Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

23.06.2017 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та в наступному збільшила позовні вимоги та додала позовну вимогу про\~ визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якій просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,484 гектарів, що розташована на території Олександрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії ІУ-ДП № 096701, яка належала [PERSON], померлого 10.02.2014 року. В позовній заяві вона вказала, що 10.02.2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилась спадщина, а саме: земельна ділянка площею 5,484 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. За час життя її чоловік виготовив державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку. Однак, про існування спадкового майна вона дізналась лише на початку 2017 року, коли знайшла в речах покійного копію державного акту на земельну ділянку. Вважає цю причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною. Позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка. Інших спадкоємців немає. Не дивлячись на вищезазначене, позивачка не може оформити належним чином спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, що засвідчує права власності за спадкодавцем на земельну ділянку. Вважає, що у вказаному випадку, питання належності майна що залишилось після смерті [PERSON] наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися в судовому порядку. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та представника відповідача, які надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа просила розглянути справу в її відсутності. Позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Представник відповідача просить постановити судове рішення на розсуд суду. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №554541 [PERSON] помер 10 лютого 2014 року. (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] була жінкою [PERSON] з 30.11.1949 року (а.с. 6). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії УІ-ДП №096701 [PERSON] був власником земельної ділянки площею 5.484 га., яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.7). Як вбачається з роз'яснення приватного нотаріуса від 09.06.2017 року, було відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи та у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] померлого 10.02.2014 року, яке складається з земельної ділянки пл.. 5,484 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. (а.с.8). У зв'язку з тим, що [PERSON] за життя втратив оригінал правовстановлюючого документу, то позивачка позбавлена можливості оформити за собою право власності на вищевказане спадкове майно. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Оскільки позивачка є спадкоємцем, проте відсутні документи на ім'я померлого [PERSON], суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на майно. Крім того, задоволенню підлягає і позовна вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки цей строк позивачкою пропущений з поважних причин, а тому в силу ст. 1272 ЦК України, цей строк підлягає поновленню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved