Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

22 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час її навчання. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON], що продовжує навчання. 01 квітня 2017 року донька [PERSON] припинила навчання на очній формі, на даний час є студенткою Шосткинського інституту Сумського держаного університету заочної форми навчання є працездатною особою, а тому, на думку позивача, вона має можливість працевлаштуватись та самостійно заробляти собі на життя. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції, зазначає, що донька продовжує навчатися на заочній формі навчання, на платній основі, на даний момент не може працювати, весь час виконує вимоги освітньої програми. В судове засідання позивач не з'явився надав заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, також прохав слухати справу за його відсутності. В судому засіданні відповідач проти позову заперечувала в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату, місце слухання справи повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, дійшов до наступного. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2017 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, починаючи стягнення з 24 лютого 2017 року. (а.с.5) Згідно довідки № зн-378 від 10 травня 2018 року [PERSON] є студенткою 2 курсу центру заочної та дистанційної форм навчання Шосткинського інституту СумДУ. Терміном навчання з 02 жовтня 2017 року по 30 червня 2020 року. (а.с.9) Надаючи оцінку доводам сторін, покладеним в обґрунтування позиції по справі, слід звернутися до законодавчих приписів, які визначають підстави для виникнення і існування у батьків обов'язку з утримання повнолітнього сина чи дочки, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Слід зазначити, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає і існує за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язок батьків утримувати таку дитину не виникає. Вказані висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.06.2018р. у справі № 701/1299/16-ц. Враховуючи, що повнолітня донька сторін припинила стаціонарне навчання, у зв'язку з чим стягувалися аліменти, і наразі отримує освіту заочно, що свідчить про те, що навчання не є її основним заняттям, відтак донька має можливість самостійно заробляти собі на життя, суд доходить висновку про відсутність наразі однієї із підстав, з наявністю яких закон пов'язує існування у позивача, як батька, обов'язку щодо утримання своєї повнолітньої доньки, та, як наслідок, необхідність припинення відповідного права [PERSON] на отримання аліментів на повнолітню доньку [PERSON] При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача щодо неможливості суміщення навчання з роботою, з огляду на відсутність доказів на підтвердження вжиття повнолітньою донькою, яка працездатна і навчається на заочній формі ще з 2017 року, спроб влаштування на роботу (наприклад, доказів звернення до служби зайнятості у пошуках підходящої роботи, постановку її на облік як безробітної), а також тих обставин, що для категорії працівників, які поєднують роботу з навчанням, законодавцем встановлені спеціальні пільги, передбачені главою ХІV КЗпП України, у тому числі і надання працівникам, які навчаються у вищих навчальних закладах, додаткових відпусток зі збереженням заробітної плати, що дозволяє, у разі працевлаштування, поєднувати навчання і роботу. Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним позов задовольнити. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved