Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

23.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, де заінтересованою особою зазначила Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Чугуївської міської ради. В обґрунтування своїх вимог заявник посилалась на те, що з грудня 1998 року вона та [PERSON], який помер [INFO], проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Встановлення факту того, що заявниця та [PERSON] проживали однією сім'єю та вели спільне господарство, має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дає можливість оформити статус вдови особи, яка брала участь в ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та отримувати пільги визначені чинним законодавством. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд заяву задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у її заяві. Представник заінтересованої особи до зали судових засідань не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявлених вимог, виходячи з наступних обставин. Згідно ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В окремому провадженні суд, зокрема, розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч. 2 ст. 234 ЦПК України). Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У відповідності до ч.1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. У судовому засіданні судом були роз'яснені процесуальні права та обов'язки заявниці, в тому числі право заявляти клопотання про виклик свідків. Однак, відповідного клопотання про виклик у судове засідання свідків, які б підтвердили факт її проживання разом з [PERSON], [PERSON] не заявляла, та самостійно їх явку у судове засідання не забезпечила. Окрім цього, заявницею не було надано суду жодних оригіналів чи належним чином засвідчених копій документів, на які заявник посилалась, як на докази у справі. З огляду на вищевикладене, суду не було надано жодних належних і допустимих в розумінні статей 57-59 ЦПК України доказів, на підтвердження заявлених [PERSON] вимог. Відповідно до вимог статей 213, 215 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Матеріали справи не містять належних доказів того, що в період з грудня 1998 р. по грудень 2013 року [PERSON] та [PERSON] мешкали однією сім'єю, а отже правові підстави для задоволення заяви [PERSON] відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed