Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

23 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 07 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу подружжя припинило подружні стосунки, поновлення яких позивач не бажає, тому просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер. В ході судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила розірвати шлюб між подружжям та визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали із зазначених в позовній заяві підстав. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу та просив залишити дочку на його вихованні. Подали до суду письмові заперечення (а.с.28) З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Між сторонами існують сімейні правовідносини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що Тетерівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 07 серпня 2009 року, актовий запис №12 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON], [INFO] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яку суд вважає, необхідно залишити на виховання матері (а.с.6). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 12 вересня 2017 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], має земельну ділянку площею 0,69 га., продуктивної худоби та птиці не утримує, житлово-побутові умови задовільні (а.с.44). Відповідно до довідок Житомирської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів [PERSON] навчається в першому класі, проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.45-46). Відповідно до висновку Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №355 від 17 травня 2017 року щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] останню рекомендовано передати на утримання батька [PERSON] та визначити її місце проживання в с.Тетерівка, Житомирського району, Житомирської області, оскільки останній має необхідні побутові умови для розвитку та проживання дитини, її всебічного розвитку, батько турбується про дочку (а.с.57-59). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] турбувалася про дочку, спілкується з нею. Як жило подружжя разом вони пояснення дати не можуть. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] допитані в судовому засіданні дали аналогічні пояснили, а саме про те, що батько водив дитину в садочок, а зараз возить та забирає зі школи, дитина завжди охайна і доглянута. Жодних відомостей про відносини проживання та сварки між подружжям їм не відомо. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння та наміру зберігати сім'ю та зважаючи, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, внаслідок чого наявні підстави для розірвання шлюбу. Згідно ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.4, 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подав суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. При визначенні місця проживання дитини суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №355 від 17 травня 2017 року, оскільки він є досить обґрунтованим, узгоджується з іншими матеріалами справи та показами свідків допитаних судовому засіданні. Суд також бере до уваги і висновок Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області №02-09/1438 від 15 серпня 2017 року та №02-09/1941 від 14 листопада 2017 року, проте враховуючи, що малолітня [PERSON] тривалий час проживає з батьком, який має усі умови для проживання доньки, постійний доход, не зловживає спиртними напоями, його відповідальне ставлення до виховання дитини та той факт ,що мати [PERSON] не має постійного доходу необхідного для забезпечення матеріальних та духовних потреб дитини на переконання суду є тими винятковими обставинами, при яких на даний час є неможливим проживання дитини з матір'ю. Таким чином, аналізуючи всі обставини справи та надані на їх підтвердження докази, правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому судовий збір у сумі 320 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial