Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

22.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], під час якого народилася [PERSON], [INFO]. У 2007 році шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.08.2010 року по справі № 2-2897/10 з відповідача було стягнено на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 200 грн. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з 24.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Майновий стан [PERSON] змінився, а саме останній офіційно працевлаштувався у ПрАТ «Інститут Укроргврестатінпром», крім того має додатковий заробіток від розведення павуків та рептилій. В той же час, [PERSON] має двох малолітніх дітей та очікує третього, перебуває в декретній відпустці. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON], чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки дівчинка потребує нормального харчування, оновлення гардеробу, коштів на навчання у школі та позашкільних секціях. На підставі викладеного, [PERSON] просила відмінити рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13.08.2010 року № 2-2897/10 про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з 24.06.2010 року; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] індексацію за минулі роки; ухвалити нове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 4 від 28.04.2004 року /а.с. 8/. Дитина мешкає разом із позивачем, що підтверджується Довідкою виконавчого комітету Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області від 19.09.2016 року № 843 /а.с. 7/. Як вбачається з копії виконавчого листа від 20.08.2010 року № 2-2897/10 та не заперечувалося сторонами по справі, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03.08.2010 року з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 200 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 24.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, знаходиться в декретній відпустці, має на утриманні ще одну малолітню дитину, отримуваних коштів на утримання [PERSON] недостатньо, оскільки ціни на продукти, одяг та інші предмети, необхідні для виховання доньки, значно підвищилися у порівнянні з цінами 2010 року. В той же час відповідач офіційно працює, отримує стабільний заробіток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 200 грн., що є значно меншим від мінімальної суми необхідної для утримання неповнолітньої дитини. На даний час матеріальне становище сторін змінилося, позивач знаходиться у декретній відпустці, а відповідач офіційно працевлаштований. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище відповідача [PERSON], який має задовільний стан здоровя, офіційно працює, враховуючи матеріальне становище позивача, яка не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці, вагітна третьою дитиною, і матеріальне становище якої є скрутним, крім того, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині та необхідність зміни розміру аліментів встановивши їх у розмірі 500 грн. на дитину [PERSON], щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону. Позовні вимоги [PERSON] щодо відміни рішення Зміївського районного суду Харківської області від 03.08.2010 року № 2-2897/10 та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] індексації за минулі роки не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не доведені позивачем. Так, рішення суду може бути скасовано лише судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо воно не набрало законної сили, рішення ж суду від 03.08.2010 року не оскаржувалося, а, відповідно, має юридичну силу та не підлягає скасуванню. Крім того, індексація розміру аліментів проводиться виконавчою службою, при цьому, позивачем навіть не визначено розмір заявленої нею індексації. З огляду на вищевикладене позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial