Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

23.10.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року, разом проживали та вели спільне господарство. 07.09.2009 року у них народився син [PERSON]. Далі в позові зазначила, що з відповідачем сімейне життя не склалося та вже три роки вони не проживають разом. Відповідач обіцяє допомагати в утриманні дитини, але його дії не носять обовязкового та постійного характеру, він не допомагає ні продуктами харчування, ні одягом, ні грошима. Син [PERSON] пішов до першого класу ЗОШ № 3 в м. Гуляйполе та потребує піклування, уваги та матеріального забезпечення, але відповідач з дитиною навіть не спілкується. Як слідує з тексту позовної заяви, відповідач не інвалід, хронічних хвороб не має, інших дітей на утриманні не має. Кредитів не має, працює експедитором-вантажником в ПП «Плаушевський» м. Пологи Запорізької області та отримує стабільних дохід у вигляді заробітної плати. Вона не працює, доглядає однорічного малюка, отримує соціальну допомогу та вирощує овочі для потреб сімї. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, в звязку з доглядом малолітньої дитини, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а. с. 11). Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, в звязку з сімейними обставинами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а. с. 12). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 2007 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 117816, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 17 вересня 2009 року (а. с. 5). Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 5627 від 22.10.2015 року (а. с. 6). Позивачка не працює, майнового, земельного паю, внесків в установах банку не має, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач, на час розгляду справи не працює, про що зазначив у своїй письмовій заяві. Стан здоровя відповідача є задовільним, на його утриманні інші непрацездатні особи не перебувають. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зазначеному випадку визнання відповідачем [PERSON] позову не порушує права інших осіб та не суперечить закону. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, те що відповідач не працевлаштований, але є молодою працездатною людиною, інших аліментних виплат не має, що слідує з тексту позовної заяви та не спростовано самим відповідачем у його письмовій заяві, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині. Разом з тим, згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивачка та\~відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивачка звернулася до суду із позовною заявою 23.10.2015 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved