Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

22.10.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що згідно договору № б/н від 16.09.2007 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк». (а.с.28 Статут). Однак відповідач взяті на себе зобов'язання у встановлений строк не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.09.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 14647,13 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 9649,70 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3423,76 гривень, заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 400 гривень, штрафи: 500,00 гривень ( фіксована частина), 673,67 гривень (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач заперечень щодо вимог позивача не надав (а.с.34,38,42-50 повідомлення). Представник позивача Ковальчук А.А. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 39 заява, а.с.40 довіреність). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору № б/н від 16.09.2007 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 150000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов'язання перед позивачем в повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на 30.09.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 14647,13 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 9649,70 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3423,76 гривень, заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 400 гривень, штрафи: 500,00 гривень ( фіксована частина), 673,67 гривень (процентна складова). ( а.с. 12-15) - розрахунок. Згідно з п.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у строк, встановлений у зобов'язанні. Як слідує з Заяви боржник зобов'язаний щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячній платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов. Суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved