overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «[PERSON]». У судове засідання відповідач не прибув, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, будь-яких заяв та пояснень не надав. Враховуючи позовні вимоги позивача, та беручи до уваги можливість розглянути справу без участі відповідача, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу без його участі відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис за №25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.06.2008 року. Від спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню а відповідачу необхідно роз'яснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскільки позов задовольняється, а позивач судові витрати залишає за собою, тому ці витрати слід залишити за нею..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, у звязку з її навчанням. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] (а/с 5). [PERSON] навчається в Університеті державної фіскальної служби України, термін навчання - з 01.09.2016 по червень 2020, що підтверджується довідкою № 10/02-116 від 13 квітня 2017 року (а/с 6). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, на період навчання позивача, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21 лютого 2014 року, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося та протязі останніх трьох років сімейне життя погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків. На даний час спільне господарство вони не ведуть. Позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14 червня 2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 лютого 2014 року ( а.с.3). Сторони дітей не мають. У відповідності дост.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходитьз того,що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюбстворює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини та з жовтня 2017 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Позивач просить судові витрати покласти на неї. Згідно зі ст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 24 червня 2011 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 110. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Шипілова». Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 червня 2011 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 110 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави треба стягнути судові витрати в розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Очаківська, 21, в якому зареєстрована його племінниця [PERSON]. Разом з тим остання з 2011 року не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє його права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявилися. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Позивач є власником житлового будинку № 21, розташованого по вул. Очаківській в с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 8-10). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрована відповідачка [PERSON], але фактично не проживає там сім років, що підтверджується довідкою Куцурубської сільської ради обєднаної територіальної громади № 1068 від 28 серпня 2018 року (а. с. 11), а також актом від 28 серпня 2018 року, складеним за участю сусідів [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що відповідачка [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2011 року (а. с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачка [PERSON] за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Очаківська, буд. 21, фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивача права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останнього таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 12 травня 1981 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у Кегичівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 550. Неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем припинене, спільного господарства вони не ведуть. Через органи РАЦС відповідач розривати шлюб не погоджується, тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу у його відсутність, судові витрати покласти на нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала, судові витрати просила покласти на позивача. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 12 травня 1981 року Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 550. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 листопада 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Вказав, що подружнє життя не склалось, через несумісність характерів, постійні сварки та скандали призводили до непорозумінь, як подружжя разом не проживають більше року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд судом справи в підготовчому судовому засіданні без її участі, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд\~вважає, що позов\~ підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони 12 листопада 2016 року зареєстрували шлюб у Полонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №180, від якого дітей не мають. Через непорозуміння та конфлікти, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю [PERSON] (батька заявника), який помер [INFO] Даний факт заявнику необхідно встановити для того, щоб отримати спадок після смерті бабусі - [PERSON] При цьому заявник зазначає, що в свідоцтві про народження його батька [PERSON] його матір'ю зазначено [PERSON], однак документів на підтвердження цього не зберіглося. Заявник вказує, що має рідного брата [PERSON], який на спадщину не претендує та подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь заявника. На підтвердження даного факту заявник надав суду: копію свідоцтва про народження, копії свідоцтв про смерть вказаних осіб, копії довідки сільської ради та копії витягів з погосподарських книг Дубовицької сільської ради Кролевецького району за 1971-1973, 1980-1982 роки. У судове засідання заявник не з'явився, у заяві про встановлення факту просив суд розглядати справу у його відсутність. Заінтересована особа направила лист, в якому просила розглядати дану справу в відсутність їх представника. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). [PERSON] (батько заявника) помер [INFO] в с. Дубовичі Кролевецького району Сумської області (а.с.19). Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки, виданої 28 червня 2017 року Дубовицькою сільською радою Кролевецького району Сумської області, [PERSON] проживала в [ADDRESS] (а.с.17). Судом встановлено, що заявник звертався до реєстраційних органів Головного територіального управління юстиції в Сумській області з проханням отримати копію актового запису про народження свого батька - [PERSON], [INFO], однак відповідного актового запису не було виявлено (а.с. 21). Натомість суду надано копії погосподарських книг №6 виконавчого комітету Дубовицької сільської ради Кролевецького району Сумської області за 1971-1973 роки та за 1980-1982 роки (а.с.22-24), з яких вбачається, що в с. Дубовичі (особовий рахунок № [NUMBER]) рахувалося господарство, головою сім'ї (господарства) вказана [PERSON], [INFO], з нею проживали: [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - невістка, [PERSON] та [PERSON] - онуки. Можливий спадкоємець померлої - онук [PERSON] (рідний брат заявника) [PERSON] підтвердив, що він претензій на спадщину не має, про що надав відповідну нотаріально завірену письмову заяву (а.с.18). Враховуючи викладене, дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] та [PERSON] [INFO], який помер [INFO], як між матір'ю та сином - знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18 листопада 1990 року сторони перебувають у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння, які поступово призвели до припинення шлюбних відносин. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1990 року, неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 10 листопада 1995 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved