Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

23.07.2014 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом в якому просила: вселити її в квартиру [ADDRESS]; встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] зобов'язати виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради прийняти рішення «Про розподіл фінансово-особистого рахунку квартири [ADDRESS]». Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 січня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON] та з 01.06.2005 року була зареєстрована в [ADDRESS] як член сім'ї наймача. У вищевказаній квартирі проживає та зареєстрована [PERSON], яка є донькою [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. В травні 2013 року вона вселилася у спірне жиле приміщення, був встановлений порядок користування жилим приміщенням, розділений особовий рахунок. Однак 20 вересня 2013 року [PERSON] змінила замки у в квартирі [ADDRESS], чим перешкоджає їй потрапити у спірне житлове приміщенні, у зв'язку з чим позивач просить позов задовольнити. 07.08.2014 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із зустрічним позовом, в якому просить: визнати [PERSON] такою що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання в [ADDRESS]. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який був основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] згідно ордеру №374 серії НФ від 26.07.1983 року, який виданий на сім'ю з 4 осіб, у тому числі й [PERSON] 04.01.2005 року [PERSON] одружився з [PERSON] яка з 01.06.2005 року була зареєстрована у спірній квартирі, однак не проживала у ній з моменту реєстрації. Також [PERSON] зазначає, що вона зареєстрована та постійно проживає у вказаній квартирі. Вважає, що [PERSON] втратила право користування квартирою [ADDRESS], у зв'язку з тим що не проживає у ній, на підставі чого просить позов задовольнити. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому зсіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Зустрічний позов [PERSON] не визнав у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити. Крім того представник позивача за первісним позовом, задля вирішення позовних вимог, щодо встановлення порядку користування спірною квартирою, просив призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, але під час розгляду справи, просив не розглядати дане клопотання і надав суду висновок № 46/04 судової будівельно-технічної експертизи, яка була виготовлена по іншій цивільній справі, яка розглядалася Білгород-Дністровським судом з цього самого ж предмету спору та між цими сторонами, але рішення у якій набрало чинності та в подальшому було скасовано за новововиявленими обставинами. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON], не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Позов [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити. Представник виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи. Представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради в судовому засіданні, не погодилася з первісним позовом, пояснивши, що у разі його задоволення можуть бути порушені права малолітньої дитини, яка мешкає у спірній квартирі. Представник Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Щодо первісного позову. Так під час розгляду справи встановлено, що 26.07.1983 року [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №615 від 22.07.1993 року, було видано ордер на квартиру [ADDRESS]. (а.с.121) Позивач за первісним позовом [PERSON] була дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про їх одруження. (а.с. 9) 01.06.2005 року [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS]. (а.с.119) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. (а.с.10) [PERSON] на теперішній час не має можливості проживати у спірній квартирі, так як відповідач [PERSON], вчиняє дії, які перешкоджають їй у цьому. Дана обставина доведена в судовому засіданні, та випливає також і з пояснень представника відповідача, яка також підтвердила, що [PERSON] вважає [PERSON] такою, що не має права проживати у спірній квартирі, так як дане право у неї зникло після смерті [PERSON], який її вселив в квартиру. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є у тому числі, добросовісність, справедливість та розумність. Відповідного до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Таким чином під час розгляду справи встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] у спосіб встановлений законом була зареєстрована і проживала у спірній квартирі, як дружина наймача разом з ним, а отже має право і далі проживати у спірному приміщенні, без будь-яких перешкод. Суд критично ставиться до письмових доказів у вигляді актів та довідок про зареєстрованих осіб у спірній квартирі, в яких містяться дані про те, що позивач [PERSON] дійсно в ній зареєстрована але ніколи не проживала, і на які посилається представник відповідача, заперечуючи проти позову, так як особи, які їх складали та видавали, на думку суду не могли фіксувати факти проживання у спірній квартирі будь-якої особи на протязі усього часу. Порядок користування спірною квартирою визначений у висновку № 46/04 судової будівельно-технічної експертизи, яка була виготовлена по іншій цивільній справі, яка розглядалася Білгород-Дністровським судом з цього самого ж предмету спору та між цими сторонами, але рішення у якій набрало чинності та в подальшому було скасовано за новововиявленими обставинами. Представник відповідача за зустрічним позовом, просила не приймати даний висновок до уваги, при цьому не просила призначити нову експертизу у справі. На думку суду даний висновок можна вважати належним та допустимим доказом у даній справі, так як повністю стосується предмета позову. Одночасно суд не погоджується з вимогою позивача за первісним позовом, щодо зобов'язання виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради прийняти рішення «Про розподіл фінансово-особистого рахунку квартири [ADDRESS]» так як у відповідності до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Натомість в матеріалах справи відсутні будь-які данні про те, що позивачу за первісним позовом, виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради відмовлено у задоволенні його звернення, щодо винесення вказаного вище рішення. Тому на думку суду позивач передчасно звернувся з такою вимогою. Саме з урахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку, що первісний позов має бути задоволений частково. Щодо зустрічного позову. Як вже було зазначено вище [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із зустрічним позовом, в якому просить: визнати [PERSON] такою що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання в [ADDRESS]. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який був основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] згідно ордеру №374 серії НФ від 26.07.1983 року, який виданий на сім'ю з 4 осіб, у тому числі й [PERSON]. 04.01.2005 року [PERSON] одружився з [PERSON] яка з 01.06.2005 року була зареєстрована у спірній квартирі, однак не проживала у ній з моменту реєстрації. Також [PERSON] зазначає, що вона зареєстрована та постійно проживає у вказаній квартирі. Вважає, що [PERSON] втратила право користування квартирою [ADDRESS], у зв'язку з тим що не проживає у ній, на підставі чого просить позов задовольнити. Суд не погоджується з такою позицією позивача за зустрічним позовом [PERSON], так як під час розгляду справи, встановлено що [PERSON] вселилася у спірну квартиру та зареєстрована у ній, у спосіб передбачений законом, як дружина основного квартиронаймача. І вже певний час не може проживати у вказаному приміщенні із-за того, що [PERSON] чинить їй у цьому перешкоди. Натомість частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З огляду на вказане звернення до відповідного суду (за наявності підстав - до адміністративного) з позовом щодо вирішення спору щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було у встановленому законом порядку з передбачених законом підстав предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. У справі відсутні дані, що питання про зняття відповідачів з реєстраційного обліку було у встановленому законом порядку з передбачених законом підстав предметом розгляду компетентного державного органу у м. Білгород-Дністровському за місцем реєстрації відповідача, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Таким чином суд дійшов до висновку, що у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: partial