Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

22 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 17 березня 2016 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка за рішенням суду проживає з позивачем окремо від відповідача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення донькою повноліття з дня подачі позову. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона з дитиною вимушена була покинути будинок, в якому вони жили з відповідачем. Зараз вона винаймає житло, несе додаткові витрати на облаштування побуту, оскільки всі її речі та речі дитини залишилися в будинку, до якого вона не має доступу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Він забирає її до себе за своїм бажанням, останній раз вона перебувала у нього два з половиною тижні. Просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач визнає позов частково, не заперечує сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини від свого доходу, оскільки дитина часто перебуває разом з ним і в цей час він її забезпечує харчуванням, одягом та іншим. Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], оскільки батько не звільняється від утримання своєї неповнолітньої доньки після розірвання шлюбу з матір'ю дитини і повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 14 липня 2007 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 17 березня 2016 року шлюб між сторонами розірваний. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка за рішенням суду проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує наступне. Представник відповідача пояснив, що дитина деякий час знаходиться у відповідача, а позивач це підтвердила. У цей час відповідач забезпечує дитину харчуванням та іншим, а тому суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. До того ж, позивач у судових дебатах погодилась на такий розмір аліментів. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: partial