Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усих видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на час її навчання в учбовому закладі, починаючи з 09 серпня 2014 року але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач являється її батьком, однак, досягнувши повноліття вона продовжує навчання на денному відділенні Національного авіаційного університету в м. Києві на бюджетній основі. При цьому, відповідач належної матеріальної допомоги у добровільному порядку їй не надає, хоч не досягнувши 23 років, вона потребує коштів на утримання від батька. 18 серпня 2015 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, де просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частини з усих видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на час її навчання в учбовому закладі, починаючи з 09 серпня 2014 року але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився надавши заяву з проханням розглядати справу без її участі. В своїй заяві позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі з урахуванням уточнень. При цьому надала суду письмові додаткові пояснення до позовної заяви в яких зазначила, що її мати [PERSON] є опікуном її старшого брата - [PERSON], який став інвалідом 1 групи після ДТП у 2012 році та потребує постійного нагляду, тому мати вимушена винаймати доглядальницю, якій необхідно платити. Окрім того її брату необхідні постійні реабілітації, які коштують великі гроші. Так, в 2013 році, мати з тіткою та бабусею оплатили 56000,00 грн. за реабілітацію в м. Запоріжжя, центр «Гута». У лютому її брат був на операції, на яку її мати взяла на своєму підприємстві безпроцентну цільову позику, яку досі виплачує. В зв'язку наведеним її мати не може надавати їй належну допомогу. Відповідач також, у судове засідання не з'явився надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі. При цьому, надав суду свої письмові заперечення у яких зазначив, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/8 частини від його доходу, та без врахування часу канікул, посилаючись на те, що на теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тобто має іншу сім`ю. Разом з ними проживає неповнолітня донька його дружини, [PERSON], [INFO], яка потребує їхньої матеріальної допомоги, так як його дружина є одинокою матір'ю. До того ж, повнолітня [PERSON] має дохід у вигляді стипендії і одержує матеріальну допомогу від матері. Окрім того, [PERSON] є повнолітньою, працездатною особою, що набула повної право та дієздатності, а тому за станом свого здоров'я та віком має можливість і повинна самостійно опікуватися своїм матеріальним утриманням. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] року у м. Жовті Води Дніпропетровської області і її батьками являються [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про народження про встановлення батьківства та паспорт позивача (а.с.3,4,5). На даний час повнолітня [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання факультету літальних апаратів Національного авіаційного університету в м. Києві на бюджетній основі. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, про що свідчать довідка зазначеного навчального закладу (а.с.6), та отримує стипендію, розмір якої становить 835 грн. (а.с.7). Проживає у гуртожитку [ADDRESS], оплата за який становить щомісяця не менше 1000,00 грн.(а.с.82,84). Також сплачує за навчання на англомовному проекті. Крім цього позивачка несе витрати на проїзд до навчального закладу та до дому, придбання навчальної літератури та обов'язкового формового одягу. Також встановлено, що на теперішній час її матеріальним утриманням займається її мати - [PERSON], яка працює в ВВО ДП «СхідГЗК» та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 4000,60 грн. /а.с.66/, у той час, як на її утриманні знаходиться ще повнолітній син - інвалід І групи (а.с.49). А відповідач не належним чином виконує свої батьківські зобов'язання, щодо участі у її матеріальному утриманні. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги й з боку свого батька. Однак, судом також встановлено, що у відповідача є нова сім`я і проживає із дружиною та дитиною останньої за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області, про що свідчать копії свідоцтва про шлюб про народження та паспорт, а також акт від 14.07.2015 року про факт сумісного проживання (а.с.32,33,34,36). При цьому, [PERSON] працює в Жовтоводському МВ УМВС на посаді о/у СКР та отримує заробітну плату розмір якої становить 3030,82 грн. (а.с.37). Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. За змістом ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, те, що повнолітня [PERSON], якій не виповнилось 23 роки, продовжує навчання у вищому навчальному закладі на державній основі до 30.06.2017 року, до того ж форма навчання денна, що позбавляє її можливості працевлаштування, а відповідач визнає частково та просить стягувати аліменти у розміром 1/8 частини усіх видів його заробітку, те що [PERSON] на даний час працює, має нову сім`ю, а також враховуючи інші обставини що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов'язані з навчанням, проживанням у гуртожитку, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача, на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивача за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial