overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ПАТ «ЧеЗаРа» нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 1 424 грн. 51 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач при звільненні не провів з ним повний розрахунок. У судове засідання позивач та представник відповідача не зявились, у письмових заявах просили справу розглянути за їх відсутності, позивач також просив позов задовольнити, представник відповідача позов визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та розяснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що з 02 лютого 1975 року [PERSON] працювала на різних посадах на Чернігівському заводі радіоприладів. 07 грудня 2015 року наказом № 348/к від 07.12.2015 позивача звільнено за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 4). При звільненні з роботи з позивачем не проведений повний розрахунок по заробітній платі, що стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні. Згідно ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Отже, враховуючи визнання відповідачем позову, заборгованість перед позивачем по заробітній платі в розмірі 1 424,51 грн. підлягає стягненню у судовому порядку. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 23 листопада 1991 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Палацом одруження м.Маріуполя, актовий запис № 2878. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені рік тому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 23 листопада 1991 року Палацом одруження м.Маріуполя, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2878, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище -[PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [INFO] Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 березня 2009 року сторони уклали шлюб, від якого у них народилось двоє дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно її віку, щомісячно і до їх повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 21 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5), від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до довідки Жданівської сільської ради № 355 від 19 лютого 2016 року [PERSON], проживає в [ADDRESS], разом з нею проживають та знаходяться на утриманні її дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, в тому числі те, що відповідач являється батьком дітей, однак не надає допомоги на їх утримання, даних щодо наявності інших утриманців, незадовільного стану здоров'я відповідача або стягнень з нього по виконавчим документам судом не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

23 лютого 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 13 серпня 2011 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 13 серпня 2011 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.5), від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.2). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

23 лютого 2016 року позивачка звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 06.08.2011 року, який зареєстрували у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 576. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Спору про місце проживання дитини немає. На даний час з липня 2015 року вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, справу просив розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 252508, 06.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Шкурко) [PERSON] зареєстровано шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 576. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «Нікітіна», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 551,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 05 лютого 2012 року. Посилався на те, що 05.02.2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 11 182 грн. 35 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 709 грн. 42 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 6 664 грн. 25 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 800 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 508 грн. 68 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 05 лютого 2012 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 11 182 грн. 35 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 709 грн. 42 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 6 664 грн. 25 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 800 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 508 грн. 68 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

23 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з відповідачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, з лютого 2016 року мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сергєєва) [PERSON], про що зроблений актовий запис № 335 (а.с. 4). Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

23 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 10 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №1090. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 листопада 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №1090 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

23 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] та [PERSON] перебувають у родинних відносинах як мати та син. Свої вимоги мотивував тим, що померла є його матір'ю, але встановити факт родинних відносин іншим шляхом немає можливості, оскільки у правовстановлюючих документах померлої є розбіжності в написанні прізвища у свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження заявника, що позбавляє його можливості отримати спадщину. В судовому засіданні заявник подану заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа - Михайло-Коцюбинська селищна рада об'єднаної територіальної громади, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є сином померлої [PERSON]. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши надані докази по справі судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], складеного російською мовою, матір'ю останнього є [PERSON] (а.с. 6). У відповідності до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], про що Виконкомом Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблений актовий запис за номером 14 (а.с. 5). За повідомленням Ведильцівської сільської ради Чернігівського району та області від 09.10.2015 № 03-19/1143 на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею був зареєстрований і постійно проживав її син [PERSON] (а.с. 8). За повідомленням нотаріальної контори спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Свідками [PERSON] та [PERSON], що є сусідами заявника підтверджено, що матір»ю [PERSON] була [PERSON], яка померла в 2007 році. Обставини того, що [PERSON] як син був зареєстрований та проживав разом з померлою [INFO] [PERSON] доводяться довідкою Ведильцівської сільської ради від 09 жовтня 2015 року. В свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено російською, що в подальшому потягло за собою невірний переклад. Надані докази та досліджені в судовому засіданні обставини об'єктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеним факт родинних відносин [PERSON] та померлої [PERSON], яка є матір'ю заявника. Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов'язано з правом спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

23 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що 04 серпня 2006 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, народились їх діти: 30 грудня 2006 року донька Вікторія, 18 вересня 2011 року син [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного близько року. Діти залишилися проживати біля відповідачки. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що він звернувся до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «Даниляк». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП № 017005, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2006 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 768. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Галдун» на «Даниляк» (а.с.11). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного протягом тривалого часу. Згідно копій свідоцтв про народження 1-ФП № 045433 та 1-ФП № 150791, сторони мають двох малолітніх дітей доньку Вікторію, [INFO] та сина Ярослава, [INFO], які проживають разом із матірю (а.с. 9-10). Про спір між сторонами щодо місця проживання їх неповнолітніх дітей чи розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved