Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

22 лютого 2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Савицька М. звернулася до суду в інтересах держави із зазначеним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що Миколаївською місцевою прокуратурою № 1 було виявлено порушення інтересів держави під час розпорядження Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області землями сільськогосподарського призначення державної власності. Так, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-12998/14-17-СГ від 21 вересня 2017 року відповідачу [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Оформлення права власності відповідача на земельну ділянку було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: останнім вже було використано його право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Посилаючись на викладене, просила визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-12998/14-17-СГ від 21 вересня 2017 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 08 грудня 2017 року за № 23893853 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , а також витребувати у відповідача вищезазначену земельну ділянку у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області . Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 06 березня 2017 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (а. с. 15), в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у його власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, за наслідками розгляду якої видано наказ № 14-4062/14/17-СГ від 11 квітня 2017 року (а. с. 20) та було надано відповідний дозвіл. В подальшому, 13 червня 2017 року, [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (а. с. 21), в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення у його власність вищезазначеної земельної ділянки, за наслідками розгляду якої видано наказ № 14-9152/14-17-СГ від 29 червня 2017 року (а. с. 22), яким було затверджено зазначений проект, а також передано у власність відповідача вказану земельну ділянку. 11 травня 2016 року [PERSON] подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (а. с. 13) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га із земель державної власності в межах території Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, розглянувши яку, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області видало наказ № 14-5029/14-16-СГ від 03 червня 2016 року (а. с. 20), яким було надано такий дозвіл. Наступного року, 13 вересня 2017 року, [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (а. с. 23), в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення у його власність земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, за наслідками розгляду якої видано наказ №14-12998/14-17-СГ від 21 вересня 2017 року (а. с. 24), яким було затверджено вказаний проект, а також передано у власність відповідача вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користування громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Положенням ч. 4 ст. 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян проводиться один раз по кожному виду використання. Як випливає зі змісту ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Разом із тим, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 153978923 від 25 січня 2019 року (а. с. 36-39) власником вищезазначених двох земельних ділянок площею 1 га та 2 га є [PERSON] .. Проаналізувавши зазначені вище докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] , зловживаючи своїм правом, набув у власність спірну земельну ділянку площею 1 га ріллі, що розташована в межах території Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, шляхом подачі недостовірної інформації про те, що він не використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушив суспільний інтерес та законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позов прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сума судового збору, оплата якого підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а. с. 1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved