Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

22 вересня 2021 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 27.11.2007 року було зареєстровано шлюб, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області зроблено актовий запис за №182. У даному шлюбі народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, перестав цікавиться їх розвитком, навчанням та здоров`ям, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а позивач стверджує, що сама не в силі утримувати дітей, стверджує про складні матеріально-побутові умови проживання. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в межах передбаченого законом розміру 2000 грн. на місяць на кожну дитину до досягнення ними повноліття. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Сторони в судове засідання не прибули, подали заяви із проханням розглядати справу у їх відсутності на підставі письмових доказів та їх заяв по суті справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 29.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в повідомленням сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачем було надіслано до суду відзив, у якому позовні вимоги визнав частково, погоджуючись на стягнення з нього на утримання дітей аліментів у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, мотивуючи його тяжким матеріальним становищем, наявністю у нього інвалідності ІІІ-ї групи по зору; заперечує щодо стягнення із нього на користь держави судового збору у сумі 908 грн., оскільки це не передбачено чинним законодавством. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що батьком дітей є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с.5-6). Факт проживання неповнолітньої дитини із матір`ю підтверджується довідкою про склад сім`ї №2326 від 13.09.2021 року виданої виконкомом Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с.7), актом обстеження матеріально-побутових умов життя від 13.09.2021 року (а.с.8) та не заперечується і не спростовується відповідачем. Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом становить 6000 гривень. Враховуючи, що судом не встановлено факт працевлаштованості відповідача та весь його місячний дохід, а сам відповідач надав суду лише довідку про свої доходи за період з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року (а.с.20), які складають пенсію у розмірі 2100-2200 грн., суд виходить саме з цієї суми. 50% від 6000 гривень складає 3000 гривень. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на час звернення із позовом до суду становив 2510 гривень. 50% від 2510 гривень складає 1255 гривень. Отже, запропонована позивачем сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей по 2000 гривень відповідає передбаченому законом розміру аліментів на одну дитину, який не повинен перевищувати 3000 гривень та не бути меншим 1255 гривень на одну дитину. З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а також тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати, недоведеність позивачем\~спроможності відповідача\~виплачувати на\~утримання дітей\~аліментів у\~розмірі саме\~по 2000\~гривень щомісяця\~та/або\~витрат відповідача\~на придбання\~нерухомого або\~рухомого майна\~вартістю понад\~десятикратний розмір\~прожиткового мінімуму\~для працездатної\~особи,\~наявності у\~відповідача майна\~чи майнових\~прав- суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення доньками повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 22.09.2021 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: partial