Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

24.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 23.09.2000 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, за актовим записом №153. З грудня 2016 року шлюбні відносини між сторонами погіршувались, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини сторони не мають, дитина проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні. В звязку із викладеним просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, але до початку його проведення надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених [PERSON] вимог та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 23 вересня 2000 року підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії І-КИ №119787, виданого 23 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 23.09.2000 року зроблено запис за №153 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено копією Свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ №189761, виданого 04 лютого 2003 рокувідділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 4) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини не мають, примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення\~ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved