overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 03.08.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, вказав, що спільно господарство не ведеться з травня 2016 року, строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, зазначила, що спільно господарства не ведуть з травня 2016 року, строк на примирення просила не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 03.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 053733, актовий запис № 1233. Від шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 112507. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства з травня 2016 року не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.01.2013 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 30.01.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №102595 від 30.01.2013 року, актовий запис №49 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], 14.06.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №201743, виданого 23.06.2014 року, актовий запис №327 (а.с.10). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 18.06.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який зареєстрований 20 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3,4). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є інвалідом другої групи . П.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та відповідач є інвалідом другої групи, тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року розірвано, неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 серпня 2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року, актовий запис № 1200 (а/с 7). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 8). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

23 вересня 2016року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 28 жовтня 2011року в Троїцькій сільській раді Новоодеського району Миколаївської області він уклав шлюб з відповідачем. Позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], 05.11.2011року народження. Позивач вказав, що в останній час шлюбні відносини між подружжям погіршились і фактично припинились через постійні сварки, різні погляди на життя, використання сімейного бюджету, ведення спільного господарства тощо. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2011року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №076288 виданим Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївській області 28.10.2011року. Сторони мають спільного сина [PERSON], 05.11.2011року народження, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинилися з квітня 2012 року, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Ковальчук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади Центральної районної в м. Дніпрі ради, територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у [INFO] помер його дядько, [PERSON] У встановлений законом строк позивач не прийняв спадщину, оскільки мешкає в іншому місті і доглядає дитину-інваліда. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, а представник територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради - не заперечувала проти його задоволення. Представник співвідповідача, третя особа до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивач доводиться племінником [PERSON] (а.с.а.с. 13 - 15). [INFO] [PERSON] помер. Місцем відкриття спадщини є м. Дніпро (а.с. 19). 29 червня 2016 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька, проте йому було відмовлено у зв'язку з порушенням шестимісячного строку, встановленого для вчинення такої дії (а.с. 21). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності зі статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами частини 3 статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач постійно мешкає у м. Харкові і самостійно доглядає диину-інваліда, [PERSON], [INFO], який страждає на цукровий діабет І типу з високим ризиком для життя (а.с.а.с. 24 - 26). Вказана обставина була визнана такою, що має ознаки поважності, 14.12.2015 року під час розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області цивільної справи за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті діда позивача (батька [PERSON].), [PERSON] (а.с.а.с. 22, 23). Ураховуючи зміст приведених вище норм, встановлені в засіданні обставини, а також те, що позивач є спадкоємцем після смерті дядька, суд доходить висновку про те, що причина пропуску позивачем визначеного законом строку є поважною, отже - вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

23 вересня 2016 року Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є наймачем квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований, але фактично не проживає племінник його дружини - [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що [PERSON] після досягнення повноліття, фактично, з 2006 року в спірній квартирі не проживає та не з'являється, участі в утриманні житлового приміщення та оплаті житлово-комунальних послуг Відповідач не приймає. Всі обов'язки, що витікають з договору найму утримання житлового приміщення покладені на Позивача і тільки він несе витрати по його утриманню. Відповідач в свою чергу з 2006 року квартирою не користується, на підставі викладеного, Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», власником особового рахунку є [PERSON] Відповідно до довідки форми №3 виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД №904 за №3917 від 18.07.2016 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], дружина позивача [PERSON], їх сини - [PERSON], [PERSON], [PERSON], онук [PERSON], та відповідач [PERSON] (а.с. 9). Як встановлено з матеріалів справи, Відповідач протягом тривалого часу (більше року) в спірній квартирі не проживає, що підтверджується відповідним актам від 11 травня 2016 року (а.с. 8). Комунальні платежі, та повне утримання житлового приміщення здійснює Позивач. Згідно з ст.ст. 71,72 ЖК України у разі відсутності без поважних причин в житловому приміщенні більше шести місяців наймача або членів його сім'ї в судовому порядку зазначені особи визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати такими, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 11 жовтня 1986 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, Гаврилюк (д.п. Соботяк) [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 443. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сімю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак подальше проживання однією сімєю є неможливим. Між ними продовжують виникати сварки, протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. В даний час вони разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Їх шлюб існує формально. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Позивач подав до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати без його участі. Відповідачка теж подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 11 жовтня 1986 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та Гаврилюк (д.п. Соботяк) Г.В. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 443 /а.с.5/. На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою існує формально, оскільки вони як подружжя не проживають разом та не підтримують будь-яких стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та Гаврилюк (д.п. Соботяк) Г.В. розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище Гаврилюк. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved