Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

23 квітня 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Адигезалов Мехман Адалед огли звернувся до суду з позовною заявою в якій просив суд визнати рішення Самарської районної у місті Дніпрі ради Виконавчого комітету від 20.12.2019 № 404 про відмову [PERSON] у наданні дозволу на реєстрацію за місцем реєстрації підопічної [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , протиправним та скасувати його, а також зобов`язати Самарську районну у місті Дніпрі раду Виконавчого комітету надати дозвіл [PERSON] , [INFO] , на реєстрацію за фактичним місцем проживання та реєстрації підопічної [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21 грудня 2018 року [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Самарської районної у місті Дніпрі ради Виконавчого комітету № 412, визначено місце проживання її з малолітньою та призначено відповідальною за збереження права користування житлом малолітньої. Мати малолітньої [PERSON] померла [INFO] , батько малолітньої [PERSON] також помер. Позивач [PERSON] фактично з 2017 року опікується над малолітньою [PERSON] яка доводиться їй племінницею та відтоді проживає з нею за зазначеною адресою. Квартира за адресою: [ADDRESS] була надана сім`ї позивача 14.03.1979 згідно ордеру № 334 виданого Виконавчим комітетом Самарської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська. Позивач мешкала у зазначеній квартирі з самого дитинства та була прописана навіть після одруження зі своїм чоловіком, якого також прописали у цій квартирі за згодою матері. Зняті з реєстраційного обліку були з 2003 року. Всі члени сім`ї, окрім позивача померли, а саме: батько [PERSON] , брат [PERSON] , сестра [PERSON] , мати [PERSON] . Наразі у зазначеній квартирі зареєстровані діти померлої сестри [PERSON] : [PERSON] та її брат [PERSON] . Рішенням Самарської районної у місті Дніпрі ради Виконавчого комітету № 412 від 21.12.2018 встановлено, що умови проживання за місце мешкання опікуна за адресою [ADDRESS] задовільні, тобто позивач мешкає разом з малолітньою, користується та розпоряджається цим майном в інтересах малолітньої і ніяким чином не порушує її права. Зазначені обставини стали причиною звернення до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 27 травня 2020 року, у зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 червня 2020 року до участі у цивільній справі в якості третьої особи залучено управління службу у справах дітей при органі опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради. Ухвалою суду від 09 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Адигезалов М.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що позивач не виписується з дійсної адреси реєстрації оскільки не може отримати дозвіл у виконавчого комітету на реєстрацію за місцем проживання малолітньої [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] заперечувала щодо задоволення позову у повному обсязі, надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що рішення про відмову у наданні дозволу на реєстрацію прийнято відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.34-35). Представник третьої особи [PERSON] в підготовчому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог, а в судове засідання не з`явилась та думки відносно позову не висловила. Заслухавши пояснення учасників справі, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради № 412 від 21.12.2018 [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Місце проживання малолітньої [PERSON] визначено з опікуном [PERSON] . [PERSON] призначено відповідальною за збереження права користування житлом малолітньої [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради №404 від 20.12.2019 [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на реєстрацію за місцем реєстрації підопічної [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Опікуну [PERSON] вжити заходів щодо приватизації житла за адресою [ADDRESS] на ім`я малолітньої [PERSON] та її брата [PERSON] , який є особою з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.7-8). Також, відповідно до копії ордеру № 334 від 14 березня 1979 року виконавчим комітетом Самарської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська [PERSON] надано право на зайняття 3 кімнатної квартири [ADDRESS] , жилою площею 43,38 кв.м. До складу сім`ї входять: [PERSON] основний квартиронаймач, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка (а.с.12). Згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про смерть: [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.13-16). В судовому засіданні також встановлено та сторонами не оспорювалось, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані малолітня [PERSON] та її брат [PERSON] , який є особою з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до копії паспорта позивач [PERSON] з 06 лютого 2003 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.10-11). Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Аналогічні положення містяться у Постанові КМУ від 02.03.2016 №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру». Таким чином, позивач [PERSON] звертаючись до виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради з метою отримання дозволу на реєстрацію її за адресою реєстрації підопічної [PERSON] за адресою [ADDRESS] , мала зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорту, а тому рішення Самарської районної у місті Дніпрі ради № 404 від 20.12.2019 в цій частині являється обґрунтованим Крім того, ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Згідно пункту 62 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, якщо право користування житлом є тільки у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, за клопотанням служби у справах дітей за місцем її походження або проживання за заявою опікуна, піклувальника районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем знаходження житла вживає заходів для передачі його у власність дитини. Статтями 55, 69, 72 Цивільного кодексу України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Піклувальник зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Суд також звертає увагу, що статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, національне законодавство України в цілому та основні міжнародно правові акти регламентують, в першу чергу, забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, що є одним із пріоритетних завдань держави. Однак, незважаючи на нормативно-правові документи, які діють в українському праві, на сьогодні в Україні дитина залишається найменш захищеною ланкою суспільства, чиї права часто порушуються або не визнаються взагалі. Особливо це стосується дітей, які знаходяться на забезпеченні держави, тобто діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування. З огляду на вищезазначене суд враховує, що квартира [ADDRESS] , в якій зареєстровані та проживають малолітня [PERSON] , [INFO] , та її брат [PERSON] , [INFO] , який є особою з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не приватизована, тому реєстрація позивача [PERSON] за вказаною адресою надасть їй право на приватизацію житла на рівні з дітьми, що може суттєво звузити та порушити права дітей на житло. Посилання ж представника позивача в судовому засіданні на обставини, встановлені рішенням виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради № 412 від 21.12.2018 щодо наявності задовільних умов проживання за адресою [ADDRESS] , жодним чином не впливають на зміст спірних правовідносин, а тим більше на права дітей на приватизацію житла, а тому до уваги судом не приймаються. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради, третя особа - управління служби у справах дітей при органі опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване позивачем рішення виконавчого комітету цілком відповідає інтересам позбавлених батьківського піклування дітей. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові судові витрати понесені по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed