overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 квітня 2010 року та стягнути на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24 квітня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 455 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 11). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача та держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог позивач вказала, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач з ними не мешкає, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що є обтяжуючим фактором для позивача. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дочки. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Як встановлено судом, 03 грудня 2010 року [PERSON] народила дитину [PERSON], батьком дитини у свідоцтві про народження вказано відповідача - [PERSON] (а.с. 4). На даний час, сторони подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітня дитина проживає з матірю, позивачкою по справі та перебуває на її повному утриманні. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати та утримувати неповнолітню дитини, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається, відповідач зареєстрований субєктом підприємницької діяльності, аліментних стягнень на користь третіх осіб не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судовий збір по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

23 листопада 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2008 року (а.с.2). Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). З 14 листопада 2015 року сторони разом не проживають, дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вище зазначені обставини відповідач не заперечив, позов визнав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позовні вимоги визнає, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дитини на матеріальне забезпечення. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

23 листопада 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 10 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Коршівській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від спільного подружнього проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них склались нормальні сімейні відносини, але з часом вони погіршилися. Між ними часто почали виникати різного роду непорозуміння, вони не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. В стані алкогольного спяніння відповідач вчинив скандал та наніс їй побої. Через таку поведінку відповідача вони припинили спільне проживання і протягом 1,5 року проживають окремо, оскільки відповідач пішов проживати до своїх батьків. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина залишити на її утриманні, залишити їй прізвище Коцаба. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд вважає причини його неявки неповажними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 10 серпня 2006 року між [PERSON] (д.п. Коцаба) О.М. та [PERSON] зареєстровано шлюб у Коршівській сільській раді, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 10. /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них склались нормальні сімейні відносини, але з часом вони погіршилися. Між ними часто почали виникати різного роду непорозуміння, вони не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Вони припинили спільне проживання і протягом 1,5 року проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Коцаба) О.М. та [PERSON] розірвати, неповнолітнього сина - залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище Коцаба. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Іванівська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування заяви останній зазначив, що [INFO] року в с. Іванівка померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності. Спадкове майно знаходиться на території Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Але прийняття ним спадкового майна його матері ускладнюється в зв'язку з тим, що в його посвідці про народження в графі мати вказано «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть матері її прізвище, ім'я та по батькові зазначені як «[PERSON]». Прізвище його матері з «[PERSON]» змінилося на «[PERSON]» внаслідок укладення шлюбу з [PERSON], але актовий запис про шлюб відсутній. Заявник просить суд встановити факт родинних відносин з померлою. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти заяви не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 даного Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши заявника, свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши зібрані в справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.8). [PERSON] доводиться рідним сином померлій, що підтверджується наступним: -Співпадають ім'я та по батькові «[PERSON]» зазначені у посвідці про народження заявника в графі «мати» і у свідоцтві про смерть [PERSON] (а.с.7, 8); -Співпадають місце народження заявника та місце проживання його матері - с. Іванівка Межівського району Дніпропетровської області; -Співпадає прізвище заявника та померлої «[PERSON]»; -Показами свідків: [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] являється рідним сином покійної [PERSON]. Встановлення даного факту підвідомче суду згідно п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України і необхідне заявнику для прийняття спадщини, яка залишилася після [PERSON]. Приведені вище докази дають підстави суду задовольнити заяву. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені заявником, не компенсуються, залишаються за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 05 жовтня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №431. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 жовтня 2002 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з грудня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 25 вересня 1998 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося. З серпня 2016 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, що призвело до постійних сварок. На примирення не згоден. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. На примирення не згоден. Відповідач в судове засідання також не зявилася, надіслала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище\~«Хараім». Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 вересня 1998 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації Актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом № 210, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. № 3). Шлюбне життя подружжя не склалося. З серпня 2016 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, між ними виникають сварки. На примирення не згодні. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви відповідача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем «Хараім». Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді\~\~судового збору в розмірі 551,20 гривень, сплаченого останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії [NUMBER] (а.с.5) та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (відповідно до уточнення до позову від 14.03.2017 року) суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини, стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трьох років. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. В теперішній час доходів позивача не вистачає для свого утримання та для утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, по причину неявки суду не повідомив. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Сторони в досудовому порядку не дійшли згоди щодо способу та порядку утримання дитини та дружини. Доходів позивача в теперішній час недостатньо для свого самостійного утримання та утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.ст.181,182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved