Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

22 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад один рік. Свої вимоги обґрунтували тим, що в належному їй житловому будинку, який вона успадкувала від батька [PERSON] та тітки [PERSON] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Понад 15 років відповідачі у вказаному житловому будинку не проживають, однак у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад один рік в житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та заперечень проти позову не подали. Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З оглянутих у судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2016 року (а.с. 6), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №71347332 від 25 жовтня 2016 року, № 76429594 від 21 грудня 2016 року (а.с. 7, 8), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №89463611 від 13 червня 2017 року (а.с. 9), рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області по справі №157/533/16-ц (провадження №2/157/207/16) від 22 липня 2016 року (а.с. 39), рішення та довідки виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Волинської області відповідно №38 від 18 липня 2016 року та №347/2.2-3 від 16 травня 2019 року (а.с. 40, 80) встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Право власності на іншу частину житлового будинку не зареєстроване. З будинкових книг для прописки громадян, що проживають у житловому будинку по [ADDRESS] (а.с. 41-50, 51-64) вбачається, що за даною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] з 30 січня 2001 року, [PERSON] з 14 червня 2000 року, [PERSON] та [PERSON] з 17 грудня 2004 року, про що свідчить відповідний штамп. Разом із тим з акту обстеження фактичного проживання, складеного комісією Камінь- Каширської міської ради Волинської області 19 березня 2019 року (а.с. 10), встановлено, що в дійсності відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за даною адресою більше року не проживають. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачі без поважних причин більше року не проживають у житловому будинку по [ADDRESS] , тому є всі підстави визнати їх такими, що втратили право на користування цим житловим приміщенням. Суд не стягує з відповідачів понесених позивачкою судових витрат, оскільки такі вимоги вона не заявляла.

Outcome: approved