Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

23.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2000 грн. на утримання дитини щомісяця. Позивачка зазначила, що з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. У зв'язку з тим, що відповідач не бере участі в утриманні дитини позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини. \~ \~ \~ \~ У розглядуваній цивільній справі 20 лютого 2018 року ухвалювалося заочне рішення, яке за заявою відповідача скасоване ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.08.2018 року. В судове засідання позивачка не з'явилася. При цьому надала письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності. Слід зазначити, що після скасування заочного рішення від 20.02.2018 року, відповідач повторно в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив відповідач не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача та на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Після спільного проживання з відповідачем [PERSON] відповідачка [PERSON] народила сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на\~рівень життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батьки або\~інші особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних для\~розвитку дитини.\~Дитина для\~повного і\~гармонійного розвитку\~її особистості\~потребує любові\~і розуміння.\~Вона має,\~коли це\~можливо,\~рости під\~опікою і\~відповідальністю своїх\~батьків і\~в усякому\~випадку в\~атмосфері любові\~і моральної\~та матеріальної\~забезпеченості. \~ \~ \~ \~ Відповідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. \~ \~ \~ \~ Ст. 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачем по утриманню дитини. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved