overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований між ним та відповідачем 12.06.2004 року. Як на підставу позову посилається на те, що з 12.06.2004 року він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, на примирення не згодні, відновлення шлюбу вважає неможливим, фактичні шлюбні відносини остаточно припинені з травня 2015 року. Від сумісного проживання мають спільного доньку [PERSON] 2004 року народження. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач не з'являлася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, шлюбні відносини фактично припинені з травні 2015 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 12 червня 2004 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №646. Від сумісного проживання подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2004 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначав, що 07.09.2001 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 910. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з матірю. Подружні відносини фактично припиненні з вересня 2017 року, примирення та збереження сімї неможливе. Ухвалою суду від 27.11.2017 року провадження по справі було відкрито. У судове засідання позивач не зявився, при предявленні позову надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 910. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON] [INFO] Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони з вересня 2017 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.10.2007 року [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 35, посилаючись на відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з 2012 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], яка залишиться проживати разом із відповідачем. Оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 13.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 35 (а. с. 6). Сторони мають спільного сина [PERSON]. [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] актовий запис № 13 (а. с. 7). Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею, та перебуває на повному утриманні матері. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 14.10.2005 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, згідно якої просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання відповідачем позову немає. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 18.08.2006 року перебувають у шлюбі, який згідно свідоцтва про шлюб зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №441. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи дитина проживає разом із матірю. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем ([PERSON].М.), зареєстрований 06.11.2010 році Відділом реєстрації актів цивільного стану Казанківського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 04, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин у липні 2016 р. . Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначила, що 02.11.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб і до 2014 року проживали однією сімєю, вважає подальше спільне проживання та збереження сімї не можливо, спільне господарство не ведеться з 2014 року, у звязку з чим звернулася до суду з даним позовом. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Друцко». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання без повідомлення причин такої неявки, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 02.11.2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] (дошлюбне прізвище Гагіна) [PERSON], актовий запис №1140.\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться з 2014 року. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначила, що 22.11.1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Ленінським відділом РАГС м. Миколаєва і проживали з відповідачем однією сімєю по вересень 2017 року. З вересня 2017 року шлюбні відносини припинені, подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, у звязку з чим звернулася до суду з даним позовом. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Купавська». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був сповіщений у встановленому законом порядку, відзив до суду не надав, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.1991 року Ленінським відділом РАГС м. Миколаєва був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] (дошлюбне прізвище Бабіч) [PERSON], актовий запис № 1483.\~Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2017 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

22.11.2017 року [PERSON] на захист інтересів [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності останньому державного акту на право власності на земельну ділянку. 20.03.2018 року з Василівської сільської ради надійшов лист з заявою про розгляд справи за відсутності її представника. З листа не вбачається, що Василівська сільська рада заперечує проти задоволення заяви. 05.04.2018 року від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності [PERSON], заяву про встановлення належності правовстановлюючого документа просила задовольнити. Відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка позивача, його представника та представника заінтересованої особи, за наявності вказаного листа і заяви, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0212967 від 25.10.2000 року [PERSON] в селі Євгенівка мав пай розміром 5,32 га. В державному акті на право приватної власності на землю від 30.01.2002 року було зазначено, що власником земельної ділянки площею 4.35 га. на території Василівської сільської ради є [PERSON], який проживав в с. Євгенівка. Відповідно до довідки №1549 від 06.09.2017 року на території Василівської сільської ради [PERSON] не був зареєстрований та не проживав. Згідно довідки №1548 від 06.09.2017 року на території Василівської сільської ради зареєстрований та проживає [PERSON], [INFO] в селі Євгенівка по вул. Набережна, 55. В паспорті серії ЕР 096344 значиться, що [PERSON], [INFO] є уродженцем [INFO] та зареєстрований в селі з 03.11.1984 року. Викладене в сукупності дає можливість встановити, що вказаний державний акт на право приватної власності на землю був виданий та належить [PERSON]. В свою чергу, розбіжності в написанні у документах прізвища [PERSON] повязанні з помилками при його внесенні у державний акт. Встановлення даного факту необхідно для реалізації [PERSON] своїх прав на майно. У звязку з викладеним, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

22.11.2017 року головний лікар Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» звернувся до Краматорського міського суду із заявою про госпіталізацію в психіатричний стаціонар в примусовому порядку гр. [PERSON]. В обґрунтування заяви, заявник зазначив, що хворий [PERSON] був доставлений у приймальне відділення КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська», направлення на госпіталізацію було видано лікарем-психіатром [PERSON]. 22.11.2017 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорськ». Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» та рішенню Конституційного суду України від 01.06.2016 року, комісія прийшла до висновку, що обстеження та лікування громадянина [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару оскільки він представляє небезпеку для себе та оточуючих. Просить госпіталізувати в психіатричних стаціонар в примусовому порядку гр. [PERSON] без його усвідомленої згоди, як особи, яка позбавлена дієздатності. У судовому засіданні представник Краматорської психіатричної лікарні [PERSON] заяву підтримав, просив суд її задовольнити. У судовому засіданні законний представник [PERSON] підтримав заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що рішенням Краматорського міського суду від 29 квітня 2011 року [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], визнано недієздатним та призначено опікуна громадянина [PERSON] (а.с.3) Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів № 151/7 від 22.11.2017 року КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» громадянин [PERSON] потребує примусової госпіталізації у звязку з тим, що внаслідок психічного розладу хворий представляє небезпеку для себе та оточуючих (а.с.2) На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що [PERSON] необхідно госпіталізувати в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

Outcome: approved