Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

23.08.2018 року [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] [PERSON] м. Миколаїв, звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] [PERSON] м. Миколаїв, в якій просила поновити строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом; поділити домоволодіння з усіма господарськими спорудами та будівлями № 39-А по вул. Осипенка, 39-А [PERSON] м. Миколаїв, визнавши за нею право власності на його 1/2 частину. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.08.1989 року. У 1993 році згідно рішення Великокорениської селищної ради народних депутатів від 30.03.1993 року №11/20 [PERSON] була надана земельна ділянка під індивідуальне будівництво та обслуговування житлового будинку. Восени 1998 року вони закінчили будівництво будинку з господарськими будівлями, 25.11.1998 року інженером головного управління архітектури та містобудування виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів [PERSON] був складений акт №24 про визначення в натурі і накреслення на плані забудови їхнього домоволодіння. Земельна ділянка під забудову та документація для забудівлі була оформлена на імя відповідача, як голову сімї. 27.11.2014 року шлюб між ними було розірвано. Вказаний житловий будинок є спільним сумісним майном подружжя та виходячи з норм чинного законодавства вона є власницею 1/2 частки даного будинку. Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ній. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1989 року, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2014 року, яке набрало законної сили. За час перебування у шлюбі, ними був побудований житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: м. Миколаїв Велика Корениха вул.. [PERSON] 39-А, про що свідчить рішення виконавчого комітету Великокорениської селищної ради народних депутатів №11/20 від 30.03.1993 року, технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок виданий КП ММБТІ від 13.06.2017 року, будівельний паспорт виданий виконкомом Миколаївської міської ради народних депутатів Головного управління архітектури та містобудування у 1998 році. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної ресторації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, суд приходить до переконання, що спірне нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: м. Миколаїв Велика Корениха вул. [PERSON] 39-А є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуто під час перебування позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі. При цьому, при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ст. 70 ч.1 СК України суд вважає частки позивача та відповідача рівними, тобто по 1/2 частки кожному. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3102 грн.

Outcome: approved