Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

23.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 11.12.1990 року у міському відділі ЗАГС в м.Вінниці, актовий запис №3805. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що від спільного проживання у шлюбі народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми та проживають фактично окремо. Позивач та відповідач проживають спільно у будинку в с.Гиренки Тульчинського району, який являється їхньою сумісною власністю. Близько року тому їхні стосунки погіршились. Причиною негараздів позивач вважає різні погляди та несумісність характерів. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинились і не можуть бути поновлені, тому він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області Войницької Т.Є. від 25.06.2021 р. у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12.08.2021 р. ухвалою судді сторонам було надано строк для примирення та зупинено провадження у справі терміном два місяці. 18.10.2021 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 19.11.2021 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила шлюб не розривати. Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.12.1990 року міським відділом ЗАГС м.Вінниці, актовий запис №3805, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно\~ст.51 Конституції України, ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Стаття 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) також забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і в разі його розірвання. Частинами 3, 4\~ст.56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3\~ст.\~105Сімейного\~Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (ст.109 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Відповідно до положень ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, зважаючи на те, що подружні стосунки між позивачем та відповідачем припинені і поновлювати їх позивач не має наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, оскільки наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя та повнолітніх дітей, за таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, тому позов\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110,111,112 Сімейного Кодексу Україниі\~

Outcome: approved