overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що відповідач участі в утриманні дитини не бере, хоча має таку можливість. Просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який проживає з матір`ю (а.с. 11). З 18.11.2011 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), даних про розірвання шлюбу у суду немає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають дочку. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти у вказаному розмірі. В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідач є батьком дитини позивача дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 13 липня 2016 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві і не заперечується відповідачем. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 10 лютого 1996 року у виконкомі Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №1. В даному шлюбі народилось двоє дітей, які на час розгляду справи є повнолітніми. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 10 лютого 1996 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане виконкомом Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №1 (а.с.6). Від даного шлюбу народилось двоє дітей (а.с.7-8), які на час розгляду справи є повнолітніми. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній.\~ З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 26 квітня 1995 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №48. В даному шлюбі народилось двоє синів, один з яких є на даний час неповнолітнім: [PERSON] ( [INFO] ). Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. В судове засідання відповідач не з`явився, однак надав письмову заяву, якій позовні вимоги визнав, просив позовні вимоги задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 26 квітня 1995 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане відділом РАГС Виноградівського райвиконкому Закарпатської області й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №48 (а.с.7). В даному шлюбі народилось двоє синів, один з яких є на даний час неповнолітнім: [PERSON] , [INFO] (а.с.8-11). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишається з матір`ю.\~ З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати за бажання позивача покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 26 лютого 2000 року у виконкомі Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №2. В даному шлюбі народилось двоє дітей. Одна дитина на час слухання справи є неповнолітньою - син [PERSON] ( [INFO] ). Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки та поміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 26 лютого 2000 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатській області й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №2 (а.с.4). В даному шлюбі народилось двоє дітей. Одна дитина на час слухання справи є неповнолітньою - син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній дитина після розірвання шлюбу залишається з матір`ю. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від шлюбу мають малолітнього сина. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені понад півроку, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 618 (а. с. 4), від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2011 року (а. с. 5). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 454 грн (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказала, що вона зустрічається з [PERSON] з 2020 року. Вони кохають один одного й мають намір одружитись, однак у неї немає шлюбного віку. Заявниця просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON] . Проти цього ні її батьки, ні сам [PERSON] не заперечують. В судове засідання заявниця не з`явилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність. Обставини вказані в заяві підтвердила, заявлені вимоги підтримала. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, однак подали заяви в яких заявлені вимоги підтримали та просили слухати справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення заяви [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що свідчить паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 26.03.2019 року (а.с.5). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 09.09.2019 року №141 (а.с.6), заявниця мешкає у с. Олешник, а проживання спільно осіб без укладання шлюбу суперечить вимогам моралі які склалися у даній місцевості. Згідно ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, однак за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Зважаючи на вказані обставини справи та наведені норми СК України, суд вважає за доцільне визнати право [PERSON] на одруження з [PERSON] , оскільки це відповідає її інтересам, та нормам моралі існуючих у даному регіоні, проти цього не заперечують заінтересовані особи. Обставин, які б перешкоджали визнанню такого права судом не встановлено, про них не зазначили заявник та заінтересовані особи. У зв`язку з викладеним заяву [PERSON] слід задовольнити. Судові витрати у справі за бажанням [PERSON] покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

22 жовтня 2021 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №224505, виданого на підставі розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 06 грудня 2010 року №726, загальною площею 5,2000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району, виданого на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування вимог заяви заявник вказала, що їй на праві власності належить земельна площею 5,2000 га, що розташована на території Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району. При видачі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого громадянину України була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватись та розпоряджатися майном. Так, в Державному акті серії ЯИ №224505 виданого [PERSON] її прізвище записано, як « [PERSON] », що не збігається із записами в паспорті громадянина України де останнє зазначено, як « [PERSON] ». Заявниця на судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи на судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені заявником обставини, суд вважає, що заяву належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ\~№224505,\~виданого на\~підставі розпорядження\~голови Великоолександрівської\~районної державної\~адміністрації від\~06\~грудня 2010\~року №726,\~загальною площею\~5,2000\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~на території\~Новопавлівської сільської\~ради Великоолександрівського\~району,\~вбачається,\~що його\~видано на прізвище ім`я та по батькові « [PERSON] », що не збігається із записами в паспорті громадянина України серії [NUMBER] де останні зазначені, як « [PERSON] ». Заявник позбавлений можливості у внесенні змін до акту оскільки печатки та орган який видавав акт не збереглися, а отже у позасудовий спосіб вирішити дане питання заявник не може. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що із співставлення прізвища імені та по батькові заявниці і особи зазначеної в державному акті вбачається очевидна описка, а також однакове ім`я та по батькові та приймаючи до уваги відсутність з боку заінтересованої особи заперечень щодо змісту вимог заявниці, суд дійшов висновку про належність правовстановлюючого документа останній, а отже заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved