Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

23.09.2019 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 02.11.2017 р. по 10.08.2019 р. в сумі 3 987,91 грн. та трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 02.11.2017 р. по 10.08.2019 р. в сумі 1 327 грн. та трьох процентів річних в розмірі 531,00 дол.США. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14.03.2012 р. в справі № 2-673/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000,00 дол.США, що еквівалентно 79 800,00 грн. за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення та 25 000,00 грн. та судові витрати 1 085,00 грн. Вказане рішення набрало законної сили, за яким позивачу видано виконавчий лист, який з метою його примусового виконання був пред`явлений до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби. Також, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25.06.2018 р. в справі № 761/40571/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.03.2012 р. по 01.11.2017 р. інфляційні втрати в сумі 31 009,51 грн. та 3% річних у розмірі 32 916,40 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 30.07.2019 р. залишено без змін рішення суду від 25.06.2018 р. Разом з тим, оскільки відповідачем в добровільному порядку грошові кошти позивачу повернуті не були та жодних дій для виконання рішення суду не вчинено, тому останній звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 02.11.2017 р. по 10.08.2019 р. в сумі 3 987,91 грн. та трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 02.11.2017 р. по 10.08.2019 р. в сумі 1 327 грн. та трьох процентів річних в розмірі 531,00 дол.США., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. Ухвалою від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, однак до суду направив клопотання, у якому останній вказує, що позовні вимоги підтримує, та просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився та відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 01.04.2007 р. між [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , та [PERSON] була укладена угода № 10/07-Ф про надання адвокатської правової допомоги, відповідно до якої відповідач представляв інтереси [PERSON] по справі за позовом про визнання недійсним договору дарування, умови якої не виконано. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києвавід 14.03.2012 р. в справі № 2-673/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000,00 дол.США, що еквівалентно 79 800,00 грн. за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення та 25 000,00 грн. та судові витрати 1 085,00 грн. Після набрання рішенням законної сили позивачем у встановленому законом порядку було видано виконавчий лист, який з метою його примусового виконання був пред`явлений до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25.06.2018 р. в справі № 761/40571/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.03.2012 р. по 01.11.2017 р. інфляційні втрати в сумі 31 009,51 грн. та 3% річних у розмірі 32 916,40 грн. Вказане рішення було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.07.2019 р. та набрало законної сили. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. Посадових чи службових осіб та громадян в підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що оскільки грошові кошти в сумі 10 000,00 дол.США та 26 085,00 грн. відповідач в добровільному порядку позивачу не повернув та жодних дій для виконання рішення суд не вчинив, а тому з врахуванням викладеного позивачем у позовній заяві розрахунку, інфляційні втрати та три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 02.11.2017 р. по 10.08.2019 р. складають 5 314,91 грн. та 531,00 дол.США відповідно. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно висловленій правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 04.07.2018 року в справі № 14-134цс18, у якій вказано, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не виконано рішення Шевченківського районного суду м.Києвавід 14.03.2012 р. в справі № 2-673/11, за яким з нього на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти в сумі 10 000,00 дол.США та 25 000,00 грн. та судові витрати 1 085,00 грн., при цьому перевіривши надані позивачем розрахунки, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 02.11.2017 р. по 10.08.2019 р. інфляційні втрати в сумі 3 987,91 грн. та три проценти річних в сумі 1 327,00 грн., а також за доларовою заборгованістю три проценти річних в сумі 531,00 дол.США. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved