overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

23.07.2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати за ним право власності на 28/100 частин житлового будинку, що знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, що за адресою: [ADDRESS] , а саме: кімнати 1-4, гараж В, сарай б1, вбиральню та 1/2 колодязя за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначає, що він являється сином відповідача [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . З 1980 року відповідач виїхав на постійне місце проживання до Литовської РСР. З 1990 року ні він, ні його мати з відповідачем зв`язку не мали. 02.07.2020 року ним було отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 72/100 ідеальних часток житлового будинку на неприватизованій земельній ділянці з відповідною частиною надвірних будівель. 28/100 частин житлового будинку згідно рішення Новоград-волинського народного суду від 24.03.1981 року належать відповідачу [PERSON] . Він, у свою чергу, починаючи з народження і до теперішнього часу разом із дружиною та дітьми відкрито, безперервно проживає у даному будинку, сплачує комунальні послуги, здійснює поточний та капітальний ремонт будинку. Тому просить визнати за ним право власності на 28/100 частин житлового будинку за набувальною давністю. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Додатково просили долучити до матеріалів справи письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином (оголошення на веб-порталі судової влади), однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавали. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

23.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 18.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім`ї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сім`ї, свідком яких нерідко ставали діти. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам сім`ї, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, просить шлюб розірвати. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суду не повідомив, своїх клопотань та заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 18.11.2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 567, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2011 року (а.с.6). Подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис за № 12 ( а.с. 7). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

23.07.2020 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02.09.2020 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. 17 листопада 2015 року між позивачкою та відповідачем зареєстрований шлюб, про що Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області складено актовий запис № 103, та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Відповідно до\~статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою\~статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

23.07.2020 року ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 10262,60 грн. Свої позовні вимоги мотивує\~тим, що відповідач є споживачем природного газу, та отримувала послуги від позивача за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS] , у вигляді природного газу. Однак в супереч ч. 3 п. 14 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, споживач несвоєчасно здійснювала оплату спожитого газу, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», у розмірі 10262,60 грн. Тому, з метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач повторно не прибула в судове засідання. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

23.07.2021 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.07.2021 на користь відповідачки на утримання дитини, з 1/4 частки усіх видів заробітку до 1000 грн щомісячно. В обґрунтування позову зазначив, що має другу дитину від іншого шлюбу, а тому позбавлений можливості сплачувати аліменти на користь відповідачки в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, як визначив суд. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що позивач не надає їй допомоги на утримання спільної дитини. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першою статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, звертаючись до суду з цим позовом, позивач повинен був довести факт стягнення з нього аліментів на користь відповідачки у певному розмірі; погіршення свого матеріального чи зміну сімейного стану, або погіршення стану здоров`я, що відбулося вже після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів. Позивач зазначених законодавчих вимог не виконав. Він не надав суду копію рішення про стягнення з нього аліментів і не повідомив номер справи, вказуючи на те, що не отримував копію рішення в суді. При цьому позивач не заявляв клопотання про витребування копії рішення та долучення її до матеріалів цієї справи. Таким чином, позивач не довів у суді факт стягнення з нього аліментів на користь відповідачки в розмірі ј частки заробітку. Крім того, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження погіршення його матеріального чи зміни сімейного стану, або погіршення стану здоров`я вже після ухвалення судом рішення 12.07.2021, а незгода позивача з рішенням про стягнення з нього аліментів є підставою для його оскарження в апеляційному порядку, а не пред`явлення нового позову про зменшення розміру аліментів у період, коли рішення суду навіть ще набрало законної сили. За таких обставин, пред`явлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

23.07.2021 [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до закінчення сином навчання в закладі вищої освіти. В обґрунтування позову зазначила, що натепер повнолітній син сторін навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач має можливість надавати. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та наполягала на задоволенні. \~ \~ \~ \~Відповідач визнав позов частково і погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/8 частки заробітку. Свою позицію мотивує неналежним станом здоров`я і потребою лікування, а також необхідністю надання матеріальної допомоги батькові, який є особою похилого віку і отримує мізерну пенсію. Третя особа не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 11.07.2007, і мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Натепер [PERSON] навчається на 2 курсі Національного університету «Чернігівська політехніка», який закінчує 30.06.2024 (форма навчання денне відділення, котракт), при цьому стипендію не отримує (а.с. 6-10). Повнолітній син сторін в зв`язку з навчанням позбавлений можливості самостійно заробляти на життя, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків; він проживає разом із матір`ю (позивачем) і знаходиться на її утриманні (а.с. 11); відповідач матеріальної допомоги на утримання сина позивачеві не надає і не бере участі в оплаті за його навчання в закладі вищої освіти. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Надані позивачем письмові докази свідчать про фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки його середній заробіток за січень-червень 2021 року складав 12517 грн 94 коп. Відповідачем не виконано приписи частин третьої, четвертої статті 83 ЦПК України щодо порядку подання суду доказів і не надано докази, які свідчать про неможливість сплати ним аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі ј частки заробітку. З огляду на викладене, пред`явлений позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

23.07.2021 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н. С. від 25.02.2020 (реєстровий № 7069), яким з позивачки стягнуто на користь відповідача заборгованість за Кредитним договором від 08.06.2012 № 010/0356/82/0409482 за період з 17.11.2017 по 12.11.2019 в сумі 11051 грн 12 коп. і 300 грн за вчинення виконавчого напису, а всього 11351 грн 12 коп. В обґрунтування позову послалася на відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису в зв`язку з тим, що відповідачем не подано нотаріусу документи, які свідчать про безспірність заборгованості. Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи на його відсутності та задоволення позову; інші учасники процесу про причини неявки не повідомили. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.02.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. вчинила виконавчий напис (реєстровий № 7069), яким стягнула з позивачки на користь відповідача заборгованість за Кредитним договором від 08.06.2012 № 010/0356/82/0409482 за період з 17.11.2017 по 12.11.2019 в сумі 11051 грн 12 коп. і 300 грн за вчинення виконавчого напису, а всього 11351 грн 12 коп. (а.с. 10). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису відповідачем було надано нотаріусу письмову нотаріальну форму кредитного договору, що суперечить приписам пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172; відповідачем також не надано доказів інформування позивачки про намір звернення до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису та про наявну суму заборгованості. Зазначене в сукупності є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у сумі 908 грн (а.с. 1), який за статтею статей 133, 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

23.07.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 21.07.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. З відповідачем мають двох непоанолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. Через несумісність характерів та розбіжність в вирішенні побутових питань між ними часто виникали непорозуміння, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. З червня 2021 року вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім`ї є неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 17). У судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 454 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 454 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

23.07.2021 представник позивача адвокат звернувся з вказаною заявою, якою просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача судових витрат, а саме суми сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 10.06.2021 у зазначеній справі було ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено, а також постановлено стягнути з відповідача судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 908 грн. Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення та наявність підстав для задоволення заяви у зв`язку із таким. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких в силу ч. 3 ст. 133, 137 ЦПК України віднесені витрати на професійну правову допомогу) покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем крім судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 908 грн. було сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн., що підтверджується відповідною квитанціє. (а.с. 2). Крім того, наданими доказами, а саме договором про надання правової допомоги № 13/21, меморіальним ордером від 07.04.2021, актом прийняття-передачі наданих послуг від 19.04.2021 підтверджується понесення позивачем витрат на професійну допомогу та сума таких витрат, яка є співмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом Барчуком В.І. послуг. При цьому, розмір очікуваних витрат на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України був зазначений у позовній заяві. За наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору у розмірі 454 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved