Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

22 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача борг у сумі 10030 грн. 67 коп. та судові витрати у сумі 1380 грн., а разом 11410 грн. 67 коп. В обґрунтування позову він вказав на те, що 20 листопада 2013 року між ТОВ «Тідісі Україна» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу № 015430 на продаж автомобільних шин та дисків. За умовами якого відповідач придбав та зобовязався оплатити автомобільні шини та диски на загальну суму 25676 грн., з яких 3851 грн. 40 коп. мав сплатити до моменту отримання товару, а 21824 грн. 60 коп. на умовах відстрочки платежу. 02 квітня 2012 року між ТОВ «Тідісі Україна» та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено генеральний договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Сучасний Факторинг» сплатив борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення ним умов погашення - штрафних санкцій за основним договором. Відповідач порушив умови договору та перестав сплачувати кошти, тому станом на 01 листопада 2016 року за договором виник борг у сумі 10030 грн. 67 коп., з яких: - борг за договором - 5824 грн. 60 коп., - штраф - 1200 грн., - індексація несплачених грошових коштів - 2583 грн. 79 коп., - 3 % річних - 422 грн. 28 коп. Отже відповідно до вищезазначеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Матеріалами справи встановлено, що 20 листопада 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Тідісі Україна» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу за № 15430 (арк.с.17,18). Згідно умов зазначеного Договору купівлі-продажу, Постачальник зобовязався продати Покупцеві автомобільні товари, а Покупець зобовязався прийняти та сплатити за товар на умовах та порядку, що визначені в даному договорі. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття Покупцем товару по видатковій накладній від 20 листопада 2013 року, виданій Постачальником, яка після її підписання сторонами має силу специфікації. Як вбачається з копії видаткової накладної № ЕДН1126092 від 20 листопада 2013 року (арк.с.19), відповідач отримав шину вантажну 315/60 R22,5 М729 D BS у кількості чотирьох штук на загальну суму 25676 грн., з яких ним сплачено 3851 грн. 40 коп. Погашення боргу повинно проводитися 25 числа кожного місяця з грудня 2013 року по квітень 2014 року, але у порушення умов Договору купівлі-продажу відповідач перестав належним чином сплачувати кошти, внаслідок чого станом на 01 листопада 2016 року за Договором виник боргу у сумі 5824 грн. 60 коп. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до п.3.1 Договору купівлі-продажу - штраф за пропуск кожного платежу сплачується у сумі 100 грн. Згідно розрахунку позивача штраф за порушення строків платежів становить 1200 грн. (із розрахунку 100 грн. за 12 місяців). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також відповідно до розрахунку позивача, за порушення відповідачем виконання грошового зобовязання нараховано інфляційні витрати в сумі 2583 грн. 79 коп. та 3% річних в сумі 422 грн. 28 коп. Крім того 02 квітня 2012 року між ТОВ «Тідісі Україна» та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено генеральний договір відступлення права вимоги за №СФ2012106 (арк.с.22-24), згідно з яким до ТОВ «Сучасний факторинг» перейшло право вимоги за договором від 20 листопада 2013 року, укладеного між ТОВ «Тідісі Україна» та [PERSON]. Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України - заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~\~ Відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення боргу, а до позивача перейшло право вимоги за договором, у звязку з чим вимоги позивача про стягнення суми боргу та суми нарахованих штрафів, інфляційних витрат і 3 % річних є законними та обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1380 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved