Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

22 червня 2012 року до управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулась жителька [ADDRESS], [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки, вона не отримувала аліменти від батька своїх дітей [PERSON] ([INFO]) згідно рішення Вінницького районного суду від 20 жовтня 2011 року про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі поданих документів, передбачених пунктом 6 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, [PERSON] було призначено тимчасову допомогу на шість місяців: з 01.06.2012 по 30.11.2012 року. Відповідно до абз. 2 пункту 7 вказаного вище Порядку, тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Для призначення тимчасової допомоги [PERSON] повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги та довідки, видані ВДВС Бершадського районного управління юстиції про неотримання аліментів від батька дітей [PERSON], на підставі яких їй призначалась допомога на дітей. За період з 01 червня 2012 року по 28 лютого 2014 року перебування [PERSON] в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на обліку, як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на суму 10413 грн. 00 коп. 05 листопада 2013 року управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації було направлено громадянину [PERSON] повідомлення про повернення коштів за сплачену тимчасову допомогу, на що він не відреагував, а тому Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 10413 ( десять тисяч чотириста тринадцять грн.) грн. 00 коп. як таких, що виплачені з Державного бюджет у вигляді тимчасової державної допомоги на користь управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на рахунок 35412038016956, МФО 802015, код 03191928, в призначенні платежу вказати: повернення сплаченої тимчасової допомоги за минулі роки, прізвище, адресу, КФК 090307, КЕКВ 2730. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві начальник Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА у позовній заяві просив справу розглядати без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с. 3, 4) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з довідками ВДВС Бершадського РУЮ (а.с. 5,8,11) відповідач у період з 2011 року по 2013 рік ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей, які повинен був сплачувати на користь [PERSON] відповідно до виконавчого листа № 2-1462, який було видано 15.11.2011 року Вінницьким районним судом. Згідно з ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. А тому на підставі поданих заяв ( а.с.6,7, 9,10, 12) [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА з 2012 по лютий 2014 року виплачували вказану допомогу, яка нею була отримана в загальній сумі 10413 грн. (довідка а.с. 14). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 12 вже згаданого Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, врахувавши вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved