Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

23 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив достроково стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02.01.2014 року становить 20698 грн. 13 коп. У позові він послався на ті обставини, що на підставі генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості по Договору 1 та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, 22.01.2013 року відповідачці було надано терміновий кредит у розмірі 18 300.96 грн. строком 36 місяців з 22.01.2013 р. по 31.01.2016 р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на побутові цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало відбуватися з 1 по 25 число кожного місяця шляхом внесення місячного платежу у розмірі 663 грн. 96 коп. Посилаючись на те, що відповідачка, всупереч норм закону та умов договору зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконала та в односторонньому порядку відмовилась від його виконання, він просив суму заборгованості стягнути достроково. Судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. просив покласти на відповідача. Представник позивача до суду не з»явився та надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з»явилася та надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та просила суд ухвалити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання позову їй зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 22.01.2013 року на підставі укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, ПАТ КБ «Приватбанк» провів реструктуризацію боргу по основному кредитному Договору 1 та надав [PERSON] терміновий кредит у розмірі 18 300.96 грн. строком на 36 місяців з 22.01.2013 р. по 31.01.2016 р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на побутові цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік. Відповідно до вказаної Генеральної угоди, яку сторони підписали без-будь-яких зауважень щодо її змісту, [PERSON] взяла на себе зобов»язання з 1 по 25 число кожного місяця з метою погашення кредитної заборгованості вносити ПАТ місячний платіж у розмірі 663 грн. 96 коп. Позивач свої зобов»язання належним чином виконав та надав кредит шляхом встановлення першочергового ліміту у розмірі 18 300.96 грн., який у подальшому не збільшувався. Відповідач суму кредиту отримала та зобов»язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором, не виконала, у зв»язку з чим у останньої перед кредитором виникла заборгованість. Станом на 02.01.2014 року, згідно розрахунку ПАТ, який відповідачка визнала повністю та не спростувала належними та допустимими доказами, заборгованість становить 20 698 грн. 13 коп., з якої: 16 888.99 грн. - заборгованість за кредитом; 2347.32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 961.82 грн. - штраф (процентна складова). Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини, та умови генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт . Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved