Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

23.12.2016 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, 21.11.2006 шлюб був розірваний, відповідач почав проживати окремо. Декілька разів намагалися відновити стосунки, відповідач обіцяв не зловживати спиртним напоями, проте обіцянок своїх не виконував. 26.09.2013 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим будинком та виселено з домоволодіння, що належить позивачці. Оскільки відповідач із самого народження дитини не брав і не бере участь у вихованні сина, не провідує його, не телефонує, не цікавиться його здоровям, навчанням, морально та матеріально не підтримує, хоча має таку можливість, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що в 2003 році зареєструвала шлюб з відповідачем, 14.11.2003 народився спільний син [PERSON]. В 2006 році відповідач був засуджений до позбавлення волі, після звільнення повернувся з порушеною психікою, почав зловживати спиртними напоями, відносини між ними почали погіршуватися, часто виникали сварки. Через неадекватну поведінку відповідача було виселено з її будинку. Декілька разів намагалися налагодити стосунки, відновити повноцінну сімю, однак відповідач зловживав алкогольними напоями та став вести аморальний спосіб життя, що згубно впливало на психіку сина. В 2016 році відповідач зявився, відбулася сварка, вирішили остаточно розірвати стосунки. З часу повернення з місць позбавлення волі відповідач не цікавиться життям сина, матеріальної допомоги не надає. Крім того, відповідач відмовлявся надавати дозвіл на вивезення сина за кордон на оздоровлення, хоча це прямо суперечить інтересам дитини. Син соромиться батька, не бажає з ним спілкуватися, висловив думку про бажання позбавити [PERSON] батьківських прав. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] Представник позивачки позовні вимоги підтримав, зазначивши, що відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не цікавиться життям дитини, не бажає виконувати обовязки по вихованню та утриманню сина, просив позовні вимоги задовольнити. Представник органу опіки та піклування підтримав заявлені вимоги, оскільки вважає, що таке рішення якнайкраще відповідає інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, покази свідка, врахував думку малолітнього [PERSON] дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Встановлено, що відповідач являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], вихованням та утриманням якого не займається, що підтверджується наступним. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БП № 014228, виданого 21.11.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, 21.11.2006 шлюб між сторонами розірваний. На даний час малолітній [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: м. Охтирка, пров. Будьонного (Полуничний), 36 Сумської області, що підтверджується довідкою про склад сімї № 443, виданою 08.12.2016 квартальним уповноваженим виконавчого комітету Охтирської міської ради. Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.09.2013 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим будинком по пров. Будьонному, 36 м. Охтирка Сумської області, та виселено з зазначеного домоволодіння. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивачку близько 20 років, відповідача знає з часу одруження сторін. Відповідач зловживає спиртними напоями, в присутності дитини вживав нецензурну лексику, підіймав руку на [PERSON] Влітку 2016 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, телефонував синові, щоб останній забрав його з закладу, в якому той вживав спиртні напої. [PERSON] не має поваги до батька, боїться його, коли той в стані алкогольного спяніння, вони не спілкуються. Піклується дитиною позивачка, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Зазначила, що сторони неодноразово намагалися налагодити стосунки, проте відповідач не припиняв зловживати спиртними напоями, сваритися, через що позивачка його виганяла. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні в присутності психолога [PERSON] пояснив, що його батько не цікавиться його життям, матеріальної допомоги не надає, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями і в такому стані веде себе агресивно, кричить, зачіпає його. З довідки про судимість № 67-04012017/59003 вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Згідно повідомлення Охтирської [PERSON] ступенів № 11 Охтирської міської ради Сумської області № 02-07/679 від 06.12.2016, [PERSON]Р навчається в даному навчальному закладі, протягом навчання дитини в 5-7 класах класний керівник жодного разу не бачила батька учня - [PERSON], навчання та вихованням хлопчика постійно займалася мати [PERSON] [PERSON] вихованням і навчанням сина не цікавиться, звязків зі школою та класним керівником не підтримує, батьківські збори не відвідує. Орган опіки та піклування Охтирської міської ради надав висновок про те, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] є крайньою мірою, але єдиним можливим заходом впливу на батька та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини. Сукупність наведених доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав, відповідно до положень п. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, оскільки батько ухиляється від виконання обовязку по вихованню дитини, хоча обєктивно має таку можливість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати.

Outcome: approved