Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

23.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 02.09.2019 року уточнила та просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,2345 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: 5122083600:02:001:0179; - земельну ділянку площею 3,49 га, розташовану на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 161619, виданий 14.01.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00001, кадастровий номер:5122080700:01:001:0130). Свої вимоги позивач вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до заповіту від 22.06.2018 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 40, [PERSON] заповіла житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,49 га, що знаходиться на території Бросківської сільської ради, кадастровий номер 5122080700:01:001:0130, - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,2345 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: 5122083600:02:001:0179, не охоплена заповітом. Спадкоємцем за законом першої черги являється дочка спадкодавця [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, чоловік спадкодавця [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від обов`язкової частки у спадковому майні та спадщини за законом. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали та просять справу розглянути за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування будинку від 23.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Апреленко Р.І. в реєстрі №4412; - земельна ділянка площею 0,2345 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: 5122083600:02:001:0179, на підставі рішення Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №57-VІІ, виданого 12.02.2016 року; - земельна ділянка площею 3,49 га, розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 161619, виданого 14.01.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00001, кадастровий номер: 5122080700:01:001:0130. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.11.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2345 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: 5122083600:02:001:0179; земельна ділянка площею 3,49 га, розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 22.06.2018 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 40, [PERSON] заповіла житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,49 га, що знаходиться на території Бросківської сільської ради, кадастровий номер 5122080700:01:001:0130, - [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56465824 від 10.06.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 22.06.2018 року, зареєстрований за № 40, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, особою, яка мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, являється чоловік спадкодавця [PERSON] , який відмовився від обов`язкової частки у спадковому майні. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,2345 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: 5122083600:02:001:0179, не охоплена заповітом. Тобто право на спадкування вищевказаної спадщини за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00022863223 від 16.05.2019 року, наданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.06.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.11.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: : [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 02/11-433 від 24.04.2019 року, наданою виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такою, яка прийняла спадщину. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. за №518/02-14 від 11.06.2019 року позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved