Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини: [PERSON], [INFO], щомісяця, починаючи з 07 лютого 2013 року до повноліття дитини, а у випадку продовження дитиною навчання - до досягнення 23 років, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 07 лютого 2013 року до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює, знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає, стягнень за виконавчими листами не має, інших дітей, непрацездатних батьків чи повнолітніх дітей не має. Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 20 лютого 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON],[INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця,починаючи з 22.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON],[INFO], трьох років, тобто до [INFO], починаючи стягнення з 22. 01.2014 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити у частині стягнення аліментів на дружину, зменшивши їх розмір до 1/8 частини усіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд при ухваленні рішення не врахував майновий стан відповідача, те, що його середньомісячний заробіток складає 1400грн. Також судом не враховані істотні обставини, що впливають на розмір аліментів та фактично стягнуто з відповідача 50% його заробітку, що є занадто високим. В судовому засіданні апеляційного суду позивачка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ( а.с. 44-46). Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається ( ч.1ст.303 ЦПК). Судом першої інстанції встановлені наступні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2012р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на її користь у розмірі 14 частки заробітку(доходу) відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON] є працездатним, аліментів на інших дітей не сплачує, непрацездатних батьків не має. Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна у зв»язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Згідно із ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1,2 ст.75 СУ України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним,потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд не врахував його матеріальний стан. Так, згідно довідки про доходи від 26.02.2014р. [PERSON] працює у ТОВ ВКП «ТРІВІ» з 21 лютого 2013р. по теперішній час на посаді охоронця і його середньомісячний заробіток складає 1400грн. ( а.с.27). Визнання позивачем позовних вимог, на що послався суд при ухваленні рішення, може бути прийняте судом у разі, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( ч.4ст.174 ЦПК України). Отже, неповно з'ясувавши дійсні обставини справи, не давши належної оцінки доказам, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно до п.1.4ч.1ст.309 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання.

Outcome: partial