Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

23.05.2016 року до суду з позовом звернулася позивачка, в якому просить суд визнати за нею право власності на грошові кошти за рішенням Олевського районного суду Житомирської області № 2-а-1417/2009 р., від 21.12.2009 року в сумі 7922.40 грн., та на грошові кошти за рішенням Апеляційного суду Житомирської області № 2-а-1453/09 від 04.10.2011 року, що залишилися після померлої 26.01.2015 року матері [PERSON], як спадкоємцю першої черги за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що матері рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 21.12.2009 за № 2-а-1417/2009 року, було стягнуто з УПСЗН Олевської РДА на користь [PERSON], та її неповнолітньої дитини [PERSON], 4263.60 грн., допомоги як особам, які проживають на території радіоактивного забруднення та 3658.80 грн., доплати до заробітної плати як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення. Крім того, постановою Олевського районного суду Житомирської області від 09.12.2009 року №2-а-1453/09 було позов задоволено частково та стягнуто з УПСЗН Олевської РДА на користь матері [PERSON], 29153.88 грн., доплати до заробітної плати як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення. Однак Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 04.10.2011 року постанову Олевського районного суду Житомирської області від 09.12.2009 року № 2-а-1453/09 змінено та зобовязано УПСЗН Олевської РДА здійснити нарахування та виплату [PERSON], відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29.09.2008 року по 31.12.2008 року. За життя зазначені кошти матері [PERSON], не були виплачені, тому позивачка звернулася із заявою до нотаріальної контори про визнання права власності на спадщину за законом, однак їй було відмовлено в оформленні спадщини на грошові кошти, у звязку з відсутністю документів, які підтверджують надходження грошової суми на рахунок в будь-яку фінансову установу. Позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд задовольнити її позовні вимоги повністю, подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутності. Представник відповідача УПСЗН Олевської РДА у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено що, постановою Олевського районного суду Житомирської області від 21.12.2009 року № 2-а-1417/09 стягнуто з УПСЗН Олевської РДА на користь [PERSON], та її неповнолітньої дитини [PERSON], 4263.60 грн., допомоги як особам, які проживають на території радіоактивного забруднення та 3658.80 грн., доплати до заробітної плати як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення, де було видано виконавчий лист 21.09.2010 року, (а.с.16-17). Крім того, постановою Олевського районного суду Житомирської області від 09.12.2009 року № 2-а-1453/09 позов [PERSON], задоволено частково та стягнуто з УПСЗН Олевської РДА на користь [PERSON], 29153.88 грн., доплати до заробітної плати як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення, (а.с.18-19). Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 04.10.2011 року постанову Олевського районного суду Житомирської області від 09.12.2009 року № 2-а-1453/09 змінено та зобовязано УПСЗН Олевської РДА здійснити нарахування і виплату [PERSON], відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29.09.2008 року по 31.12.2008 року, (а.с.20-21). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 26.01.2015 року, (а.с.08). Із листа управління державної казначейської служби України в Олевському районні від 06.05.2016 року № 01-08/416, слідує, що виплата за виконавчим листом по справі № 2-а-1417/2010 [PERSON], не проводилася, (а.с.09). Відповідно до відповіді на запит суду, УПСЗН Олевської РДА 06.06.2016 року за № 2894 повідомили суд про те, що [PERSON], згідно до Постанови Апеляційного суду Житомирської області від 04.10.2011 року проведений перерахунок по ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка працювала у зоні посиленого радіоекоголічного контролю, встановлений в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством за період з 29.09.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 167498 грн., (а.с.25). Позивачка є дочкою померлої [PERSON], і на час відкриття спадщини постійно проживала разом із матірю [PERSON], що стверджується довідкою Олевської міської ради Житомирської області № 768 від 04.02.2015 року (а.с.11), копією свідоцтва про народження, (а.с.7). При зверненні до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, як спадкоємця першої черги, після смерті матері [PERSON], позивачці було відмовлено із-за відсутності документів, які підтверджують надходження грошової суми на рахунок в будь-яку фінансову установу, що стверджується відповідною постановою Олевської державної нотаріальної контори від 28.04.2016 року, (а.с.15). Суд, дослідивши та оцінивши всі докази по справі, у їх сукупності, прийшов до висновку про те, що даний позов [PERSON], підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так, відповідно до ст.1227 ЦК України - суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 22.03.2007р., сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. А згідно з ч.3 цієї статті - у разі відсутності членів сімї, зазначених у ч.1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч.2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини. З огляду на наведені положення закону та зважаючи на те, що позивачка була членом сімї померлої матері [PERSON], до дня смерті останньої, разом з нею проживала та вела спільне господарство, вона має право на отримання соціальних виплат, які належали її матері, але не були нею отримані за життя. Разом із тим, згідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» № 606- XIV від 21.04.1999 року (зі змінами), чинного на час виникнення спірних правовідносин, слідує, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторонни, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. За таких обставин, та враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею після померлого спадкодавця, і є правонаступником померлого стягувача матері [PERSON], то вона має право звернення до суду у порядку визначеному законом про заміну сторони у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого листа № 2-а-1417/2009 від 21.12.2009 року, (а.с.16-17) про стягнення з УПСЗН Олевської РДА на користь [PERSON], 7922.40 грн., доплати, як спадкоємця першої черги за законом. А відтак, позовна вимога позивача про визнання за нею права власності на грошові кошти за рішенням Олевського районного суду Житомирської області № 2-а-1417/2009 р., від 21.12.2009 року після смерті матері [PERSON], які були нараховані за життя та не виплачені в сумі 7922.40 грн., як спадкоємцю першої черги за законом не підлягає задоволенню у звязку з безпідставністю заявлених вимог та відсутності спору про порушене право. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, а право власності на грошові кошти згідно до рішення Апеляційного суду Житомирської області № 2-а-1453/09 від 04.10.2011 року в сумі 1674.98 грн., належні померлій [PERSON], повністю підтверджені останнім та наданою до суду відповіддю УПСЗН Олевської РДА стосовно нарахованої вказаної суми, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти за законом у звязку з відсутністю документів, які підтверджують надходження грошової суми на рахунок в будь-яку фінансову установу померлій [PERSON], позивачка ж є дочкою померлої [PERSON], яка свої грошові кошти не заповідала, і у звязку з чим [PERSON], має право, як спадкоємець першої черги на спадкування грошових коштів в сумі 1674.98 грн., за законом. Доводи відповідача про відсутність фінансування з державного бюджету не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті коштів. Згідно до рішень Європейського Суду з прав людини, відповідно до яких стверджувані труднощі держави не можуть перешкоджати в отриманні компенсації («Долгов проти України» від 19.04.2005 року), економічні труднощі не можуть бути виправданням Уряду («Черняєв проти України» від 26.07.2005 року). На підставі викладеного та

Outcome: partial