Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

22 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті його матері [PERSON], 07 вересня 2004 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай), розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева. У звязку з тим, що він є спадкоємцем за законом, його батько [PERSON], до натаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, а нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, він просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки пропустив строк внаслідок того, що вважав що при наявності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) строк на прийняття спадщини є необмеженим. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №286599 від 29 серпня 1974 року (а.с.6). [PERSON] померла 07 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №199497 від 08 вересня 2004 року (а.с.7). Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №006561 від 24 червня 1996 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Куйбишева розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах (а.с.9). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON], яка померла 07 вересня 2004 року, у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.11). Згідно з довідкою №48 від 11 березня 2016 року, виданою Волокитинською сільською радою Путивльського району, [PERSON], яка померла 07 вересня 2004 року, була зареєстрована та постійно проживала [INFO], разом з [PERSON] (а.с.8). Довідкою приватного нотаріуса №146/01-16 від 16 березня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 07 вересня 2004 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, у звязку з чим, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved