Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

23.01.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Державна реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 27.01.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та прихначено справу до розгляду на 05.02.2014 року. В судовому засіданні, яке відбулося 05.02.2014 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. В всудовому засіданні, яке відбулося 05.02.2014 року відповідач [PERSON] позов визнав, йому роз»яснено судом процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі. Представник третьої особи, - Державної реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області в судове засідання не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника, з позовом погоджується. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, вислухавши відповідача [PERSON], який позов визнав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. [INFO]. помер [PERSON], який є спадкодавцем по даній справі. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане 11 червня 2013 року виконавчим комітетом Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON] помер [INFO] у віці 76 років, про що 11.06.2013 року складено відповідний актовий запис за № 18. Місце смерті, - с. Бурти Кагарлицького району Київської області. До складу спадщини, яка залишилась після [PERSON] входить: - згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.10.1988 р. житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Із спадкоємців першої черги [PERSON], зшїишились його дружина [PERSON] (далі-Позивач) та син [PERSON]. Позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. Крім цього, позивачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, який міститься в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] спадщини свого батька [PERSON] не приймав та не заперечував в судовому засіданні проти прийняття її лише позивачкою [PERSON], яка є його рідною матір»ю. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не приймав спадщини [PERSON] та не заперечує проти прийняття її лише Позивачем, вона успадковує всю спадщину свого чоловіка [PERSON], як спадкоємець за законом, що належним чином прийняла спадщину. З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Воловенко Р.П. При цьому, для оформлення спадщини на житловий будинок [PERSON] надала нотаріусу свідоцтво про право власності жилий будинок від 25.10.1988 р. Однак, державний нотаріус Воловенко Р.П. відмовилась оформляти спадщину та видати свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок, оскільки в свідоцтві невірно вказано по-батькові померлого [PERSON] Зокрема, в свідоцтві вказано по-батькові [PERSON], а насправді згідно свідоцтва про смерть [PERSON]. Дану розбіжність позивачка усунула шляхом подачі заяви до Кагарлицького районного суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно, рішенням Кагарлицького районного суду від 05.12.2013 р. було встановлено факт належності свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 25.10.1988 р. [PERSON], відповідно до якого йому належить житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 15.01.2014 р. Фізичною особою - підприємцем [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину Позивач знову звернулась де Кагарлицької районної державної нотаріальної контори. Державний нотаріус попросила Позивача надати правовстановлюючий документ [PERSON] на право власності на житловий будинок. Позивачем було надано державному нотаріусу свідоцтво про право власності на жилий будинок від 25.10.1988 р. Однак, державний нотаріус відмовилась оформляти спадщину на житловий будинок на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.10.1988 р., оскільки надане Позивачем свідоцтво було пошкоджено та неможливо ідентифікувати його реквізити. Позивач звернулась до Державної реєстраційної служби для отримання нового правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім'я чоловіка. Проте, посадові особи Державної реєстраційної служби повідомили, що після смерті власника правовстановлюючий документ не може бути виданий на померлого. Тому, питання визнання права власності на житловий будинок необхідно вирішувати Позивачу у судовому порядку. В зв'язку з чим, державним нотаріусом, також було рекомендовано Позивачу звернутись до суду щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок, що знаходиться [ADDRESS], який належав [PERSON] Отже, за умов пошкодження правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім'я [PERSON], Позивач не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок, що знаходиться за адресою. Київська область. [ADDRESS], тому, дане пиання можна вирішити лише по рішенню суду у випадку задоволення позову. Норми матеріального права, використані судом при вирішенні спору. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved