Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

22.09.2015 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього ([PERSON].) на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2011 року у справі № 2-4084/11 р. в розмірі 1/4 частини від усіх вдів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2011 року і до повноліття, шляхом зміни способу присудження на тверду грошову суму в розмірі 400 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивував тим, що з часу ухвалення рішення його фінансовий стан суттєво погіршився, що в даний час не дає змоги сплачувати аліменти у розмірі визначеному вказаним рішенням суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що дитина часто хворіє, що потребує додаткових витрат на її лікування. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, її представника та дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23 листопада 2011 року, ухвалено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2011 року і до повноліття дитини. 07.07.2012 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. [INFO] у позивача народилась донька - [PERSON], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 13.03.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Та [INFO] народилась донька - [PERSON], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 23.12.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. На даний час позивач має мінливий заробіток, без постійного місця роботи. Крім того на його утриманні перебуває дружина [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку та батько - [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи. Статтею 180 Сімейного Кодексу (СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно положення статті 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Відсутність постійного заробітку, а також наявність на утриманні позивача малолітніх дітей, дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку, батька, який є інвалідом ІІІ групи, дає підстави вважати, що він не має можливості сплачувати аліменти на неповнолітнью дочку у розмірі встановленому рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2011 року. Суд враховує, що зміна сімейного стану позивача та народження у нього двох дітей від іншого шлюбу мали місце після призначення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], і на час винесення рішення від 23.11.2011 даних обставин не існувало. На підставі викладеного суд вважає, що в даній частині позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим суд не погоджується з сумою зменшення аліментів, яку просить позивач, а саме до 400 грн. Задовольняючи вимоги позивача в частині зменшення розміру аліментів, суд вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частини від усіх вдів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 17% всіх вдів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде відповідати інтересам дитини та матеріальному стану позивача. Відповідно до статей 57-60 ЦПК України позивачем було приведено достатньо доказів в обґрунтування своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів на неповнолітню дочку, але сума у 400 грн., яку просить позивач, на думку суду є заниженою, у зв'язку із чим позовні вимоги задовольняються частково з урахуванням наведених вище мотивів. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.192 СК України та

Outcome: partial