Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

23.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з [PERSON] на його користь суму в розмірі 1690 грн. матеріальної шкоди, а саме: 1350 грн. за фактичне не проживання в орендованій квартирі, 340 грн. за використання послуг гуртожитку. Стягнути з [PERSON] на його користь 3000 грн. моральної шкоди та 487,20 грн. судових витрат. В судовому засіданні позивач позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2015 р. [PERSON] уклав короткостроковий договір оренди житлового приміщення, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] з [PERSON] на строк до 08 вересня 2015 року по 01 березня 2016 року. За згодою сторін орендна плата становила 1500 грн. за місяць і сплачувалась відповідачу кожного місяця. Комунальні послуги сплачував відповідач самостійно, крім суми за використане світло. 07.11.2015 р. в орендованій квартирі, в котрій позивач проживав разом із своєю дружиною -[PERSON], зламався сантехнічний вузол, а саме унітаз, про що було негайно попереджено відповідача. 08.11.2015 р. [PERSON] приїхала до квартири [ADDRESS], разом із сантехніком, який оглянувши унітаз, повідомив, що причиною поломки було те, що його встановили, хоча він вже був у використанні та закінчився строк його експлуатації. На вказане відповідач влаштувала скандал та заявила про розірвання договору оренди в односторонньому порядку. 10.11.2015 р. [PERSON] приїхала до квартири [ADDRESS] разом із працівниками міліції і змусила залишити дане житло. За листопад сума щомісячної оплати була виплачена, хоча фактично позивач, разом зі своєю дружиною, орендованим житлом не користувався. Вказане, змусило позивача знімати кімнату в гуртожитку, за використання послуг якого він зазнав додаткових витрат. Відповідно до ч.4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 168 ЖК УРСР укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Відповідно до ч.2 ст. ст. 168 ЖК УРСР дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача. Відповідно до ч.3 ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. Таким чином, [PERSON] не виконала свої зобов'язання перед позивачем та завчасно не попередила його про розірвання договору оренди житлового приміщення, що в свою чергу призвело до того, що [PERSON] фактично не міг користуватися орендованим житлом, кошти за оренду якого, були відповідачу сплачені. В своєму позові [PERSON] прохає стягнути 340 грн. за використання послуг гуртожитку. Дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки правові підстави про стягнення коштів за послуги гуртожитку відсутні. Також, позивач прохає стягнути з [PERSON] на його користь 3000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що фактична відсутність користування орендованим житлом завдала його сім'ї моральних страждань, в результаті чого через постійне хвилювання погіршилось його самопочуття та сімейні відносини. Дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано жодних доказів її заподіяння. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial