Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

22.03.2019 року до суду звернулась позивач [PERSON] , з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення неустойки (пені0 за прострочення сплати аліментів до відповідача [PERSON] , третя особа: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 15.04.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 30.05.2019 року. В установлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2009 року на утримання [PERSON] , [INFO] з 300 грн., на ј частину всіх видів заробітку , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення з цим позовом до суду до досягнення дитиною повноліття з наступною індексацією та стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 8127 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2010 рік. 10.03.2010 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2009 року в справі № 2-323/2009 з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час їх син потребує значно більшої матеріальної допомоги, та стягнення аліментів в розмірі 300 грн., не покриває реальних затрат на його утримання. Крім того змінився процент мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50%, а відповідач самостійно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дитини. Також відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом 28.02.2019 року складає 25654 грн., що підтверджується розрахунком, виданим державним виконавцем. З часу виникнення заборгованості по сплаті аліментів у відповідача не було жодних перешкод щодо своєчасного погашення боргу. Вказана заборгованість виникла з його вини, оскільки відповідач достовірно знаючи про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, які підлягають сплаті, про період виконання обов`язку по сплаті аліментів, тобто будучи обізнаним про свій обов`язок сплачувати аліменти, не виконував його, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2010 рік. Шлюб між сторонами був розірваний 10 березня 2010 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області . В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2009 року з відповідача [PERSON] , на користь позивачки стягнені аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу та розміру аліментів, стягуваних з відповідача з твердої грошової суми до ј частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в незначному розмірі, розмір аліментів на даний час є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду не надає можливості для задоволення всіх необхідних потреб дитини даного віку та не є достатнім для її гармонійного розвитку, а також виходячи із правової позиції, викладеної у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини з твердої грошової суми на частку від прибутку відповідача. За даних обставин суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки за рішенням Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 05 лютого 2009 року, підлягають задоволення, шляхом зміни способу стягнення з твердої грошової суми 300 грн., на ј частину всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При цьому нормами Сімейного кодексу України передбачено лише стягнення аліментів з часу подання позовної заяви, а тому ухвалюючи рішення про зміну розміру аліментів, відвідна зміна (збільшення) розміру аліментів визначається з моменту набрання рішенням законної сили, а не з моменту звернення із позовною заявою. Також нормами Сімейного кодексу України не передбачено проведення індексації при стягненні аліментів у частці від заробітку ( доходу) відповідача. Тому вимоги про стягнення аліментів з наступною індексацією задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог про стягнення неустойки (пені) зі сплати аліментів суд виходить з наступного. Згідно ч.1ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів становить 8217 грн. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст.196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбаченаст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за вищевказаним виконавчим листом за період з лютого 2009 року по 28 лютого 2019 року, борг по аліментам становить 25403.49 грн. Виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати за формулою. ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць Таким чином розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виключенням місяців у яких аліменти сплачувались на час подання позовної заяви буде наступним. За 2009 рік заборгованість з аліментів у відповідача відсутня. В 2010 році відповідачем не сплачувались аліменти з січня по квітень 2010 року. проте в серпні 2010 році аліменти сплачені в с умі 900 грн., тобто з урахуванням двох перших місяців, та в вересні 2010 року - аліменти сплачені в сумі 400 грн. Таким чином переплата 100 грн., відноситься до березня 2010 року. Позивач згідно поданого розрахунку не ставить вимоги про стягнення неустойки(пені) зі сплати аліментів за 2010 рік. В 2011 році аліменти сплачені відповідачем з березня по вересень 2011 року. таким чином розрахунок заборгованості зі сплати аліментів є наступним: Січень 2011 року: 300 грн., х 1% х 2980 дні = 8943.00 грн. Лютий 2011 року: 300 грн. х 1% х 2950 дні = 8850.00 грн. жовтень 2011 року: 300 грн. х 1 % х 2736 дні = 8208.00 грн. листопад 2011 року: 300 грн. х 1% х 2706 дні = 8118.00 грн. грудень 2019 року: 300 грн. х 1% х 2676 дні = 8028.00 грн. всього: 42147.00 грн за 2012 рік січень 2012 року: 300 грн. Х1% х 2645 дні = 7935.00 грн. лютий 2012 року: 300 грн. х 1 % х 2614 дні = 7842.00 грн. березень 2012 року: 300 грн. х 1% х 2585 дні = 7755.00 грн. квітень 2012 року: 300 грн. х1 %х 2554 дні = 7662.00 грн. травень 29012 року: 300 грн. х1 % Х 2524 дні =7572.00 грн. червень 2012 року: 300 грн. х1 % х 2493 дні = 7479.00 грн. липень 29012 року 300 грн. х1% х 2463 дні =7389.00 грн. серпень 2012 року 300 грн. х 1% х 2432 дні = 7296.00 грн. вересень 2012 року: 300 грн., х 1% х 2401 дні = 7203.00 грн. жовтень 2012 року: 300 грн., х1% х 2371 дні = 7113.00 грн. листопад 2012 року 300 грн. х 1 % х 2340 дні = 7020.00 грн. грудень 2012 року : 300 грн.. х 1% х 2310 дні = 6930.00 грн. всього89196 за 2013 рік січень 2013 року: 300 грн. Х1% х 2279 дні = 6837.00 грн. лютий 2013року: 300 грн. х 1 % х 2248 дні = 6744.00 грн. березень 2013 року: 300 грн. х 1% х 2220 дні = 6660.00 грн. квітень 2013 року: 300 грн. х1 %х 2189 дні = 6567.00 грн. травень 2013 року: 300 грн. х1 % Х 2159 дні =6437.00грн червень 2013 року: 300 грн. х1 % х 2128 дні = 6384.00 грн. липень 2013 року 300 грн. х1% х 2098 дні =6294.00 грн. серпень 2013 року 300 грн. х 1% х 2067 дні = 6201.00 грн. вересень 2013 року: 300 грн., х 1% х 2036 дні = 6108.00 грн. жовтень 2013 року: 300 грн., х1% х 2016 дні = 6048.00 грн. листопад 2013 року 300 грн. х 1 % х 1986 дні = 5958.00 грн. грудень 2013 року: 300 грн.. х 1% х 1956 дні = 5868.00 грн. всього: 76106 за 2014 рік січень 2014 року: 300 грн. Х1% х 1925дні = 5775.00 грн. лютий 2014 року: 300 грн. х 1 % х 1895 дні = 5685.00 грн. березень 2014 року: 300 грн х 1% х 1867 дні = 5601.00 грн. квітень 2014 року: 300 грн. х1 %х 1836 дні = 5508.00 грн. травень 2014 року: 300 грн. х1 % Х 1806 дні =5418.00грн червень 2014 року: 300 грн. х1 % х 1775 дні = 5325.00 грн. липень 2014 року 300 грн. х1% х 1745 дні =5235.00.грн. серпень 2014року 300 грн. х 1% х 1714 дні = 5142.00 грн. вересень 2014 року: 300 грн., х 1% х 1683 дні = 5049.00грн. жовтень 2014 року: 300 грн., х1% х 1653 дні = 4959.00 грн. листопад 2014 року 300 грн. х 1 % х 1622 дні = 4866.00 грн. грудень 2014 року : 300 грн.. х 1% х 1592 дні = 4746.00 грн. всього: 63309 грн за 2015 рік січень 2015 року: 300 грн. Х1% х 1561 дні = 4683.00 грн. лютий 2015 року: 300 грн. х 1 % х 1530 дні = 4590.00 грн. березень 2015 року: 300 грн. х 1% х 1502 дні = 4506.00 грн. квітень 2015 року: 300 грн. х1 %х 1471 дні = 4413.00 грн. травень 2015 року: 300 грн. х1 % Х 1441 дні = 4323.00 грн червень 2015 року: 300 грн. х1 % х 1410 дні = 4230.00 грн. липень 2015 року 300 грн. х1% х 1380 дні =4140.00 грн. серпень 2015 року 300 грн. х 1% х 1349 дні = 4047.00 грн. вересень 2015 року: 300 грн., х 1% х 1318 дні = 3954.00 грн. жовтень 2015 року: 300 грн., х1% х 1288 дні = 3864.00 грн. листопад 2015 року 300 грн. х 1 % х 1257 дні = 3771.00 грн. грудень 2015 року : 300 грн.. х 1% х 1227 дні = 3681 грн. всього: 50202 грн. за 2016 рік січень 2016 року: 300 грн. Х1% х 1196 дні = 3588.00 грн. лютий 2016 року: 300 грн. х 1 % х 1165 дні = 3495.00 грн. березень 2016 року: 300 грн. х 1% х 1136 дні = 3408.00 грн. квітень 2016 року: 300 грн. х1 %х 1105 дні = 3315.00 грн. травень 2016 року: 300 грн. х1 % Х 1075 дні = 3235.00грн червень 2016 року: 300 грн. х1 % х 1044 дні = 3132.00 грн. липень 2016 року 300 грн. х1% х 1014 дні =3042.00грн. серпень 2016 року 300 грн. х 1% х 983 дні = 2949.00 грн. вересень 2016 року: 300 грн., х 1% х 952 дні = 2856.00 грн. жовтень 2016 року: 300 грн., х1% х 922 дні = 2766.00 грн. листопад 2016 року 300 грн. х 1 % х 891 дні = 2673.00 грн. грудень 2016 року : 300 грн.. х 1% х 861 дні =2583.00 грн. всього 37042 грн. за 2017 рік січень 2017 року: 300 грн. Х1% х 830 дні = 2490.00 грн. лютий 2017 року: 300 грн. х 1 % х 799 дні = 2397.00 грн. березень 2017 року: 300 грн. х 1% х 788 дні = 2364.00грн. квітень 2017 року: 300 грн. х1 %х 757 дні = 2271.00 грн. травень 2017 року: 300 грн. х1 % Х 727 дні = 2181.00 грн. червень 2017 року: 300 грн. х1 % х 696 дні = 2088.00 грн. липень 2017 року 300 грн. х1% х 666 дні =1998. 00 грн. серпень 2017 року 300 грн. х 1% х 636 дні = 1908.00грн. вересень 2017 року: 300 грн., х 1% х 605 дні = 1815.00 грн. жовтень 2017 року: 300 грн., х1% х 575 дні = 1725.00 грн. листопад 2017 року 300 грн х 1 % х 544 дні = 1632.00 грн. грудень 2017 року : 300 грн.. х 1% х 514 дні = 1542.00 грн. всього: 24411 грн. за 2018 рік січень 2018 року: 300 грн., х 1% х 30 дні = 90.00 грн. вересень 2018 року 250 грн.. х 1% х 180 дні = 450.00 грн. жовтень 2018 року: 300 грн., х1% х 150 дні =450.00 грн. листопад 2018 року 300 грн. х 1 % х 119 дні = 357.00 грн. грудень 2018 року : 300 грн.. х 1% х 89 дні = 267.00 грн. всього: 1614.00 грн. за 2019 рік січень 2019 року: 300 грн. Х1% х 58 дні = 174.00 грн. лютий 2017 року: 300 грн. х 1 % х 28 дні = 84.00 грн. всього: 258.00 грн. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача за період з 2011 року по 28.02.2019 року складає 252942.00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з того, що позивач за вказаний вище період просила стягнути пеню із заборгованості по сплаті аліментів в сумі 8217.00 грн., за проведеним нею розрахунком, який не суперечить положенням ст. 196 СК України та узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. Та, що розмір розрахованої судом пені відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року значно перевищує розмір самої заборгованості зі сплати аліментів, суд вважає, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенні в межах заявленої позивачем суми. Відповідачем доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, а також обставин, які б мали б наслідком зменшення розміру заборгованості по аліментам, суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позові вимоги в частині стягнення неустойки (пені) по аліментам є обгрунтованим та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн.. 80 коп. На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України,

Outcome: partial