Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

22 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь 4450,44 грн. матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 травня 2017 року сталася ДТП за участю автомобіля Nissan Sentra, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та трактором колісним МТЗ-82, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. ДТП трапилось у зв'язку з тим, що обкошуючи траву на узбіччі дороги у с. Дударків, механізм трактора викинув камінь, який потрапив у праву передню бокову дверку автомобіля позивача, спричинивши автомобілю механічні пошкодження. Автомобіль Nissan Sentra, д.н.з [NUMBER] застрахований ТДВ «ВІДІ страхування». Відповідно до вимог до чинного законодавства позивач повідомив органи поліції, страхову компанію про ДТП. В подальшому звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування збитків, проте йому було відмовлено. Позивач звертався до Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, де йому повідомлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] не складались. Відповідно до оцінки вартості механічних пошкоджень та акту виконаних робіт для відновлення автомобіля позивачем витрачено 4450,44 грн. У зв'язку з цим, змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 4 та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи, відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 20 травня 2017 року за участю автомобіля Nissan Sentra, д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON], та трактором колісним МТЗ-82, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], сталася ДТП. У зв'язку з тим, що обкошуючи траву на узбіччі дороги у с. Дударків, механізм трактора викинув камінь, який потрапив у праву передню бокову дверку автомобіля позивача, автомобілю [PERSON] завдано механічні пошкодження. Відповідно до вимог до чинного законодавства позивач повідомив органи поліції, страхову компанію про ДТП. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], пов'язана з експлуатацією автомобіля марки Nissan Sentra, д.н.з [NUMBER], була застрахована в ТДВ «ВІ-ДІ Страхування». Відповідно до положення ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з Акту виконаних робіт № ІС3СА-011858 від 31.07.2017 року та квитанції вартість відновлюваного ремонту становить 4450,44 грн. (а.с.13,14). 22 травня 2017 року [PERSON] звернувся до ТДВ «ВІ-ДІ Страхування» із заявою про настання страхового випадку та відшкодування збитків. У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положення ч.1 ст. 36 цього Закону України страховик,

Outcome: dismissed