Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

22 березня 2017 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати незаконною бездіяльність Ясенської сільської ради, щодо непогодження та не підписання збірно - кадастрового плану земельної ділянки площею 0,1612 га по [ADDRESS] у с. Ясень, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, дозвіл на розробку якого наданий рішенням сесії від 11 вересня 2014 року, та зобов'язати сільську раду погодити збірно-кадастровий план зазначеної земельної ділянки, а сільського голову підписати його для можливості подальшого скерування до розгляду головним архітектором району і начальником районного відділу Держземагенства і завершення виготовлення технічної документації для оформлення права приватної власності на земельну ділянку площею 0,1612 га по [ADDRESS] у с. Ясень, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2017 року провадження по справі закрито у зв'язку з тим, що дані позовні вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано - Франківської області від 21 листопада 2017 року, ухвала про закриття провадження у справі скасована, справа направлена Рожнятівському районному суду для продовження судового розгляду. Ухвалою суду від 08 грудня 2017 року справу призначено до судового розгляду. 05 березня 2018 року позивачка подала суду додаткову позовну заяву, в якій доповнила позовну заяву вимогою про визнання незаконним і скасування рішення сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року, яким дано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. [ADDRESS] у с. Ясень, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2018 року призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням сесії Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року позивачам дано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1612 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель у с. Ясень [ADDRESS], які їм належать на праві спільної часткової власності. На підставі цього рішення сільської ради ПП «Луги» у 2014 році виготовлено технічну документацію, в якій колишнім сільським головою села Ясень [PERSON] відповідно до складеного земельно - узгоджувальною комісією сільської ради акту № 19 від 11 вересня 2014 року підписано та завірено гербовою печаткою сільської ради акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Протягом тривалого часу вони у судовому порядку оспорювали рішення Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року, яким було дано дозвіл суміжному землекористувачу [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у с. Ясень по вул. [ADDRESS], в межі якої було незаконно включено дорогу та майданчик для розвороту транспорту. До вирішення цього спору судом колишній сільський голова [PERSON] не погоджував збірний кадастровий план земельної ділянки. У зв'язку зі смертю [PERSON] ухвалою Рожнятівського районного суду від 20 січня 2016 року закрито провадження у справі про визнання недійсним вищевказаного рішення сільської ради. Рішення сільської ради, яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, площею 0,0826 га є персональним рішенням, тому у зв'язку зі смертю заявника воно втратило чинність. Крім того, покійний [PERSON] претендував на приватизацію земельної ділянки, площею 0,0157 га, що належить громаді села Ясень і є комунальною власністю, по якій згідно рішення Ясенської сільської ради від 28 листопада 2005 року проходить громадська дорога від вулиці [PERSON] до господарства позивачів і земельних ділянок інших жителів с. Ясень та майданчик для розвороту транспорту розміром 11 м х 14 м, яким користуються жителі села Ясень. Дана громадська дорога та майданчик для розвороту транспорту відзначені в картографічних матеріалах села Ясень, виготовлених у 1969 році та в Генеральному плані забудови села Ясень. Також рішенням сесії Ясенської сільської ради від 27 вересня 2005 року відмовлено покійному чоловікові позивачки [PERSON] - [PERSON] у передачі у власність заїзду до їх господарства, мотивуючи тим, що цей заїзд знаходиться у кінці вулиці і потрібен для розвертання транспорту і для громадських потреб. Рішенням сесії Ясенської сільської ради від 28 листопада 2005 року по заявах жителів села [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спірну земельну ділянку, на яку претендував [PERSON], визнано спільною під'їздною дорогою, яка використовується до присадибних ділянок вказаних громадян та для розвороту транспорту. Земельна ділянка, по якій проходить громадська дорога та майданчик для розвороту, на даний час відгороджена самим [PERSON] від його присадибної ділянки та згідно виданого йому в 1984 році Будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, не входить у площу його земельної ділянки. У схемі виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель, що є складовою Будівельного паспорта, земельна ділянка, якою фактично він постійно користувався, має площу менше 0,07 га, а не 0,0826 га, як це вказано в оскаржуваному рішенні сільської ради. Наявність даної громадської дороги та майданчика для розвороту транспорту також підтверджується збірним кадастровим планом земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,1612 га, на яку претендують позивачі, містобудівною довідкою виданою 08 жовтня 2014 року головним архітектором району по питанню встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд на замовлення суміжного землекористувача [PERSON], згідно якої частина земельної ділянки, що передається [PERSON], підлягає під влаштування громадського заїзду, а також рішеннями Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2009 року та 10 вересня 2012 року та ухвалою від 29 березня 2013 року, заявою в сільську раду самого [PERSON] датованою 2005-м роком, в якій він просив вирішити питання про дорогу та майданчик для розвороту транспорту, а також актом державного виконавця ВДВС районного управління юстиції Озара М.І. від 22 січня 2013 року про виконання рішення Рожнятівського районного суду від 26 листопада 2012 року про зобов'язання [PERSON] демонтувати дерев'яну огорожу 4,0 м довжиною, яка була самочинно встановлена ним на проїздній дорозі. Сільський голова та депутати Ясенської сільської ради не прийняли до уваги зазначені обставини та прийшли до хибного висновку про надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. [ADDRESS] у с.Ясень, включивши в розміри даної земельної ділянки спільний громадський заїзд та розворотний майданчик. Також 04 березня 2016 року вони звернулися з письмовою заявою до Ясенської сільської ради про погодження та підпис сільським головою збірно - кадастрового плану земельної ділянки площею 0,1612 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS] у с.Ясень, який погодили суміжні землекористувачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник Рожнятівської філії РЕМ, для подальшого погодження технічної документації головним архітектором району та начальником районного відділу Держземагенства. Проте листом № 129 від 30 березня 2016 року сільський голова [PERSON] відмовив у підписанні та погодженні їм збірно-кадастрового плану зазначеної земельної ділянки, мотивуючи тим, що заїзд до земельної ділянки проходить через земельну ділянку площею 0,0157 га, яка має бути передана у приватну власність покійному [PERSON], який помер [INFO], і у зв'язку з цим необхідно вишукати можливість влаштування іншого заїзду до своєї земельної ділянки, який не буде викликати заперечень зі сторони суміжних землекористувачів. Така позиція Ясенської сільської ради і зокрема сільського голови [PERSON] є неправомірною, а бездіяльність незаконною, грубого порушує їх права по реалізації права на оформлення у власність земельної ділянки, межі якої встановлені, а питання щодо громадського проїзду та місця розвороту, площа якого не входить у зазначену земельну ділянку, не може бути підставою для відмови у погодженні виготовленої ними технічної документації. Крім того, рішенням сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року дано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. [ADDRESS] в с.Ясень. Дане рішення прийнято сільською радою в інтересах третьої особи [PERSON], незважаючи на те, що дана справа перебувала на розгляді в суді. Тому Ясенська сільська рада не мала права вчиняти будь-які дії та приймати будь - які рішення щодо затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою. Представник відповідача - сільський голова [PERSON] направив відзив на позовну заяву, в якому вказав, що рішенням Рожнятівського районного суду від 5 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, у справі, що розглянута за адміністративним позовом прокурора Рожнятівського району до Ясенської сільської ради про визнання рішення сесії Ясенської сільської ради від 22 лютого 2013 року «Про надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення і відновлення меж земельних ділянок в натурі для ведення особистого селянського господарства та для будівництва, обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд жителям с. Ясень» визнано рішення сесії Ясенської сільської в частині надання дозволу [PERSON] на складання технічної документації щодо встановлення і відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0, 669 га таким, що є незаконним, визнано протиправною бездіяльність Ясенської сільської ради в частині не вирішення питання про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0157 га та зобов'язано Ясенську сільську раду вирішити звернення [PERSON] щодо надання дозволу на приватизацію земельної ділянки загальною площею 0,0826 га. Тому рішенням Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року щодо надання дозволу покійному [PERSON] на приватизацію земельної ділянки, яка включає спірну земельну ділянку площею 0,0157 га, протест прокурора розглянутий, зміст та мотиви рішення Ясенської сільської ради приведені до вимог чинного законодавства та на виконання рішення суду з цього приводу (а. с. 162). У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. [PERSON] доповнила, що при умові передачі у власність земельної ділянки розміром 0,0157 га, яка використовується для заїзду та розвороту транспорту її родиною та іншими сусідами, до її подвір»я неможливо буде заїхати, оскільки іншої під»їздної дороги у наявності нема. Позивачка [PERSON] у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача - сільський голова села Ясень [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у відзиві на позов та додатково пояснив, що не погоджуючи збірно - кадастровий план позивачам діє на виконання рішення Рожнятівського районного суду від 5 вересня 2013 року і відповідно рішення Львівського апеляційного суду у цій справі від 30 вересня 2015 року, якими сільраду зобов»язано передати [PERSON] земельну ділянку розміром саме 0,08826 га у тому числі із земельною ділянкою розміром 0,0157 га , яка служить для заїзду і розвороту транспорту. Не заперечує, що на даний час ні позивачка ні третя особа ні інші жителі вулиці не мають іншого заїзду до присадибних ділянок та для розвороту транспорту у даному місці. Питання про влаштування заїзду у іншому місці сільська рада не приймала. Однак позивачка повинна вишукати собі можливість та влаштувати заїзд з іншого боку по своїй земельній ділянці. Представник відповідача - адвокат [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає [ADDRESS]. Вони з позивачами є суміжними землекористувачами. Процес приватизації земельної ділянки розпочав її покійний чоловік, однак не встиг його завершити. На даний час дозвіл на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку, якою їх сім'я користується, надано її сину [PERSON] Свою земельну ділянку, в тому числі і спірну її частину, по якій проходить проїзд до присадибних ділянок жителів села та розворотний майданчик, її сім»я відгородила, тобто на даний час ця частина землі не входить у розмір її фактичного землекористування. Не заперечує, щоб цією частиною земельної ділянки користувалися жителі села для проїзду. Що стосується позивачів, то вона проти того, щоб вони користувалися проїздом до своєї земельної ділянки, оскільки перебуває з ними у неприязних відносинах. Свідок [PERSON] - зять позивачки [PERSON] та чоловік позивачки [PERSON] дав у судовому засіданні показання про те, що їх сім'я протягом тривалого часу перебуває у неприязних відносинах із сім'єю [PERSON], з якими вони є суміжними землекористувачами. Причиною ворожнечі є земельні спори. Зокрема [PERSON] постійно створює йому та членам його сім'ї перешкоди у користуванні спірною частиною земельної ділянки, не дозволяючи по ній здійснювати заїзд до свого подвір»я. Не заперечує, що вони у свою чергу не дозволяли і сім»ї третьої особи користуватися спірною частиною заїзду, однак тепер не будуть так робити. Практично цей заїзд та розворотний майданчик -єдиний заїзд для всіх сусідів і реально існує. Свідок [PERSON] - сусідка позивачів та третьої особи, у судовому засіданні пояснила, що на спірній земельній ділянці, що примикає до подвір»їв позивачів та третьої особи, знаходиться дорога та роз»їздний майданчик, яким користуються всі сусіди і вона в тому числі. Однак вважає, що земельна ділянка позивачів достатньо великих розмірів і вони можуть облаштувати собі інший заїзд до свого господарства, за рахунок свого подвір»я. Вислухавши пояснення сторін, свідків та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 4 ст. 82 зазначеного кодексу, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння, що знаходиться у с. Ясень по [ADDRESS] Рожнятівського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності № 13319182 від 23 січня 2007 року (а. с. 147). Рішенням сесії Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] дано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1612 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в с. Ясень, [ADDRESS] Рожнятівського району Івано-Франківської області у спільну сумісну власність, що підтверджується випискою з рішення дев'ятнадцятої сесії Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року (а. с. 20). Комісією Ясенської сільської ради проведено обстеження зазначеної земельної ділянки площею 0,1612 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та встановлено, що ця земельна ділянка межує із земельними ділянками [PERSON] та [PERSON]. Зі сторони [PERSON] та [PERSON] порушення меж не виявлено. Комісія вважає за можливе передати земельну ділянку у власність [PERSON] та [PERSON] без підпису суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією акту земельно - узгоджувальної комісії від 28 вересня 2014 року (а. с. 21 зворот). Рішенням сесії Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року затверджено акт земельно - узгоджувальної комісії від 28 вересня 2014 року по питанню суміжнього землекористування між сусідніми землекористувачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією вказаного рішення сільської ради (а. с. 21). На замовлення позивачів ПП «Луги» виготовлено збірно - кадастровий план земельної ділянки площею 0,1612 га. Для його погодження позивачі звернулися у сільську раду з відповідною заявою, у відповідь на яку їх повідомлено, що для погодження зазначеного кадастрового плану потрібно знайти можливість заїзду до земельної ділянки у спосіб, який не буде викликати заперечень у суміжних землекористувачів, оскільки згідно виготовленого плану заїзд до земельної ділянки проходить через земельну ділянку площею 0,0157 га, яка має бути передана у власність [PERSON], що підтверджується копією заяви про надання послуг по виконанню землевпорядних робіт від 26 вересня 2014 року (а. с. 23), копією збірно - кадастрового плану (а. с. 24 - 25) та копією повідомлення Ясенської сільської ради № 129 від березня 2016 року (а. с. 8). Земельною ділянкою по [ADDRESS] у с. Ясень на підставі рішення сесії Ясенськоїсілської ради від 24 грудня 1993 року користувався [PERSON], який помер [INFO], а після його смерті даною земельною ділянкою користуються дружина та дочка покійного - позивачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією архівного витягу № Я-24/04-01 від 29 вересня 2014 року (а. с. 22) та копією довідки №1368, виданої виконкомом Ясенської сільської ради (а. с. 23). У 1984 році [PERSON] (батькові третьої особи) видано будівельний паспорт на забудову, відповідно до якого відведена земельна ділянка має площу 0,07 га, спільний заїзд не входить у площу земельної ділянки, що підтверджується копією будівельного паспорта, містобудівною довідкою та експлікацією угідь третьої особи (а. с. 26 - 29). Позивачі та третя особа є сусідами і суміжними землекористувачами, мають у фактичному користуванні відповідно 0,1619 та 0,0669 га землі, для заїзду до своїх домогосподарств користуються спільним заїздом і спірним розворотним майданчиком розміром 0,0157 га, що примикає до обох подвір»їв, що підтверджується планом земельних ділянок (а.с.17). На частину земельної ділянки, яка служить для під»їзду та розвороту транспорту для позивачів, третьої особи та інших сусідів з 2005 року претендував чоловік позивачки [PERSON], з приводу чого звертався з відповідними заявами у Ясенську сільську раду. У передачі цієї спірної земельної ділянки йому відмовлено та визнано її спільною під»їздною дорогою, що підтверджується копіями рішень Ясенської сільської ради від 27 вересня та 28 листопада 2005 року (а. с. 34, 35). 12 листопада 2006 року Ясенська сільська рада пунктом 18 свого рішення додатково визнала спірну земельну ділянку шириною 11 та довжиною 14 метрів, що веде до господарств [PERSON], [PERSON], [PERSON] громадською дорогою. У 2009 році [PERSON] - батько третьої особи, оскаржив зазначене рішення. Рішенням Рожнятівського районного суду від 04 грудня 2009 року у задоволенні позову [PERSON] до Ясенської сільської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним рішення сільської ради відмовлено, що підтверджується копією згаданого судового рішення (а. с. 33). У процесі приватизації земельних ділянок, що служать для обслуговування житлових будинків та господарських споруд, позивачки і батько третьої особи звернулися до Ясенської сільської ради з заявами про надання їм дозволу на складання відповідної технічної документації - позивачки на передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,1612 га, яка є у їх фактичному користуванні, а батько третьої особи площею 0, 0826 га, у склад якої входить спірна земельна ділянка розміром 0,0157 га - що є під»їздною дорогою. Своїми рішеннями від 22 лютого 2013 року Ясенська сільська рада дала дозвіл позивачкам на складання технічної документації за земельну ділянку площею 0,15 га, рекомендувавши добровільно передати батькові третьої особи 0,0112 га землі, як компенсацію