Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

24.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав не проживання понад встановлені законодавством строки. Добровільно [PERSON] з будинку не виписалась, хоча з 2004 року в будинку не проживає, оскільки переїхала до [ADDRESS]. Позивач надав заяву про підтримку позову та розгляд справи за його відсутності. Крім того в наданій заяві зазначив, що визнання [PERSON] втратившою право користування будинком йому необхідно для отримання субсидії. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини: Позивачу [PERSON] на праві приватної власності згідно договору дарування житлового будинку 2-1235 від 13.04.2007 року належить будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с14-16). В зазначеному будинку з 16.03.2006 року зі згоди батька позивача - [PERSON] була зареєстрована його дружина - відповідачка по справі [PERSON] (а.с.9-16). 30.06.2011 року рішенням Балаклійського районного суду Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З акту обстеження від 20.01.2014 року встановлено , що відповідач [PERSON] за зареєстрованою адресою не проживає з 2004 року, особисті речі відсутні (а.с.7). Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.391, 392 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 наведеного Кодексу). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливі лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] без поважних причин не проживає у будинку протягом більш ніж рік (а саме з 2004 року), втратила зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, її майна в будинку немає, за комунальні послуги вона не платить, витрати з утримання будинку не несе, а тому втрачає право на користування цим житлом. Відповідачка позов визнала. На підставі викладеного,

Outcome: approved