Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

22.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної повнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23х років. В обґрунтування позову вказує, що відповідач по справі є батьком [PERSON] . Наразі спільний син сторін є студентом денного відділення Індустріального фахового коледжу Криворізького національного університету, термін закінчення навчального закладу 30.06.2022 р. Так як навчання здійснюється на денній формі, відсутня можливість працевлаштування дитини на будь-яку роботу для отримання хоча б мінімального заробітку. На даний час дитина зареєстрована та мешкає разом з позивачем, яка забезпечує всі матеріальні та моральні потреби дитини. Без додаткової матеріальної допомоги позивачу майже неможливо забезпечити дитину якісною освітою, харчуванням, одягом та задовольнити всі потреби дитини. Ухвалою судді від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.02.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, у якому він не заперечував проти позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, однак вважає необґрунтованими заявлені позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів на рівні ј частини усіх видів його заробітків (доходів), та просив визначити розмір аліментів на рівні 1/8 частини від усіх видів його заробітків (доходів). В обґрунтування відзиву, зокрема, зазначив, що до повноліття сина [PERSON] він сплачував офіційні аліменти на його утримання згідно судового наказу, виданого Тернівським районним судом м. Кривого Рогу. Позивачем не наведено чи отримує син стипендію та який її розмір, не надано жодного доказу на підтвердження потреби матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання та наявності можливості у батька надавати допомогу. Також просив суд врахувати, що на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна дружина, яка є інвалідом, а також непрацездатна мати, яка є людиною похилого віку. Крім того, відповідач змушений щомісячно сплачувати комунальні платежі у розмірі від 2000 до 4000 гривень. На даний час відповідач офіційно не працює та має нерегулярний та мінливий дохід, який складає 6000-8000 грн на місяць. 23.03.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача - адвоката Богославського А.С. В обґрунтування відповіді представник позивача зазначив, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі ј частини від свого заробітку, і саме такий розмір аліментів обґрунтований потребами спільного сина. Відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів, оскільки він працює у Польщі, та має матеріальну змогу допомагати своїй дитині. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що його мати та дружина потребують матеріальної допомоги та перебувають на його утриманні. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши подані сторонами заяви по суті спору, заслухавши пояснення сторін, та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Довідкою від 11.12.2020 року № 455 підтверджується, що [PERSON] з 01.09.2018 року навчається на 1 курсі денного відділення Індустріального фахового коледжу Криворізького національного університету, термін закінчення навчального закладу 30.06.2022 р. (а.с. 11). Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи часткове визнання відповідачем позову щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, судом при визначенні розміру аліментів враховується наступне: - згідно пояснень позивача, вона має середній дохід у розмірі 10000 грн на місяць, - відсутність доходів у повнолітнього сина [PERSON] , - відповідач на утриманні інших дітей не має, а належних доказів на підтвердження того, що його мати знаходиться на його утриманні та потребує матеріальної допомоги суду не надано, - дружина відповідача - [PERSON] , хоча і має інвалідність, однак вона є працездатною особою та працює, доказів на підтвердження того, що вона знаходиться на утриманні відповідача та потребує матеріальної допомоги суду не надано, - відповідач офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує, на обліку як безробітний не перебуває, відомості щодо розміру його доходів відсутні, - позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітньому синові, - позивачем не надано жодних доказів щодо отримання відповідачем прибутку з будь-яких інших джерел, володіння нерухомим майном та його вартості, володіння транспортними засобами, отримання доходу від оренди майна, наявність банківських рахунків, отримання дивідендів тощо. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, та з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 22.12.2020 року і до моменту закінчення сином навчання 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення сином 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Outcome: partial