overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

23 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ та [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримала кредит 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості з терміном дії протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернулась в суд з позовом про стягнення з неї 16989 грн. 19 коп. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 23 листопада 2007 року за кредитним договором, а вона отримала кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та дією протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинна була здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 10 квітня 2014 року допустила заборгованість 19514 грн. 24 коп. (26,46 грн. 63 коп. - заборгованість за кредитом, 10994 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 5873 грн.60 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

23 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 32812,83 грн., заборгованність за кредитом - 3013,22 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 24660,90 грн, заборгованність за пенею та комісією - 3100,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1538,71 грн., всього загальна сума заборгованості склала 32812,83 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 листопада 2007 року в розмірі 32812,83 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 23 листопада 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 32812,83 грн., заборгованність за кредитом - 3013,22 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 24660,90 грн, заборгованність за пенею та комісією - 3100,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1538,71 грн., всього загальна сума заборгованості склала 32812,83 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

23 листопада 2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з ним і залишиться проживати з ним після розірвання шлюбу. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - зловживання відповідачкою спиртними напоями, цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, яка з часом все більше поглиблювалось, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння. Відповідачка вела розгульний спосіб життя, не займалась вихованням дитини. На цьому грунті між ними часто виникали суперечки, які створювали умови, неможливі для спільного проживання. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

23 листопада 2011 року Дзержинський районний суд міста Харкова за вказаним позовом ухвалив заочне рішення про задоволення позову. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області вказане рішення суду було змінено в частині стягнення пені, а саме суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитом в загальній сумі 1 353 246,43 гривень в іншій частині рішення було залишено без змін. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. 4 вересня 2014 року до судді надійшла Заява від правонаступника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» про зміну сторони у виконавчому провадженні, а саме про заміну стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» у зв'язку з переходом до останнього права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами відповідно до Договору від 17 лютого 2014 року. Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як видно з матеріалів справи 24 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників. 17 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вибула одна із сторін виконавчого провадження, а саме Стягувач. Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Враховуючи викладене, є підстави для заміни сторони виконавчого провадження, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

23 листопада 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13288,16 грн., заборгованність за кредитом 1072,15 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 8407,05 грн, заборгованність за пенею та комісією 2700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 608,96 грн., всього загальна сума забогованості склала 13288,16 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 листопада 2011 року в розмірі 13288,16 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 23 листопада 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13288,16 грн., заборгованність за кредитом 1072,15 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 8407,05 грн, заборгованність за пенею та комісією 2700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 608,96 грн., всього загальна сума заборгованості склала 13288,16 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

23 листопада 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 294. У шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що після реєстрації шлюбу з відповідачем вони проживали разом, однак на теперішній час їх погляди на життя та у вирішенні побутових питань розходяться, у звязку з чим у сімї виникають непорозуміння. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного за час проживання разом їм не вдалося. Навпаки, розбіжності у поглядах і ставленні до сімї призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. За час проживання разом, відповідач ніде не працював, вживав спиртні напої, внаслідок чого влаштовував скандали, в тому числі в присутності дітей та сторонніх людей, постійно предявляв до неї необґрунтовані претензії, що робило спільне життя нестерпним, постійно ображав і принижував її. З травня 2016 року вони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, малолітні діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, не бере участі у їх вихованні. Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач повторно не зявилася,подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу бажає іменуватися цим прізвищем. Просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що з травня 2016 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дітей подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

23 листопада 2013 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі довіреності Кобижча О.І. звернувся до Балаклавського районного суду міста Севастополя із зазначеною позовною заявою в порядку цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором № 1104/0207/64-10А від 14 лютого 2007 року в розмір 202773 гривень 34 копійки. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між Акціонерним комерційним банком «ТАС -Комерцбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», і [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк зобов'язався надати відповідачу у кредит грошові кошти, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування, комісію та інші платежі, проте таких обов'язків він у порядку, встановленому договором, не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку, у відповідністю з положеннями частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України у письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності і не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду у встановленому процесуальним законом порядку, у судове засідання не прибув. За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

23 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не має. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами немає. Представник позивачки в ході судового засіданні підтримав позовні вимоги . Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З пояснень сторін видно, що з лютого 2014 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають . З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору між сторонами не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Виходячи з матеріалів цивільної справи та пояснень сторін, суд вважає можливим змінити позивачці прізвище на до шлюбне - [PERSON]. Вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

23 листопада 2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін дітей не має. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті між ними стали часто виникати сварки, суперечки з різних причин. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

23 листопада 2015 р. заочним рішенням Білокуракинського районного суду був задоволений позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, а саме: стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 202 623 грн. 07 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2026 грн. 23 коп., а всього: 204 649 грн. 30 коп. 01 лютого 2016 р. заявником до суду надана заява для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не вирішено питання стосовно витрат у сумі 630,00 грн., повязаних з публікацією оголошення про виклик до суду Відповідачів у газеті «Урядовий курєр». У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення… У судовому засіданні встановлено, що в основній та резолютивній частині заочного рішення Білокуракинського районного суду від 23.11.2015 р. не стягнуто з Відповідачів 630,00 грн., повязаних з публікацією оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр». Тому суд постановляє додаткове рішення за позовом, в якому позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

23 листопада 2015 р. заочним рішенням Білокуракинського районного суду був задоволений позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 91\~433 грн. 39 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 914 грн. 33 коп., а всього: 92\~347 грн. 72 коп. 01 лютого 2016 р. заявником до суду надана заява для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не вирішено питання стосовно витрат у сумі 630,00 грн., повязаних з публікацією оголошення про виклик до суду Відповідача у газеті «Урядовий курєр». У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення… У судовому засіданні встановлено, що в основній та резолютивній частині заочного рішення Білокуракинського районного суду від 23.11.2015 р. не стягнуто з Відповідача 630,00 грн., повязаних з публікацією оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр». Тому суд постановляє додаткове рішення за позовом, в якому позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

23 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 вересня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29 вересня 2012 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 3). Судом встановлено, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved