Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

22 квітня 2019 року АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16\~951 грн. 49 коп. за кредитним договором б/н від 21.01.2014 року та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог пояснив, що між АТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 21.04.2019 було укладено договір б/н, за умовами якого позичальнику [PERSON] було надано кредит у розмірі 24 300 грн. 00 коп. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що кредитором були належним чином виконані обов`язки за договором, натомість позичальник порушив свої зобов`язання перед кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16\~951 грн. 49 коп. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Позивач, посилаючись на норми частини 3 статті 1268 Цивільного Кодексу України, зазначив, що обов`язок зі сплати зазначеної заборгованості перейшли до спадкоємця померлої [PERSON] [PERSON] , відповідача. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач і боржник проживали та були зареєстровані за однією адресою, відповідач не заявляв про відмову від спадщини у строки та порядку встановлені чинним законодавством, отже вважається таким, що прийняв спадщину. Ухвалою від 03 травня 2019 року було відкрито провадження по справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву з моменту вручення йому ухвали про відкриття провадження. 04 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання відповідача про призначення справи до розгляду з викликом сторін, надання матеріалів справи для ознайомлення та забезпечення права на отримання правової допомоги. 28 січня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, мотивуючи свої заперечення тим, що на день смерті не проживав з померлою [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , та що [PERSON] не була зареєстрована за даною адресою, оскільки з 25 серпня 2015 року остання була знята з реєстрації місця проживання за даною адресою. На підтвердження своїх доводів надав засвідчену копію Домової книги на будинок [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечив з мотивів, викладених ним у відзиві на позов. Дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що між АТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 21.04.2019 було укладено договір б/н, за умовами якого позичальнику [PERSON] було надано кредит у розмірі 24 300 грн. 00 коп. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Банком були належним чином виконані обов`язки за договором, натомість позичальник [PERSON] порушила свої зобов`язання перед кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16\~951 грн. 49 коп. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.04.2017 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звертаючись з даним позовом до [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем майна померлої [PERSON] , оскільки на час смерті проживав з нею та не заявив про відмову від спадщини. Відповідно до\~норм статті\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, чинне законодавство не встановлює активного обов`язку щодо вчинення дій, зокрема подання відповідних заяв, для прийняття спадщини у випадку, коли спадкоємцем є особа, що проживала разом з спадкодавцем. Разом з тим, дослідивши наявні у справі матеріали, суд доходить висновку, що норми статті 1268 ЦК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Так, з наданої відповідачем засвідченої копії домової книги на будинок [ADDRESS] встановлено, що померла [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Хмельницьким МВ УМВС України у Хмельницькій області 16.12.2000 року, була знята з місця реєстрації за адресою [ADDRESS] - 25 серпня 2015 року. Відповідно до листа Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради за вих. № 268/03-10 від 27.01.2020, на момент смерті місце проживання [PERSON] [INFO] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З наданого позивачем Свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 19.04.2017, судом встановлено, що остання померла [INFO] . В той же час, відповідно до Домової книги на будинок [ADDRESS] та наданої позивачем копії паспорту відповідача [PERSON] , його місце проживання станом на 19 квітня 2017 року було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом достовірно встановлено, що на момент смерті боржника [PERSON] , її місце проживання та місце проживання відповідача [PERSON] , були зареєстровані за різними адресами. Окрім цього, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] приймав спадщину, яка відкрилась після смерті позивальника [PERSON] , а тому [PERSON] є неналежним відповідачем у даній справі, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed