Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

23.03.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в сумі 7385 грн, разово. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що сторони\~перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.04.2010 рішенням Зміївського районного суду Харківської області. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка здійснює догляд за дочкою, надає за можливості необхідну матеріальну допомогу та намагається забезпечити її всім необхідним. 14.05.2010 рішенням Зміївського районного суду Харківської області було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2006 р.н. в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 12.04.2010 до досягнення дочкою повноліття. 14.02.2014 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідач регулярно не надає матеріальної допомоги у вигляді аліментів, хоча має можливість її надавати, знаючи про необхідність надання додаткових коштів на дитину. У дочки [PERSON] було виявлено захворювання щелепи, внаслідок чого їй було проведене лікування та встановлено керамічні і металеві брекети, оплата яких склала 13800 грн. Встановленню брекетів передувала комп`ютерна томограма „ортопантограма, зняття відтисків, придбання ортодонтичного набору і в подальшому заміна „лігатур. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 27.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2020 справу було розподілено в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Шахової В.В. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] у поданій заяві просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Причин повторної неявки суду [PERSON] не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 28.04.2010 було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі № 2-1060/2010 (а.с. 8). Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 10.08.2006 (а.с. 11). 14.05.2010 Зміївським районним судом Харківської області, з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 12.04.2010 і до повноліття дитини (а. с. 12). 14.02.2014 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 10). На підтвердження обставин викладених у позовній заяві, позивачкою надано копії квитанцій закладу LEO DENT з яких вбачається, що [PERSON] було надано наступні послуги: 04 лютого 2020 року КТ ортопантограма - 300 грн; зняття відтиску матеріалом Zetaplus - 300 грн; 06 лютого 2020 року постановка брекетів кераміка - 7900 грн; ортодонтичний набір - 200 грн; 05 березня 2020 року постановка брекетів метал - 5900 грн; заміна лігатур - 150 грн (а. с. 14 - 16). Сума зазначених витрат в своїй сукупності становить 14770 грн. Статтями 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний Суд у постанові від 22.05.2019 року по справі № 201/15248/16-ц (61-4862ск18) дійшов висновку про те, що положення статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, які негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин та додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю. Дитина отримувала лікування, позивач понесла витрати за їх проведення. На лікування дочки позивачка витратила в загальній сумі 14770 грн. Вказані обставини не оспорювались відповідачем. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат, понесених у зв`язку з лікуванням дитини, 1/2 частина яких складає 7385 грн (1477 грн : 2 = 7385 грн), є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч. 1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved