Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що [INFO] померла його дружина - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 5.0400 га. розташована на території Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], дата реєстрації земельної ділянки 16 вересня 2011 року та земельної ділянки розміром 5,0500 га, розташована на території Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], дата реєстрації земельної ділянки 16 вересня 201 1 року. 04 лютого 2015 року заявник звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з документами для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON], [INFO], але державний нотаріус Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Русак Л.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про відмову у вчиненні нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] в зв'язку з тим, що неможливо встановити факт належності земельної ділянки площею 5.0400 гектарів померлій [PERSON] тому, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області записано прізвище померлої «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть прізвище померлої «[PERSON]». Розбіжності в Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області па ім'я [PERSON] та свідоцтві про смерть на ім'я [PERSON] [NUMBER] виникли під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об'єднанні земельних ділянок, 03 листопада 2010 року ДП «Дніпропетровський інститут землеустрою» та заповненні га видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Факт встановлення належності померлій [PERSON] Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 04 вересня 2011 року заявнику потрібно для отримання в Софіївській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] у судовому засідання заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає. Заінтересована особа - відділ Держземагенства у Софіївському районні Дніпропетровської області, належним чином повідомлені про час, місце та дату розгляду справи у судове засідання представник не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Заінтересована особа -служба у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, належним чином повідомлені про час, місце та дату розгляду справи у судове засідання представник не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. У ч.1 ст.256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до «Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про шлюб від 08 січня 2010 року [NUMBER], [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище з «[PERSON]» на « [PERSON]» (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 5.0400 га. розташована на території Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. виданого 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], дата реєстрації земельної ділянки 16 вересня 2011 року та земельної ділянки розміром 5,0500 га, розташована на території Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], дата реєстрації земельної ділянки 16 вересня 2011 року (а.с. 10,11). 04 лютого 2015 року заявник звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з документами для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON], [INFO] але державний нотаріус Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Русак Л.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про відмову у вчиненні нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] в зв'язку з тим, що неможливо встановити факт належності земельної ділянки площею 5.0400 гектарів померлій [PERSON] тому, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. виданого 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області записано прізвище померлої «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть прізвище померлої «[PERSON]» ( а.с. 16,17). У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Той факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області належить [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом [NUMBER], бланк ВММ 295728, посвідченим 09 грудня 2009 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в якому спадкодавцем зазначено [PERSON], матір спадкоємця ([PERSON]) [PERSON] відповідно якому вона стала спадкоємцем двох земельних ділянок розмірами 5.0400 га та 5.0500 га за кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER]: (а.с. 15), Державним актом на право власності на земельну ділянку розміром 5.0500 га. , [NUMBER], виданий 04 вересня 2011 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на ім'я [PERSON] (а.с. 10), свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 08 січня 2010 року відділом РАЦС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області в якому дівоче прізвище [PERSON] -[PERSON] (а.с. 5), державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в яких зазначено місце проживання [PERSON] [ADDRESS], яке було місцем проживання [PERSON] на момент смерті. Відповідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із зайвою. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що іншого шляху для захисту своїх прав заявник не має, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обгрунтована та заявлена відповідно до чинного законодавства, а від так суд вважає за необхідне задовольнити вищевказану заяву в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved