Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

23\~січня 2013\~року між\~позивачем та\~відповідачкою [PERSON]\~був укладений\~договір №\~б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 квітня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 28985,42 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 396,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 22782,97 грн, заборгованість за пенею та комісією 3950,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1356,45 грн., всього загальна сума заборгованості склала 28985,42 гривень. Тому, представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 січня 2013 року в розмірі 28985,42 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON], згідно письмової заяви, просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі ст.1054 ЦК України, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 23 січня 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 квітня 2018 року виникла заборгованість за кредитом 396,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 22782,97 грн, заборгованість за пенею та комісією 3950,00 грн, всього загальна сума заборгованості склала 27128,97 гривень. Відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. Відповідно до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею)\~ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Правовий висновок викладено в постанові ВСУ від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача\~ штрафних санкцій, а саме: штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу 1356,45 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, оскільки\~ покладення на відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і теж саме порушення договірного зобовязання не відповідає вимогам ст.61 Конституції України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розподіл судових витрат суд вважає за необхідне провести відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial