Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

24.02.2021 позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований гараж, загальною площею 49,6 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0057 га з кадастровим номером 5310900000:50:076:0111, за адресою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позов послався на те, що йому, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 21.04.2015 виданого реєстраційною службою Миргородського управління юстиції Полтавської області, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0057 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , кадастровий номер 5310900000:50:076:0111, цільове призначення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів. На цій земельній ділянці ним у 2015 році побудовано гараж загальною площею 49,6 кв.м, згідно технічного паспорту від 05.02.2021. На його заяву про прийняття в експлуатацію гаража № [NUMBER] , Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області листом від 10.02.2021 було повідомлено, що гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] є об`єктом самочинного будівництва, оскільки на нього відсутня проектна документація та документ, який відповідно до ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» надає право на виконання будівельних робіт. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13/04/2011 його прийняття в експлуатацію можливе у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. В той же час під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми. 11 лютого 2021 року було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження гаражу [ADDRESS] . За результатами проведеного технічного обстеження вищевказаного об`єкта було встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації та отримано інформацію за №41/13-19/91/13-18 від 10.02.2021 від Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради щодо відповідності місця розташування гаражу вимогам державних будівельних норм. Він є власником самочинно збудованого гаража, що виключає можливість зареєструвати за ним право власності на дане нерухоме майно та в майбутньому позбавляє його права розпоряджатися гаражем на власний розсуд, тому звернувся до суду щодо визнання права власності на самочинно збудований об`єкт. Ухвалою судді від 22.03.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.40). Позивач та його представник адвокат Тарасенко В.С. в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність та задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 42,44). Представник відповідача виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 43). Представник третьої особи Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився. Направив пояснення в яких просив справу розглянути у відсутність представника. Зазначив, що гараж розташований за адресою [ADDRESS] є самочинно збудованим і відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів реєстрація об`єкта здійснюється на підставі декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду та технічного обстеження гаражу. В матеріалах справи наявний звіт про проведення технічного обстеження гаражу [ADDRESS] за результатами якого встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта. При ухваленні рішення представник покладається на розсуд суду (а.с.42). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до наступного. Зі змісту технічного паспорту на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] вбачається, що позивачем збудований гараж в 2015 році площею 49,6 кв.м. (а.с. 13-24). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 21.04.2015 виданого реєстраційною службою Миргородського управління юстиції Полтавської області [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0057 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , кадастровий номер 5310900000:50:076:0111, цільове призначення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів (а.с. 25). 10.02.2021 Управлінням архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області відмовлено [PERSON] у введенні в експлуатацію гаража № [NUMBER] побудованого в 2015 році по [ADDRESS] , оскільки відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України гараж є об`єктом самочинного будівництва та відповідно до п.10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 13.04.2011 року №461 передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду (а.с.29 ). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження гаражу [ADDRESS] , встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.17-21). Відповідно до ч.1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Відповідно до ст. 375 ч.1-3 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй землі іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, необхідною умовою для визнання права власності на самочинне будівництво за ч. 5 ст. 376 ЦК України є знаходження вказаного об`єкта на земельній ділянці, наданій в користування, та відсутність порушення самочинним будівництвом прав інших осіб. Під час здійснення будівництва позивачем були дотримані архітектурні, будівельні, санітарно-гігієнічні норми та норми з пожежної безпеки, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки: про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно ст.331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, враховуючи, що побудований позивачем гараж, загальною площею 49,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] придатний для подальшої експлуатації, відповідає вимогам чинного законодавства, права сусідів не порушені, та власником земельної ділянки є позивач, цільове призначення «для будівництва індивідуальних гаражів», тому позивач набув право власності на цю річ і за ним необхідно визнати право власності на самочинно збудований гараж, загальною площею 49,6 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0057 га з кадастровим номером 5310900000:50:076:0111, за адресою [ADDRESS] . В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В зв`язку з тим, що позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача, тому суд,

Outcome: approved