Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

23.05.2012року ЛКП «Рясне-403» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ЛКП «Рясне-403» 14064,25грн. заборгованості та 214,60 гривень судового збору. В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ЛКП «Рясне-403» 18608,79гривень заборгованості та 214,60 гривень судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що на обслуговуванні ЛКП «Рясне-403» знаходиться будинок [ADDRESS]. Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Рясне-403», а тому повинні своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Однак, вони порушили дані вимоги законодавства і допустили заборгованість за період з 01.01.2003року по 30.04.2012року в розмірі 14064,25гривень, з 01.05.2012року по 31.03.2014року в розмірі 4544,54гривень, всього 18608,79гривень, а тому вимушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача Шнайдер Ю.В. позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково та заперечили проти задоволення позову, покликаючись на мотиви викладені в письмових заперечення, які долучені до матеріалів справи. Представник третьої особи ЛМКП «Залізничнетеплоенерго» в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву третьою особою суду подано не було. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Рясне-403» та зобов'язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Однак, така плата ними своєчасно не вноситься та розмір боргу перед позивачем складає 18608,79гривень. Дані обставини стверджуються долученими до справи розрахунком заборгованості, довідкою з місця проживання відповідачів, іншими письмовими доказами. Згідно ст. 162 ЖК України - плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п.1 ст.10 вказаного Закону. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відтак, позивач правомірно проводить нарахування за надані послуги та направляє мешканцям повідомлення про наявну заборгованість. Судом встановлено, що даного обов'язку відповідачі не виконують. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Жодних дій, що свідчили б про визнання відповідачами боргу, як це передбачено ч.1 ст.264 ЦК України, згідно представленої роздруківки заборгованості, ними не вчинялось. Поважності підстав пропуску строку позовної давності позивачем не доведено. Враховуючи наведене, суд вважає, що слід застосувати строк позовної давності щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за період з 01.03.2003року по 01.04.2009року, оскільки він пропущений ним без поважних причин і відмовити у цій частині у позові про стягнення суми заборгованості у розмірі 6387,39гривень, а тому решту вимог слід визнати підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення в розмірі 12221,43гривень. Крім того, з відповідачів слід стягнути судовий збір в сумі 214,60гривень в користь позивача.

Outcome: partial