Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що під час оформлення пенсії дізнався про існування розбіжностей в написанні його прізвища в трудовій книжці, військовому квитку та довідці про роботу. Так, у цих документах його прізвище помилково вказано як «[PERSON]», тоді як фактично його прізвище «[PERSON]». Посилаючись на викладене, просив встановити факт належності йому даних документів. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області - в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, у тому числі трудової книжки та іншого документа про трудовий стаж. 06 серпня 1976 року колгоспом «Победа» с. Копчак Чадир-Лунзького району Молдавської СРСР було видано трудову книжку на ім'я «[PERSON]» (російською мовою) (а. с. 6-12). 13 грудня 2014 року заявникові було надано довідку про роботу на підставі книги обліку трудового стажу, якою підтверджується стаж його роботи в колгоспі «Победа» (а. с. 14). Вказану довідку також було видано на ім'я «[PERSON]» (російською мовою). Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого 04 лютого 2003 року, прізвище заявника вказано як «[PERSON]» (а. с. 3-4). Вказана розбіжність у написанні прізвища ставить під сумнів належність трудової книжки та довідки саме заявникові. Факт належності йому вказаних документів підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 5), з якого вбачається, що прізвище заявника «[PERSON]», а також показаннями допитаних в якості свідків у цій справі [PERSON] та [PERSON], які працювали разом із заявником. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність вставлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на отримання пенсії, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказані вище трудова книжка та довідка про стаж роботиналежать саме [PERSON], [INFO], але при їх виготовленні неправильно зазначено прізвище, а тому його вимогипро встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога заявника в частині встановлення факту належності йому військового квитка, оскільки, у відповідності з ч. 3 ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі військового квитка судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial