Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

22 травня 2020 року, [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 25.07.2015 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (актовий запис № 1313), в якому у сторін народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалось і відносини стали погіршуватись останні роки, через різні характери та погляди на сімейне життя і моральні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, наслідком чого стало погіршення відносин між ними, а також втрати почуття любові один до одного, та в решті, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними припинились з травня 2020 р., у зв`язку з чим, їхній шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, а розірвання шлюбу буде відповідати його інтересам, вказуючи при цьому, що дитина на сьогодні проживає разом із відповідачкою (матір`ю дитини), і питання щодо її утримання, сторони вирішують мирним шляхом. В судове засідання позивач не з`явився, надавши до свого позову письмову заяву, в якій повністю підтримав свій позов, який просив задовольнити та слухати справу без його участі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с. 7). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зворотними кур`єрськими та поштовим повідомленням з відмітками листоноші (кур`єра) «про неможливість вручення поштової кореспонденції з повісткою у зв`язку з відсутністю адресата» та «за закінченням строку зберігання», причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву або письмових пояснень суду не надала (а.с. 18,24-28). Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в підготовчому судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційний шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 25.07.2015 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (актовий запис № 1313), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 16.05.2020 р., в якому у сторін народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.01.2017 р., з приводу проживання і утримання якої у сторін відсутній спір (а.с. 4,10). З матеріалів справи вбачається, сімейне життя між подружжям не склалось і їхні відносини стали погіршуватись останні роки, через різні характери та погляди на сімейне життя і моральні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, наслідком чого стало погіршення відносин між ними, а також втрати почуття любові один до одного, та в решті, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними припинились з травня 2020 р., у зв`язку з чим, їхній шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити моральним засадам суспільства, інтересам, свободам позивача та моральним засадам суспільства. Питання щодо розподілу судового збору в порядку ст. 141 ЦПК України позивачем у позові не ставиться, а тому судом не розглядається.

Outcome: approved