overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про поділ житлового будинку в натурі між власниками, виділ частки. В своїй заяві він вказав, що він є власником ? частини житлового будинку з господарчими будівлями, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на нерухоме майно від 24.07.2012 року. Право власності на майно зареєстровано за ним КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 24.07.2012 року, про що видано витяг № 349239525. Співвласником іншої ? частини даного будинку є відповідач [PERSON] 17.04.2015 року він одержав висновок щодо технічної можливості виділу об'єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку житловий будинок «А» загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., до складу якого входить: 1-3 кімната площею 21,2 кв.м., 1-4 коридор площею 8,3 кв.м., 1-5 кімната площею 13,7 кв.м., з верандою (літ.а) 1-1 передпокій площею 14,5 кв.м., 1-2 кухня площею 10.2 кв.м., тамбур (літ.а3)- 1-6 площею 2,4 кв.м., «а4» - ганок, «Д» літня кухня, «д1» сарай, «Г» погріб, «Ж» літній душ, «У» Убиральня, огорожа № 3-4. За технічними показниками ? частина об'єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Земельна ділянка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0498 га., на якій розташовано будинок є його приватною власністю відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить суд розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону, визнаний відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а саме: копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК № 014960 ( а. с. 5 ), паспортними даними ( а. с. 6-7 ), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а. с. 8 ), копією витягу про державну реєстрацію прав КП «Тульчинське МБТІ» ( а. с. 9 ), копією висновку щодо технічної можливості виділу об'єкта нерухомого майна від 17.04.2015 року ( а. с. 10 ) та копією технічного паспорту на будинок ( а. с. 11-14 ). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Новотроїцького РУЮ про оспорювання батьківства, вказуючи на те, що перебуваючи у шлюбі з відповідачкою, остання [INFO] року народила доньку [PERSON]. [INFO] року відповідачка народила сина [PERSON], батьком дитини записаний позивач, проте він з цим не згоден оскільки на момент зачаття дитини відповідачка зустрічалася з іншим чоловіком, а позивач [PERSON] взагалі проживав у іншому місті. Лише в травні місяці 2014 року сторони зійшлися, а отже позивач батьком дитини [PERSON], [INFO] року бути не може. Позивач просить виключити з Книги реєстрації народження актовий запис за № 41, вчинений Сиваською селищною радою Новотроїцького району Херсонської області від 20 листопада 2014 року інформацію про нього як батька [PERSON], який народився [INFO] року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази. суд прийшов до наступного. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.2014 року батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON]. Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Також згідно пояснень у позовній заяві позивача, та з приводу чого не заперечує відповідачка, на момент зачаття сина [PERSON], [INFO] відповідачка проживала з іншим чоловіком, а позивач знаходився у іншому місті. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки у вказаному житлі зареєстрований відповідач [PERSON], який є її сином. Відповідач не мешкає в домоволодінні, його фактичне місце проживання невідоме. Добровільно знятися з реєстрації відмовляється. В той час як відповідач залишається зареєстрованим у вказаному помешканні, на нього нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких відповідач участі не приймають. В зв'язку з тим, що відповідач більш одного року не мешкає за місцем реєстрації, житлом не користується позивач просить суд визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву (а.с. 32 - заява) позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлений у встановленому законом порядку ( а.с. 29,31- повідомлення). Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. (а.с. 27,28 - повідомлення). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно з договором обміну квартири на частину квартири від 02.03.2002 року, згідно договору дарування частини квартири від 23.04.2004 року позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7,10 копія договору дарування, копія договору обміну квартири на частину квартири). Згідно акту про фактичне не проживання особи у житловому приміщенні (а.с.14 копія акту) відповідач [PERSON] не проживає в вищевказаній квартирі з 10 грудня 2009 року по теперішній час. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла абозаконом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідачі продовжують бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживають у вищевказаній квартирі не користуються ним, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідачів на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 24 січня 1988 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя виявилося невдалим. Через втрату взаємоповаги, несумісності характерів постійно виникали непорозуміння та конфлікти, які негативно впливали на відносини в сім'ї. З цих причин шлюбні відносини припинено з квітня 2013 року, спільне господарство не ведеться, проживають за різними адресами. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим, так як це суперечитиме її інтересам та інтересам їх малолітньої доньки, що має істотне значення. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Глобинському райвідділі реєстрації актів цивільного стану 24.01.1998 року, актовий запис № 8. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з квітня 2013 року через виникнення непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втрату взаємоповаги та взаємодовіри. Спільного господарства не ведуть, фактичних сімейних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], з/особа Доманівський районний сектор УДМС України у Миколаївській області, яким просила визнати відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS], у якому зареєстрований, проте, з серпня 2013 року не проживає [PERSON], який не знятий з реєстраційного обліку, що перешкоджає їй вільно розпоряджатися вказаним будинком, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки не проживає в ньому понад 6 місяців. У судове засідання від представника позивача за довіреністю надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання 12.05.2015 року та 26.05.2015 року двічі не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Від представника третьої особи Доманівського районного сектору УДМС України у Миколаївській області Русляк М.П. надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з копій Договору купівлі-продажу від 10.08.2005 р., технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, позивачка є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] Як вбачається із штампу МБТІ від 05.09.2005 року, проставленого на зворотній стороні Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Вознесенське МБТІ №8072137 від 16.08.2005р. позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] та відповідно до рішення виконкому Мостівської сільської ради №05 від 02.10.2003р. домоволодіння, зареєстроване в с.[ADDRESS] в подальшому іменувати по [ADDRESS]. Відповідач у вказаному будинку зареєстрований з 03.12.2005 р., проте з серпня 2013 року та на час розгляду справи в суді, в будинку не проживає, що підтверджується довідкою Мостівської сільської ради Доманівського району №318 від 22.04.2015 р. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач надала докази для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати на суму 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 10.09.2005 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати, після розірвання просить змінити прізвище на «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує (а.с.11). За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10.09.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2005 року, актовий запис №1391 (а.с.4). Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

22.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 11-є, кв. 35. При цьому, позивач посилається на те, що вона є власником вказаної квартири, в якій крім неї зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично понад 2 роки за адресою реєстрації не проживає. Факт реєстрації відповідача призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які позивач оплачує особисто, у зв'язку із чим змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Матеріали справи містять акт від 18.06.2015 року, з якого вбачається, що відповідач з'явився приміщення суду у стані алкогольного спяніння, у зв'язку із чим у приміщення суду допущений не був. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить на праві приватної власності квартира № 35 у будинку № 11-є по проспекту Ак. Глушка у м. Одесі /а.с. 5/. Відповідно до довідки /виписки із домової книги про склад сімї та реєстрацію/ № 446 від 17.02.2015 року за адресою: м. Одеса, проспект Ак. Глушка, буд. 11-є, кв. 35 зареєстровано дві особи: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Окрім того, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], буд. 11-є, кв. 35 /а.с. 15/. З акту, складеного сусідами позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], слідує, що син позивача [PERSON], [INFO], за адресою: м. Одеса, проспект Ак. Глушка, буд. 11-є, кв. 35 не проживає з 2013 року. Оплату житлово-комунальних послуг та ведення господарства здійснює [PERSON] одноособово /а.с. 4/. Судом також досліджено копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг позивачем [PERSON] /а.с. 7-8/. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

22.04.2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у гуртожитку який належить на праві власності ВАТ «Турбоатом» за адресою [ADDRESS] з підстав не проживання відповідача на спірній жилий площі понад 6 місяців без поважних причин, зняття з реєстраційного обліку та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що позивач є балансоутримувачем гуртожитку і гуртожиток належить позивачу відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.11.2000 року. Відповідач була вселена та зареєстрована на койко-місці у гуртожитку 11.10.1996 р. У 2001 році відповідач забрав свої речі та виселився із гуртожитку , проте до цього часу не знявся з реєстрації. а.с.1-3 Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, що дає суду підстави розглядати справу у його відсутність. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві колективної власності належить гуртожиток за адресою [ADDRESS] на підставі наказу від 31.01.1996 року Фонду державного майна України. А.с.5 Згідно довідки комунального відділу ВАТ «Турбоатом» відповідач була зареєстрована на койко-місці у гуртожитку 11.10.1996 р. та з 11.07.2001 року у гуртожитку не проживає. а.с.6,7 Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Суд вважає доведеним, що відповідач втратила право на спірну жилу площу, тому що вона добровільно залишила спірну площу і не проживає в ній понад 6 місяців без поважних причин. Відповідно до ст..391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає доведеним, що відповідач втратив право на спірну жилу площу, тому що він добровільно залишили спірну площу і не проживає в ній понад 6 місяців без поважних причин.. Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації у спірному житловому приміщення гуртожитку, то воно не підлягає задоволенню, на підставі ст..7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільній вибір місця проживання в Україні», оскільки відповідно до вимог закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду.

Outcome: partial