Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

23.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості по орендній платі, посилаючись на наступні обставини. 01.12.2013 р. між ним та відповідачем було укладено договір оренди №Дон.12/2013 нежитлового приміщення, за яким він передає, а відповідач приймає в строкове платне користування (оренду) нежиле приміщення загальною площею 323,60 кв.м., яке розташоване на першому поверсі БС-3 житлового будинку літ.А-12, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Постишева, 83, з орендною платою 81087,86 грн., в т.ч. податок на доходи фізичних осіб та плати за користування земельною ділянкою або в еквіваленті 10144,86 доларів США за курсом, встановленим НБУ на дату укладення Договору. В подальшому було укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до Договору оренди, за яким розмір орендної плати змінено. На дату подачі позову відповідач сплатив орендні платежі по липень 2014 року. Починаючи з серпня 2014 р. відповідач не виконує умови договору, тому він просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на свою користь суму заборгованості по сплаті орендної плати в розмірі 142\~498,00 грн. за період з 01 серпня по 30 жовтня 2014 р. Позивач у судове засідання не зявився про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в письмових запереченнях. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судом, відповідно до договору оренди від 01.12.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», позивач передав, а відповідач отримав у тимчасове, платне користування (оренду) нежиле приміщення загальною площею 323,60 кв.м., яке розташоване на першому поверсі БС-3 житлового будинку літ.А-12, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Постишева, 83, з метою розміщення структурного підрозділу ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до акту прийому-передачі від 01.12.2013 року позивач передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв в тимчасове платне користування (оренду) нежиле приміщення загальною площею 323,60 кв.м., яке розташоване на першому поверсі БС-3 житлового будинку літ.А-12, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Постишева, 83. 10 квітня 2014 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору оренди нежитлового приміщення №Дон.12/2013 від 01 грудня 2013 року. Відповідно до даного договору про внесення змін, сторони домовились про зміну суми орендної плати з 01 травня 2014р. по 31 липня 2014 року у розмірі 95000,00 грн. за повний календарний місяць . 01 серпня 2014 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін та доповнень №2 до Договору оренди нежитлового приміщення №Дон.12/2013 від 01 грудня 2013 року. Відповідно до даного договору про внесення змін, сторони домовились про зміну суми орендної плати з 01 травня 2014 року по 31 липня 2014 року у розмірі 95000,00 грн., з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2014 року 47500,00 грн., з 01 листопада 2014 року по 31 січня 2015 року 66500,00 грн., з 01 лютого 2015 року до кінця строку оренди 114000,00 грн. Судом встановлено, що відповідач виконував взяті на себе обовязки за договором оренди до липня 2014 року включно, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Починаючи з серпня 2014 року по 30 жовтня 2014 року орендні платежі не здійснювались. Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до п. 12.1 Договору оренди, сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання або на невиконання умов Договору у випадку дії форс-мажорних обставин, які виникли після укладання Договору та настання яких не залежить від волі сторін і безпосередньо впливає на можливості виконання договору. Форс-мажорні обставини включають стихійні лиха, екстремальні кліматичні умови, страйки, військові конфлікти, цивільне безладдя, епідемії й інші події, які відбуваються поза волею сторін. Згідно п. 12.2 Договору оренди, про настання форс-мажорних обставин Сторона, яка підпала під дію таких обставин повинна повідомити іншу сторону протягом 5 (пяти) робочих днів з дня початку таких обставин. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції\~час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Національним банком України (на підставі того, що на території Донецької та Луганської областей України склалася ситуація, що унеможливлює роботу банківської системи у звичайному режимі) для запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, з метою збереження ліквідності банківської системи України, були прийняті наступні рішення: - запроваджено, починаючи із 24 липня 2014 року, надзвичайний режим роботи банківської системи в Донецькій, Луганській областях та автономній Республіці Крим (постанова Правління НБУ від 23 липня 2014 року №436); - зобов'язано банки України призупинити здійснення всіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою (постанова Правління НБУ від 06 серпня 2014 року № 466). У відповідності до умов Договору оренди, орендодавцю було надіслано лист №2/22-17/47/07 від 02 липня 2014 року, в якому повідомлялось про неможливість використовувати приміщення за призначенням у звязку з настанням форс-мажорних обставин, а саме проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Також пропонувалось орендодавцю розірвати договір на вищезазначених підставах. 10 липня 2014 року від орендодавця відповідачем було отримано лист, згідно якого він не визнає форс-мажорних обставин, та вимагає подальшого виконання договору Оренди. 03 жовтня 2014 року на адресу позивача було направлено лист, у якому повідомлялось про неможливість подальшого користування приміщенням через проведення АТО, та про необхідність розірвати Договір оренди з 20 липня 2014 року Так, до листа №2/07-17/10948 від 03 жовтня 2014 року було додано Акти приймання передачі приміщення, які просили позивача підписати та один екземпляр повернути до банку. Тож у відповідності до п. 12.3 Договору оренди банк відмовився від виконання умов Договору оренди, оскільки форс-мажорні обставини продовжувались більше 30 календарних днів. Так, згідно того ж п. 12.3 Договору оренди, термін виконання зобовязань переноситься на весь час дії форс-мажору і ліквідації його наслідків. Якщо форс-мажорні обставини продовжуються більше 30 календарних днів, в цьому випадку жодна із сторін не має права на відшкодування іншою стороною можливих збитків. Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що невиконання відповідачем зобовязань за договором оренди нежитлового приміщення у період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року повязано з настанням обставин непереборної сили та форс-мажорними обставинами, а саме з проведенням антитерористичної операції. На підставі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач грубо порушив прийняті на себе зобовязання за договором оренди. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості по орендній платі є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Виходячи з наведеного, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed