overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

22 червня 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н про надання кредиту зі сплатою за користування кредитом відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідач кошти отримав. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання не виконала. Станом на 31.07.2015 року заборгованість відповідача за кредитом становить 210415,10 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства КБ ПриватБанк, заборгованість по кредитному договору б\\н від 22.06.2012 року на загальну суму 210415,10 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але ним подано заяву в якій він вказує, що він позов підтримує, просить справу розглядати в його відсутності і проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає частково та просить суд справу слухати у її відсутності. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору № б\\н від 22.06.2012 року вбачається, що Кредитор ПАТ КБ ПриватБанк надав Позичальнику [PERSON] у кредит кошти в сумі 44528,15, як ліміт на кредитну картку Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.06.2012 року станом на 31.07.2015 року позичальник не виконав умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість в сумі 210415,10 грн. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка має невиконанні грошові зобов'язання перед позивачем, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~22 червня 2013 року помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїми спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті\~спадкодавця залишилося\~спадкове майно,\~яке складається\~із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Теребовлянська,14 в м.Бучач Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачі не мають змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не зявились, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник відповідача Бучацької міської ради Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~22 червня 2013 року в м.Бучач Тернопільської області помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 05 червня 2010 року і посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу [PERSON]І, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над недієздатним [PERSON]. В обгрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] мешкає та є власником 1/3 частини квартири № 39 в будинку№ 79 по вул.Олімпійській в м.Маріуполі. Крім неї власниками квартири по 1/3 частини є сестра [PERSON] [PERSON] В»ячеславівна та племінник [PERSON]. [PERSON] з 08.07.2008 року знаходится на державному утриманні в Новосвітському психоневрологічному інтернаті с діагнозом розумова відсталість, ДЦП, епісиндром та є інвалідом першої групи безстроково з дитинства, проживає в інтернаті постійно. Рішення Старобешівського районного суду від 20.06.2014 року [PERSON] визнано недієздатним. В теперішній час [PERSON] та [PERSON] мають намір продати або обміняти належну їм квартиру, проте зробити це неможливо у зв»язку з відсутністю опікуна над [PERSON] На підставі викладеного просить призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. В судове засідання [PERSON] та [PERSON] не зявилася, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної державної адміністрації [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 20 червня 2014 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Таким чином, [PERSON], визнаний за рішенням суду недієздатним, позбавлений можливості здійснення та захисту своїх особистих та майнових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з подання Орджонікідзевської районної адміністрації № 01 11 482 від 27 липня 2015 року щодо призначення опікуна над недієздатним [PERSON], Орджонікідзевська районна адміністрація, яка забезпечує виконання функцій органу опіки та піклування, з метою захисту майнових прав та інтересів недієздатної вважає за можливе вирішення у судовому порядку питання щодо призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. Відповідно до наданих суду документів, [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: м.Маріуполь, вул.Олімпійська, 79-39, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії центру первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Маріуполя від 15.06.2015 року №1682 за станом здоровя може бути опікуном. Сукупність зібраних доказів дає підстави суду зробити висновок про можливість призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON], внаслідок чого задовольняє заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.07.2004р. у Міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1403. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], [INFO] Вказує, що подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки, сварки та бійки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась повторно, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.07.2004 р. у Міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1403 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до \~[PERSON] \~про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 11 серпня 2007 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №253. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітній син, [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через подружню невірність відповідача, через що в сімї часто виникали сварки та скандали, які відбувались в присутності сина та негативно впливали на його психіку. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з квітня 2013 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити сімю. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.3,4), копію свідоцтва про народження (а.с.5), довідку про склад сімї (а.с.6), копію паспорта позивача (а.с.7), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме: по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 300 грн. витрат на правову допомогу (а.с.11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28 лютого 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з втратою почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого часто виникали сварки на побутовому ґрунті. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з лютого 2015 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 28 лютого 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 14 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 3). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 4). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого часто виникали сварки на побутовому ґрунті. З лютого 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~22 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON], посилаючись на те, що \~це відповідає її інтересам, оскільки на даний час їй виповнилось повних сімнадцять років, вони із [PERSON] бажають створити сімю. [PERSON] відноситься до неї добре, вони кохають один одного, вона чекає від нього дитину. У відділі РАЦС їй було відмолено у реєстрації шлюбу через те що заявниця не досягла шлюбного віку. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні просила заяву задовольнити, пояснила, що вони із [PERSON] кохають один одного, на даний час чекають дитину, він до неї відноситься добре. Його вона знає дуже давно, оскільки вони зустрічаються біля пяти років. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила заявлені вимоги задовольнити та надати право на шлюб [PERSON]. Зазначила, що вона може ствердити, що дійсно [PERSON] та її дочка зустрічаються давно, кохають один одного, у них буде своє житло, оскільки бабуся [PERSON] надає ім на проживання свій будинок. Крім того, у її дочки скоро буде дитина. Вона впевнена, що [PERSON] буде добрим чоловіком та батьком майбутньої дитини. Зазначила, що батько [PERSON] помер, про що подала на огляд оригінал свідоцтва про смерть. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні показав, що дійсно вони із заявницею зустрічаються біля пяти років, і він її кохає, розуміє відповідальність, яка в даний час на нього покладається. Він є батьком їх майбутньої дитини та має намір створити із заявницею сімю. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу Опіки та піклування Словянської міської ради до судового засідання не зявився, його неявка не перешкоджає розгляду заяви. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд задовольняє заяву, виходячи з \~наступного. Заявниці згідно із паспортними даними (а.с.3) виповнилось повних сімнадцять років, тому вона не досягла шлюбного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт того, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON] не заперечується учасниками судового розгляду та стверджується, зокрема, довідкою від КЛПЗ «Пологовий будинок»№ 01-11/235 від 29 жовтня 2012 року (а.с.4), згідно якої заявниця оглянута лікарем-гінекологом поліклініки і \~на час освідування термін вагітності складав 13 тижнів. Також наведені обставини підтверджені матірю заявниці [PERSON] та [PERSON]. У відповідності із ст. 22 СК України, шлюбний вік у жінки встановлюється у вісімнадцять років. Особи які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В ст. 23 СК України зазначається, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що слід надати [PERSON] право на шлюб із [PERSON], оскільки заявниці виповнилось повних сімнадцять років, і таке право відповідає її інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання колишнього чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім посилаючись на те, що ухвалою Воловецького районного суду від 08.07.2014 року [PERSON] оголошений в розшук, як неплатник аліментів. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявниці необхідно для вирішення питання щодо його майна, яке набуто ними за час шлюбу. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали подану заяву, просили суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім, також заявник [PERSON] зазначила, що [PERSON] ухиляється від виховання неповнолітніх дітей, фінансово не утримує їх, не піклується про їх здоров'я та розвиток, не сплачує аліментів на їх утримання, що порушує права дітей, в середині 2010 року [PERSON] виїхав у невідомому напрямку і з цього часу його місце знаходження невідоме. Представник заінтересованої особи відділу ДВС Воловецького РУЮ [PERSON] щодо задоволення заяви не заперечив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 234 ч.2 п.3 суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. Судом встановлено, що [PERSON] виїхав у невідомому напрямку у 2011 році за місцем його постійного проживання в с.Завадка, №141, Воловецького району немає відомостей про місце його перебування. Ці обставини підтверджуються довідкою виконкому Верб?язької сільської ради №659 від 21.05.2015 р. (.а.с 8). Відповідно до ухвали Воловецького районного суду Закарпатської області від 08.07. 2014 року [PERSON] оголошено в розшук (а.с.7). . Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, в якому були одержані такі відомості, а у разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були в 2011 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня 2012 року. Таким чином, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити, визнати громадянина [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 1992 року міським відділом запису реєстрації актів громадянського стану м. Очакова Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки припинені з 2008 року, через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння спільне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 1992 року міським відділом запису реєстрації актів громадянського стану м. Очакова Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 114 (а. с. 6), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved