Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

23 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також із заявою про забезпечення позову. У позовній заяві позивачка просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9648, вчинений 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в сумі 2097,88 гривень, у тому числі плати за вчинення виконавчого напису в сумі 50,00 гривень. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі понесені по сплаті судового збору, а саме: за подання позовної заяви - у розмірі 908,00 грн; за подання заяви про забезпечення позову - 454,00 грн. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 28 вересня 2021 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд Козельщинському районному суді Полтавської області. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 28 вересня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінпром маркет», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд Козельщинському районному суді Полтавської області. 28 жовтня 2021 року дана справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області та в порядку ст. 14 ЦПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду головуючому судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову- задоволено. Зупинено дії з примусового виконання виконавчого напису № 9648 від 25.08.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення заборгованості з [PERSON] у загальній сумі 2097,88 гривень, з яких: 1896,94 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 150,94 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису за Кредитним Договором № 111677905 від 11 січня 2014 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «ФОРВАРД», - до вирішення справи по суті. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 03.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 09.12.2021. Позовні вимоги позивачки обґрунтовані тим,що 20 вересня 2021 року державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пантелей A.A., було відкрито виконавче провадження ВП № 66864544. Даний факт стало відомо їй через отримане на електронну пошту повідомлення від ПАТ «Приватбанк» про арешт наявних відкритих у банку рахунків. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) їй стало відомо про існування виконавчого напису безпосередньо із сканкопій документів уже відкритого виконавчого провадження. Зі змісту виконавчого напису вона дізналася, що стягувачем є ТОВ «Фінпром Маркет», з яким вона не укладала жодних договорів. Виконавчий напис вчинявся на кредитному договорі № 111677905 від 11 січня 2014 року, укладеному між ПАТ «Банк ФОРВАРД» та [PERSON] . Також, з тексту виконавчого напису видно, що право вимоги переуступалося декілька разів, однак жодного разу вона не отримувала повідомлення про такі юридичні факти. Виконавчим написом запропоновано стягнути з неї за період з 24.02.2015 по 25.08.2020 включно суму у розмірі: 1896,94 грн - заборгованість за тілом кредиту; 150,94 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 2097,88 грн. У матеріалах виконавчого провадження з якими їй вдалось ознайомитись, відсутні будь-які підтверджуючі цей борг документи, також відсунутій розрахунок боргу та первинні бухгалтерські документи на підставі яких здійснено такий розрахунок, з яких було б можливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом, тощо. Крім того, виконавчий напис вчинено за заявою стягувача вже після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, а саме - 25.08.2020, що в свою чергу, на думку позивача, свідчить про порушення нотаріусом вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивачка не визнавала наявність боргу, суму заборгованості, визначену виконавчим написом, у зв`язку з чим вважала, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом з недотриманням норм чинного законодавства, що регулює вчинення нотаріальних написів в Україні, а також з допущенням грубих порушень. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду направила заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання представника не забезпечив, через канцелярію суду направив клопотання про врегулювання спору за участю судді та заяву про визнання позовних вимог. Клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді обґрунтоване тим, що на думку відповідача, спір можливо вирішити у мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише міститься посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку із чим запропоновано вирішити даний спір в мировому порядку. У заяві про визнання позовних вимог відповідач просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінпром Маркет»в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. тазареєстрованого за № 9648від 25 серпня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет»судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 454 грн та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн (50 % судового збору). Третя особа Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у підготовче судове засідання представника не забезпечила, через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович належним чином повідомлявся судом про час та місце судового розгляду, у підготовче судове засідання не з`явився, письмові пояснення не надав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено право суду ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив таке. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Згідно ч. 1-2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач подав заяву про визнання позову, підписану директором Яворським Р.І., який згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником ТОВ «Фінпром маркет» без зазначення даних про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи, суд уважає за можливе ухвали рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та наявним у справі доказам та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 9648 (а.с. 14), яким звернуто стягнення з [PERSON] невиплачені у строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги № 201807-1/2 від 24 липня 2018 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Банк «ФОРВАРД», на підставі Договору відступлення права вимоги № 25/02/15-1 від 25 лютого 2015 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 111677905 від 11 січня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «ФОРВАРД» та [PERSON] за період з 24.02.2015 по 25.08.2020 включно, суму у розмірі: - заборгованість за тілом кредиту - 1896,94 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 150,94 гривень; - плата за вчинення виконавчого напису - 50,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом, - 2097,88 гривень. Кредитний договір № 111677905 від 11 січня 2014 року, на який йде посилання у виконавчому написі, укладено між позивачкою та ПАТ «Банк Руский Стандарт» у формі заяви (оферти) у простій письмові формі (а.с. 15-18). Доказів нотаріального посвідчення кредитного договору матеріали справи не містять. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус посилався на статтю 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - ПКМУ № 1172 або Перелік). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 було затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вказаного Переліку було передбачено, що для одержання виконавчого напису на кредитних договорах, за якими допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, слід додати: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Отже, станом на 25 серпня 2020 року - дату вчинення спірного виконавчого напису, правової норми, яка б дозволяла вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, не існувало, оскільки положення Переліку в частині документів, що підтверджують безспірність вимог за кредитними договорами, визнані незаконними у судовому порядку. Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/10374/17 (постанова від 21 вересня 2021 року) зробила правовий висновок, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, не маючи правових підстав для вчинення виконавчого напису, нотаріус права на його вчинення не мав. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що вимоги позивачки [PERSON] про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов та заявлені позовні вимоги не суперечать положенням наведених вище норм закону. Щодо заявленого відповідачем клопотання про врегулювання спору за участю судді, суд уважає, що таке клопотання не може бути задоволеним, оскільки таке врегулювання відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України спору проводиться за згодою сторін та за участю всіх сторін. Між тим позивачка такої згоди не виявила, тому застосування такої процедури вирішення спору як врегулювання спору за участю судді є неможливим. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору у розмірі 1 362 гривень 00 копійок, за одну майнову вимогу - 908,00 грн та за заяву про забезпечення позову - 454,00 грн, про що свідчать квитанції про сплату судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З врахуванням того, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, суд,

Outcome: approved