Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

24.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, після уточнення якого просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 ( пятсот) гривень на кожного з дітей на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Нікіти Валентиновича, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позову. До судового засідання позивачка [PERSON] надала заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання надав заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутністю. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка вказала, що вона з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.11.2010 року. У відповідності до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ Як встановлено у судовому засіданні сторони [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 27.12.2003 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №555. Від даного шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії 1-ЖД №214449 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області а.с.5) та [PERSON] Нікіта Валентинович, [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖД №214449 видане відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції серії І-ЖД № 321727 а.с.6), батьком яких вказаний відповідач. На даний час діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розглянувши повно, всебічно, неупереджено та обєктивно вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,враховуючи заробіток кожного з батьків неповнолітніх дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved