overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

22.12.2010 р. позивач та [PERSON] уклали кредитний договір без номера, у відповідності до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних. Крім того, відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту, ознайомився та дав свою згоду на встановлені позивачем [PERSON] надання банківських послуг .Строк дії договору відповідно до [PERSON] визначався протягом 12 місяців з моменту його підписання, а в разі , якщо жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 31.12.15 р. утворилась заборгованість на загальну суму 13612.98 грн., яку просить суд стягнути, справу розглядати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. У зв»язку з відсутністю сторін, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах договору. 22.12.2010 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера та надана згода на [PERSON] користування кредитом, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а.с.6-31. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості, а.с.4-5, за яким відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту. Згідно до п. 9.12 [PERSON] надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично продовжується, якщо протягом зазначеного терміну, жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Наміру припинення дій договору сторони не виказували. Згідно до ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

22.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 11.02.2010 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач залишив сім'ю і вихованням та утриманням дітей не цікавиться, а оскільки їй одній важко забезпечити їх всім необхід-ним, то змушена вимагати стягнення аліментів. У судовому засіданні [PERSON] показала, що їх із [PERSON] шлюб уже розірвано, вона з дітьми залишилася без будь-якої підтрим-ки, тому настоює на стягненні аліментів у розмірі 1/3 частини заро-бітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. [PERSON] в судове засідання не з'явився, але це не перешко-джає вирішенню справи в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок бать-ків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи документами (а.с.3-5) сторони мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які згідно довідки виконкому Стар'явської сільської ради № 304 від 27.11.2013 року (а.с.6) проживають [ADDRESS] і перебу-вають на утриманні матері. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, сама виховує двоє малолітніх дітей, [PERSON] з червня 2012 року із сім'єю не проживає, матеріально дітей не підтри-мує. Згідно довідки з місця роботи позивачки (а.с.11) вона перебу-ває у відпустці по догляду за дитиною до 17.09.2015 року, її дохід становить 105 гривень на місяць. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є малозабез-печеною, а отже цілком очевидно, що їй важко самій утримувати двоє дітей, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже моло-дий, здоровий, згідно показань позивачки має спеціальність, працює в агрофірмі «Колос» у селі Пустоварівка Сквирського району Київської області, тому за відсутності інших утриманців може сплачувати алі-менти на двоє дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомі-сячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

22.12.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким вона просила суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на свою користь 1/2 вартості витрат, понесених на поховання [PERSON] в розмірі 4 325.00 грн., а також 99 730.83 грн. як 1/2 вартості задоволених вимог кредиторів померлої [PERSON] Вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідач є спадкоємцями [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, проте позивач в односторонньому порядку погасила усі борги померлої, в той час як відповідач ухиляється від компенсації їй частини вказаних витрат, маючи на меті лише успадкування прав померлої, минуючи успадкування обов'язків. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву, якою просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задовольнити. Відповідач будучи повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленим законом порядку, в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суду поважність своєї відсутності, свого представника не направила. Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за її відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

22.12.2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.06.1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ахтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 193. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем майже 3 роки проживають окремо, припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Позивач має намір створити сім'ю з іншим чоловіком, тому просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 17.06.1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ахтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 193, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що є копія свідоцтва про народження (а.с. 6). Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач не поновлюють. За даних обставин шлюб підлягає розірванню, так як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Крім цього підлягають задоволенню позовні вимоги щодо залишенню дитини на виховання матері. Ч. 1 ст. 161 СК України зазначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

22.12.2014 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 11.11.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до липня 2014 року. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно та до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 11.11.2006 зареєстрували шлюб, про що виконкомом Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №25 (а.с.5) та проживали однією сім'єю до липня 2014 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який згідно довідки Ольгинської селищної ради за №1972 виданої 18.12.2014, проживає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.7). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

22.12.2014 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 30.08.2010 шлюб з відповідачем розірвано. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно та до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 30.08.2010 шлюб між сторонами розірвано, про що відділом РАЦС Волноваського РУЮ в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №175 (а.с.5). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який згідно довідки ПП «Будинкоуправління №2 м.Волноваха» за №710 виданої 18.12.2014, проживає разом з позивачкою (а.с.7). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

22.12.2014 року [PERSON] звернувсь до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що трудова книжка, видана 08.02.1968 року Ананіївським цукрокомбінатом на ім'я [PERSON], належить позивачу - [PERSON]. В заяві зазначено, що позивач перебуває на обліку в Управління пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області. Для призначення пенсії він надав Управлінню пенсійного фонду зібрані документи та трудову книжку, видану йому Ананіївським цукрокомбінатом про роботу з 27.08.1966 року по 05.05.1968 року. Проте дана трудова книжка Управлінням пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області не була прийнята та час роботи на заводі не було враховано в трудовий стаж, оскільки була виготовлена на російській мові і його ім'я та прізвище повинно бути записане «[PERSON]», а не [PERSON]. Тому ця неточність є перешкодою для зарахування часу роботи позивача на Ананіївському цукрокомбінаті до його трудового стажу та впливає на розмір пенсії. Заявник подав до суду клопотання, в якому просить розгляд цивільної справи проводити за його відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], що витікає з свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.09.1949 року, виданого Костянтинівським сільРАГСом Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 82. Документом, що підтверджує особу громадянина України є її паспорт. Згідно даних паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 26.12.2001 року Валківським РВ УМВС України в Харківській області, та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, що видана 22.04.1999 року Державною податковою інспекцією Орджонікідзевського району м. Харкова, були видані на ім'я заявника [PERSON], [INFO], уродженця с. Костянтинівка Краснокутського району Харківської області. В посвідченні [NUMBER] про закінчення [PERSON] школи механізації трудоємких процесів зазначено повне ім'я на російській мові - «[PERSON]». В приказі про прийняття на роботу з архівного витягу до Ананіївського цукрокомбінату № 964/01-29 від 12.11.2009 року вказано ім'я - «[PERSON]». 05.02.1969 року була видана трудова книжка, в яких особисті дані заявника вказані на російській мові, як «[PERSON]», 1949 року народження. Таким чином, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту належності трудової книжки, виданої 08.02.1968 року на ім'я [PERSON], що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

22.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що [INFO] у віці 52 років померла його мати - [PERSON]. Після смерті матері, він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Однак, із-за розбіжностей в написанні їх з матір'ю прізвища нотаріусом було рекомендовано йому звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. В судове засідання заявник не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю за наявністю наданих ним доказів до заяви та її задовольняння. Представник заінтересованої особи - Калинівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заперечень щодо задоволення заяви. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], оформленого російською мовою, [PERSON] народився [INFO] в с.Калинівка Комінтернівського району Одеської області у батьків: [PERSON] і [PERSON] /а.с.6/. У паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого 10.10.2008 року Комінтернівським РВ ГУ МВС України в Одеській області [PERSON] [INFO], уродженцю с.Калинівка Комінтернівського району Одеської області, його прізвище як російською так і українською мовою записано - [PERSON] /а.с.9-11/. Згідно довідки виконкому Калинівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 10.12.2014 року, [PERSON] (нині померла), згідно погосподарської книги №3, особовий рахунок [NUMBER], до дня своєї смерті - [INFO], була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Разом з нею за вказаною адресою зареєстрований та проживає по теперішній час її син - [PERSON], 1980 року народження. Інших зареєстрованих осіб не має /а.с.8/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] у віці 52 років в с.Калинівка Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №504 /а.с.5/. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON], 1980 року народження, є рідним сином [PERSON], померлою [INFO]. На підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

22.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в позові зазначає, що 22..09.2000 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністрації Запорізької міськради було зроблено актовий запис № 450. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Хоча сторони проживають спільно, фактично родина розпалася, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, спільне господарство сторони не ведуть. Посилаючись на те, що подальше збереження сім'ї не можливе, просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, в позові просив про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

22.12.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2013 року. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить зменшити розмір аліментів до 500 грн. щомісячно, проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було укладено 15.06.2013 року (а.с. 3). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 12.11.2013 року, вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, що стверджується також довідкою про склад сім'ї № 4493 від 16.12.2014 року (а.с. 7), відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved