Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач звернувся до суду із дійсним позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свій позов мотивував тим, що 06 квітня 2010 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - земельну ділянку, площею 2,9602 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520685400:05:002:0038 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначив, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], є він. Інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері не має. Спадщину позивач прийняв належним чином, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори. 21 вересня 2005 року позивача матір [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті належний їй жилий на праві власності будинок, що знаходиться в с. Кордишівка, вул. Леніна, № 3, Вінницького району Вінницької області вона заповіла на користь [PERSON]. Крім того, 24 березня 2006 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Кордишівка, вул. Шевченка, № 33, Вінницького району Вінницької області та земельна ділянка, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області в с. Кордишівка площею 1,4387 га, посвідчену державним актом серії ЯА №317020 вона заповіла на його користь , на дане спадкове майно він отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,9602 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520685400:05:002:0038 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як нотаріус листом від 16 квітня 2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину законом, мотивуючи це тим, що вказана земельна ділянка належала [PERSON], спадкоємицею якої була на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16.02.2005 року її двоюрідна сестра його мати [PERSON], яка прийняла спадщину, але не встигла оформити свої спадкові права . Тому він вимушений звернутись до суду із дійсним позовом, так як позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину законом. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності проти задоволення даного позову не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося, що спадкодавець [PERSON] померла 06 квітня 2010 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №167989, видане 08 квітня 2010 року виконкомом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.8). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії VІІ-УР №0223937 від 05.07.1967 року (а.с.9). З довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.03.2015 року за №118 вбачається, що [PERSON], [INFO] постійно проживав із своєю матірю [PERSON] в будинку по вулиці Шевченка, № 44 в с. Кордишівка, Вінницького району Вінницької області, з дня його народження по день її смерті 06.04.2010 року та поховання здійснив за власні кошти (а.с.10). За життя [PERSON] 21 вересня 2005 року склала заповіт, згідно умов якого на випадок своєї смерті належний їй жилий на праві власності будинок, що знаходиться в с. Кордишівка, вул. Леніна, № 3, Вінницького району Вінницької області вона заповіла на користь [PERSON] (а.с. 24). Крім того, 24 березня 2006 року склала заповіт, яким заповіла своєму синові [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Кордишівка, вул. Шевченка, № 33, Вінницького району Вінницької області та земельна ділянка, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області в с. Кордишівка площею 1,4387 га, посвідчену державним актом серії ЯА №317020, який не змінено та не відмінено, дані обставини підтверджується копією спадкової справи (а.с. 23). Позивач [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] прийняв, подавши до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується заявою від 05.08.2010 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №493/2010. Також, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,9602 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520685400:05:002:0038 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала двоюрідній сестрі його матері -[PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ВН №144867 (а.с.8) Однак, як вбачається із листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2015 року, винесеного державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дану земельну ділянку, оскільки земельна ділянка належала [PERSON], спадкоємицею якої була на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16.02.2005 року її двоюрідна сестра [PERSON], яка прийняла спадщину (а.с. 15), але не встигла оформити свої спадкові права та не змогла отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.25). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ \~ ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку 2,9602 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520685400:05:002:0038 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, відповідач визнав позовні вимоги, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб та перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved