Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

22.10.2018 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що 15.10.2011 між Позивачем та Відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. В шлюбі проживали разом до березня 2018 року. Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON] [INFO] року. Спільне життя з відповідачем не склалося, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між сторонами. Шлюбні відносини припинені з березня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини. У зв'язку із зазначеними обставинами Позивачка бажає розірвати шлюб. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 05.11.2018 було залишено позовну заяву без руху та надано термін для усунення виявлених недоліків. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 10.12.2018 було відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.01.2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши що позов визнає повністю та просив залишити йому дошлюбне прізвище. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб 15.10.2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, складено актовий запис №130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2011 року. Прізвище чоловіка, після реєстрації шлюбу, змінилося на [PERSON]. (а.с.26). Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 04 липня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [INFO] року народився син, про що 04.07.2014 року складено відповідний актовий запис № 72. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.ч.2, 3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до п.3. ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до норм ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з'ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які в сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, і шлюб розривається. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач просить суд залишити йому його шлюбне прізвище «[PERSON]». Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 105, 110-113, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved