Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

23.03.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у розмірі 5000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що від спільного проживання з відповідачем позивачка має неповнолітню дитину, яка проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання сина майже не надає. Вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі обґрунтована тим, що відповідач часто змінює місце роботи, розмір його доходу не відомий, а тому з врахуванням рівня мінімальних потреб дитини позивачка вважає за необхідне просити суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5000,00 грн. До початку судового розгляду позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). За змістом довідки №557 від 11.03.2015 року виданої ЖРЕО-406, позивачка проживає а адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] та який знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн., однак суд вважає, що заявлена до стягнення сума аліментів є не обґрунтованою, оскільки обидва з батьків повинні в рівній мірі дбати про матеріальне забезпечення дітей, при цьому, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач працевлаштований та має достатній стабільний заробіток для сплати такого розміру аліментів. Разом з цим, приймаючи до уваги, працездатний вік відповідача, а також те, що позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що зменшує можливість позивачки працювати та отримувати прибуток, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого розміру аліментів до 1032 грн. на місяць, що відповідає встановленому державою мінімального розміру прожиткового віку для дітей до 6-ти років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial