Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

23 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд скасувати заборону на спадкове нерухоме майно у вигляді Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , яка була накладена Світловодською міською державною нотаріальною конторою при посвідченні договору довічного утримання від 17 листопада 1995 року. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є сином та єдиним спадкоємцем за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , та прийняв спадщину. Спадковим майном є Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві на підставі договору дарування від 24 липня 2006 року, укладеного між ним та дідом позивача [PERSON] . Вказана Ѕ частина будинку в свою чергу перейшла у власність [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 17 листопада 1995 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Однак при оформленні права на спадщину виникла перешкода, яка полягає у тому, що спадкове майно дотепер перебуває під забороною, яка була накладена нотаріусом ще під час оформлення договору довічного утримання у 1995 році. Самостійно зняти таку заборону нотаріус не має можливості, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. (а.с. 2) 28 січня 2020 року судом прийнято позов до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В ході розгляду справи по суті позивач заявлені вимоги підтримав з підстав, заявлених у позові. Відповідач правом надати відзив на позов не скористався. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника Світловодської міської державної нотаріальної контори. ( а.с. 18, 36) Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору довічного утримання, укладеного 17 листопада 1995 року з [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Москаленко Н.І. набув право власності на Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] . При посвідченні вказаного договору нотаріусом було накладено заборону відчуження предмету договору до припинення або розірвання договору довічного утримання. (а.с. 46-47) 24 липня 2006 року [PERSON] подарував вищезазначену частину будинку [PERSON] , про що було укладено відповідний договір, посвідчений державним нотаріусом Світловодської районної державної нотаріальної контори Медяник О.В. (а.с. 9) [INFO] [PERSON] помер. (а.с. 10) Позивач як син [PERSON] є його спадкоємцем за законом та в установленому законом порядку прийняв спадщину. До складу спадкового майна входить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] . Наведене підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58839438 від 20 грудня 2019 року та довідкою приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Соломоненко Л.В. від 20 лютого 2020 року № 19/02-14. (а.с. 11, 30) Однак, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказане спадкове майно обтяжене , а саме відносно нього діє заборона , накладена Світловодською міською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання без номеру від 18 листопада 1995 року. Вказана заборона внесена в реєстр 28 липня 2008 року відповідно до архівного запису № 60932-41 від 05 березня 2000 року. (а.с. 29) Суд звертає увагу на те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна як підстава накладення заборони зазначено договір довічного утримання від 18 листопада 1995 року, в той час як в дійсності договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON] був укладений 17 листопада 1995 року. З метою усунення розбіжностей щодо дат укладення договору суд направляв запит до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, з відповіді на який вбачається, що у архіві наявний договір саме від 17 листопада 1995 року. В той же час, наявність такої заборони не є правомірною, оскільки її дія обмежувалась припиненням ( в силу дії ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання припиняється зі смертю відчужувача) або розірванням договору довічного утримання. Про припинення договору довічного утримання та відповідно припинення заборони свідчить факт відчуження 24 липня 2006 року Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] на користь [PERSON] шляхом укладення договору дарування. Таким чином, реєстрація у 2008 році у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження типу заборони на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 7637417 шляхом перенесення архівних даних є безпідставною, а наявність безпідставного обтяження порушує права позивача як спадкоємця цього нерухомого майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач як спадкоємець майна [PERSON] є набувачем права власності на спадкове майно, проте реєстрація безпідставної заборони на це майно перешкоджає йому у реалізації його прав, в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Позивач просив суд судові витрати у справі покласти на нього, про що подав суду відповідну письмову заяву. ( а.с. 28) На підставі викладеного,

Outcome: approved