Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 02 липня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими побудовами, що знаходяться за адресою: село Писарівка, вул. Дружби, 40, Новосанжарського району Полтавської області. Згідно Постанови державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори вих. № 1672/02-31 від 17.08.2017 року [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач звернулася до суду для визнання права власності на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Позивач в судове засідання не зявилася, її представник [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву №02-47/479 від 22.12.2017 року про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно довідки Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №689 від 08.11.2017 року, згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок № 01-0058-5, за [PERSON] числиться житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Писарівка, вул. Дружби, 40, Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 18). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 25.09.2017 року, інвентаризаційна справа № 28, вбачається, що в с. Писарівка, вул. Дружби, 40, Новосанжарського району Полтавської області знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, замовник технічної інвентаризації [PERSON] (а.с.9-13). Згідно повідомлення ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №9900 від 29.09.2017 року, реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: Новосанжарський район, село Писарівка, вулиця Дружби, 40, не проводилася (а.с. 16). [PERSON] померла 02 липня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 326457 від 04.07.2016 року (а.с. 7). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №1672/02-31 від 17.08.2017 року, після померлої 02.07.2016 року [PERSON] заведена спадкова справа №230/2016 від 26.09.2016 року, із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до заповіту, посвідченого в Писарівській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області 02.03.2010 року, [PERSON] заповідала усе своє майно своїй дочці [PERSON] надії Семенівні (а.с. 8). Згідно договору розподілу спадкового майна, [PERSON] та [PERSON] розподілили майно померлої [PERSON], згідно якого у власність [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходяться на приватизовані земельній ділянці за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, село Писарівка, вул. Дружби, 40 (а.с. 19). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved