overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

22.06.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що дитина проживає з позивачкою на найманій квартирі, дочка інвалід дитинства, а відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків по утриманню дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій проти позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки всіх його доходів не заперечував та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою на найманій квартирі, дочка інвалід дитинства, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 1 трваня 2016 року 1\~228 гривень. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, що батьки разом зобовязані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», ст. 180 Сімейного кодексу України в розмірі 409 грн. 33 коп. щомісяця, що складає 1/3 суми прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років (1 228грн./3 =409,33 грн.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

22.06.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, що 07.06.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до січня 2014 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що у них з відповідачем протягом останніх років спільного життя відбувалися сварки, які стали причиною розпаду сім`ї, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивачки, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 07.06.2003 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Коньківської сільської ради Тельманівського району в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №3 (а.с.5) та проживали однією сім'єю до січня 2014 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що вони перестали розуміти один одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

22.06.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 23.12.1989 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо у звязку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, подружні відносини припинені останні 4 роки. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився, з матеріалів справи вбачається заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. (а.с. 9) Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.12.1989 року у Пролетарській селищній раді Гірницького району міста Макіївки Донецької області, актовий запис за № 69, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. (а.с.10-11) Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 551,20 грн. слід відшкодувати за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

22.06.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя мають малолітніх дітей: [PERSON], 29.09.2003р.н. та [PERSON], 24.12.2005р.н., які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дітей, свідоцтва про укладання шлюбу встановлено, що від спільного проживання сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], 29.09.2003р.н. та [PERSON], 24.12.2005р.н., які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дітей - у розмірі 1/3 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

22.06.2016р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 20.12.2007 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб та визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з нею. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

22.06.2016 р. та уточнено 29.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дитини, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб а.с.5, відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданою Квартального комітету № 48 від 26.05.2016 р. а.с.6,7, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

22.06.2017 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 27.12.2007 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років спільне життя не склалося, через відсутність порозуміння, різні погляди на шлюб та сімю. На даний час сумісне проживання припинено з січня 2017, кожен з них живе своїм життям, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 27.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуїв, Чугуївського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 390. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору та спору щодо проживання дитини не має, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

22.06.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30.05.2014р., одруження було зареєстровано у ВДРАЦС по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196.\~ Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, у звязку з тим, що кожен по різному дивиться на головні крітерії шлюбу. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2014 року. Відновлювати шлюбні стосунки не бажають.\~Спору про поділ майна та місце мешкання дитини не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON]О.у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Васильєва». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю,\~позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Качанова) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 30.05.2014 року, одруження було зареєстровано у ВДРАЦС по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196\~(а.с.6), є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно ч.1 ст.24 СК України, ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину [PERSON], [INFO] на виховання його матері [PERSON]. Після розірвання шлюбу\~ [PERSON] залишити прізвище «Васильєва». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.1997 року, який був зареєстрований Бердичівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №89. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили у вересні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС вдповідач не бажає. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 20.02.1997 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.5. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили у вересні 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору - не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 10.10.1997 року між ним та відповідачем відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 975, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння між ними, що призвело до втрати довіри один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Зазначив, що спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини між ними немає. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, подала до суду клопотання про вести розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі з 10.10.1997 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва зроблено запис № 975 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви сторони не підтримують шлюбних стосунків з січня 2016 року, з того часу спільне господарство не ведеться, позивач збереження сім'ї вважає неможливим. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved