Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON], яка за життя розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого все належне їй на час смерті майно заповіла [PERSON] За життя [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 29.01.1988 року. На час смерті [PERSON], позивач [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з нею у спірному домоволодінні. Маючи намір оформити спадщину, позивач звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з тим, що на свідоцтві на право власності на житловий будинок відсутня печатка Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок (А) загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., погріб (Б) площею 12,2 кв.м., літню кухню (В) площею 12,5 кв.м., сарай (Г) площею 9,2 кв.м., сарай (Д) площею 23,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS]. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження в указаній справі. В підготовче засідання позивач не з'явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд даної справи у її відсутності. Представник відповідача - Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області у підготовче засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов від 05.11.2018 року, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.1966 року. 16.06.2006 року [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено 16.06.2006 року секретарем Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 30. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 29.01.1988 року Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до технічної характеристики, наданої Козівським районним БТІ від 25.10.2018 року, складається з житлового будинку (А) загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., погребу (Б) площею 12,2 кв.м., літньої кухні (В) площею 12,5 кв.м., сараю (Г) площею 9,2 кв.м., сараю (Д) площею 23,4 кв.м.. [INFO] [PERSON] померла у с. Дмухівці Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2017 року. Відповідно до довідки № 444, виданої 30.07.2018 року Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області, спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO], постійно проживала та була зареєстрована у спадковому житловому будинку за адресою [ADDRESS]. На день її смерті з нею у спадковому будинку проживали та були зареєстровані дочка [PERSON], зять [PERSON], онук [PERSON], дружина онука [PERSON] та правнука [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно останньої, у тому числі на вказане будинковолодіння, яке позивач відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України прийняла своєчасно, подавши до приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 19/2018. Відомості про прийняття спадщини іншими особами відсутні. Однак, у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті [PERSON], яка померла [INFO], позивачу відмовлено, оскільки є розбіжності у правовстановлюючому документі, а тому питання спадкування такого майна має вирішуватися виключно у судовому порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 576/02-31 від 20.06.2018 року. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. За нормами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок (А) загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., погріб (Б) площею 12,2 кв.м., літню кухню (В) площею 12,5 кв.м., сарай (Г) площею 9,2 кв.м., сарай (Д) площею 23,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS].

Outcome: approved