Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

23 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 січня 2014 року ПАТ «Укргазбанк» відповідно до договору № 139/01/2014/0315 (далі - кредитний договір) надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 149 040 грн. на придбання автомобіля марки GREАT WALL моделі HAVAL НЗ, 2013 року випуску з розрахунку 16,9 % річних за час користування кредитом на строк з 29 січня 2014 року до 28 січня 2021 року включно. Банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки, які передбачені кредитним договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] з 29 січня 2014 року по 07 квітня 2015 року. 29 січня 2014 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено договір поруки між Банком та [PERSON] № 139/01/2014/0315/П, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 139/01/2014/0315 від 29 січня 2014 року. Крім того, 29 січня 2014 року в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля марки GREАT WALL, моделі HAVAL НЗ, 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER], колір-сірий, реєстраційний номер [NUMBER] який належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 24 січня 2014 року Центром ДАІ 1413. Відповідно до п.п. 3.3.4. договору застави, заставодавець зобов'язується на період дії цього договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог Банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копії договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів за цим договором страхування. Пунктом 4.2. договору застави передбачено, що за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п. 3.3.4. цього договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 526, 530, 536, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав. Загальна сума заборгованості складає 169 992 грн. 32 коп., з яких: 135 448 грн. 88 коп. - заборгованість по кредиту строкова, 9 421 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту прострочена, 2 563 грн. 14 коп. - поточна заборгованість по процентах, 22 559 грн. 24 коп. - прострочена заборгованість по процентах. Пунктом 4.2. договору застави передбачено, що за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.4 цього договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф. У зв'язку з тим, що банку не надано докази укладення договору страхування предмету застави заставодавець зобов'язаний сплатити на користь банку штраф в розмірі 6 210 грн. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість кредитним договором № 139/01/2014/0315 від 29 січня 2014 року, що складає 169 992 грн. 32 коп., штраф за неналежне виконання договору страхування предмету застави в сумі 6 210 грн. та судові витрати. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Банк) до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Не погодившись з вказаним заочним рішенням суду, Банк подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що пунктом 4.2.3 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадках: невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань; невиконання позичальником (заставодавцем) своїх зобов'язань по укладеним договорам забезпечення та за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий кредит не буде повернений вчасно. Позивач звернув увагу на те, що договором передбачено не обов'язок банку щодо позасудового врегулювання спору шляхом пред'явлення письмової вимоги про дострокове виконання зобов'язань, а право банку направити таку вимогу позичальнику, який прострочив виконання зобов'язань за кредитним договором. Пункт 4.3.5 кредитного договору містить зобов'язання позичальника виконати вимогу Банка про дострокове виконання зобов'язання. Банк наголошує, що норми кредитного договору не містять алгоритм або послідовність обов'язкових дій Банку, що обумовлюють виникнення права дострокового стягнення заборгованості та передують звернення до суду. ПАТ «Укргазбанк» також зазначив, що суду першої інстанції були надані докази неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині виконання умов кредитного договору та договору забезпечення щодо строків та сум погашення кредиту і відсотків за його користування та зобов'язань щодо страхування предмету забезпечення. В судове засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Укргазбанк» та відповідачі [PERSON] та [PERSON] не прибули, але про час та місце розгляду справи позивач та його представник повідомлені судовими повістками та телефонограмою (а.с.199), а відповідачі - судовими повістками. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, доводи апеляційної скарги підтримав та просив скаргу задовольнити (а.с. 208). Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали судові виклики, оскільки останні відсутні за адресою їх місця проживання (а.с. 46, 47, 203 - 206, 207). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу позивача слід задовольнити, а рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, відповідно до положень п. п. 1, 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Частиною 2 ст. 309 ЦПК України передбачено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення. Судом встановлено, що згідно з п.п. 1.1., 1.3.1., 1.4.1., 1.2. кредитного договору № 139/01/2014/0315 від 29 січня 2014 року, ПАТ «Укргазбанк» надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 149 040 грн. на придбання автомобіля марки GREАT WALL моделі HAVAL НЗ, 2013 року випуску з розрахунку 16,9 % річних за час користування кредитом на строк з 29 січня 2014 року до 28 січня 2021 року включно (а.с.18). Підпунктом 4.1.1. кредитного договору визначено, що банк зобов'язується відкрити позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] та рахунок [NUMBER] для внесення планових платежів по кредиту, дострокового погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитними коштами та всіх комісійних платежів передбачених кредитним договором (а.с. 20). Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки, які передбачені кредитним договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] з 29 січня 2014 року по 07 квітня 2015 року (а.с. 12). Згідно з п. 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит на визначені п. 1.2. договору цілі, повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно договору (а.с. 18 - 24, 25- 27, 28-29). Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком встановленим у додатку 2 до кредитного договору та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівними один одному платежів у розмірі 3 063 грн. щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця (а.с 18, 28). Згідно п. 3.4. кредитного договору, у разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені кредитним договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться на рахунки простроченої заборгованості (а.с. 18-24). 29 січня 2014 року в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу - автомобіль марки GREАT WALL моделі HAVAL НЗ, 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER], колір-сірий, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 24 січня 2014 року Центром ДАІ 1413 (а.с.33-39). 29 січня 2014 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено договір поруки між Банком та [PERSON] № 139/01/2014/0315/П (далі договір поруки), відповідно до якого, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 139/01/2014/0315 від 29 січня 2014 року (а.с.30-32). Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, загальна сума заборгованості складає 169 992 грн. 32 коп., з яких: 135 448 грн. 88 коп. - заборгованість по кредиту строкова, 9 421 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту прострочена, 2 563 грн. 14 коп. - поточна заборгованість по процентах, 22 559 грн.24 коп. - прострочена заборгованість по процентах., що підтверджується розрахунком та випискою з особового рахунку [PERSON] (а.с.10-17). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Укргазбанк» порушив умови кредитного договору та передчасно заявив позов до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відсутність в матеріалах справи вимоги банку про дострокове повернення кредиту свідчить про те, що встановлена договором умова дострокового повернення кредиту ще не настала, тобто у позичальника не виникло зобов'язання дострокового виконання договору кредиту, який укладено до 28 січня 2021 року. При цьому суд посилався на те, що, відповідно до п.п. 4.2.3 кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому кредитному договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадках: невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань по цьому договору, у тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов'язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на один банківський день), що випливають з цього договору; невиконання позичальником (заставодавцем) своїх зобов'язань по укладеним договорам забезпечення та за наявності інших обстави, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит не буде своєчасно повернений. Вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, вважає його помилковими, а рішення суду таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ «Укргазбанк» в повному обсязі, виходячи з наступного. Як передбачено ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання зобов'язання. За приписами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, 29 січня 2014 року, відповідно до укладеного кредитного договору № 139/01/2014/0315, [PERSON] отримав кредит у розмірі 149 040 грн. з терміном повернення 28 січня 2021 року. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання виконав та факт отримання грошей відповідачем підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER]. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконував належним чином та має заборгованість, як по сплаті кредиту та процентам за користування кредитом, так і за штрафними санкціями за невиконання своїх зобов'язань. В суді на підставі розрахунку банку встановлено факт наявності у відповідача заборгованості по сплаті кредиту станом на 07 квітня 2015 року на загальну суму 165 992 грн., яка складається з строкової заборгованості за кредитом в розмірі 135 448 грн. 88 коп., простроченої заборгованості за кредитом - 9 421 грн. 06 коп., поточної заборгованості по процентах - 2 563 грн. 14 коп. та простроченої заборгованості по процентах в розмірі 22 559 грн. 24 коп. (а.с. 10-11). 29 січня 2014 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладено договір поруки № 139/01/2014/315/П між Банком та [PERSON] Пунктом 1.1. договору поруки визначено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, укладеному між банком та [PERSON] Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктами 1.2. та 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Як передбачено ст. 540 ЦК України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Також судом встановлено, що 29 січня 2014 року в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу (а.с. 33-39). Відповідно до п.п. 3.3.4. договору застави, заставодавець зобов'язується на період дії цього договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог Банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копії договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів за цим договором страхування (а.с. 33-39). Пунктом 4.2. договору застави передбачено, що за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п. 3.3.4. цього договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф в розмірі 1,5 % від заставної вартості предмета застави та збільшення штрафу на 0,75 % щомісячно з січня 2015 року по березень 2015 року наростаючим підсумком, починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (а.с. 33-39). Відповідно до розрахунку Банку, визначений розмір штрафу складає 6 210 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] за порушення умов договору застави (а.с. 175-176). Отже, висновок суду першої інстанції про ненастання умов, за якою позичальник повинен достроково повернути кредит, є таким, що суперечить вимогам цивільного законодавства України, а саме, - ст.ст. 527, 530 ч.1, 1050 ч.2 ЦК України, якими передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін та боржник зобов'язаний своєчасно погашати борг. Якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Оскільки відповідачі прострочили повернення кредиту, то у позивача виникло право вимоги загальної суми заборгованості, що передбачено п. 4.2.3. кредитного договору та ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 1048-1050 та 1054 ЦК України. Також, всупереч висновків суду першої інстанції, ПАТ «Укргазбанк» за вих. № 51509/11/526 від 27 травня 2015 року надіслав поштою на адресу [PERSON] письмову вимогу - претензію про повернення заборгованості по кредитному договору в розмірі 176 202 грн. 32 коп., що підтверджується відповідними документами: претензією, конвертом та рекомендованим повідомленням, яке не вручено відповідачу через неявку останнього в поштове відділення для отримання документа та повернуто позивачу за закінченням терміну зберігання (а.с. 126-127, 128, 129, 178). Наведене свідчить, що рішення суду не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до пунктів 1, 3 і 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення зазначеного позову ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] і [PERSON] Таким чином, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення внаслідок неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, порушив норми матеріального і процесуального права, то апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст.309 ч.1 п.1, 3 і п.4 ЦПК України рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] і [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості та стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» штрафу за неналежне виконання договору страхування предмету застави задовольнити і стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Укргазбанк» загальну заборгованість за кредитним договором №139/01/2014/0315 від 29 січня 2025 року, що виникла станом на 07 квітня 2015 року, у розмірі 169 992 грн. 32 коп., яка складається з строкової заборгованості по кредиту в розмірі 135 448 грн. 88 коп., простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 9 421 грн. 06 коп., поточної заборгованості по процентах в розмірі 2 563 грн. 14 коп., простроченої заборгованості по процентах в розмірі 22 559 грн. 24 коп., а також стягнути з [PERSON] штраф за неналежне виконання договору страхування предмету застави в розмірі 6 210 грн., задовольнивши апеляційну скаргу позивача. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, на користь ПАТ «Укргазбанк» слід стягнути сплачений судовий збір за подачу позову Банком з відповідачів: з [PERSON] - в сумі 1 033 грн. 86 коп., що складає половину оплати за першу вимогу, та 243 грн. 60 коп. - оплату за другу вимогу; з [PERSON] - 790 грн. 06 коп. (1 824 грн. 12 коп. - 243 грн. 60 коп. = 1 580 грн. 52 коп. / 2 = 790 грн. 06 коп.) та на користь держави слід стягнути з кожного відповідача судовий збір по 59 грн. 70 коп., недоплачений при подачі позову Банком, оскільки ним оплачено 1 824 грн. 12 коп., а слід було оплатити 1 943 грн. 52 коп. (1% за першою вимогою, що складає 1 699 грн. 92 коп. та 0,2 розміру від мінімальної заробітної плати в 1218 грн., що складає 243 грн. 60 коп.). Недоплата складає 119 грн. 40 коп., яку слід поділити в рівних частках між відповідачами, та стягнути з них на користь держави (по 59 грн. 70 коп.). Окрім цього слід стягнути на користь ПАТ «Укргазбанк» сплачений ним судовий збір за подачу апеляційної скарги: з [PERSON] - в сумі 835 грн. 18 коп., що складає половину оплати за першою вимогою, та 267 грн. 96 коп. за другою вимогою; з [PERSON] - 835 грн.13 коп. (1 938 грн. 22 коп. - 267 грн. 96 коп. = 835 грн. 13 коп.) та на користь держави слід стягнути з кожного відповідача судовий збір по 99 грн. 49 коп., недоплачений Банком при подачі апеляційної скарги, оскільки ним оплачено 1 938 грн. 22 коп., а слід було оплатити 2 137 грн. 19 коп. (110% за першою вимогою, що складає 1 869 грн. 25 коп. та 110% від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати в 1 218 грн., що складає 267 грн. 96 коп.). Недоплата складає 198 грн. 97 коп., яку слід поділити в рівних частках між відповідачами та стягнути з них на користь держави (по 99 грн. 49 коп. з кожного)

Outcome: approved