за земельну ділянку, що служить під»їздною дорогою, а третій особі площею 0,0669 га, не включивши у неї під»їздну дорогу. За протестом прокурора зазначені рішення сесії Ясенської сільської ради судом визнані незаконними, оскільки орган місцевого самоврядування діяв всупереч вимог статті 118 ЗК України, за змістом якої повинен був прийняти рішення про дозвіл на розроблення проекту землеустрою у тих розмірах, які зазначені у заявах чи дати вмотивовану відмову у його наданні. Суд зобов»язав сільську раду прийняти рішення і розглянути заяви відповідно [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], що підтверджується матеріалами оглянутої у судовому засіданні справи №350/1577/13-а, та копією постанови Рожнятівського районного суду від 05 вересня 2013 року (а. с. 139, 140). Рішенням сесії Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року дано дозвіл батькові третьої особи - [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель у с. Ясень [ADDRESS], що підтверджується випискою з рішення (а. с. 19). На підставі вказаного рішення проводилося встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі. Архітектурою встановлено, що частина зазначеної земельної підлягає під влаштування громадського проїзду, що підтверджується копією містобудівної довідки № 450/05-16.2/10 від 08 жовтня 2014 року (а. с. 28). Фактична наявність проїзду та розворотного майданчика підтверджується також копією листа ПП «Луги» (а.с.16), копією рішення Рожнятівського районного суду від 10 вересня 2012 року (а. с. 30, 31), копією акта державного виконавця про виконання зазначеного рішення від 22 січня 2013 року (а.с.164), копією Акту земельно - узгоджувальної комісії від 05 серпня 2013 року (а. с. 149), копією листа Ясенської сільської ради № 406 від 23 липня 2012 року (а. с. 150), Викопіюванням з генерального плану забудови с. Ясень (а. с. 187). З пояснень сторін встановлено, що рішення Ясенської сільської ради від 11 вересня 2014 року в частині надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0826 га оскаржувалося у судовому порядку і ухвалою суду провадження у справі закрито, у зв'язку зі смертю [PERSON]. Оспорюваним рішенням сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року дано дозвіл третій особі [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель у с. Ясень по вул. [ADDRESS], що підтверджується випискою із рішення дев'ятнадцятої сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року (а. с. 132). У площу зазначеної технічної документації включено існуючий заїзд до будинковолодіння [PERSON], що підтверджується довідкою № 38/01-18, виданою начальником відділу містобудування і архітектури Рожнятівської РДА 4 травня 2018 року та викопіюванням з генерального плану забудови с. Ясень (а.с.186-187). На підставі аналізу наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності судом встановлено, що позивачі та третя особа є суміжними землекористувачами. Між ними протягом більше десятилітня існує спір з приводу частини земельної ділянки розміром 0,0157 га, яка рішенням сільської ради визнана розворотним майданчиком для транспорту та служить як заїздом до господарства позивачів, так і проїздом та розворотним майданчиком для транспорту третьої особи і інших сусідніх господарств та землекористувачів. У 2014 році рішенням сесії сільської ради позивачам надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,1612 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Позивачі у встановленому порядку виготовили збірно - кдастровий план земельної ділянки, межі якої чітко встановлені. Відповідач не погоджує зазначений збірно-кадастровий план, обгрунтовуючи свою позицію тим, що потрібно знайти можливість влаштування іншого заїзду до їх земельної ділянки, який не буде викликати заперечень у суміжних землекористувачів. Рішенням сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року, дано дозвіл третій особі [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. У площу зазначеної земельної ділянки входить спірна земельна ділянка розміром 0,0157 га, яка є громадським проїздом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Пунктом «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Відповідно до п. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) відносяться до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність. Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Відповідно до ст. 183 ЗК України завданням землеустрою є, зокрема, встановлення на місцевості меж адміністративно - територіальних утворень, територій з особливим природоохоронним, рекреаційним і заповідним режимами, меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Згідно приписів ст. 184 ЗК України землеустрій передбачає: встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно - територіальних утворень, землеволодінь і землекористувань; складання проектів відведення земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування землею; проведення топографо - геодезичних, картографічних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідувань земель. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З правової позиції Верховного Суду у справі № 346/4408/15-ц від 18 квітня 2018 року вбачається, що сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база. У той же час непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у власність. Вирішення питань, пов'язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв'язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок. Відповідно до п. г ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки відносяться до об»єктів у сфері благоустрою населених пунктів, а відповідно до ст. 12 зазначеного закону, суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що організацію благоустрою населених пунктів та фінансування місцевих програм з їх фінансування забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку, що Ясенська сільська рада в особі сільського голови проявляє незаконну бездіяльність, не погоджуючи кадастровий план земельної ділянки «у зв'язку з відсутністю можливості влаштувати заїзд до земельної ділянки, який не буде викликати заперечень у суміжних землекористувачів». Сільська рада щодо заїзду прийняла рішення про влаштування заїзду, який фактично використовується з цією метою позивачами, третьою особою та іншими суміжними землекористувачами. Даному рішенню сесії сільської ради дано позитивну оцінку судом. Рішення про влаштування заїзду для позивачів та проїзду для інших суміжних користувачів землі у іншому місці, у межах своєї компетенції, у встановленому законом порядку сесія сільської ради наданий час не прийняла. А тому підстави для відмови у погодженні сільським головою збірно - кадастрового плану позивачів відсутні і таку відмов суд вважає за необхідне визнати незаконною. Тому сільська рада зобов»язана виконати покладені на неї, як на орган місцевого самоврядування повноваження щодо вирішення питань, пов'язаних із передачею земельної ділянки площею 0,1612 га по [ADDRESS] у власність, що в даному випадку стосується погодження збірно - кадастрового плану зазначеної земельної ділянки сільським головою шляхом його підписання. Суд також приходить до висновку, що надавши дозвіл третій особі [PERSON], на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. [ADDRESS] у с. Ясень, сільська рада діяла з порушенням вимог закону, оскільки таким чином буде передано [PERSON] у власність частину землі, яка є проїздом та розворотним майданчиком для жителів села. За таких обставин сесія сільської ради не мала законних підстав дозволяти [PERSON] виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га. Позиція сільської ради з цього приводу про те, що суд своїм рішенням у справі № 350/1577/13-а, провадження №2-а/350/56/2013 зобов»язав сільраду надати дозвіл третій особі на виготовлення такої технічної документації є безпідставною. Суд у зазначеній справі тільки константував факт порушення сільською радою самого порядку прийняття рішення про дозвіл на виготовлення документації, оскільки за змістом ст. 118 ЗК України, орган місцевого самоврядування за заявою особи, приймає рішення про дозвіл на розробку технічної документації, або надає вмотивовану відмову. Однак сільська рада за заявою про дозвіл на розробку технічної документації на площу 0,0826 га, надала дозвіл на розробку технічної документації на площу 0,0699 га, що є порушенням процедури прийняття рішення. Крім того, зазначене рішення суду стосувалося батька третьої особи, який уже помер. Отже рішення сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року, яким дано дозвіл [PERSON], на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. [ADDRESS] у с. Ясень, до складу якої, в супереч вимог ст. 83 ЗК України, включено громадську дорогу та майданчик для розвороту транспорту порушує права позивачів на приватизацію землі, через включення дороги, яка є заїздом до земельної ділянки, яку вони мають намір приватизувати. Відповідно до статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Отже судом встановлено, що оскаржуване рішення сільської ради не відповідає нормам Земельного кодексу України та порушує законні права та інтереси позивачів на приватизацію землі, тобто порушує їх право на землю. За таких обставин оскаржуване рішення Ясенської сільської ради слід визнати недійсним.

Outcome: approved