Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

23.04.2012 року представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. Між Приватним Підприємством Чара та Акціонерним комерційним банком Райффайзенбанк Україна, правонаступником якого виступало Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, був укладений кредитний договір СМ 102/159/2006 від 12.04.2006 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір кредиту склав 1500000,00 гривень. Позичальник, згідно умов кредитного договору, а саме п. 1.1 ст. 1 ч.2, прийняв кредит та зобовязався, належним чином використовувати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, визначені кредитним договором. Надання першого траншу відповідачу підтверджується кредитною заявкою від 25.04.2008 року на поточний рахунок відкритий у ЗАТ ОТП Банк на імя позичальника та меморіальним валютним ордером. У звязку із тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі умов п. 1.9.1. кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, але станом на дату подання позовної заяви вказана вимога відповідачкою не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені. У звязку із чим, станом на 23.12.2011 року заборгованість позичальника по сплаті кредиту складає 1 710 749,62 гривень. В якості забезпечення зобовязань позичальника перед банком за кредитним договором вказаним вище, між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком Райффайзенбанк Україна, правонаступником якого виступало Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, був укладений договір поруки SR-102/159/2006 від 12.04.2006 року. Відповідно до умов п. 1.1. договору поруки відповідачка [PERSON], як поручитель прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем за кредитним договором, його зобовязань. Також умовами п. 1.2. договору поруки передбачено, що відповідач 1 та відповідач 2 як солідарні боржники, й банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника ( ПП Чара) та і до поручителя ([PERSON]), чи до обох одночасно. Враховуючи вищевикладене, позивач був змушений звернутися до суду із даною позовною заявою та у своїх позовних вимогах просив суд: стягнути зі [PERSON] на користь позивача Публічного акціонерного товариства ОТП Банк заборгованість за кредитним договором станом на 23.12.2011 року у розмірі 1 710 749,62 гривень, а також суму судового збору. 14.03.2012 року судом було винесено ухвалу по даній справі, якою залучено до справи у якості позивача іншу особу в порядку процесуального правонаступництва, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна - замість Публічного акціонерного товариства ОТП Банк. У судове засідання представник позивача Пачков Д.В. не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд: стягнути зі [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна (вул. Фізкультури 28Д, м. Київ, Україна, 03680, п/р 26507002333333 в АТ ОТП Банк, МФО 300528, ідентифікаційний код 36789421) заборгованість за кредитним договором станом на 23.12.2011 року у розмірі 1 710 749,62 гривень, а також стягнути зі [PERSON] суму судового збору. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представниця відповідачки [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, згідно наступних підстав: Так, судом встановлено, що 12.04.2006 року АКБ Райффайзенбанк України та ПП Чара укладено кредитний договір СМ 102/159/2006 (а.с.6-13) з подальшими змінами та доповненнями (а.с.16-19), за умовами якого ПП Чара отримало кредит у розмірі 1 500 000 гривень двома траншами у розмірі 960 458 гривень та 539 542 гривень строком повернення до 12.04.2013 року. На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 12.04.2006 року між АКБ Райффайзенбанк України та [PERSON] укладено договір поруки (а.с. 28-30), за умовами якого [PERSON] зобовязалася відповідати за своєчасне виконання зобовязань ПП Чара за кредитним договором у повному обсязі. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором СМ 102/159/2006 від 12.04.2006 року (а.с.5), а також з більш детального розрахунку наданого позивачем у ході апеляційного розгляду справи (а.с.170), ПП Чара станом на 23.12.2011 року має заборгованість у розмірі 1 710 749,62 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 1 230 952,20 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 475 181,35 гривень, а також з пені за прострочення виконання зобовязання у розмірі 4 616,07 гривень. Як вбачається з досудових вимог про погашення заборгованості за кредитним договором, позивачем, на підставі умов п. 1.9.1. кредитного договору, було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором (а.с.25-27, 33-34), яка виконана не була. Відповідно до ст. 1 Статуту ПАТ ОТП Банк, затвердженого рішенням єдиного акціонера від 11.04.2012 року та погодженого Національним Банком України 20.07.2012 року, ПАТ ОТП Банк є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства ОТП Банк, яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обовязків АКБ Райффайзенбанк України. Банк був створений у формі Акціонерного товариства закритого типу на підставі договору про створення та діяльність Акціонерного комерційного банку Райффайзенбанк України від 13.11.1997 року та рішення установчих зборів банку від 28.11.1997 року та зареєстрований Національним Банком України 02.03.1998 року за реєстровим № 273. Згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 09.10.2006 року банк змінив назву з АКБРайффайзенбанк України на Закрите акціонерне товариство ОТП Банк. З метою приведення статуту у відповідність до вимог Закону України Про акціонерні товариства від 17.09.2008 року № 514-VІ та згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 23.04.2009 року банк змінив назву Закритого акціонерного товариства ОТП Банк на ПАТ ОТП Банк (а.с.168). Також, відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 02.07.2013 року Публічне акціонерне товариство ОТП Банк відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за кредитним договором СМ 102/159/2006 від 12.04.2006 року та договором поруки SR-102/159/2006 від 12.04.2006 року. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, враховуючи вищевикладене, із відповідачки [PERSON] необхідно стягнути суму в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором СМ 102/159/2006 від 12.04.2006 року на користь позивача у розмірі 1 710 749 гривень 62 копійки, тим самим позовні вимоги позивача задовольнивши у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved