Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

22 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 07 лютого 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , 2007 року народження, та сина [PERSON] , 2014 року народження, які знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Вона не має можливості належним чином матеріально утримувати дітей. Крім того, зазначає, що син є дитиною з інвалідністю, потребує постійного лікування та придбання дороговартісних ліків. Просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів його доходу, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 26 серпня 2020 року. В подальшому розгляд справи відкладався до 17 вересня 2020 року та 22 вересня 2020 року через відсутність даних про отримання відповідачем судової повістки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. В обґрунтування вимог зазначила, що на даний час не працює, на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, що потребує значних витрат на лікування, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , заперечив проти стягнення аліментів на утримання [PERSON] , оскільки не є батьком. Зазначив, що після фактичного\~припинення шлюбних\~стосунків з\~позивачкою,\~він \~ дізнався,\~що у\~період ймовірного\~зачаття дитини\~ вона\~зустрічалася з\~іншими чоловіками. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Згідно із ст.141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до статті 180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~Сімейного кодексу\~України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2007 року, який відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду від 23 вересня 2019 року розірвано. В зареєстрованому шлюбі у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про їхнє народження серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2019 року та серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2019 року відповідно. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2016 року управлінням праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради Даніїлу [PERSON] , 2014 року народження, призначена державна соціальна допомога як дитині-інваліду та інваліду з дитинства, одержувачем допомоги є мати [PERSON] 11 лютого 2020 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Будучи батьком малолітніх дітей, відповідач [PERSON] , який проживає окремо від дітей, зобов`язаний сплачувати аліменти на їх утримання. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що не є біологічним батьком [PERSON] , а тому не має обов`язку сплачувати аліменти на його утримання, з огляду на те, що відповідач зазначений батьком в актовому записі про народження дитини, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. А тому, пояснення відповідача суд вважає такими, що не мають доказового значення для спростування обставин кровного споріднення між ним як батьком та малолітнім сином, оскільки доказами \~відсутності кровного\~споріднення між\~особою,\~яка записана\~батьком,\~та дитиною\~може\~бути відповідний висновок експертів\~про біологічне\~батьківство,\~що у\~разі доведеності\~такої обставини\~є підставою\~для \~постановлення рішення\~про виключення\~оспорених відомостей\~з актового\~запису про\~народження дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує, що відповідач працездатний, разом з дітьми не проживає, інших утриманців не має, та дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що позивачкою не надано доказів наявності у відповідача достатнього доходу для стягнення з нього аліментів в розмірі Ѕ частини доходу. Крім того, сторони, які є батьками дитини в рівній мірі несуть обов`язки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені на одного з батьків. Відповідно до положень ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.1 ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial