Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

22.11.2018 року до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа- Південна Товарна Біржа, в якій позивач, посилаючись на те, що вона позбавлена можливості в повній мірі реалізувати своє право власності, просить суд: 1. Визнати дійсним Договір № 8941 купівлі- продажу нерухомого майна, укладеного на Південній Товарній Біржі 26 червня 1998 року між [PERSON] , з однієї сторони, та з [PERSON] , [PERSON] , з другої сторони, що був зареєстрований на Південній Товарній Біржі за № 8941 від 26 червня 1998 року та КП ММБТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 8941 від 13 липня 1998 року. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 26 червня 1998 року на Південній Товарній Біржі вона уклала з [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діяла її матір [PERSON] , договір купівлі- продажу нерухомого майна № 8941. Договір зареєстровано на Південній Товарній Біржі за № 8941 від 26 червня 1998 року. За умовами договору [PERSON] за ціною 2 000, 00 (дві тисячі) грн. придбала у відповідачів нерухоме майно 2/40 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Договір зареєстровано КП ММБТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 8941 від 13 липня1998 року, що підтверджується реєстраційним написом. Умови договору виконано сторонами повністю. На момент укладання договору, він не підлягав нотаріальному посвідченню. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2018 року провадження по справі відкрито, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач [PERSON] . про відкриття провадження повідомлена. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про відкриття провадження повідомлені, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження чи відзиву до суду не надали. Представник третьої особи про відкриття провадження повідомлений, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження чи відзиву до суду не надав. За такого, на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 26.06.1998 року між [PERSON] , яка діяла за себе та свою неповнолітню доньку [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 8941 (далі- Договір), а саме 2/40 домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] Вказаний Договір було укладено на Південній Товарній Біржі та внесено до журналу біржових угод за реєстровим номером № 8941. На момент укладання Договору, його сторони були членами Південної Товарної Біржі зі статусом «Н». Договір зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за реєстровим № 8941, про що видано реєстраційне посвідчення від 13.07.1998 року. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. В той же час, як було встановлено вище, [PERSON] як покупцем було виконано всі умови договору в повному обсязі, зокрема вона: оплатила продавцю вартість майна (2 000, 00 грн.), прийняла його у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєструвала біржовий договір у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Як вбачається із інформаційної довідки № 746 від 20.03.2019 року (вх. № 8784 від 22.03.2019 року), наданої Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 28.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 9/40 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в тому числі на 2/40 частин вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі- продажу № 8941 від 26.06.1998 року, виданого Південною Товарною Біржею та зареєстрованого в КП ММБТІ 13.07.1998 року за реєстровим номером 1875. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до п.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час майно, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, суд вважає можливим визнати такий договір дійсним. Окрім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved