Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

22 червня 2018 року, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 01.10.2011 року, від шлюбу мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Протягом півроку відповідач достатньої і регулярної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, угоди щодо вирішення цього питання у добровільному порядку з відповідачем не досягнуто. Відповідач має постійне місце роботи, регулярно отримує заробітну плату, яка після утримання аліментів складає в середньому понад 6000 грн. У зв'язку зі станом здоров'я сина, який хворіє, позивач з 15.06.2018 року звільнилась з роботи і самостійно утримувати дитину не має можливості. Також, зазначила, що у відповідача є неповнолітній син від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з відповідача на утримання сина утримуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частині його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позовна заява надійшла до суду 22.06.2018 року. На виконання вимог ст. 122 ч. 3 ЦПК України судом направлявся запит до відповідного органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, для перевірки зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача [PERSON] Відповідь на запит судом отримана 10.07.2018 року, справа підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 16.07.2018 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2018 року розгляд справи було відкладено, у зв'язку з неявкою сторін. Учасники справи у судове засідання не прибули, про часи та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2011 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 01.10.2011 року (а.с. 2). Сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 21.08.2012 року (а.с. 3). Судом встановлено, неповнолітня дитина проживає з матір'ю, позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідач є працездатним, працює машиністом екскаватора в ПАТ «Кривбасзалізрудком», з заробітної плати відповідача вираховується аліменти за виконавчим листом, що підтверджується довідкою № 53-14/1266 від 20.06.2018 року (а.с. 7). Зазначене приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України. На суд покладається обов'язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідач до суду не направив інших доказів, які б вказували про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам ст. 180 СК України, а тому підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved