Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

23 липня 2015 року позивачі [PERSON] корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради звернулися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати та пені за договором оренди № 314-ДКП/12 від 09.08.2012 року, розірвання договору оренди та виселення. В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що між [PERSON] корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради та громадянкою [PERSON] [PERSON] був укладений договір оренди № 314-ДКП/12 від 09.08.2012 року, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 25,2 кв.м, розміщені за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, 10, літ. В-3 на першому поверсі 3-х поверхового будинку, що перебувають на балансі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, для розміщення фізичної особи на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності. Відповідно до п.10.1 строк дії даного договору з 09.08.2012 по 23.07.2015 року. Згідно з актом приймання-передачі від 09.08.2012 року нерухоме майно було передано орендарю в користування. Згідно п.3.5 договору відповідач зобовязаний щомісяця перераховувати орендну плату за договором не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п.3.3 договору, орендар зобовязаний сплачувати 50% орендної плати на користь орендодавця до міського бюджету та 50% орендної плати на рахунок балансоутримувача. В порушення ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», умов договору оренди, відповідач не сплачує орендну плату у встановленому обсязі до міського бюджету та балансоутримувачу. Заборгованість відповідача з орендної плати перед міським бюджетом за період користування обєктом оренди з серпня 2012 по травень 2015 року включно склала 1381,65 грн., перед балансоутримувачем 2768,24 грн. Відповідно до п.9.2 договору за несвоєчасну сплату орендної плати орендар має сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу. На підставі вказаного пункту відповідачу позивачем-1 була нарахована пеня за період з 30.12.2014 року по 30.06.2015 року в загальному розмірі 261,31 грн., позивачем-2 була нарахована пеня за період з 30.12.2014 року по 30.06.2015 року в загальному розмірі 413,07 грн. Згідно п.9.8 договору оренди, ч.3 ст. 26 Закону про оренду, договір може бути розірвано достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у разі порушення однією із сторін умов цього договору. З огляду на викладене, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради до міського бюджету заборгованість з орендної плати в розмірі 1381,65 грн. та пеню у розмірі 261,31 грн. Стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі 2768,24 грн. та пеню у розмірі 413,07 грн. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 09.08.2012 року № 314-ДКП/12. Виселити відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 25,2 кв.м., розміщеного за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, 10, літ. В-3 на першому поверсі 3-х поверхового будинку. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 року залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради [PERSON] по роботі з активами Дніпропетровської міської ради. 06 лютого 2017 року відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічною позовною заявою до [PERSON] по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про визнання договору оренди припиненим. Зустрічний позов [PERSON] обґрунтувала наступним. Вона, до закінчення терміну договору оренди від 09.08.2012 року, за погодженням сторін передала обєкт оренди у задовільному стані КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, що підтверджується актом приймання-передачі комунального нерухомого майна від 27.02.2015 року. Згідно п.2 вказаного акту, сторони погодилися, що станом на 27.02.2015 року за орендарем існувала заборгованість до загального фонду міського бюджету по сплаті орендної плати у розмірі 975,56 грн. та балансоутримувачу у розмірі 2173,34 грн. Заборгованість перед КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради була погашена нею згідно платіжного доручення № 110 від 29.11.2016 року. Згідно довідки орендодавця - [PERSON] по роботі з активами Дніпропетровської міської ради станом на 30.12.2016 року заборгованість [PERSON] перед останнім відсутня та навпаки, існує переплата у розмірі 120,18 грн., а також зазначено, що даний договір оренди припинив дію за згодою сторін 27.02.2015 року на підставі акту приймання-передачі від 27.02.2016 року. Вважає, що жодних зобовязань у неї за договором оренди від 09.08.2012 року немає, в звязку з чим відсутні підстави для задоволення первісного позову. З огляду на викладене, позивачка за зустрічним позовом [PERSON] просила суд визнати, що договір № 314-ДКП/12 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 09.08.2012 року, укладений між [PERSON] корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради та громадянкою [PERSON] [PERSON], припинив свою дію 27.02.2015 року. В судове засідання, призначене на 04.04.2018 року, представник [PERSON] по роботі з активами Дніпровської міської ради не зявився, надав суду заяву, в якому просив розглянути справу в його відсутність, надав довідку про припинення дії договору за згодою сторін 27.02.2015 року, та про відсутність заборгованості. Представник Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, про дату судового засдання був повідомлений, причини не явки не повідомив. Представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відстуність та відсутність [PERSON], вимоги за зустірічним позовом підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 09 серпня 2012 року між [PERSON] корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради в особі заступника начальника управління корпоративних прав департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради [PERSON] (орендодавець), та громадянкою [PERSON] [PERSON] (орендар), був укладений договір оренди № 314-ДКП/12 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста. Згідно п.1.1 вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 25,2 кв.м, розміщені за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, 10, літ. В-3 на першому поверсі 3-х поверхового будинку, що перебувають на балансі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, для розміщення фізичної особи на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності. Відповідно до п.3.3 договору, за користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 81,48 грн. до загального фонду міського бюджету; 50% загальної суми орендної плати у розмірі 81,48 грн. на рахунок балансоутримувача обєкта оренди. Згідно п.3.5 договору відповідач зобовязаний щомісяця перераховувати орендну плату за договором не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання обєкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі обєкта оренди включно. Відповідно до п.10.1 строк дії даного договору з 09.08.2012 по 23.07.2015 року. Відповідно до п.11.1, дія договору припиняється, серед іншого, внаслідок дострокового розірвання договору за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. Відповідно до п.2.6 договору, орендар зобовязаний повернути обєкт оренди за актом приймання-передачі обєкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі обєкта оренди. Згідно з актом приймання-передачі від 09.08.2012 року нерухоме майно було передано орендарю в користування. Позивачами надано розрахунки за договором оренди (а.с. 17-25), за якими станом на 16.06.2016 року борг відповідача перед КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради становить 2768,24 грн., розмір пені 413,07 грн. Також, борг відповідача перед місцевим бюджетом становить 1381,65 грн, розмір пені 261,31 грн. Крім того, в матеріалах справи наявний акт приймання-передачі комунального майна від 27.02.2015 року, підписаний від балансоутримувача КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради [PERSON], від орендодавця заступником начальника управління корпоративних прав департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради [PERSON] та скріплений печатками цих установ, та орендарем [PERSON] Згідно п.1 вказаного акту, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР прийняло, а орендар передав обєкт оренди - нерухоме майно нежитлове приміщення загальною площею 25,2 кв.м, розміщене за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, 10, літ. В-3 на першому поверсі 3-х поверхового будинку, у комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди від 09.08.2012 № 314-ДКП/12. Згідно п.3 вказаного акту, орендодавець і орендар погодилися, що станом на 27.02.2015 року за орендарем існує заборгованість до загального фонду міського бюджету по сплаті орендної плати у розмірі 975,56 грн. та балансоутримувачу по сплаті орендної плати у розмірі 2173,34 грн. Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за березень 2015 року, між КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради та [PERSON], підписаним представником КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР [PERSON] та скріпленим печаткою вказаного підприємства, заборгованість на користь названого підприємства складає 2173,34 грн. [PERSON] сплатила суму 2173,34 грн. на користь Бюро КП 29.11.2016 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 110. Призначення платежу «оренда Короленко, 10 літ.В-3 за договором № 314-ДКП/12 від 09.08.2012 р.» Згідно довідки, виданої головним спеціалістом УКВ Дніпропетровської міської ради [PERSON], станом на 30.12.2016 року, [PERSON] нараховано за обєктом оренди нежитлового приміщення за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, 10 орендної плати згідно плана оплати 5347,30 грн., з них до бюджету 2673,73 грн., пені 443,19 грн. Фактично сплачено всього 3237,10 грн., з них орендна плата 2793,91 грн., пені 443,19 грн. З довідки вбачається наявність переплати 120,18 грн. Крім того, в судове засідання, призначене на 04.04.2018 року, представником позивача-1 надано довідку підписану головним спеціалістом [PERSON] [PERSON] по роботі з активами Дніпровської міської ради, з якої вбачається, що спірний договір оренди припинив дію за згодою сторін 27.02.2015 року на основі акта приймання-передачі від 27.02.2015 року. Також, згідно вказаної довідки заборгвоаність за орендною платою у орендаря [PERSON] відсутня. Частиною 1 статті 628\~Цивільного кодексу\~України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526\~Цивільного кодексу\~України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~759\~ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 ст.283\~Господарського кодексу\~України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~785\~ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.п.2.6, 11.1 договору оренди нерухомого майна № 314-ДКП/12 від 09.08.2012 року дія договору припинена 27.02.2015 року за домовленістю сторін, орендар [PERSON] 27.02.2015 року передав орендодавцю обєкт оренди у відповідності з вимогами договору. Оскільки відповідно до п.п. 3.5, 5.2 договору орендар зобовязаний сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання обєкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі обєкта оренди, то нарахування позивачами орендної плати за період з 27.02.2015 по 30.06.2015 року та пені за період з 30.12.2014 по 30.06.2015 року є неправомірним. Крім того, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР у акті приймання-передачі від 27.02.2015 року та у акті звіряння взаємних розрахунків підтверджено розмір заборгованості [PERSON] станом на березень 2015 року в сумі 2173,34 грн., пеня - відсутня. Вказана сума 2173,34 грн. сплачена [PERSON] 29.11.2016 року, що підтверджено платіжним дорученням. [PERSON] по роботі з активами Дніпровської міської ради підтверджено відсутність боргу [PERSON] за спірним договором оренди та пенею станом на день розгляду справи по суті. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 77 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачами за первісним позовом не доведено факт заборгованості відповідача за договором оренди № 314-ДКП/12 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, в звязку з чим вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості з орендної плати та пені не підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивачів за первісним позовом про розірвання договору оренди та виселення [PERSON] з обєкту оренди, суд зазначає, що оскільки дія договору оренди припинена та нерухоме майно, що є обєктом оренди, фактично передано балансоутримувачу КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР, вказані вимоги задоволенню не підлягають в звязку з їх безпідставністю. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача [PERSON] по роботі з активами Дніпропетровської міської ради про те, що відповідач до сих пір знаходиться в орендованому приміщенні, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Фотографії, надані позивачем, такими доказами не є, оскільки з них не вбачається, що спірне приміщення зайнято саме [PERSON] Стосовно вимог зустрічного позову суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~15\~ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування такого способу захисту як визнання договору припиненим не відповідає визначеним законодавством способам захисту, в звязку з чим у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed