Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

24.06.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 04 червня 2016 року Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 222. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що фактично шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. На даний момент шлюб існує формально, примирення з моменту припинення шлюбних відносин не сталося, спору майнового характеру немає. У зв`язку з тим, подальше існування формального шлюбу суперечитиме їх інтересам, просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.07.2020 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 вересня 2020 року. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2020 зупинено провадження по справі та надано строк для примирення подружжя два місяці. Ухвалою суду від 11.11.2020 провадження у даній справі відновлено та призначено судове засідання на 11 листопада 2020 року. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2020 зупинено провадження по справі та повторно за клопотанням відповідача надано строк для примирення подружжя три місяці. Ухвалою суду від 26.02.2021 провадження у даній справі відновлено та призначено судове засідання на 01 березня 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, вказала, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Повідомив телефонограмою, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, однак категорично не згоден проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] (арк.с.5), 04 червня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 04.06.2016 складено відповідний актовий запис № 222. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6), сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю - позивачем, на час розгляду справи спору про місце проживання сина немає. Встановлено, що сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначила, що примирення між сторонами та збереження сім`ї неможливе та є таким, що суперечить її інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем не згоден, тому під час розгляду справи просив надати їм час на примирення. Однак, за час, який був наданий судом для примирення подружжя, а саме п`ять місяців, позитивних змін в позиції позивача не відбулося, вона наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Отже, враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved