overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

22.06.2017 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію у сумі 10069,11 грн. та сплаченого судового збору у сумі 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO] і є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною адресою відкрито особовий рахунок №820030. 28.02.17 року представниками (контролерами) позивача при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих\~ПКЕЕн\~за місцем проживання відповідача було встановлено порушення\~ПКЕЕн, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі, яка не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, після припинення електропостачання, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду» у звязку з чим 28.02.2017 року було складено акт про порушення за №S6037, який підписаний трьома представниками енергопостачальника. Споживач від підпису відмовився. 13.04.2017 року акт №S6037 був розглянутий комісією, яка була проведена без участі споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення\~ПКЕЕн\~відповідачем було нанесено позивачу збитки в розмірі 10069,11 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергію. Розрахунок боргу проведено з 03.09.2016 року по 03.03.2017 року\~за шість місяців. Згідно ч. 4 ст.\~26, ч. 2 ст.\~27 Закону України «Про електроенергетику»\~крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення\~ПКЕЕН, визначено як правопорушення в електроенергетиці і споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та\~ПКЕЕН, згідно з законодавством України. У звязку з тим, що на даний час заборгованість відповідачем не сплачена вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію підлягають задоволенню у сумі 10069,11 грн. Крім того, відповідно\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

22.06.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача [PERSON], яка померла 16.01.2006 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок\~ розташований за адресою: вул. Івана Франка, буд.52, с.Дідківці Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку\~ з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач\~ у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Дубищенська сільська рада Чуднівського району\~ Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Дубищенська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

22.06.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02 липня 1999 року у Бабаївській селищній раді, Харківського\~району, Харківської області, Україна, актовий запис № 17, та стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 02 липня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачем. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені у червні 2012 року, з цього часу вони спільне господарство не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, коштів на утримання дочку не вистачає. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 02 липня 1999 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Бабаївській селищній раді, Харківського\~району, Харківської області, Україна, актовий запис № 17. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, спільне господарство сторони не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дочка залишається проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] .В. аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 червня 2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

22.06.2017 року позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про стягнення витрат на професійне навчання. Обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначив, що з 28.09.2016 року в Південному районному центрі зайнятості м.Запоріжжя було зареєстровано (поновлено) як такого, що шукає роботу громадянина [PERSON], який проживає за адресою 69000, [ADDRESS]. Для постановки на обліку до Південного районного центру зайнятості м.Запоріжжя відповідач надав заяву згідно якої 28.09.2016 року йому було надано статус безробітного. 18.10.2016 року відповідач подав заяву з проханням направити його на курси з 18.10.2016 року за професією слюсар АВС. Згідно з договором №176 від 03.10.2016 р. відповідача було направлено на навчання за обраною професією до Комунарського підприємства «Водоканал» з 19.10.2016 р. до 20.12.2016 р. Згідно наказу Комунального підприємства «Водоканал» №842-ахо від 06.12.2016 р. відповідач був відрахований у зв'язку із відмовою від навчання та невідвідуванням теоретичних та практичних занять без поважних причин. Таким чином було виявлено факт умисного невиконання особою своїх обов'язків, а саме невідвідування теоретичних та практичних занять. Витрати на навчання безробітного [PERSON] згідно довідки № 375/01-20 від 02.02.2017 Обласного центру зайнятості м.Запоріжжя склали суму 2697 грн.54 коп. У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив суд задовольнити позов, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Запорізького обласного центру зайнятості міста Запоріжжя у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

22.06.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 10.09.1983 року, посилаючись на те, що між сторонами почали виникати непорозуміння з багатьох питань подружнього життя. Зокрема сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обов'язків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, що призводить до постійних сварок. Позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача. Фактичні шлюбні відносини припинені понад рік тому, сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір щодо поділу майна, на даний час, відсутній. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

22.06.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 18.02.1989 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, між ними виникають непорозуміння, що призводить до сварок, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, шлюбні відносини між сторонами припинено і сім`я фактично розпалась, протягом останніх пяти років сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спір про поділ майна між ними відсутній. У добровільному порядку через органи реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

22.06.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 23.06.2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із відповідачем. Сімейне життя не склалося, сторони разом не проживають понад рік, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Після розірвання шлюбу дочку [PERSON], [INFO], позивач просить залишити проживати разом із відповідачем [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, електронною поштою направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти позову не має (а.с.18). У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.06.2007 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5), мають спільну дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, судом встановлено, що сторони не перебувають у фактичних шлюбних стосунках, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, взявши до уваги фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 24, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

22.06.2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 24\~948 грн. 16 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2014 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк та [PERSON] уклали кредитний договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов договору позивач зобовязується відповідачу відкрити картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку строком дії 2 роки з моменту її випуску. Позивач свої зобовязання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок №26252002082777 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 2000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримки сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання повернення кредиту за договором. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23.05.2017 року має заборгованість за кредитом в розмірі 24\~948 грн. 16 коп., а саме: тіло кредиту 14 129 грн. 00 коп., про строчка по тілу 9\~204 грн. 25 коп., відсотки по кредиту 50 грн. 35 коп., неустойка - 1\~564 грн. 53 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с. 18) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 1\~600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

22.06.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на\~ утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.12.2011 року шлюб розірвано. Від подружнього життя у них народилась дитина -\~ [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Відповідач\~ матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~\~\~\~\~ В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. \~\~ Відповідач надав до суду заяву, в поданій до суду заяві просив розглянути справу за\~ його відсутності. Проти позову не заперечував. \~\~\~\~\~ Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що\~\~ згідно свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану\~ Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 10.02.2006 року, актовий запис № 452, [PERSON] , народився [INFO] , батьком дитини є [PERSON] . На даний час дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на\~ утримання дитини, хоча є працездатним, проходить контракту службу у військовій частині [NUMBER] в м. Чугуєві, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Позивач працює економістом в супермаркеті «Клас», та має щомісячний заробіток у розмірі 2000 грн. Згідно зі ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України\~ суд\~ допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В порядку ст.88 ЦПК України суд з відповідача на користь держави стягує судовий збір в розмірі\~ 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved