Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

22 квітня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - Бондаренко, та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 гривень. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з листопада 2012 року, мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Позивачка, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 22 липня 2011 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 145662, виданого Новоселівською сільською радою Саратськогол району Одеської області (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 289597, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, сторони є батьками [PERSON], який народився 14 травня 2012 року (а.с. 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують з листопада 2012 року, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище Бондаренко. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 787419, відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, тому відповідно до пункту 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору (а.с.17). Ч. 2 ст.88 ЦПК України встановлює, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пункт 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами та доповненнями) роз'яснив, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок належить компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved