Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

24.02.2016р. ПАТ «[PERSON] Дніпро» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] ( третя особа ДП «НЕКСУС Виробничо комерційна компанія») про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 12.05.2014р. між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та ДП «НЕКСУС ВКК» був укладений кредитний договір № 120514-КЛВТ, відповідно до якого позивач відкрив позичальнику відновлювану траншову кредитну лінію в іноземній валюті з лімітом кредитування в сумі 900\~000 доларів США, з 01.08.2014р. у сумі 675\~000 доларів США, а з 01.09.2014р. у сумі 450\~000 доларів США. Строки користування кожним окремим кредитом визначаються відповідним договором про надання кредиту. Заборгованість за кредитами має бути погашена у строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту, але з остаточним погашенням по 18.09.2014р. Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена позичальником, у визначений договором термін, наступного дня вважається простроченою. Відповідно до договору № 180914 від 18.09.2014р. про зміну кредитного договору № 120514-КЛВТ від 12.05.2014р. сторони дійшли згоди, що банк відкриває позивальнику відновлювальну траншову грошову кредитну лінію в іноземній валюті з лімітом кредитування у сумі 781\~306, 92 доларів США, з 01.12.2014р. 681\~306, 92 доларів США, з 01.01.2015р. 581\~306,92 доларів США. Заборгованість за кредитом має бути погашена в строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту, але з остаточним погашенням до 01.05.2015р. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 120514-П від 12.05.2014р., відповідно до якого поручитель зобовязався солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором по повернення кредиту, а також сплаті дострокового повернення кредитів і дострокової сплати процентів за фактичний час користування кредитами. Також, в забезпечення виконання зобовязань, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 120514-П/1 від 12.05.2014р., відповідно до якого поручитель зобовязався солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором по повернення кредиту, а також сплаті дострокового повернення кредитів і дострокової сплати процентів за фактичний час користування кредитами. В межах дії кредитної лінії позивач надав ДП «Нексус-ВКК» один транш на суму 883\~306,92 доларів США, які своєчасно повернуті не були та станом на 12.02.2016р. загальний розмір заборгованості ДП «Нексус-ВКК» перед позивачем за кредитним договором № 120514-КЛВТ від 12.05.2014р. складає 65\~616, 37 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1\~ 711\~515 грн. 61коп. Банк зі свого боку виконав свої зобовязання, проте відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків у звязку з чим позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 120514 КЛВТ від 12.05.2014р. в розмірі 65\~616, 37 доларів США, що станом на 12.02.2016р. складає 1\~711\~515 грн. 61коп. В наданій до суду 19.09.2016р. заяві, представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 28.12.2015р.) просив розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, постановивши по справі рішення на загальних підставах. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання 19.09.2016р. не зявились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є розписка представника відповідачів [PERSON] (діє на підставі довіреностей від 16.02.2016р. та 10.06.2016р. а.с. № 75, 87-88) про завчасне отримання судової повістки, про причини неявки суд не сповістили. В наданих до суду 11.05.2016р. запереченнях, як відповідач [PERSON] так і відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечували з тих підстав, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, а у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Представник третьої особи - ДП «Нексус-ВКК» в судові засідання, що призначались на 19.05.2016р., 13.06.2016р., 18.07.2016р. та 19.09.2016р. не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся. Враховуючи, належне повідомлення сторін по справі про розгляд справи, суд розглянув справу за відсутністю сторін по справі. З урахуванням того, що в матеріалах справи маються письмові заперечення відповідачів від 11.05.2016р., з яких вбачається, що відповідачі не визнають позовні вимоги, отже позиція відповідачів та їх аргументи будуть враховані при винесенні рішення суду поряд з іншими доказами по справі, а тому суд вважає за можливе винести рішення на загальних засадах, встановлених ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ст. 169 ЦПК України та ч. 2 ст. 197 ЦПК України без сторін по справі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 12.05.2014р. між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та Дочірнім підприємством «НЕКСУС Виробничо комерційна компанія» був укладений кредитний договір № 120514-КЛВТ, відповідно до якого позивач відкрив позичальнику відновлювану траншову кредитну лінію в іноземній валюті з лімітом кредитування в сумі 900\~000 доларів США, з 01.08.2014р. у сумі 675\~000 доларів США, а з 01.09.2014р. у сумі 450\~000 доларів США. (а.с. № 7-15). Відповідно до договору № 180914 від 18.09.2014р. про зміну кредитного договору № 120514-КЛВТ від 12.05.2014р. сторони дійшли згоди, що банк відкриває позивальнику відновлювальну траншову грошову кредитну лінію в іноземній валюті з лімітом кредитування у сумі 781\~306, 92 доларів США, з 01.12.2014р. 681\~306, 92 доларів США, з 01.01.2015р. 581\~306,92 доларів США. На забезпечення виконання умов кредитного договору від 12.05.2014р. між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] було укладено договір поруки № 120514-П, до якого, також вносилися зміни договором № 1180914 від 18.09.2014р. (а.с. 18 21, 22-23). Відповідно до договору поруки з подальшими змінами, поручитель взяв на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів в повному обсязі, в тому числі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, збитків та будь - яких інших платежів. На забезпечення виконання умов кредитного договору від 12.05.2014р. між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] було укладено договір поруки № 120514-П/1, до якого, також вносилися зміни договором № 1180914 від 18.09.2014р. (а.с. 24 27, 28-29). Відповідно до договору поруки з подальшими змінами, поручитель взяв на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів в повному обсязі, в тому числі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, збитків та будь - яких інших платежів. У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань, станом на 12.02.2016р. у ДП «Нексус-ВКК» виникла заборгованість за кредитним договором, яка складає 65\~616, 37 доларів США, що в гривневому еквіваленті є 1\~711 \~515 грн.61коп. Пунктом 1.1. кредитного договору № 180914 від 18.09.2014р. про зміну кредитного договору № 120514-КЛВТ встановлено, що заборгованість за кредитами має бути погашена в строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту, але з остаточним погашенням по 01.05.2015р. (а.с. № 16). Такий же термін повернення кредиту визначено й у договорі № 1180914 про зміну договору поруки № 120514-П від 18.09.2014р., укладеному між позивачем та відповідачем [PERSON] та у договорі № 1180914 про зміну договору поруки № 120514-П/1 від 18.09.2014р., укладеному між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с. № 22,28). Відповідно до п. 1.3. договорів поруки № 120514-П від 12.05.2014р. та № 120514-П/1 від 12.05.2014р. строк договору поруки становить 10 років, а відповідно до п.6.2. договорів порука припиняється після закінчення строку, встановленого п.1.3. цього договору Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, договір діє до закінчення строку , зазначеного в п.1.1. даного договору, а в невиконаній частині до повного виконання зобовязань сторонами за цим договором. Закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення. Згідно з положеннями ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що строк предявлення вимоги до поручителя, встановлений ст. 559 ЦК України не сплинув. Судом прийнятті до уваги заперечення відповідачів в частині того, що у разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання між поручителями не виникає солідарної відповідальності, а тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідачів саме в солідарному порядку слід відмовити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Дніпро» заборгованість за кредитним договором №120514 - КЛВТ від 12.05.2014р. станом на 12.02.2016р. в розмірі 65\~616,37доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1\~711 515 грн. 61 коп. та з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Дніпро» заборгованість за кредитним договором №120514 - КЛВТ від 12.05.2014р. станом на 12.02.2016р. в розмірі 65\~616,37доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1\~711 515 грн. 61 коп. Будь - яких інших заперечень, на спростування розміру грошового зобовязання, яке позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів, відповідачами не було надано, договори поруки не було визнано недійсними, сам факт укладання кредитного договору та отримання коштів відповідачами не спростовувався, навпаки представником відповідачів в свій час було подано клопотання про відкладення слухання справи задля укладення мирової угоди (а.с. № 86-87). З урахуванням тих обставин, що позивач в позовній заяві (представник позивача в наданій суду заяві від 19.09.2016р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити) просив стягнути з відповідачів суму боргу за кредитним договором у іноземній валюті за курсом НБУ саме на день підготування розрахунку заборгованості 12.02.2016р. 26, 083667 грн. за 1 дол. США - а.с. №30), суд вважає за можливе стягнути з відповідачів суму боргу за кредитним договором по курсу НБУ на день розрахунку суми заборгованості 12.02.2016р., а не на день винесення рішення суду (незважаючи на підвищення цього курсу). З огляду на те, що представник позивача просив стягнути кошти за кредитним договором по курсу долара до гривні станом на 12.02.2016р., то положення абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», стосовно стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення суду у разі предявлення позову в іноземній валюті, не застосовуються. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку частково та приймаючи до уваги, що законом не передбачено солідарного стягнення, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 25\~672 грн.73коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 2) рівними частками, тобто по 12\~836 грн.37коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial