Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

24.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 15 жовтня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання до досягнення донькою трьох років по 200 гривень щомісячно посилаючись на те, що відповідач з сім'єю не проживає, не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною не надає не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на утримання дітей по 400 гривень щомісячно починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Від позову в частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення донькою трьохрічного віку відмовляється. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 11.03.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року (а.с.4). Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), які проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області № 627 від 23.02.2015 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей в обсязі, визначеному позивачем, а саме: у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 24.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved