Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

22 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14 серпня 2015 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що було зроблено актовий запис № 403. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини з причини різних поглядів на життя та відсутність взаємного порозуміння, через що стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні видносини припинені. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач надав до суду заяву про розгляд цивільної справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд цивільної справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідачка визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 14 серпня 2015 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 403, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 серпня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони припинили з причини різних поглядів на життя, відсутність взаємного порозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідачка позов визнала і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved