Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

22.08.2018 року [PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.02.1982 року Палацем одружень м. Горлівка Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 498. Від шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. З 2014 року сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини через відсутність взаємопорозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, що поступово призвело до того, що подружжя стали зовсім чужими людьми та можливості зберегти сім'ю немає. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл спільного майна немає, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 26.02.1982 року Палацем одружень м. Горлівка Донецької області, актовий запис за № 498. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу слухати без її участі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.19). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі та вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.23). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 26.02.1982 року Палацем одружень м. Горлівка Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.02.1982 року серії [NUMBER] видане Палацем одружень м. Горлівка Донецької області, актовий запис № 498. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.3). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з 2014 року, сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, спору про розподіл майна подружжя не мають. Сторони втратили повагу один до одного, спільне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на це, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «[PERSON]». Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 704 гривень 80 копійок (а.с.1), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved