Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої та не виплаченої заробітної плати в сумі 9077 грн. 18 коп. та середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 02 листопада 2015 року. Також позивач просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Чернігівський завод радіоприладів» нарахувати та стягнути заробітну плату за 02.11.2015 року та вихідну допомогу у зв'язку зі звільненням за скороченням чисельності або штату. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача подала письмові заперечення. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Ухвалою суду від 26.01.2016 року прийнято відмову [PERSON] від позову до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» в частині зобов'язання нарахувати та стягнути заробітну плату за 02.11.2015 року, провадження по справі в цій частині закрито. Позивач працював у відповідача та наказом №305/к від 27.10.2015 року був звільнений з 29.10.2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оскільки виплата позивачеві заборгованості по заробітній платі не була проведена в день звільнення, тому підлягає стягненню в розмірі 9077 грн. 18 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобов'язано виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. За змістом ст. ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України, за своєю сутністю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку. Таким чином, період з 02.11.2015 року по 26.01.2016 року, що є часом затримки повного розрахунку, за прострочення якого стягується компенсація. Тому, середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем при звільненні за період з 02.11.2015 року по 26.01.2016 року підлягає стягненню з відповідача. Згідно абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п.8 порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Таким чином, належна до стягнення з відповідача сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати складає 5103 грн. 65 коп., яка розраховується за вищевказаною у Порядку формулою, а саме середньоденна заробітна плата в розмірі 114 грн. 97 коп. помножена на 45 робочих днів затримки фактичної виплати заробітної плати з часу звільнення. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.11.2015 року по 26.01.2016 року в розмірі 5103 грн. 65 коп. При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обов'язкових платежів на користь держави. У разі звільнення працівників статтею 44 КЗпП України передбачено виплату вихідної допомоги. При цьому вихідна допомога виплачується працівникам у разі їх звільнення на підставах, передбачених КЗпП, а також колективними договорами (угодами). Розмір вихідної допомоги залежить від причини звільнення, зазначеної у відповідній статті КЗпП, на підставі якої було розірвано трудовий договір. У відповідності до вищезазначеної статті при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було звільнено у зв'язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, а отже [PERSON] повинно бути виплачено вихідну допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку, яка, як встановлено судом, нарахована в розмірі 2050 грн. 03 коп.

Outcome: partial