на утримання будинку і підтримання його в нормальному стані. Наприклад, це можуть бути витрати на поточний і капітальний ремонт, технічне обслуговування і таке інше. Оскільки від добросовісного набувача доходи можуть бути витребувані лише з того часу, коли він дізнався про неправомірність свого володіння, то необхідні витрати до цього моменту повинні покриватися за рахунок отриманого доходу. Таким чином стягнення доходів і витрат взаємозалежні. Під поліпшенням маються на увазі такі витрати на майно, що, з одного боку, не диктуються необхідністю його збереження, але з іншого боку, носять обґрунтований, корисний характер, тому що поліпшують експлуатаційні властивості будинку, підвищують його якість, збільшують вартість. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що усі витрати на утримання садиби [ADDRESS], а також на її поліпшення були здійсненні позивачами до часу коли вони дізналися, що у садибі є інший власник.

Outcome: dismissed