Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

22.12.2016 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом , який уточнила шляхом подачі 03.02.2017 року уточненої позовної заяви про встановлення факту належності майна спадкодавцю та визнання права власності на спадкове майно. Позивач , яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності , зазначає в позові, що 16 лютого 2016 року померла її тітка [PERSON] , яка за своє життя залишила заповіт , посвідчений 10.02.2016 року секретарем Шевченківської сільської ради. Після її смерті відкрилася спадщина , яка складається з житлового будинку по вул. Суворова, 9 в с. Шевченкове , Кілійського району Одеської області. З метою прийняття спадщини вона звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори , де за її заявою було заведено спадкову справу № 235/2016 року від 16.08.2016 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно житловий будинок по вул. Суворова,9 в с. Шевченкове, Кілійського району Одеської області. Представник відповідача Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані докази та розглянувши позовну заяву в межах позовних вимог, суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 01.08.2016 року, відповідно до запису в погосподарській книзі № 5 о/р 0363-1 виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області гр. [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по вул. Суворова ,буд. 9 в с. Шевченкове, Кілійського р-ну Одеської області, вона постійно проживала та була зареєстрована за цією адресою. Станом на 16.04.1991 року двір по вул. Суворова, 9 в с. Шевченкове, Кілійського р-ну Одеської області відносився до складу дворів робітників та службовців. Від імені [PERSON] складено заповіт 20 лютого 2016 року за реєстром № 62 на все майно на [PERSON]. Текст заповіту не змінювався та не відмінявся. Згідно даних технічного паспорту , по вул.. Суворова, 9 в с. Шевченкове, Кілійського р-ну розташовано житловий будинок , який складається з літ. А житлового будинку, літ. Б комори, літ. В сарай, літ. Г літня кухня, літ. Д - сарай, літ Е навіс , літ. Ж убиральня, № 1-3;1 надвірні споруди, який належить на праві приватної власності [PERSON] , яка померла 16.02.2016 року. Згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) , виданого 02.11.2016 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, 10.02.2016 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області посвідчено заповіт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO], яка проживала за адресою Одеська обл.., Кілійський р-н, с. Шевченкове, вул. Суворова, 9. Згідно витягу з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) , виданого 02.11.2016 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], яка померла 16.02.2016 року , заведена спадкова справа ; 59370367 за заявою [PERSON] від 16.08.2016 року. Згідно заповіту , посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського р-ну Одеської області 10 лютого 2016 року , [PERSON]. РНОКПП [NUMBER] , [INFO], яка проживала за адресою Одеська обл.., Кілійський р-н, с. Шевченкове, вул. Суворова, 9 на випадок своєї смерті заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось із чого б воно не складалось і взагалі все те , на що вона за законом матиме право і що буде їй належати на момент смерті [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 448051 виданого 19 лютого 2016 року, [PERSON] померла 16 лютого 2016 року. Згідно листа Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 02.11.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом від 10.02.2016 року в тих підстав, що заповіт підписаний [PERSON] , яке є особою, яка підписала заповіт, але яка в заповіті зазначена як запрошений свідок , якою був зачитаний заповіт до його підписання. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] показала, що 10.02.2016 року вона разом з [PERSON] була запрошена в якості свідка під час посвідчення заповіту [PERSON]. Свідок підтвердила , що заповіт за дорученням [PERSON], в звязку з її станом здоровя , був підписаний [PERSON]. Воля [PERSON] полягала в тому, що вона заповідала все її майно [PERSON], що і було відображено в тексті заповіту. Таким чином , в судовому засіданні встановлено , що позивач відповідно до ст. 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла 16.02.2016 року. Таким чином , судом встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved