Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

22 серпня 2017 року публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі ПАТ «Мегабанк», банк, позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 3141,94 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30 грудня 2015 року між ПАТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON]-С.І. було укладено Кредитний договір №33-028-823-2-15-Г, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 7000 грн. на строк з 30 грудня 2015 року до 28 грудня 2018 року включно зі сплатою 5% річних. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка разом з штрафом складає 3141,94 грн., тому банк змушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2015 року між ПАТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON]-С.І. було укладено Кредитний договір №33-028-823-2-15-Г, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 7000 грн. на строк з 30 грудня 2015 року до 28 грудня 2018 року включно зі сплатою 5% річних. Відповідно до п 1.4. Кредитного договору №33-028-823-2-15-Г від 30.12.2015 року, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими Договором. Згідно п.1.5. Кредитного договору, визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, а також графік платежів наведено у Додатку №1 до Договору, та є невідємною його частиною. Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору №33-028-823-2-15-Г від 30.12.2015 року, вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк» . Згідно з п. 3.2.3. Кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору погашення кредитної заборгованості та сплату процентів Позичальник здійснює ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів здійснюється позичальником щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно з п. 6.2.3. Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк» проценти за користування кредитом сплачується позичальником щомісяця в залежності від форми (стандартна/ануїтентна), визначеної Договором. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). У відповідності до п. 4.4. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 3,0% від суми Кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Так, відповідач в порушення вимог пункту 3.2.3 Кредитного договору, своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за період з 01.07.2016 року по 31.08.2017 року включно, що підтверджується банківськими виписками з особових рахунків відповідача №220381367, №2208413267, №2209713067, №220721367, №373911367, №220941367, №2208613067 - за період з 30.12.2015 року по 01.09.2017 року. Відповідно до пункту 6.7.1. Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк» банк має право достроково розірвати Договір та вимагати повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії у випадку порушення позичальником умов Кредитного договору. Згідно з п. 6.3 Кредитного договору позичальник зобовязується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (девяносто) календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. У звязку з неналежним виконанням умов Кредитного договору, позивач направляв відповідачу [PERSON]-С.І. вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором №33-028-823-2-15-Г від 30.12.2015 року. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON]-С.І. зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка складає 3141,94 грн., з яких: штраф 3141,94 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1600,00 грн. судового збору.

Outcome: approved