Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

22.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис №147 (а.с.6). В період перебування сторін в шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-КИ № 647853 від 14.09.2017 року (а.с.7). На час ухвалення судом рішення по справі шлюб між сторонами не розірвано. Однак, як вказувала позивача, після припинення між сторонами шлюбних стосунків, донька залишилась проживати з нею, що підтверджується актом з місця проживання (а.с.9). Матеріальної допомоги на її утримання як дружини відповідач в добровільному порядку не надає. Згідно розпорядження Шахтоуправління по підземному видобуванню руди Гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №3677 від 26.10.2017 року (а.с.8), [PERSON], яка працює на підприємстві грохотовщиком дільниці ДСФ шахтоуправління по підземному видобуванню руди (на правах шахт), надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку на період з 31.10.2017 року по 09.09.2020 року. Згідно ст.75, ч.2 ст.84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на її утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності таких обовязкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, з яким жінка перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі; можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач, будучи матірю малолітньої [PERSON] має право на її утримання відповідачем [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки обсягом наданих позивачем доказів доведені факти перебування сторін в шлюбі та батьківство [PERSON] Враховуючи встановлені судом обставини, майнове становище відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу на утримання його дружини як матері дитини, відсутність аліментних зобовязань по утриманню інших осіб, дотримуючись принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених позивачем вимог в частині стягування з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на її утримання як дружини, з якою проживає їх малолітня донька [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2018 року і до досягнення малолітньою донькою трьох років, тобто до 09.09.2020 року. Предявлення позивачем вимог про стягнення аліментів на її утримання до 14.09.2020 року суд вважає безпідставним, оскільки положеннями ст.84 СК України чітко визначено часову межу присудження стягнення аліментів, повязаних з утриманням дружини, з якою проживає малолітня дитина. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~ тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial