Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 16.11.2001 року між позивачем, її мамою [PERSON] (далі Покупці) та [PERSON], [PERSON] (далі Продавці), які були членами «Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у простій письмовій формі №2001.11-1821. За умовами вищевказаного договору Покупці сплатили кошти за договором. 25.12.2017 року померла мати позивача [PERSON], після її смерті, відповідно до законодавства позивач направила до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори заяву про при зняття спадщини, та отримала лист відповідь яким було надано розяснення про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №2001.11-1821 від 16 листопада 2001 року дійсним. \~ \~ \~ \~З цих підстав позивач просить суд визнати біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явилися,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи були\~повідомлені належним\~чином. Причини неявки суду невідомі. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з'явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено що 16 листопада 2001 року між Покупцями [PERSON], [PERSON] та Продавцями [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №2011.11-1821, а саме квартири № 60, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селище Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, будинок 47. \~ \~ \~ \~Договір купівлі - продажу оформлявся на товарній біржі «Одеська Спеціалізована Біржа Нерухомості». \~ \~ \~ \~Вони як власники зареєстрували договір у Бюро технічної інвентаризації, користувалися квартирою та сплачували всі комунальні платежі. \~ \~ \~ \~25.12.2017 року померла [PERSON], копія свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЖД 510808 (а.с.12). Після її смерті позивач звернулася до Овідіопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на що отримала лист щодо звернення до Овідіопольського районного суду для визнання вищевказаного договору купівлі-продажу дійсним. \~ \~ \~ \~Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі продажу житлового будинку (квартири), передбаченими\~ст. 227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди. Згідно до\~ст. 153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами \~ст. 47 ч.2 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно до ст.220 ч.2\~ЦК України,\~якщо сторони\~домовилися щодо\~усіх істотних\~умов договору,\~і відбулося\~повне або\~часткове виконання\~договору,\~але одна\~із сторін\~ухилилася від\~його нотаріального\~посвідчення,\~суд може\~визнати такий\~договір дійсним.\~У цьому\~разі наступне\~нотаріальне посвідчення\~договору не\~вимагається. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9\~«Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», норми \~ст. 220 ч.2 ЦК України\~не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо купівлі-продажу нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію\~ЦК 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди 2001 року норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 15 ч.2 Закону України «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, а сторони всі свої зобов'язання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved