Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~22 серпня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом, який уточнювала, про визнання за нею права власності на домоволодіння, що розташовано за адресою: [ADDRESS] адреса [ADDRESS] [ADDRESS] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі рішення народного суду Харківського району Харківської області по справі № 2-846/1984 від 23.03.1984 за її чоловіком [PERSON] було визнано право власності на житловий в [ADDRESS] та в цілому за ним зареєстровано у погосподарській книзі № 9 Пісочинської селищної ради за № 420, особистий рахунок № [NUMBER] . [INFO] чоловік позивача помер та вона 07.03.2014 подала до Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяву про прийняття спадщини. Рішенням Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 08.04.2014 № 105 вказаному житловому будинку було присвоєно нову поштову адресу: [ADDRESS] . 10.07.2014 позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю в КП «Харківське районне БТІ» даних про реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Діти покійного [PERSON] та [PERSON] не звертались із заявами про прийняття спадщини, отже позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Тож позивач\~не має\~можливості оформити\~право власності\~на спадкове\~майно, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 07 листопада 2018 року о 11 год. 00 хв. 07 листопада 2018 року позивачем додано клопотання про витребування доказів з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, а саме відомостей щодо звернення з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований по [ADDRESS] , а також про складання ним заповітів на чиюсь користь. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 07\~листопада 2018\~року клопотання\~позивача про\~забезпечення доказів\~задоволено,\~витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська, 24/1), відомості щодо\~звернення з\~заявами про\~прийняття спадщини\~після смерті[PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований по [ADDRESS] , а також про складання [PERSON] заповітів на чиюсь користь. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 21 червня 2019 року о 16 год. 00 хв. Представником позивача адвокатом Євглевським В.Ю. подано до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечували, майнових вимог не мають, просили суд розглянути справу за їхньої відсутності. Начальником юридичного відділу Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області надіслано до суду клопотання про розгляд даної справи без участі їхнього представника на підставі діючого законодавства України. КП «Харківське районне БТІ» надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] (колишня адреса: селище Пісочин, хутор Олешки, № 7) за архівними матеріалами до 01 січня 2013 року не зареєстровано, станом на 16.11.2018 за вказаною адресою розташовані житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 76,50кв.м., житловою площею 45,00кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вигрібні ями літ. «Д», літ. «Е», льох літ. «П», колодязь літ. «К», огорожа № 1- 4, самочинне будівництво та переобладнання відсутнє, що в матеріалах справи є рішення народного суду Харківського району Харківської області по справі № 2-846/1984 від 23.03.1984 та рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 08.04.2014 № 105 про присвоєння поштової адреси домоволодінню, що з 01.01.2013 бюро технічної інвентаризації не має повноважень щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно та не має доступу до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, просили суд розглянути справу без участі представника бюро, прийняти рішення на розсуд суду згідно чинного законодавства. Інших клопотань та заяв від учасників до суду не надходило. За загальним правилом частини першої\~статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 05 листопада 1977 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 112, видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Рішенням народного суду Харківського району та області у справі № 2-846/1984 від 23 березня 1984 року було визнано домашню угоду купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS] дійсною та визнано за [PERSON] право власності на цей будинок. 11 квітня 1984 року житловий будинок в [ADDRESS] . Олешки, [ADDRESS] , Харківського [ADDRESS] був зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] та записаний у погосподарську книгу № 9 Пісочинської селищної ради за № 420, особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно виписки з наказу № 77-к по радгоспу «Пісочинський» об`єднання «Харківплодоовощхоз» від 26.04.1984 у зв`язку з купівлею [PERSON] будинку в с. Пісочин, х. Олешки, [ADDRESS] , виділити земельну ділянку у розмірі 0,12 га. при придбаному будинку. Рішенням Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 08.04.2014 № 105»Про уточнення поштової адреси житлового будинку в с. [ADDRESS] , [ADDRESS] спірному житловому будинку було присвоєно нову поштову адресу: [ADDRESS] , зобов`язано [PERSON] оформити технічну документацію. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 07 березня 2014 року після смерті [PERSON] Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було заведено спадкову справу № 66/2014, про свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36823561 від 07.03.2014. 27 березня 2014 року на замовлення позивача [PERSON] КП «Харківське районне БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , з якого вбачається, що за вказаною адресою розташовані: житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 76,50кв.м., житловою площею 45,00кв.м., допоміжною площею 28,20кв.м., площею літніх приміщень 3,30кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вигрібна яма літ. «Д», вигрібна яма літ. «Е», погріб літ. «П», колодязь літ. «к», хвіртка № 1, огорожа № 2, ворота № 3, огорожа № 4. На замовлення позивача ЧП «Спецстройпроект-1» було виготовлено технічний звіт про можливість експлуатації домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в кому описані характеристики будівельних конструкцій та які мають задовільний технічний стан, придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Довідкою КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 05.05.2014 № 120 повідомлено, що право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] (колишня адреса: селище Пісочин, х. Олешки № 7) за архівними матеріалами до 01 січня 2013 року не зареєстровано. Згідно матеріалів БТІ станом на 27.03.2014 за вказаною адресою розташовані житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 76,50кв.м., житловою площею 45,00кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вигрібні ями літ. «Д», літ. «Е», льох літ. «П», колодязь літ. «К», огорожа № 1- 4, самочинне будівництво та переобладнання не виявлено. Державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Родіоновою Т.І. 10 липня 2014 позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] за тих підстав, що згідно даних КП «Харківське районне БТІ» житловий будинок [ADDRESS] не зареєстрований. Зазначено, що доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Листом від 17 січня 2019 року № 52/02-14 Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області повідомлено суд, що після смерті [PERSON] , доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини, дружина спадкодавця [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, інших заяв щодо спадщини не зареєстровано, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались, 10.07.2014 винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстровано. Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 4, ч. 1 ст. 26, ст. 19, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. До документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, віднесено також рішення суду. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Питання набуття права власності у 1970-х-1980-х роках регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови купівлі будинків. Положеннями ст. 4, ст. 86 ЦК України, в редакції 1963 року, передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Отже,\~укладаючи домашню\~угоду купівлі\~житлового будинку,\~яка була\~визнання дійсною\~на підставі\~рішення народного суду Харківського району та області у справі № 2-846/1984 від 23 березня 1984 року [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 328, ст. 373 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадку входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.\~ст.\~1268-1270,\~1272ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, подав заяву про відмову від прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Діти померлого [PERSON] відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини, вирішили питання про передання у власність спірного житлового будинку позивачу. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути крім інших визнання права. Як роз`яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. ст. 76-77, 80-81, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що спадкодавець набув правомірно право власності на спірний житловий будинок, однак у зв`язку з тим, що ним не було зареєстровано право власності відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» спадкоємець не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, в судовому засіданні було доведено, що дружина покійного [PERSON] є єдиним спадкоємцем, вчинила усі, передбачені Законом дії щодо прийняття спадщини, тож вважається такою, що її прийняла, враховуючи те, що позовні вимоги були визнані відповідачами, суд приходить до висновку, що позові вимоги про визнання права власності на спадкове майно є доведеними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved