Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

22 серпня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: визнати зобов'язання за договором поруки № 11-370\\07-ШД-П від 23 липня 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління»: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] - припиненим. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.07.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне РУ» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Кредитор, правонаступником якого є відповідач) та [PERSON] (далі - Третя особа) підписано Кредитний договір №11-370/07-ШД та Додаткова угода №1 від 10.12.2008 року. 23.07.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем був укладено Договір поруки № 11-370\\07-ШД-П для забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальника за зазначеним кредитним договором. Як зазначає позивач, 14.02.2011 року Банк звернувся з позовом до Деснянського районного суду м. Києва про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 11-370/07-ШД від 23.07.2007 року. Позивач вважає, що договір поруки є припиненим на тій підставі, що останній платіж по кредитному договору позичальник здійснив 13.02.2009 року, а першу вимогу до позичальника банк направив 03.04.2009 року, до суду банк звернувся 14.02.2011 року. Крім того, кредитний договір та договір поруки припинив свою дію 22.07.2010 року, а тому саме із цієї дати починається шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя. Банк пропустив можливість звернення до поручителя, як солідарного боржника по кредитному договору, оскільки пройшло вісім місяців з моменту припинення дії кредитного договору до дня фактичного звернення банку до суду, що є тривалішим строком, ніж визначеним ч.4 ст. 559 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст.553 ЦК України). Судом встановлено, що 23.07.2007 року між Банк «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю (правонаступником якого є відповідач) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №11-370/07-ШД, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами строком до 22.07.2010 року. 23.07.2007 року між [PERSON] (далі - Поручитель), [PERSON] (далі - Позичальник) та Банк «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю (далі - Банк) було укладено Договір поруки №11-370/07-ШД-П, згідно якого Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником - [PERSON] зобов'язань, які виникають з Кредитного договору №11-370/07-ШД від 23.07.2007 року відповідно до якого Позичальникові надано кредит в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,0001% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 5.1 Договору поруки передбачено, що порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею, порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором не заявив позовні вимоги до поручителя. 03.04.2009 року, 18.06.2009 року, 09.10.2009 року та 20.11.2009 року на адресу [PERSON] та [PERSON] направлялося повідомлення щодо усунення порушень, в якому Банк повідомив про наявність заборгованості та вимагав погасити заборгованість не пізніше п'яти днів з дня отримання повідомлення про усунення порушення. Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2011 року Деснянський районний суд м.Києва зареєстрував позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, який доданий до позовної заяви вбачається, останній платіж по кредитному договору позичальником було здійснено 13.02.2009 року. Як вбачається з матеріалів справи, умовами кредитного договору визначено термін повернення грошових коштів до 22.07.2010 року, однак Банком було направлено повідомлення щодо усунення порушень 03.04.2009 року та позов пред'явлено лише 11.03.2011 року, тобто з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Суду не було надано доказів, що позов було подано до суду в строк до 22.02.2011 року. Водночас варто зауважити, що зазначення дати підготовки позовної заяви не свідчить про звернення до суду саме в цей день. Так, за змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що Банк не звернувся протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання з позовом до поручителя про стягнення заборгованості, тому суд приходить до висновку, що порука позивача припинилась, а заявлені вимоги позивача є обґрунтованими на законі та такими, що підлягають задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved