Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

23.11.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що він на праві приватної спільної часткової власності являється власником 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На праві приватної спільної часткової власності 1/2 частина вищевказаної квартири належала [PERSON]. 11 серпня 2015 року [PERSON] померла. Згідно заповіту, зареєстрованого та посвідченого 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1, він є спадкоємцем усього майна [PERSON]. Згідно довідки про склад сімї за №2779 від 20.11.2015 року, виданої начальником КП «ЖЕО №2 КМР», окрім нього в зазначеній квартирі проживають [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований, але не проживає з 2007 року. Відповідач не проживав за адресою: [INFO], жодного дня від 20 квітня 2007 року, тобто з дня реєстрації по теперішній час продовж останніх 8 років. На даний час місце проживання відповідача йому не відоме. В звязку з тим, що [PERSON] більше 8 років не проживає та будь-яких власних речей відповідача у квартирі не має, за надані комунальні послуги відповідач кошти не сплачує, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та усунути йому перешкоди у володінні та розпорядженні належною квартирою шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить: 1/2 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1993 року №913, 1/2 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.12.2010 року №1-1420 ( а.с. 7, 8, 11). З заповіту від 25 жовтня 2013 року, складеного [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-204 видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усі свої права та обовязки, які їй належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати їй у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] ( а.с. 10 ). З копії свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ №212594, виданого 11 серпня 2015 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] померла 11 серпня 2015 року ( а.с. 9 ). Згідно копії спадкової справи за №496/2015 до майна померлої 11 серпня 2015 року [PERSON] видно, що до Кіровоградської міської нотаріальної контори №1 після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] ( а.с. 32-40 ). З довідки КП «ЖЕО №2 КМР» від 20.11.2015 року за №2779 вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: з 14.05.2014 року [PERSON], [INFO], з 20.04.2007 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються сусідами позивача, підтверджують той факт, що відповідач [PERSON], який являється братом позивача та зареєстрований за адресою: [INFO], з моменту реєстрації 20.04.2007 року по теперішній час у квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі не має. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач з моменту реєстрації не проживає у спірній квартирі, реєстрація відповідача у вказаній вище квартирі порушує право власності позивача на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, він вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у квартирі осіб, в звязку з чим вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №32 по вул. Зінченка, 3 у м. Кіровограді є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в частині позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою слід відмовити, оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просив судові витрати стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial