overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

23.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород Дністровському Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 367 розірвати, вказуючи, що 04 листопада 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися з початку червня 2018 року, разом не проживають, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якого позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність, вказуючи що до перемирення вони не дійшли. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб\~ 04 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород Дністровському Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 367.\~ /л.с. 8 / Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], подружні відносини припинені з червня 2018 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

23.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні; відповідач позов визнав і повідомив про свою згоду на розірвання шлюбу з позивачем; від наданням судом строку на примирення сторони відмовилися. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 06.07.2002 року, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви та пояснень сторін, внаслідок психологічної несумісності між подружжям виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З квітня 2018 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 28.05.2013 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу дитину просить залишити на виховання відповідачу. В судове засідання позивач не зявився. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявилась також. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Не заперечувала проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 28.05.2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю по вул. Північна, 7 в с. Карпилівка Новоград-Волинського району. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечувала щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання сина визначити разом з матірю. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище «Левицька». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. У судове засідання сторони не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19.11.1999 року, при цьому спільних дітей не мають. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 17788 грн. за кредитним договором №140703-133116 від 03.07.2014 року та судові витрати в сумі 1779,62 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.07.2014 року відповідач та позивач уклали кредитний договір №140703-133116 згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 600 грн. Відповідно до п. 3.3 договору відповідач зобовязана повернути 600 грн. а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 168 грн., що разом складає 768 грн. у строк до 16.07.2014 року. Відповідач відповідно до п.2.3 договору сплачував відсотки за користування кредитом, кредит та пролонгував договір. 16.07.2014 року відповідач сплатила відсотки за користування кредитом у сумі 168 грн. та пролонгувала договір до 30.07.2014 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 600 грн. 10.09.2014 року відповідач сплатила відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 200 грн. і більше на звязок із позивачем не виходить, в звязку з чим станом на 04.07.2018 року утворилась заборгованість в сумі 17788 грн. із яких: 600 грн. основний борг, 168 грн. проценти за договором, 17020 грн. пеня за договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень по суті позову не надала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 81 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями кредитного договору №140703-133116 від 03.07.2014 року, розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 30.09.2000 року вона\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини фактично припинені.\~\~ Спір про майно відсутній. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення при заочному розгляді не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про\~ причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 30.09.2000 року\~ сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 5). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що вона з 17.06.2015 року перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Зазначає, що сама не взмозі забезпечити належний рівень життя дитині. Батько дитини є інвалідом ІІІ групи, інших утриманців немає, тому спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09.08.2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], що проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач єінвалідом ІІІ групи, має дохід, інших утриманців не має, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2018 року і до досягненням дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 05.11.1996 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1709. Від шлюбу дітей не мають. Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому пояснила, що стосунки між нею та відповідачем не склалися, що призвело до того, що вони спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують та більше року разом не проживають. На підставі викладеного просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09.08.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с. 24). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05.11.1996 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1709. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Однак, спільне життя з відповідачкою у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідностідо частини1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати повязані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернулася до суду із позовом до про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після смерті матері вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, часто хворіла. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтв їй було відмовлено, так як пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. Тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). [PERSON] являється донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с. 7, 8). Після звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, так як пропущений шестимісячний строк для прийняття спадини (а.с. 13). Позивач хворіла про що надає відповідні копії з медичної картки (а.с. 10-12). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із своєю матір'ю. Відповідач є працездатною особою, матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але не в достатній мірі, участь у вихованні дитини приймає, але також не в достатній мірі, аліментів нікому не платить. Ухвалою суду від 16.08.2018 провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та не надав відзив на позовну заяву, та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне: Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3), відповідно до довідки з місця проживання (а.с. 5) дитина проживає разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, матеріальну допомогу на утримання дитини надає не в достатній мірі, участь у вихованні дитини приймає, але в недостатній мірі, аліментів нікому не платить Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved