Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

22. 06. 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є власником ? частки житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Вуглова, 13-а, та належить йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 червня 2014 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Раніше зазначена ? частка житлового будинку належала [PERSON], а до неї [PERSON], які вже померли. 15. 03. 1966 року [PERSON] отримав позику від Синельниківського заводу ім. Комінтерна в сумі 700 (сімсот) рублів, строком на 5 років на будівництво житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Вуглова, 13-а. На підставі повідомлення Синельниківського заводу ім. Комінтерна від 15 березня 1966 року №3 про видачу позики в сумі 700 рублів накладено заборону на його відчуження 17 березня 1966 року по реєстру №16, але дана позика погашена повністю відповідно до довідки, виданої головою правління ПАТ «Синельниківський ресорний завод» від 18 квітня 2015 року за №86. У звязку з неодноразовим проведенням реорганізації відповідача, а саме: у 1974 році, 1995 році та 2008 році, найменування останнього змінено на ПАТ «Синельниківський ресорний завод». Позивач звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про посвідчення договору дарування належної йому ? частки будинку на користь сина, але нотаріус відмовив йому у такому посвідченні, так як під час перевірки наявності заборони по вказаній частці будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на будинок №13-в по вул. Вугловій у м. Синельникове Дніпропетровської області, накладено заборону відчуження Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №3 від 15. 03. 1966 року Синельниківського заводу ім. Комінтерна щодо власника [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 травня 2015 року. Позивач вважає, що викладені обставини перешкоджають йому у вільному здійсненні свого права власності, а тому просить суд зняти заборону на відчуження ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Вуглова, 13-а, накладену державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення №3 від 15. 03. 1966 року Синельниківського заводу ім. Комінтерну №16, внесеного до Державного реєстру речових прав за номером 5884567 та зобовязати державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори вилучити відповідний запис про заборону на відчуження житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У судове засідання позивач не з'явився, однак до початку його проведення надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились, по невідомим суду обставинам, про причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03. 06. 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської держнотконтори та зареєстрованого в реєстрі за №160, [PERSON] є власником ? частки житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Вуглова, буд. 13а, який отримав у спадщину за заповітом після померлої 03 березня 2013 року [PERSON]. Однак, позивач, звернувшись до приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з метою здійснення відчуження права власності на вказане нижче нерухоме майно, 12 травня 2015 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с 9), а саме: відмову у посвідченні договору дарування належної йому ? частки будинку №13а по вул. Вугловій у м. Синельникове Дніпропетровської області, оскільки під час перевірки наявності заборони по вказаній частці будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було встановлено накладення заборони відчуження Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №3 від 15. 03. 1996 року Синельниківського заводу ім. Комінтерна щодо власника [PERSON]. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Так, в матеріалах справи знаходиться Заборона №3 від 17. 03. 1966 року, видана на підставі повідомлення заводу ім. Комінтерна від 15 березня 1966 року, з приводу видачі Синельниківським заводом ім. Комінтерна позики [PERSON] в сумі 700 рублів строком на пять років для будівництва житлового будинку по вул. Вуглова, 13а у м. Синельникове Дніпропетровської області, яка направлена на адресу Синельниківської державної нотаріальної контори з метою накладення заборони на забудову позичальника споруджену ним за рахунок виданої позики (а. с 4). Але, відповідно до Довідки ПАТ «Синельниківський ресорний завод» від 18. 04. 2015 року №86, повідомлено, що позика, взята [PERSON] 15. 03. 1966 року на будівництво житлового будинку в м. Синельникове по вул. Вугловій 13-а, від Синельниківського заводу ім. Комінтерна погашена повністю (а. с. 7). В свою чергу Синельниківський ресорний завод ім. Комінтерну з 1973 року по 17. 09. 2008 року зазнавав три рази реорганізацію, та станом на 18. 05. 2015 року є Публічним акціонерним товариством «Синельниківський ресорний завод» (а. с. 8). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки\~існування накладеної заборони на нерухоме майно за наявності виконаних попереднім власником боргових зобовязань, які зумовили застосування такого виду заборони, та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, обмежує позивача у законних правах як власника, позбавляючи останнього можливості вчинити розпорядження таким обєктом власності на власний розсуд, тому даний арешт\~є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України,

Outcome: approved