overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

24.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває в шлюбі з 22 квітня 2005 року, шлюб зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 128. Від цього шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. З 2011 року сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з тієї причини, що в них відсутнє взаєморозуміння та почуття, в них вже є інші особисті відносини, вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримав повністю позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 22 квітня 2005 року, шлюб зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 128, дошлюбне прізвище позивачки Гергель. (а.с.7). Від цього шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO].(а.с.6). Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2011 року з тієї причини, що в них відсутні взаєморозуміння та почуття. Примирення між ними неможливо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

24.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 16.08.2003 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 645. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з травня 2014 року. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.3/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.4-5/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

24.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 01.06.2010 року та проживали однією родиною до лютого 2014 рооку. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, у разі чого у родині постійні сварки, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з, явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з, явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

24.07.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає, а дохід має мінливий з земельного паю, який він обробляє сам. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просить розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причина неявки суду не відома, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що згідно копій свідоцтв про шлюб та народження сторони зареєстрували шлюб 28.01.1989 року і [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Ст. ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимого і заперечень. На підставі викладеного, враховуючи що відповідач заперечень та відповідних доказів суду не надав, то суд знаходить доведеним те, що після припинення шлюбних відносин донька мешкає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а відповідач допомоги в утриманні дитини не надає, а так як має мінливий заробіток, то відповідно до вимог ст. ст.180, 182, 184 СК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

24.07.2014 рооку [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.02.1980 року Замківською сільською радою Нестерівського району Львівської області, актовий запис №5. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми. На протязі років чоловік зловживає спиртними напоями та принижує її гідність. Вона неодноразово з цього приводу зверталася до райвідділу міліції та відповідача притягували до адмінвідвовідальності. На тепер між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Намагання зберегти сімю були марними. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що бажає зберегти шлюб, однак цьому перечить дружина. Він не є зареєстрований у будинку, а тому позивач вважає, що він немає права у ньому проживати. Намагання зберегти сімю були марними, дружина не бажала примиритися. Представник відповідача підтримав письмові пояснення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 16.02.1980 року у Замківській сільській раді Нестерівського району Львівської області, актовий запис №5 (а.с.3). Під час спільного подружнього життя у них народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом надавіася термін на примирення, однак позивач після закінчення такого терміну наполягала на розірванні шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

24.07.2014 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 24.09.2009 р. він з відповідачкою уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до того, що 07.04.2014 року відповідачка зібрала свої та дітей речі і виїхала з будинку, де вони разом проживали. Тобто з того моменту між ними фактично припинилися шлюбні відносини, тому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати та не надавати строку для примирення. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на розірвання шлюбу згідна та просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на «[PERSON]». Вислухавши пояснення позивача, подану письмову заяву відповідачки, дослідивши матеріали в справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 24.09.2009 р., від спільного проживання у шлюбі народилося двоє дітей, сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

24.07.2014 р. позивачка звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 10.02.2001 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, причиною розірвання шлюбу є сімейні конфлікти з дружино, із-за нетерпимого характеру, мізерних придирок малознащучих, різних поглядів на сімейне життя, частих сварок. У жовтні 2013 року дружина вигнала з хати і він поїхав на заробітки, з тих пір спільно з нею не проживає, тому просить розірвати шлюб з відповідачкою. 31.07.2014 р. ухвалою суду було надано сторонам строк на примирення. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати і не надавати додаткового строку для примирення. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позов заперечила та пояснила, що за наданий термін на примирення вона з відповідачем не примирилася. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 10.02.2001 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, за наданий термін на примирення сторони не примирилися, позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою, тому наполягає на розірвання шлюбу, що стверджується поданою заявою у справу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

24.07.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 23.01.1999 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народився син: [PERSON], [INFO] На протязі тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом трьох років сама виховує та утримує дитину, не проживають разом однією сім'єю, відповідач повністю перестав піклуватися про дитину, зовсім не цікавиться її фізичним, моральним вихованням, матеріально не забезпечує, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 23.01.1999 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше трьох років, не підтримують жодних стосунків. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

24.07.2015 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з втратою порозуміння. В теперішній час сім'я розпалася остаточно, подружні стосунки не підтримуються. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.10.1992 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Іванківської сільської Ради Бориспільського району Київської області, актовий запис №17 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). В судовому засіданні позивачка та відповідач додатково до викладеного в позові пояснили, що між подружжям постійно виникали конфлікти та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено з 27.08.2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Спору щодо місця проживання дитини на даний час у сторін немає. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

24.07.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Криворізької районної державної нотаріальної контори /далі [PERSON]/ про встановлення часток в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарчими побудовами №19 по вул.Шпагіна в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, як майна набутого у шлюбі, між батьком [PERSON], померлим 10.10.2002 р., та матірю [PERSON], померлою 27.07.2006 р., по 1/2 частині кожного. В обґрунтування вказує, що в період шлюбу який було зареєстрованого в березні 1979 р. вказаний будинок був придбаний 13.12.1991 р., є спільним майном подружжя, та належить їм на праві спільної сумісної власності, але зареєстрований на матір [PERSON] На теперішній час він не може прийняти спадщину, оскільки постановою [PERSON] йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з за відсутності часток. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову. Відповідач [PERSON] направив суду обґрунтованого листа про розгляд справи в відсутності представника, оскільки [PERSON] виконуючи свої повноваження передбачені законом не є відповідачем по даній категорії справ. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Належність померлим [PERSON], та [PERSON], померлим 10.10.2002 р., та 27.07.2006 р. житлового будинку з господарчими побудовами №19 по вул.Шпагіна в м.Кривому Розі на праві спільної сумісної власності підтверджується наданими позивачем доказами, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, договором купівлі-продажу від 13.12.1991 р., зареєстрованого в КП ДОР «КБТІ», технічним паспортом на будинок а.с.8-9, 12. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.22, 28 КпШС УРСР, ст.ст.368, 370, 372 ЦК України згідно норм яких - у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Таким чином суд проводить поділ вказаного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виходячи з рівності часток, то слід визначити ці частки, що [PERSON], та [PERSON] належить на праві власності по 1/2 частині вказаного житлового будинку кожному. На підставі ст.ст.370-372 ЦК України, ст.22,26 КпШС УРСР, ст.ст.10,27, 31,60, 197 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

24.07.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12.11.1994 року у відділі записів актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради нородних депутатів, актовий запис № 2787. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них народилися [INFO] року донька [PERSON] та [INFO] року син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Причиною такого ставлення є зловживання алкоголем зі сторони чоловіка. Намагання зберегти сімю були марними. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повні-стю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу, додатково пояснила, що не проживає з чоловіком більше року, хоча він відвідує дітей за її адресою проживання. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений, про день та час розгляду справи, про що є поштове повідомлення у матеріалах справи, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.169,224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони заре-єстрували шлюб 12.11.1994 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради нородних депутатів, актовий запис № 2787 (а.с.4). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них [INFO] року народилася донька [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON], які на час розгляду справи проживають з мамою(а.с.8,9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин більше року. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дітей, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved