overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

22.08.18 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини по смерті [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким заповіла їй 1/2 частину квартири [ADDRESS], а також все належне їй на день смерті майно. Вказана частка у квартирі належала матері на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 13.12.94р. та зареєстроване Львівським МБТІ у реєстрову книгу за №9265. Іншим співвласником квартири є батько позивача [PERSON]. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері являються її батько [PERSON] та сестра [PERSON] [INFO]. вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з метою подати заяву про прийняття спадщини, однак отримала відмову з тих підстав, що нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки весь час після смерті матері доглядала за хворим батьком, який є людиною похилого віку, на підтвердження чого надала медичні довідки. Окрім того, у липні 2018 р. вона отримала травму - закритий перелом правої руки, що також підтверджується відповідними довідками. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

22.08.18 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 01.09.2012р. у міському відділі РАЦСу Львівського МУЮ, актовий запис № 1976. Позивач покликається на те, що від шлюбу у них народилась дочка- [PERSON], [INFO] Однак їх сімейні відносини не склались, вони зрозуміли, що мають протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх стосунки. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Враховуючи вищевикладене просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем з підстав, викладених в заяві. Прізвище на дошлюбне просила не змінювати та не стягати з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, о з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

22.08.2012 р. ПАТ за кредитним договором № R53700317555В надало [PERSON] кредит в розмірі 174000 грн. строком до 22.08.2016 р.. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору тоді ж було укладено договір поруки між ПАТ та [PERSON], за яким останній зобов'язувався солідарно відповідати перед ПАТ за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 133225,36 грн., який ПАТ просить солідарно стягнути із відповідачів, а також судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачі незважаючи на належний виклик в судове засідання не з'явилися, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії кредитного договору № R53700317555В від 22.08.2012 р. ПАТ надав [PERSON] 174000 грн. кредиту. Тоді ж згідно копії договору поруки [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту. Однак станом на 08.09.2014 р. борг становить 133225,36 грн.. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим відповідно до умов договору поруки відповідач [PERSON] повинен нести солідарну із [PERSON] відповідальність перед позивачем, а саме сплатити солідарно борг і судовий збір в розмірі 1332,26 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

22.08.2013 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та нагляду та просить призначити його опікуном. В судовому засіданні ухвалою суду від 14.01.2014 р. замінено по справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: [PERSON], Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м.Кіровограді ради про визнання недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна неналежного заявника [PERSON] на належного Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м. Кіровограді ради. Ухвалою суду від 14.01.2014 р. залучено по справі за заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м.Кіровограді ради, заінтересована особа [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна в якості заінтересованої особи [PERSON]. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила її задовольнити. Надала суду подання щодо погодження кандидатури [PERSON] щодо призначення його опікуном [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляду справи у її відсутності, не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном [PERSON]. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи [PERSON] та його представника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 522 від 25.10.2013 р. [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням в формі епілептичного недоумства з судомними пароксизмами середньої частоти, про що свідчать дані анамнезу та згідно медичної карти амбулаторного хворого КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» № 1495, має І-у групу інвалідності з дитинства, безтерміново. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладання опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до пункту 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною та за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

22.08.2013 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, які стягувалися за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.01.2006 р. з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 125 грн. Позивачка в судове засідання надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити (а.с.14). Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнав, проти їх задоволення заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, надав заяву в якій заперечував проти задоволення позову (а.с.21). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], не працює, за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.01.2006 р. сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 125 грн. на місяць. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Оскільки за рішенням Гайсинського районного суду від 18.01.2006 р. відповідач сплачує аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 125 грн. на місяць, в зв`язку з інфляцією зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 400 грн., починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дочки,- в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.07.2004 р., згідно з яким [INFO] р. народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3); - довідкою виконкому Гайсинської міської ради № 2978 від 31.07.2013 р., за якою дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON], і знаходиться на її утриманні (а.с.5); - копією виконавчого листа за рішенням Гайсинського районного суду від 18.01.2006 р. № 2-147/2006 р., за яким з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 125 грн. (а.с. 7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

22.08.2013 року до Новобузького районного суду Миколаївської області за ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.08.2013 року, з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, передано для розгляду цивільну справу за позовом КС «Світовид» до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] - с. Павлівка, Новобузького району, Миколаївської області. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем КС «Світовид» та відповідачем [PERSON], 20.12.2012 року було укладено кредитний договір №164/Вл12, згідно якого кредитна спілка надала [PERSON] кредит на загальну суму 27000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору відповідач зобов'язувався здійснювати повернення кредиту та процентів відповідно до Графіку розрахунків, який є невід'ємною частиною Кредитного договору № 164/Вл12 від 20.12.2012 року, тобто щомісячно рівними платежами не пізніше 20-го числа кожного місяця. За період з 20 грудня 2012 року по 01 березня 2013 року відповідачем відповідно до графіку розрахунків мало бути здійснено 2 виплати на загальну суму 2597 грн. 34 коп., з яких 775 грн. 78 коп. - погашення кредиту, а 1821 грн. 56 коп. - погашення процентів за користування кредитом. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01.06.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 29071,23 грн., з яких: 1. тіло кредиту - 27000,00 грн.; 2.. заборгованість за відсотками - 2071,23 грн.; Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 290,71 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

22.08.2013 року за договором кредиту позивач надав відповідачу кредит в сумі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом. [PERSON] вимог договору не виконує, не сплачує кредит та відсотки по ньому, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року має заборгованність в сумі 24256,04 грн., яка складається з наступного: 16177,74 грн. - заборгованність за кредитом, 5597,06 грн. - заборгованність по процентам за користування кредитом, 850,00 грн. - заборгованність з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 529,77 грн. - штраф (процентної складової), тому просять стягнути заборгованність за кредитом та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.55). Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.54), однак про причини неявки або про відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи думку представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Неявка сторін в судове засідання є підставою згідно ч.2 ст.197 ЦПК України для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так [PERSON] згідно анкети-заяви від 22.08.2013 року, тарифів, умов і правил надання банківських послуг (а.с.7-33), отримав від позивача кредит в сумі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору, однак систематично порушував свої договірні зобов'язання, чим порушив умови п.п.2.1.1.5.5 договору, внаслідок чого виник борг в загальній сумі 24256,04 грн., що підтверджується доданим розрахунком заборгованності (а.с.6). В зв'язку з цим, на підставі умов п.2.1.1.5.6 договору та чинного законодавства, позивач має право вимагати незалежно від настання строку погашення кредиту сплати у повному обсязі заборгованності за кредитом, відсотків, пені, комісії, а відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг - штрафних санкцій. Згідно ст.ст. 525, 526, 611, 1049, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи, що [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

22.08.2014 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № DNР0R401510950 від 15.05.2012 [PERSON] 15.05.2012 отримав кредит у розмірі 13\~681,37 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору, яка станом на 19.06.2014 складає 18\~875 грн. 87 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.09.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № DNР0R401510950 від 15.05.2012 в сумі 13\~ 346 (тринадцять тисяч триста сорок шість) грн. 42 коп., з них: за кредитом 9\~ 777 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 09 коп.; за відсотками 5 (п'ять) грн. 25 коп., з комісії 2\~ 189 (дві тисячі сто вісімдесят дев'ять) грн. 04 коп., штраф 1\~ 375 (одна тисяча триста сімдесят п'ять) грн. 04 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк» - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору (а.с.44-45). Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 04 листопада 2014 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2014 року залишено без змін (а.с.111-115). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01 квітня 2015 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 04 листопада 2014 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.160-161). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

22.08.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], за набувальною давністю. В обґрунтування вказує, що в травні 2002 року вона за проханням [PERSON] вселилась мешкати у квартиру [ADDRESS]. У квітні 2003 року відповідач поїхала до Росії, попросила її доглядати за квартирою. Після від'їзду, відповідач жодного разу не приїздила до міста. Вона продовжує мешкати у спірній квартирі, зробила в ній ремонт, придбала усі необхідні меблі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 13.10.2014 року н задоволенні позову наполягає, згодна на заочний порядок розгляду справи, підтвердила обставини зазначені в позові. В судове засідання 23.10.2014р. позивач не з'явилася. Відповідач [PERSON] про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного провадження, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.344 ЦК України - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим кодексом. Судом встановлено свідоцтвом про право власності від 16.06.1993 року та довідкою КП ДОР «КБТІ» , а.с. 18, 34, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно акту , який підписано сусідами, а.с.5, [PERSON] з 2002 року мешкала разом із [PERSON] однією сім'єю, вела сумісне господарство. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 13.10.2014року підтвердили, що позивач дійсно понад 10 років мешкає у квартирі відповідача, зробила в квартирі ремонт, придбала меблі. [PERSON] вселилася у квартиру за згодою відповідача, [PERSON] не мешкає у квартирі понад 10 років. Оскільки позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним нерухомим майном більш ніж десять років, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], за набувальною давністю. Згідно п.п.4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 р. - щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином судом встановлено що право позивача виникло за три роки до набрання чинності цим Кодексом, позивач володів вказаною нерухомістю з 2003 р. в межах трирічного строку до набрання законом чинності 01.01.2004 р., до суду з позовом звернулася 22.08.2014 р. після перебігу 10 річного строку володіння, тому на вказані правовідносини повинні поширюватися правила щодо набувальної давності, що дає суду право на задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно. На підставі ст.344 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

22.08.2014 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а. с. 2-3), в якому просить стягнути на її користь з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення донькою навчання 30.06.2017 р. 10.11.2014 р. позивачка подала до суду уточнену заяву (а.с. 39), в якій просить стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення донькою навчання 30.06.2017 р. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилалась на ту обставину, що донька [PERSON], [INFO], є студенткою 2 курсу Одеської національної академії харчових технологій, денної форми навчання, строк закінчення навчання 30.06.2017 р. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просили розглянути справу у її відсутності (а.с. 39). Цю заяву підтримала третя особа [PERSON] Відповідач надав заяву, в якій визнав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 39 об.). Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. Копія свідоцтва про народження (а.с. 4) підтверджує, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу на а.с. 5 розірвання шлюбу сторін зареєстровано 26.08.2009 р. Донька [PERSON] проживає з матір'ю (а.с. 7). Із довідки навчального закладу на а.с. 6 слідує, що [PERSON] є студенткою 2 курсу Одеської національної академії харчових технологій, денної форми навчання, строк закінчення навчання - 30.06.2017 р. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved