Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1 629 143,43 грн. В обґрунтування позовних вимог представником [PERSON] зазначено, що 30.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-701/935/2007, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 67973,48 швейцарських франків. В забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору 25.07.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № SR-701/935/2007, відповідно до умов якого, остання зобов'язалась забезпечувати виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №МL-701/935/2007 від 30.10.2007 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, кредитні кошти надав, однак [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, допустивши прострочення сплати платежів, внаслідок чого за ним станом на 28.01.2016 року виникла заборгованість, яка складаєтся з: - 56554,66 швейцарських франків - заборгованість по сплаті кредиту; - 10033,39 швейцарських франків - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідачі добровільно здійснювати погашення заборгованості за кредитними договором не бажають, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №МL-701/935/2007 від 30.10.2007 року у сумі 66588,05 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 28.01.2016 року складає 1 629 143, 43 грн. та стягнути судові витрати по справі в рівних частках. Позивач в особі представника діючого на підставі довіреності Збицької Е.П. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду представник надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через розміщення оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч.2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно доЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 30.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] укадено кредитний договір № МL-701/935/2007, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 67973,48 швейцарських франків, на купівлю нерухомого майна, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 3,99% річних, строком остаточного повернення 26.10.2027 року. (а.с.4-11,12-16,24,25,26,27,28) 30.10.2007 року між ЗАТ (ПАТ) «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № МL-701/935/2007/CHF до кредитного договору № МL-701/935/2007 від 30.10.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились внести зміни та доповнення у застереження до кредитного договору (а.с.20). Позивач зі свого боку умови кредитного договору виконав кредит надав, однак, в порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, допустивши прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого за ним, станом на 28.01.2016 року виникла заборгованість, яка складає 66 588,05 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 28.01.2016 року складає 1 629 143,43 грн., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом 56554,66 швейцарських франків; заборгованість за відсотками 10033,39 швейцарських франків. (а.с.17,18-19) В забезпечення виконання умов кредитного договору № МL-701/935/2007 від 30.10.2007 року між позивачем та [PERSON] 30.10.2007 року укладено договір поруки №SR-701/935/2007, відповідно до умов якого остання зобов'язалась забезпечувати виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договром. (а.с.21) Про наявність заборгованості перед банком відповідачі повідомлялися письмовими досудовими вимогами від 08.02.2016 року. (а.с.22,23) Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника, боржник і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № МL-701/935/2007 від 30.10.2007 року в розмірі 66588,05 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 28.01.2016 року складає 1 629 143,43 грн., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом 56554,66 швейцарських франків; заборгованість за відсотками 10033,39 швейцарських франків. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути, в рівних частках, на користь позивача судовий збір в сумі 24437,15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved