Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

23 березня 2018 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до «Умовами та правилами надання продукту кредитних карток» від 15.10.2015 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10480,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснювалося в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. 27.04.2016 року позичальник [PERSON] помер. 27.02.2017 року позивачем отримано відповідь з Варвинської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємець після померлого [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON]. 17.04.2017 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно з яких Позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. У звязку з чим станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 15.10.2015 року становить - 7661,75 грн., яка складається з 7579,60 грн. заборгованість за кредитом; 82,15 грн. заборгованість за відсотками. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON], як спадкоємця померлого боржника - [PERSON], заборгованість у розмірі 7661 грн. 75 коп., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічній позовній заяві. Додатково пояснив, що Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнала частково, вказала, що вона має брата, однак останній відмовився від прийняття спадщини в нотаріальному порядку, і офіційним спадкоємцем є лише вона, заперечувала проти вірності розрахунку заборгованості, в судове засідання 25.05.2018 року не з»явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 15.10.2015 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк [PERSON] та [PERSON] укладено Генеральну угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правилами надання продукту кредитних карток. Згідно п. 1 Генеральної угоди сторони погодились зменшити розмір заборгованості, яка виникла у період з дати надання позичальником кредиту, а саме: проценти на 579,42 грн., комісію на 9,69 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 0,0 грн. Заборгованість по договору 1 з дати підписання Генеральної угоди становить 10480,00 грн. Дата закінчення погашення заборгованості по договору 1 31.10.2017 року (а.с.4). [PERSON] помер 27.04.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.31). Позичальник - [PERSON] в повному обсязі взяті на себе грошові зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого заборгованість за договором №б/н від 15.10.2015 року становить 7661,75 грн., з яких 7579,60 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 82,15 грн. заборгованість за відсотками (а.с.29). 20 січня 2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» направлено до Варвинської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій позивач повідомив, що між сторонами був укладений кредитний договір та банк надав боржнику [PERSON] кредит. Зобовязання боржника в повному обсязі не виконані та за ним рахується заборгованість в розмірі 7661,75 грн. [PERSON] стало відомо, що боржник 27.04.2016 помер. Позивач просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого 27.04.2016 року боржника [PERSON]; включити їх кредиторські вимоги в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком; повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (отримали свідоцтво про прийняття спадщини), відомості про осіб(ПІП та адреса), які подали заяви про прийняття або відмову від спадщини(а.с.34). Із листа Варвинської районної державної нотаріальної контори від 15.02.2017 року №121/02-14 вбачається, що 21 вересня 2016 року відкрито спадкову справу до майна померлого 27.04.2016 [PERSON]. Спадкова справа відкрита за заявою спадкодавця за законом дочки спадкодавця [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с.35). ПАТ КБ «Приват Банк» 10 квітня 2017 року на адресу відповідача [PERSON] направив лист-претензію щодо погашення заборгованості за кредитним договором боржника [PERSON](а.с.36), що підтверджується реєстром поштових відправлень(а.с.37-40). На підставі згадуваних доказів, суд вважає, що між сторонами по справі виникли спірні правовідносини, які регулюються наступними нормами права, які і застосовує суд при вирішенні даної справи. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Крім того, суд критично ставиться до заперечень відповідача, що заборгованість є меншою, ніж та, яку просить стягнути з неї банк, оскільки, як видно з розрахунку погашення заборгованості здійснювалося і після смерті її батька 10.11.2016 року в сумі 2247,09 грн. Однак, представником позивача пояснено, що після того як банк дізнався про смерть боржника, йому були списані з його рахунку борг за пеня, нараховані після смерті клієнта та це відображено в розрахунку. Крім того, доказів на підтвердження того, що саме відповідачем сплачувались кошти для погашення заборгованості, суду не надано. Отже, суд погоджується з розрахунком заборгованості, який наданий позивачем та приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При поданні позову до суду позивач сплатив 1762 гривень 00 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с.46). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved