Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

23.10.2017 року до суду звернулася [PERSON] із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що після фактичного припинення шлюбних відносин, їх спільна дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з нею, батько ж з 2012 року жодного разу матеріальної допомоги на її утримання не надав, не приймає участі у вихованні. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися надали заяви про розгляд справи у їх відсутність при цьому позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Проти проведення заочного розгляду не заперечили. Відповідач до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (оголошенням у пресі), про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи до суду не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає. Враховуючи зазначене суд вважає за можливе справу розглянути у порядку ст. 280, 281 ЦПК України, заочно. Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського управління юстиції у м. Донецьку Донецької області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області № 220/261/15-ц шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29.11.2008 року у виконкомі Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 141 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище набуте у шлюбі - [PERSON]. Згідно довідки № 693, виданої 11.08.2017 року виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до дослідженої в судовому засіданні довідки № 8, виданої Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) села Андріївка Великоновосілківського району Донецької області 01.08.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно відвідувала дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) села Андріївка постійно з 11.08.2014 року по 30.08.2015 року. Батько дитини не приводив, не забирав та не відвідував її у дошкільному навчальному закладі впродовж всього часу. Відповідно до довідки № 163, виданої Андріївською загальноосвітньою школою 08.08.2017 року, [PERSON], 2009 року народження, учениця 3 класу Андріївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Великоновосілківської районної ради Донецької області, в тому, що вона дійсно відвідувала школу з 01.09.2015 року по 31.05.2017 рік і за цей період ученицю приводила до школи і забирала зі школи її мама, [PERSON]. Позивачка характеризується позитивно, що підтверджується Характеристикою, виданою виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 837 від 11.08.2017 року. Умови проживання дитини задовільні (Акт обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 11.08.2017 року). Свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], письмово підтвердили факт ухиляння від виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 795 від 27.07.2017 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO] в зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків. Обставин, що перешкоджають [PERSON] виконувати свої батьківські обов'язки відповідачем не представлено а судом не здобуто. У відповідності з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності як позбавлення батьківських прав. П. 16 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України встановлюється, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи ( ч. 5). Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим такадопомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що обставини викладені в позові знайшли своє підтвердження, останній підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, ЦК України, ст. 19, 155, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved