Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

23.02.2016 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 27.07.2002 року Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 19. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що з 27.07.2002 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29.09.2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач залишив сімю, з нею та дітьми стосунків не підтримує. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, наміру продовження подружнього життя з відповідачем вона не має, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним та просить шлюб, укладений 27.07.2002 року з відповідачем [PERSON], розірвати та її прізвище залишити без змін «Апосту». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.07.2002 року Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог [PERSON], суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved