Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

23.02.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, у якому позивачка посилаючись на не проживання відповідача, без поважних причин за місцем своєї реєстрації з 1988 року, тобто, понад один рік, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням [ADDRESS], в якій останній зареєстрований проживаючим. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, як поштою, так і через оголошення в пресі, що підтверджується наявними у матеріалах справи, письмовими доказами. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, надіславши листа з проханням розглянути справу за відсутності її представника. Суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин. Представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідача та представника третьої особи по справі. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача та представника третьої особи по справі. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб від 07.10.2009 року, дошлюбне прізвище позивачки, було [PERSON]. Відповідно до наявних у матеріалах справи: копії нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частини квартири від 21.05.2002 року і копії нотаріально посвідченого договору дарування частини квартири від 25.04.2012 року, позивачка є власницею [ADDRESS]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії довідки форми № 3 від 15.02.2016 року, відповідач з 1987 року зареєстрований у [ADDRESS]. На запит суду до суду надійшло повідомлення, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, відповідач з 04.03.1997 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як доводить позивач, відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин з 1988 року. Доводи позивачки про не проживання відповідача за місцем реєстрації, понад річний строк, підтверджуються актом ЖБК «Дарницький-10» від 19.02.2016 року, копія яких є в матеріалах справи. Відповідно до довідки «Лівобережного поштамту» від 16.02.2016 року, відповідачем за місцем реєстрації періодичні друковані видання на 2016 рік, не передплачені. Відповідно до листа комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва» від 04.03.2016 року, відповідач у період з 01.11.2013 року по теперішній час, не звертався за наданням йому медичної допомоги за місцем реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-яких конкретних правових доказів про те, що він за місцем реєстрації не проживає менше року або про те, що понад рік він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин, а також про наявність у нього наміру проживати в квартирі за місцем реєстрації або про наявність у нього домовленості з власником спірного житла, яка б свідчила про збереження за ним права на житло понад рік, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Понесені позивачкою судові витрати по справі, представник позивачки просив покласти на позивачку.

Outcome: approved