Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

23.05.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилається на те, [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,72 га, розташованої на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області. Заявник [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто [INFO] , постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , за адресою заявника: [ADDRESS] , однак [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця заявник вважала, що прийняла спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України як така, що постійно проживала разом зі спадкодавцем та заяву про відмову від спадщини не подавала. З метою оформлення спадщину за заповітом, оскільки спадкоємець та спадкодавець зареєстровані за різними адресами, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання її як спадкоємця разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що зумовило звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В. І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 30 травня 2019 року провадження у справі відкрито. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник - адвокат Кисса В.І. не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких заяву підтримали повністю та просили суд заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якій не заперечує проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, та вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов`язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.09.1966 року, актовий запис № 784, де вказано, що мати заявниці є (рос. мов.) « [PERSON] » (а. с. 8). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис № 12, [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10). Після розірвання шлюбу заявник змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Арцизьким райвідділом ЗАГС Одеської області, актовий запис № 33 та копією паспорту громадянина України заявника (а.с. 5, 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,72 га, яка розташована на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 150 від 05.09.2003 року (а. с. 15). 22.12.2003 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок смерті своє майно, яке складається з земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,72 га, розташованої на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, заповіла своїй доньці [PERSON] . Заповіт посвідчено Гечевою В. П., державним нотаріусом Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстровано в реєстрі за № 192 (а. с. 14). Так, відповідно до довідки № 409, виданої Рівненькою сільською радою Тарутинського району Одеської області від 15.04.2016 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Разом з нею був зареєстрований і проживав її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2015 року (а. с. 12, 13). Як вбачається з копії довідки, виданої Відділом соціального захисту населення Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 20.03.2001 року № 200, [PERSON] , проживала за адресою: [ADDRESS] та одержувала пенсію за віком (а.с. 16). Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Ровненської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 28.07.2008 року № 758, [PERSON] дійсно провела поховання своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 17). Як вбачається з копії довідки, виданої Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області від 16.08.2017 року № 599, [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала по день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі № 2, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, яка надійшла на адресу суду 29.05.2019 року, заявник по наявній справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується повідомленням № 200 Арцизького районного відділення соціального захисту населення Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 20.03.2001 року, згідно з яким [PERSON] , якій була призначена пенсія за віком, у зв`язку з переїздом до Арцизького району Одеської області, [PERSON] отримувала пенсію за новим місцем мешкання (а. с. 16), довідкою № 599, виданою Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області від 16.08.2017 року відповідно до якої заявник проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] по день її смерті за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі № 2, особовий рахунок № [NUMBER] (а. с. 18), копією довідки № 758, виданої Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області від 28.07.2008 року згідно якої заявник [PERSON] займалася похованням своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] (а. с. 17). Тобто, факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою, виданою Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області та довідкою, виданою Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, та іншими матеріалами справи. У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Як встановлено у судовому засіданні, на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак проживала за адресою: [ADDRESS] разом із заявником. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, а в судовому засідання доведений факт постійного проживання заявника та [PERSON] на день її смерті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved