Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

23.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про зменшення стягуваних аліментів відповідно до рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.09.2012 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] із 1/4 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позивачем на обґрунтування позову зазначено, що рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.09.2012 року з нього було стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 10.09.2011 року позивач уклав шлюб із [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають спільних двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні, оскільки з 15.04.2019 року по [INFO] дружина [PERSON] знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. На даний час, позивача має низький рівень доходів, оскільки він працює на посаді водія автотранспортних засобів та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 4 180,00 грн. Окрім заробітної плати, будь-яких інших видів заробітку не має, земельних ділянок чи інших об`єктів нерухомості у власності не має, доходів від передачі в оренду майна не отримує. Далі позивач зазначив, що визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання [PERSON] є наданий час надмірним та ставить його у скрутне матеріальне становище, та не дає змоги задовольнити життєві потреби його сім`ї, оскільки на даний час його сімейний та матеріальний стан в порівнянні із станом на час ухвалення рішення суду від 13.09.2012 року про стягнення аліментів на утримання [PERSON] змінився. Позивач отримує низький рівень доходів, а також на його утриманні перебуває три малолітні дитини. Згідно ухвали суду від 05.09.2019 року вбачається, що по вищезазначеній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.10.2019 року о 08 год 30 хв. Згідно ухвали суду від 02.10.2019 року вбачається, що дана справа призначена до судового розгляду по суті 15.10.2019 року о 10 год 00 хв у відкритому судовому засіданні. Розгляд справи неодноразово за клопотання представника відповідача відкладався. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник позивача позов підтримав та прохав задовольнити, оскільки на даний час сімейний та матеріальний стан позивача в порівнянні із станом на час ухвалення рішення суду від 13.09.2012 року про стягнення аліментів на утримання [PERSON] змінився. Позивач отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів немає, на утриманні останнього перебуває троє малолітніх дітей, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання [PERSON] , а саме з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направила. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та прохав відмовити, оскільки позивачем та представником позивача не надано до суду будь-яких доказів, що матеріальне становище позивача не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішенням суду від 13.09.2012 року. Третя особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та вивчивши письмові докази, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.09.2012 року із позивача [PERSON] було стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Із матеріалів цивільної справи встановлено, що 18.10.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Козельщинського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 34724998, щодо стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліментів розмірі ј частини. У відповідності до статті 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося (змінилося) його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Далі, судом встановлено, що 10.09.2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки вбачається, що 15.04.2019 року по [INFO] [PERSON] перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно трудової книжки, наказу розпорядження № 1 від 17.01.2018 року та довідки про доходи вбачається, що позивач працює на посаді водія автотранспортних засобів та отримує заробітну плату в розмірі 4 180,00 грн. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 09.09.2013 року позивач набув право власності на житловий будинок. Суд, звертає увагу на те, що сторонами та представниками сторін не заперечується факт зміни сімейного стану позивача після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки, а саме - його одруження, народження двох дітей та перебування на його утриманні тимчасово непрацюючої дружини. Джерелом існування сім`ї позивача є його заробітна плата в розмірі 4 180,00 грн, з якої щомісячно сплачується податки в розмірі 752,40 грн та відраховуються щомісячно аліменти в розмірі 1685,50 грн на користь відповідача. Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідачем та його представником не доведено існування у позивача інших доходів. На час звернення до суду з даним позовом, на утриманні позивача перебувають троє неповнолітніх дітей, а також дружина, яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Суд вбачає зміну матеріального стану платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню, оскільки позивачем надано до суду докази на підтвердження факту зміни сімейного та погіршення його матеріального становища. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved