Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

24.02.2015 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що його батько [PERSON], який був власником квартири [ADDRESS] помер [INFO] року. Він та відповідач є єдиними спадкоємцями померлого та звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, який в наявності у відповідачки, у зв'язку з чим він і вимушений був звернутись з даним позовом до суду. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. (а.с. 33-34). Згідно ухвали Київського районного суду м.. Харкова від 15.06.2015 року за заявою відповідача заочне рішення від 15.04.2015 року скасовано та призначено судовий розгляд в загальному порядку. (а.с. 69). Під час судового розгляду позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги та просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. (а.с. 112-115). Відповідач [PERSON] під час судового розгляду звернулась до суду з зустрічним позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування, однак ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2016 року зустрічна позовна заява [PERSON] була залишена без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. В судовому засіданні по розгляду позову [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, зазначаючи, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] і не може вступити у право спадкування, оскільки в нього відсутні документи, які відповідач [PERSON] не надала до нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами погоджувались частково, заперечуючи щодо обставин, які позивач виклав в позові. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.09.1984 року. (а.с. 9). Під час судового розгляду судом також було встановлено, що відповідач [PERSON] є дружиною [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 127), а відповідач [PERSON] є матір*ю померлого [PERSON] (а.с. 59). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 8). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. Згідно даних КП «ХМБТІ» від 19.07.2013 року вищезазначена квартира зареєстрована за померлим [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ХМЦПДЖД 24.09.1996 року № [NUMBER]. (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його син [PERSON] - позивач по справі та відповідачі [PERSON] - дружина померлого та [PERSON] - мати померлого. Інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 02.03.2016 року (а.с. 143). після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись дружина померлого - [PERSON] 23.04.2013 року, син померлого [PERSON] 08.05.2013 року та мати померлого [PERSON] 08.02.2016 року згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2015 року про поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини. Інших заяв у справі немає, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 17.10.2013 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Дослідивши всі представлені сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача на прийняття спадщини є порушеними, а тому позивач [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України має право на 1/3 частину квартиру, у зв*язку з чим його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Зустрічних вимог від спадкоємців про визнання права власності в порядку спадкування до суду не надходило, а тому суд розглядає справу тільки в межах заявлених вимог. Посилання відповідачів на наявність відомостей щодо перебування позивача в медичному закладі є необґрунтованим та таким, що не спростовує висновків суду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно від задоволеної частини та з врахуванням наданих відомостей про ціну позову.

Outcome: approved