Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

22 липня 2003 року помер батько позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], однак із обєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] 23 травня 2018 року звернулася до суду. Ухвалою від 23 травня 2018 року (а.с. 27) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не зявилася, просила провести розгляд справи за її відсутності (а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Рівненської сільської ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 29). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. \~ \~ \~ \~Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування. спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). 22 липня 2003 року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 7). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51109116 від 01 березня 2018 року (а.с. 18) стверджується, що заповіту по своїй смерті [PERSON] не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст. 1258 ЦК України). Так, до спадкоємців першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України) належать, зокрема, діти спадкодавця. Своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців позивач довела свідоцтвом про своє народження (а.с. 8), витягом з ДРАЦС (а.с. 9), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10), свідоцтвом про шлюб (а.с. 11), довідкою Рівненської сільської ради № 559 від 04 травня 2011 року (а.с. 14). Із згаданої вище довідки Рівненської сільської ради № 559 від 04 травня 2011 року (а.с. 14) також слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своїм розясненням № 93 від 01 березня 2018 року (а.с. 16) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51109135 від 01 березня 2018 року (а.с. 17) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що, проживаючи разом із спадкодавцем на день смерті, вважається такою, що прийняла спадщину. Суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved