Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

23.02.2017 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків, відповідно до кредитного договору № 50007692 від 20.02.2013 року, посилаючись на те, що 20.02.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 50007692, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 190 098,91 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 23382,40 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat В7, кузов WVWZZZ3СZDP027120, обєм двигуна 1798 куб. см., рік випуску 2012, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту і інші платежі, відповідно до умов договору. Крім того, відповідно до договору про внесення змін/Додаткової угоди № 1 від 29.01.2014 року до кредитного договору № 50007692 від 20.02.2013 року/ позивачем було надано відповідачеві додатковий кредит у сумі еквівалентом 6313,24 доларів США в українських гривнях, що на дату укладення додаткової угоди становило 54230,73 грн., а також викладено графік погашення кредиту в новій редакції, з цільовим призначенням додаткового кредиту: сплата страхових платежів за договором страхування укладеним на виконання умов кредитного договору. Крім того, відповідно до п.1.6 умов кредитування, виконання зобовязання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу № 50007692 від 26.02.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за договором, відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Passat В7, кузов WVWZZZ3СZDP027120, обєм двигуна 1798 куб. см., рік випуску 2012, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 237 623,64 грн. Відповідач в порушення умов кредитного договору та додаткової угоди у встановлені строки не сплачував суми кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.01.2017 року становить 648331,14 грн., з яких: сума невиконаних грошових зобовязань за несплаченими місячними платежами в сумі 137\~553,57 грн.; сума кредиту за договором в розмірі 319 230,76 грн., що еквівалентно 11777,56 доларів США; проценти за користування кредитом в розмірі 24 314,75 грн.; несплачені платежі за додатковим кредитом розмірі 90069,60 грн., матеріальні збитки в розмірі 8400,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 68762,46 грн. Просять стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 9724,97 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлений, через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України та газету «Донеччина». За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк...(кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 Цивільного Кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного Кодексу України, витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як вбачається з договору № 50007692 від 20.02.2013 року, що був укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON], позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 190 098,91 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 23382,40 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat В7, кузов WVWZZZ3СZDP027120, обєм двигуна 1798 куб. см., рік випуску 2012, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту і інші платежі, відповідно до умов договору. Крім того, відповідно до договору про внесення змін/Додаткової угоди № 1 від 29.01.2014 року до кредитного договору № 50007692 від 20.02.2013 року/ позивачем було надано відповідачеві додатковий кредит у сумі еквівалентом 6313,24 доларів США в українських гривнях, що на дату укладення додаткової угоди становило 54230,73 грн., а також викладено графік погашення кредиту в новій редакції, з цільовим призначенням додаткового кредиту: сплата страхових платежів за договором страхування укладеним на виконання умов кредитного договору. Відповідно до п.1.6 умов кредитування, виконання зобовязання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу № 50007692 від 26.02.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за договором, відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Passat В7, кузов WVWZZZ3СZDP027120, обєм двигуна 1798 куб. см., рік випуску 2012, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 237 623,64 грн. Відповідно до п. 1.4.2, 2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення кредиту/додаткового кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарними днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» , відповідно до графіку погашення кредиту. Згідно з п.3.2.1 Умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту, відповідно до графіка погашення кредиту та /або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць, позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. Відповідно до п. 8.5 договору, збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною понад штрафні санкції. Як встановлено в судовому засіданні, банк свої зобовязання за кредитним договором та додатковою угодою виконав у повному обсязі. Що стосується зобовязань відповідача, він допустив порушення умов договору. Отже, відповідно до розрахунку заборгованості за договором заборгованість відповідача по кредиту станом на 31.01.2017 року становить 648331,14 грн., з яких: сума невиконаних грошових зобовязань за несплаченими місячними платежами в сумі 137\~553,57 грн.; сума кредиту за договором в розмірі 319 230,76 грн., що еквівалентно 11777,56 доларів США; проценти за користування кредитом в розмірі 24 314,75 грн.; несплачені платежі за додатковим кредитом розмірі 90069,60 грн., матеріальні збитки в розмірі 8400,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 68762,46 грн. Відповідачу пропонувалося погасити заборгованість добровільно, однак він цього не зробив. Тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 50007692 від 20.02.2013 року в загальній сумі 648331,14 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 79 Цивільного Кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, зокрема, а не виключно, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 84 Цивільного Кодексу України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно пп.47,48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, читака особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст. 79, ст.ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Тобто, враховуючи, що позивач звернувся за правовою допомогою до ТОВ «Юридична фірма Вернер» для надання послуг з юридичного консультування, підготовці документів, що підтверджується доказами, доданими до позовної заяви, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню правова допомога в розмірі 6000,00 грн. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 9724,97 грн., які позивач сплатив при зверненні до суду з позо воно заявою.

Outcome: approved