Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

23.05.2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11.06.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . 12.02.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідачки, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття доньки - [PERSON] , [INFO] . 11.10.2018 року заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеси позов про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено в повному обсязі. 15.02.2019 року відповідач [PERSON] , не погоджуючись з прийнятим заочним рішенням суду, звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 11.10.2018 року справа №521/8798/18, посилаючись на те, що рішення по справі було проголошено в її відсутність, у зв`язку з чим відповідач була позбавлена можливості надати пояснення відносно обставин справи, які мають істотне значення для розгляду справи. Згідно наказу голови Малиновського районного суду м. Одеси про відрахування судді Целуха А.П. зі штату Малиновського районного суду м. Одеси, 17.05.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2019 року, справу було передано на розгляд судді Леонова О.С. 07.06.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасовано та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову і зазначила, що має доходи нижче прожиткового мінімуму та немає можливості сплачувати заявлену позивачем суму аліментів, також відповідачкою було надано до суду відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, в яких зазначено, що у період з 1 кварталу 2017 року по 3 квартал 2018 року інформація про доходи відповідачки відсутня. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.02.2008 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7-8). Після розірвання шлюбу дитина [PERSON] проживає разом з батьком. Відповідачка [PERSON] визнала, що матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, хоча є працездатною, здоровою людиною, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, однак на теперішній час вона є тимчасово не працевлаштованою та має мінливий дохід від тимчасових підробіток. Сторони в судовому засіданні визнали, що відповідач [PERSON] не сплачувала аліменти присуджені на дитину за заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року за період з 23.05.2018 року по теперішній час. В судовому засіданні судом встановлено, що дитина [PERSON] за станом здоров`я є здоровою, додаткових витрат на лікування не потребує. Угоди про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідачки на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , суд враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі матері, її матеріальне становище,

Outcome: partial