Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

23.12.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що продовжує навчання у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення дитиною навчання. Позивач у судове засідання з'явився, просив позовні вимоги задовольнити Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного: Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року. Від шлюбу мають двох дітей- [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Згідно довідки з місця проживання діти проживають разом з позивачкою та даний факт сторонами не оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син, що продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з навчанням на денному відділенні ОКЗ «Харківське художнє училище», що підтверджується договором №16 від 05.08.2010р., [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Ст. 180 СК України, передбачає обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачкою, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги не надає. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач є приватним підприємцем, не є інвалідом, однак не надає матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги, та малолітньої доньки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, та той факт, що одна дитина є повнолітньою, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на кожну дитину окремо. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2013 р., тобто з моменту подання позову до суду до [INFO] року, та стягує з відповідача на корись позивача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2013 р., тобто з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що позивач [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів до досягнення [PERSON] 23-річного віку, у разі продовження навчання після [INFO] р. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяці. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 183, 198, 199 СК України,

Outcome: approved