Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

21 червня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 40171 грн., які були стягнуті за судовим рішенням на користь доньки [PERSON], [INFO], та 12140 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 10 листопада 2014 року по 1 червня 2018 року. У позові зазначено, що за рішенням Олександрівського районного суду Донецької області відповідач визнаний батьком спільної дитини сторін - [PERSON], [INFO] , та стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 листопада 2014 року та до повноліття дитини. Відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, у зв'язку з чим заборгованість по сплаті аліментів на час звернення до суду складає 40171 гривень 29 копійок. На підставі викладеного ,позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів та пеню за прострочення строків спати аліментів в сумі 12140 грн. 31 серпня 2018 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву з порушенням вимог ч.5 ст.49 ЦПК України,не надавши суду доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи .3 вересня 2018 року ухвалою суду зазначена заява повернута позивачеві. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 18 листопада 2014 року відповідача [PERSON] визнано батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON], [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісяця , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 10 листопада 2014 року до повноліття дитини ( а.с. 8-9). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). З довідки-розрахунку від 19 червня 2018 року встановлено, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з листопада 2014 року по травень 2018 року складає 40171,29 грн. (а.с.11-12). Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема ,у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що заборгованість виникла в зв'язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти в повному обсязі при виконанні рішення про стягнення аліментів. Так, за весь час стягнення , відповідачем були виплачені аліменти у такому виді: - серпень 2015 року - 495,51 грн., - грудень 2017 року - 1000 грн., - березень 2018 року - 1000 грн. Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким частину першу ст. 196 СК України викладено в такій редакції: «У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Таким чином, в зв'язку із простроченням сплати аліментів в період з листопада 2014 року по травень 2018 року , загальний розмір неустойки (пені) становить 264 566,78 грн.,а саме: за листопад 2014 року - (666,8 грн. х 1% х 1278 днів) = 8521,7 грн.; за грудень 2014 року - ( 1000грн. х 1% х 1247 днів) =12470 грн.; за січень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 1216 днів) =12160 грн.; за лютий 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 1188 днів) =11880 грн.; за березень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 1157 днів) =11570 грн.; за квітень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 1127 днів) =11270 грн.; за травень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 1066 днів) =10660 грн.; за липень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 1035 днів) =10350 грн.; за серпень 2015 року - ( 504,49 грн. х 1% х 1004 дня) =5065,08 грн.; за вересень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 974 дня) =9740 грн.; за жовтень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 943 дня) =9430 грн.; за листопад 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 913 днів) =9130 грн.; за грудень 2015 року - ( 1000грн. х 1% х 882 дня) =8820 грн.; за січень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 851 день) =8510 грн.; за лютий 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 822 дня) =8220 грн.; за березень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 791 день) =7910 грн.; за квітень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 761 день) =7610 грн.; за травень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 730 днів) =7300 грн.; за червень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 700 днів) =7000 грн.; за липень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 669 днів) =6690 грн.; за серпень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 638 днів) =6380 грн.; за вересень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 608 днів) =6080 грн.; за жовтень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 577 днів) =5770 грн.; за листопад 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 547 днів) =5470 грн.; за грудень 2016 року - ( 1000грн. х 1% х 516 днів) =5160 грн.; за січень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 485 днів) =4850 грн.; за лютий 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 457 днів) =4570 грн.; за березень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 426 днів) =4260 грн.; за квітень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 396 днів) =3960 грн.; за травень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 365 днів) =3650 грн.; за червень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 335 днів) =3350 грн.; за липень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 304 дня) =3040 грн.; за серпень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 273 дня) =2730 грн.; за вересень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 243 дня) =2430 грн.; за жовтень 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 212 днів) =2120 грн.; за листопад 2017 року - ( 1000грн. х 1% х 182 дні) =1820 грн.; за січень 2018 року - ( 1000грн. х 1% х 151день) =1510 грн.; за лютий 2018 року - ( 1000грн. х 1% х 123 дня) =1230 грн.; за квітень 2018 року - ( 1000грн. х 1% х 61 день) =610 грн.; за травень 2018 року - ( 1000грн. х 1% х 31 день) =310 грн. З огляду на диспозитивність цивільного судочинства,виходячи з положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати аліментів в межах заявлених [PERSON] позовних вимог у сумі 12140,15 грн. У частині 1статті 20 СК України зазначено, що до вимог, які випливають із сімейних правовідносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу. Отже, строк позовної давності не застосовується до правовідносин, які регулюються статтями 194 - 197 СК України. Суд вважає вимоги позивачки про стягнення з відповідача заборгованостіпо аліментам безпідставними, так як виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання доньки перебуває на виконанні і питання щодо стягнення заборгованості вирішується в порядку виконання судового рішення. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі704,8 грн.

Outcome: partial