overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 8 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 185. У шлюбі у них 30.08.2013 народився син [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. При чому, просила суд залишити їй прізвище «Алукрієва». Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке відповідно до частини четвертої цієї статті проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити відповідачу прізвище Алукрієва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що він з відповідачкою з 12 жовтня 1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з квітня 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 12 жовтня 1991 року Палацом одруження м.Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 12 жовтня 1991 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2418. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - «[PERSON]». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 704,80 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 22.06.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 22.06.2013 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.15). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2015 року. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує на те, що відповідач офіційно працює, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить їх задовольнити Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2015 року (а.с. 5). Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 2,4). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 15 листопада 2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 784, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з березня 2018 року, сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 784 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинило у березні 2018 року, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

22 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 04 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 183. У шлюбі спільних дітей немає. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач, її представник у судове засідання не зявилися, надавши суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. При цьому, позивач просила залишити їй прізвище «Салей». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище Салей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

22 серпня 2018 року позивачі звернулися до відповідача з позовом, яким просив визнати останнього таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] Вказали, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в будинку не проживає з 2012 року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивачі зазначали, що реєстрація відповідача у будинку не дає їм можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та представник [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач не з'явився, повідомлений належним чином. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт того, що відповідач у справі [PERSON] не мешкає у будинку [ADDRESS] Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. Відповідно до договору купівлі-продажу1/2 частини житлового будинку від 26.07.2013 року [PERSON] купила житловий, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 16.10.2012 року до будинку [PERSON] прописаний її син [PERSON], що підтверджено будинковою книгою (а.с7). Довідкою начальника квартального комітету №17 Степенкова О.М. зазначено, що відповідач у справі [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не мешкає з 2012 року.(а.с.8) Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Реєстрація відповідача, який не проживає разом у будинку з 2012 року, створює перешкоди у користуванні майном,отже позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком, обґрунтовані, та підлягають задоволенню, оскільки порушене право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

22 серпня 2018 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що вона будучи членом Громадської Організації «Лебідь»(далії по тексту громадське об'єднання) та виконуючи обв'язки, позивачка сплачувала всі необхідні членські на цільові внески до громадського об'єднання, але відповідач безпідставно відключив від електропостачання її нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а тому позивачка просить: - визнати дії голови ГО «Лебідь» незаконними в частині зловживання посадовим становищем і вимагати від неї цільових внесків; - зобов'язати голову ГО «Лебідь» [PERSON] компенсувати матеріальні витрати, котрі були нею понесенні від незаконних дій; - зобов'язати повернути її всі внесені «цільові внески» та розглянути питання про розподіл судових витрат. В ході судового розгляду позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач та її представник позов не визнали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права ,бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що дійсно позивачка [PERSON], [INFO], яка є належним землекористувачем та користувачем нерухомого майна, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). З матеріалів справи видно, що позивачка [PERSON] з березня 1989 року є членом громадського об'єднання. (а.с.23). 21 липня 2018 року позивачку від електропостачання за вищевказаною адресою відключили. Позивачка звернулась до суду з позовними вимогами визнання дій незаконними та зобов'язаннями компенсації матеріальних збитків. Відповідачем по справі є фізична особа [PERSON] З позову та матеріалів справи видно, що дії та бездіяльність стосується посадових осіб та (або) структурних підрозділів громадської установи. Дії та бездіяльність невстановлених осіб стосується електропостачання. Відповідач позов не визнав. В ході розгляду справи до суду надійшов відзив від громадського об'єднання, при цьому юридична особа не є стороною по справі. Суд розглядає позовні вимоги відповідно до ст. 13 ЦПК України, в межах позовних вимог. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду відповідно до ст.15,16 ЦК України в порядку, який не підлягає судовому захисту. Крім того, суд вважає, що відповідач будучи фізичною особою не порушував права та інтереси позивача, а тому вважає його як неналежним відповідачем. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в повному обсягу, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

22 серпня 2018 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем\~ з 09 вересня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].\~\~\~ Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з 01 грудня 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В підготовче судове засідання відповідач до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 018725, виданого 09 вересня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 09 вересня 2005 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 787. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище\~ [PERSON]. Від шлюбу\~ мають неповнолітнього сина,\~ [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Волошина».

Outcome: approved