Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

23 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] , посилаючись на те, що у зазначеній квартирі із її згоди були зареєстровані та проживали її син [PERSON] , його дружина [PERSON] , та їх спільна дитина [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Відповідачі залишилися проживати у зазначеній квартирі, однак членами сім`ї позивача ніколи не являлися. Станом на 1 травня 2019 року заборгованість із сплати за житлово-комунальні послуги які надавалися за адресою [ADDRESS] становить 28 870 грн 56 коп. Крім цього за адресою проживання відповідачів неодноразово фіксувалося порушення громадського порядку в період з 01.01.2018 року по 03.05.2019 року, що негативно впливає на репутацію власника житла. [INFO] [PERSON] , яка у зв`язку із одруженням змінила прізвище на [PERSON] народила сина [PERSON] , місце якого зареєструвала за адресою [ADDRESS] . З огляду на викладене, та враховуючи норми ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини, ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України позивач просить її вимоги задовольнити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що це єдине місце проживання відповідачів, оскільки [PERSON] іншого житла належного їй на праві власності не має, періодично оплачує житлово-комунальні послуги, порушення громадського порядку не допускала, підстави для їх виселення відсутні. Представник третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 2008 року набула у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується завіреною копію відповідного договору, що міститься у справі (а.с.10) та 26 травня 2008 року зареєструвала право власності на нього, що підтверджується відповідним витягом від 26 травня 2008 року. Крім зазначеного житла у [PERSON] у власності перебуває житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11 червня 2008 року. Відповідно до довідки Олешинської сільської ради від 18 квітня 2019 року [PERSON] є жителем с. Олешин Хмельницького району. 16 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбу, про що Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис №323. Відповідно до актового запису про народження №1182 від 14 травня 2019 року у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Згідно довідки №Ч-03-38991 від 29 серпня 2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] , з 24 липня 2008 року, [PERSON] , [INFO] з 24 липня 2008 року, [PERSON] , [INFO] з 16 травня 2019 року. В судовому засіданні встановлено, і що сторонами не заперечувалося, що відповідачі членами сім`ї позивача не являються, оскільки не пов`язані спільним проживанням, побутом, взаємними правами та обов`язками, ніколи разом не проживали, однак вселилися у 2008 році окрім малолітнього [PERSON] із згоди позивача як члени сім`ї сина [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до довідки №168 від 06 травня 2019 року заборгованість станом на 1 травня 2019 року перед ХКП «Спецкомунтранс» за адресою [ADDRESS] становила 32 грн 51 коп., перед АТ «Хмельницькобленерго» 782 грн 20 коп., перед МКП «Хмельницькводоканал» за водопостачання 3 202 грн 76 коп., за водовідведення 3 158 грн 48 коп., за послуги з управління багатоквартирним будинком перед УМК «Проскурівська» станом на 7 травня 2019 року 1 580 грн 16 коп., перед МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» станом на 1 травня 2019 року за послуги з теплопостачання 19 935 грн 60 коп., за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем 178 грн 85 коп. Станом на 1 вересня 2019 року заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі позивача становить: перед ХКП «Спецкомунтранс» 233 грн 91 коп.; перед МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» станом на 30 серпня 2019 року 19 935 грн 60 коп.; перед МКП «Хмельницькводоканал» за водопостачання 3850 грн 44 коп., водовідведення 3 850 грн 91 коп. Станом на липень 2020 року заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою [ADDRESS] становить: перед МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» 24 520 грн 61 коп.; перед ТОВ «Хмельницькенергозбут» 1 818 грн 16 коп.; перед МКП «Хмельницькводоканал» водопостачання 6 244 грн 12 коп., водовідведення 5 985 грн 18 коп.; перед ХКП «Спецкомунтранс» 805 грн 60 коп.; перед КП «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська»» 3 474 грн 64 коп. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідачі окрім [PERSON] вселились у спірну квартиру не як члени сім`ї власника квартири, однак із згоди останнього, та набули право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Згідно ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. В силу ч.2 ст.403 цього Кодексу сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна, за наявності обставин, що мають істотне значення. Право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом із власником будинку, ведуть із ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Критеріями віднесення до членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права та обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Оскільки відповідачі не є членами сім`ї власника квартири в розумінні ст.64 ЖК України, враховуючи, що вони спільно із ним не проживають та ніколи не проживали, спільне господарство не ведуть, взаємних прав та обов`язків не мають, не здійснюють оплату за використані житлово-комунальні, внаслідок чого поточна заборгованість постійно зростає, що покладає на позивача додатковий тягар, оскільки обов`язок утримувати майно покладений на власника згідно ст.322 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути перешкоди [PERSON] у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом виселення відповідачів із квартири [ADDRESS] . Відсутність у відповідача [PERSON] належного на праві власності житла, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, в даному випадку не є визначальним, оскільки право користування чужим майном у [PERSON] та її дітей виникло на підставі сервітуту, а припиняється він на вимогу власника у зв`язку із існуванням обставин, що мають істотне значення, а саме значної суми заборгованості у зв`язку із несплатою житлово-комунальних послуг відповідачами та наміру використання житла позивачем для власних потреб. Зважаючи на встановлені обставини, а також враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену при розгляді аналогічної справи №243/9627/16ц від 16 жовтня 2019 року, висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності виселення дітей судом до уваги не береться, оскільки відповідачі мали право тимчасового користування житлом (сервітут), яке припиняється судом на вимогу власника у зв`язку із існуванням обставин, що мають істотне значення. Судові витрати по справі становлять 768 грн 40 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved