Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

22 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Бахтинок Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району площею 2,2605 га (державний акт серії [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 03.11.2016 року за № 761 на її ім'я. Крім неї, після смерті [PERSON], інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона спадщину прийняла як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності (а.с.2). Представник відповідача Бахтинської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 23). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Бахтинок Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.4). При житті, 18 листопада 2011 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.5). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], зокрема, входить право власності на земельну ділянку на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2605 га (державний акт серії [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] Факт належності земельної ділянки [PERSON] підтверджується довідкою Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району за №761 від 03.11.2016 року (а.с.6), архівною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 9), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-13). Вартість вказаної земельної ділянки становить 40698 грн (а.с.14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заповітом (а.с.5), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 4), довідкою Бахтинської сільської ради № 761 від 03.11.2016 року (а.с.6), випискою з погосподарської книги (а.с. 7) стверджується, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право на спадкування. Спадщину прийняла як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 367/2016 на ім'я померлої [INFO] [PERSON] слідує, що [PERSON] 24.10.2016 року подала заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті [PERSON] Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні. Проте 24 жовтня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для її вчинення (а.с. 15) Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 04 листопада 2016 року, слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку виданий на прізвище [PERSON] втрачений (а.с.10), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved