Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

23 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 44, третя особа - [PERSON], про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що бабі позивача належала квартира [ADDRESS]. У листопаді 2013 року остання померла, після чого позивач звернувся до нотаріуса, проте йому було відмовлено через ненадання правовстановлювального документа на спадкове майно. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкову квартиру за законом, зобов'язання реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати право власності на квартиру (а.с.а.с. 2 - 5, 28). У судовому засіданні позивач, його представник підтримали позов у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Третя особа до суду також не з'явилася, була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що третя особа доводиться позивачеві матір'ю (а.с.а.с. 11, 12). Бабі позивача, [PERSON], у Житлово-будівельному кооперативі № 44 була виділена квартира [ADDRESS]. Пайовий внесок був внесений [PERSON] у повному обсязі (а.с. 22). [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 9). 24 грудня 2013 року третя особа (дочка померлої) відмовилася від спадщини після смерті матері - [PERSON] Того ж дня позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті баби. 04 червня 2014 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він не надав правовстановлювальні документи на спадкове майно (а.с. 27). Право власності на вказану квартиру на час розгляду справи не зареєстровано. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі статтею 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За правилами абзацу 1 частини 1 статті 1265 ЦК у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ураховуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку про те, що після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець її майна - позивач (з урахуванням відмови від спадщини третьої особи). Частиною 1 статті 1269, частиною 1 статті 1270 ЦК передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав нотаріусу відповідну заяву. Позивач протягом шести місяців після смерті баби звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже, у розумінні закону, прийняв спадщину. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на спадкову квартиру підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняв це майно після смерті баби та є спадкоємцем п'ятої черги. При цьому суд вважає, що вказана вище квартира входить до спадкової маси, оскільки спадкодавець повністю сплатила пайовий внесок за неї, про що свідчить довідка відповідача № 44/12-16 від 24.12.2013 р. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати право власності позивача на спадкову квартиру, то вона задоволенню не підлягає, оскільки в цій частині між позивачем та органом державної реєстрації прав на нерухоме майно спору не існує.

Outcome: partial