Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

22 березня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 21.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області серія 1-ВЛ №054489, а також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму, починаючи з 1 березня 2017 року до досягнення повноліття та аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх виді заробітку [PERSON], але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 1 березня 2017 року до досягнення повноліття. Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, вона з [PERSON] 21 квітня 2007 року зареєструвала шлюб та від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, ведення спільного господарства, значене непорозуміння у життєвих цінностях, шлюбні стосунки припинені і спільне господарство не ведеться з 01.11.2016 року, збереження шлюбу неможливе. Також позивачка просить стягнути аліменти на утримання спільних дітей, у звязку із тим, що діти проживають з нею та вона не може повністю забезпечити їх та задовольнити потреби. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на двох дітей підтримали та просили їх задовольнити. Також позивачка зазначила, що до 01 липня 2017 року відповідач добровільно надавав кошти на утримання дітей, шлюбні стосунки припинені з листопада 2016 року та спільне господарство не ведеться. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на двох дітей визнав. Пояснив, що шлюб зберегти не можливо, у сторін різні погляди на життя та підтвердив, що фактичні шлюбні відносини припинені у листопаді 2016 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, між [PERSON] та [PERSON] 21.04.2007 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №83 (а.с.19). Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON], чоловіка [PERSON]. Сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04.03.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції серії 1-ВЛ 110304, актовий запис №1068 (а.с. 6), [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 03.06.2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №601 (а.с.7). Відповідно до довідки (а.с. 9) діти проживають з матірі'ю. Суд, також, дослідив матеріальне становище сторін, а саме довідку про доходи [PERSON] (а.с.10) та довідку про доходу [PERSON] (а.с. 11). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з положеннями ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити строк стягнення аліментів з 01.07.2017 року, а саме з моменту коли відповідач перестав надати кошти у добровільному порядку. Відповідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved