Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

23 жовтня 2013 року позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст.. 16, 358,364,367 ЦК України, ст..ст. 86,89 Земельного Кодексу України звернувся до суду із позовом у якому просить суд визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1201 га, кадастровий номер 0110390900:03:002:0040, що розташована по [ADDRESS] м.Алушта, у відповідності з частками у праві спільної часткової власності на домоволодіння, встановивши їх розмір: за позивачем [PERSON] - 96/100 часток земельної ділянки, за відповідачкою [PERSON] - 4/100 часток земельної ділянки. Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1201 га, кадастровий номер 0110390900:03:002:0040, що розташована [ADDRESS] м.Алушта між співвласниками [PERSON] та [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що позивачу відповідно до свідоцтва про право власності від 18.05.2011 року на праві спільної часткової власності належить 96/100 житлового будинку [ADDRESS] Співвласником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки є відповідачка по страві, якій відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.05.2011 року належить 4/100 часток домоволодіння. Протягом тривалого часу вони користуються житловим будинком з господарчими спорудами, між позивачем та відповідачкою відсутній спір з приводу порядку користування нерухомим майном, та земельною ділянкою. На даний час у сторін виникла необхідність припинити право загальної часткової власності з виділом належної частки земельної ділянки в натурі. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд прийняти рішення з урахування висновку експерта. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить суд прийняти рішення з урахування висновку експерта. Дослідивши матеріали справи, докази які надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Обов'язок доказування відповідно зі ст.10 ЦПК України покладений на стороні у справі, а суд тільки сприяє всебічному та повному з'ясуванні обставин справи шляхом роз'яснення прав та обов'язків та сприяє в їхньому здійсненні. Крім того, відповідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 18.05.2011р., виданого на підставі рішення Ізобільненської сільської ради №12/9 від 21.04.2011р. на праві спільної часткової власності належить 96/100 частка житлового будинку [ADDRESS] (а.с.8). Вказане свідоцтво зареєстровано Сімферопольським міжміським бюро реєстрації і технічної інвентаризації 18.05.201 року. Співвласником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки є відповідачка по страві, якій відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.05.2011 року належить 4/100 часток домоволодіння(а.с.10). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 593986, виданого 02.07.2007 року на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Ізобільненської сільської ради від 26.01.2007 року №14/32 та зареєстрованого за № 010700200045 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, на праві спільної сумісної власності земельна ділянка загальною площею 0,1201 га, кадастровий номер 0110390900:03:002:0040, що розташована [ADDRESS] м.Алушта належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток кожного із співвласників. (а.с.9). Сторони тривалий час користуються житловим будинком, та господарчими спорудами між ними відсутній спор з приводу порядку користування нерухомим майном, та земельною ділянкою. Згідно до ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права, зокрема визнання права. З метою з'ясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань в галузі будівництва, судом була призначена судово будівельна- технічна та землевпорядна експертиза. На вирішення експерта судом були поставлені наступні питання: - визначити розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] в праві загальної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1201 га, кадастровий № 01 103 909 00:03:002:0040, що розташована по [ADDRESS] м.Алушта згідно часток в праві загальної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] - у разі неможливості визначити варіанти розділу між співвласниками вказаної присадибної земельної ділянки відповідно з встановленими експертом розмірами часток співвласників, визначити можливість та варіанти розділу між співвласникам присадибної земельної ділянки площею 0,1201 га з відступом від встановлених розмірів часток. - встановити ринкову вартість визначених співвласникам [PERSON] та [PERSON] часток земельної ділянки. Відповідно до висновку експерта на розгляд суду було запропоновано один варіант розділу земельної ділянки площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками на 96/100 та 4/100 частки з урахуванням фактичного порядку користування, що склався. А саме, позивачу [PERSON] становить 96/100 частки земельної ділянки. Відповідачці [PERSON] становить 4/100 частки земельної ділянки. Сторони погодились з висновком експерта та варіантом розділу земельної ділянки. В силу ст.. 358 ЗК України - кожний із співвласників має право на надання йому у власність та користування частки загального майна в натурі відповідно його частки в праві загальної часткової власності. Ч.2 ст. 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що перебуває у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Так, за положеннями ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності зі ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди. Отже суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.. 88 ЦПК України - стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач пред'являючи позов сплатив судовий збір в розмірі 229,40 гривень, та в позові просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 229,40. На підставі викладеного,

Outcome: approved