Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

23.12.2011 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу, в розмірі 70 500,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 вересня 2008 року між ТДВ «Страхова компанія «Провіта» та [PERSON] було укладено договір №23/02-5636535 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого ТДВ «Страхова компанія «Провіта» взяла на страхування майнові інтереси [PERSON], повязані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ. 11 квітня 2009 року на перехресті проспекту Леніна та вулиці Космічної у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ, що належить [PERSON] та транспортного засобу «БМВ», державний реєстраційний №АХ 8880 ВЕ, що належить [PERSON] та яким керувала [PERSON]. За довідкою ВДАЇ з обслуговування міста Харкова дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.1.5., 2.9а, 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року. Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.09.2009 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП і її винуватість повністю доведена та знаходиться в причинному звязку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та спричиненій матеріальній шкоді транспортному засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ. Але в звязку з тим, що строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП України на час розгляду справи закінчився, провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито. 11 червня 2009 року до ТДВ «Страхова компанія «Провіта» із заявою звернулась [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування в звязку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору №23/02-5636535 від 15 червня 2008 року. Для визначення розміру збитку ТДВ «Страхова компанія «Провіта» замовила висновок спеціаліста автотоварознавця №77/2009 від 13 травня 2009 року з визначенням вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ. На підставі страхового акту №02-5278-09 від 26 травня 2009 року та, виходячи з висновку спеціаліста - автотоварознавця №77/2009 від 13 травня 2009 року та угоди від 22 травня 2009 року, ТДВ «Страхова компанія «Провіта» здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №7077 від 07 липня 2009 року, платіжним дорученням №8404 від 05 серпня 2009 року, платіжним дорученням №10305 від 18 вересня 2009 року. За експертизу ТДВ «Страхова компанія «Провіта» перерахувала ПХО «Баранов і К» - ВП «Центр-Персонал» суму в розмірі 500 (пятсот) грн.. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4234 від 05 травня 2009 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій ТДВ «Страхова компанія «Провіта» підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без участі представника. 07 червня 2013 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], ТДВ «Страхова компанія «Провіта» про стягнення солідарно коштів в розмірі 97 317,83 грн. та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що 11 квітня 2009 року на перехресті проспекту Леніна та вулиці Космічної у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ, що належить [PERSON] та транспортного засобу «BMW-325і», державний реєстраційний №АХ 8880 ВЕ, яким керувала [PERSON]. Після перевірки матеріалів дано дорожньо-транспортної пригоди працівники ДАЇ дійшли висновку, що в порушення кримінальної справи слід відмовити, а на водіїв: [PERSON] за порушення п.п.1.5, 2.9а, 10.1 Правил дорожнього руху України та [PERSON] за порушення п.п.1.5, 12.1. тих же Правил скласти адміністративні протоколи і направити їх в суд для притягнення обох водіїв до адміністративної відповідальності. 04 вересня 2009 року суддею Дзержинського районного суду міста Харкова був розглянутий адміністративний матеріал: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у відношенні [PERSON] по скоєнню нею правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у відношенні [PERSON] по скоєнню ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Суд дійшов висновку, що притягнути водіїв до адміністративної відповідальності у звязку із збігом терміну притягнення до адміністративної відповідальності не має змоги, однак встановив, що обидва водії [PERSON] та [PERSON] винні. [PERSON] звернулась до ХНДІСЕ ім. зас. проф.. [PERSON] для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої [PERSON], сплативши за проведення експертизи 510,67 грн. Згідно висновку спеціаліста - автотоварознавця ХНДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] №3844 від 14 липня 2009 року встановлено, що в результаті аварійної взаємодії автомобіль отримав 32 пошкодження, а розмір матеріальної шкоди заподіяної [PERSON] з затратами на ремонт складає 96 807,16 (девяносто шість тисяч вісімсот сім гривень 16 копійок). Відповідач за первісним позовом [PERSON] в особі свого представника проти позову ТДВ «Страхова компанія «Провіта» заперечувала. Обгрунтлвуючи свої заперечення тим, що постановою суду встановлено провину двох водіїв, сума матеріальної шкоди не підтверджується матеріалами справи. Відповідачі за зустрічною позовною заявою ТДВ «Страхова компанія «Провіта» та [PERSON] в особі свого представника проти зустрічної позовної заяви заперечували, обґрунтовуючи свою заперечення наступним. ТДВ «Страхова компанія «Провіта» зауважила, що не є учасником дорожньо-транспортної пригоди, а є страховиком, який відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №23/02-5636535 від 15 вересня 2008 року виплатив страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] у звязку із пошкодження транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ. Зустрічний позов може бути предявлено лише до первісного позивача або одного з співпозивачів). [PERSON] не є стороною по справі в первісному позові. [PERSON] вказано, що [PERSON] подала позов до Дзержинського районного суду 07 червня 2013 року з пропуском строку позовної давності, так як перебіг позовної давності для [PERSON] почався з 11 квітня 2009 року та закінчився 11 квітня 2012 року. [PERSON] пропустила строк позовної давності на 14 місяців без поважних причин. [PERSON] предявила вимоги до ТДВ «Страхова компанія «Провіта» та [PERSON] солідарно, однак ТДВ «Страхова компанія «Провіта» не завдавала шкоди [PERSON] а тому вимога про солідарне відшкодування шкоди є необґрунтованою. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову та зустрічного позову вважає позовні вимоги за первісним позовом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні з достовірністю встановлено наступне. 11 квітня 2009 року на перехресті проспекту Леніна та вулиці Космічної у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ, що належить [PERSON] та транспортного засобу «БМВ», державний реєстраційний №АХ 8880 ВЕ, що належить [PERSON] та яким керувала [PERSON]. За довідкою ВДАЇ з обслуговування м. Харкова дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.1.5., 2.9а, 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року. Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.09.2009 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП і її винуватість повністю доведена та знаходиться в причинному звязку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та спричиненій матеріальній шкоді транспортному засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ. Але в звязку з тим, що строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП України на час розгляду справи закінчився, провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито. Позивач за первинним позовом, повністю відшкодував шкоду, завдану з вини відповідача [PERSON], має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з моменту виплати відшкодування у позивача за первісним позовом виникло право регресної вимоги до [PERSON], винної у завданні шкоди автомобілю «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний №АХ 9772 ВМ, щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат, що становить 70 500,00 грн. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодується на загальних підставах. На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала. Зустрічні позовні вимоги суд вважає необґрунтованими по відношенню до ТДВ «Страхова компанія «Провіта». Судовим розглядом справи встановлено, що ТДВ «Страхова компанія «Провіта» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №23/02-5636535 від 15 вересня 2008 року є страховиком та не являється учасником дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 11 квітня 2009 року. Відносно до [PERSON] зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з пропуском позовної давності. Судом встановлено, що [PERSON] подала позов до Дзержинського районного суду 07 червня 2013 року з пропуском строку позовної давності, так як перебіг позовної давності для [PERSON] почався з 11 квітня 2009 року та закінчився 11 квітня 2012 року. [PERSON] пропустила строк позовної давності на 14 місяців без поважних причин. Відповідно до ст.256 ЦК України «Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу». Ст.257 ЦК України передбачено, що «Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки». Ст.261 ЦК України визначено, що «Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила». Судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом при зверненні до суду, які підтверджені документально, підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача ТДВ «Страхова компанія «Провіта», в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. Стаття 11 ЦПК України закріплює принцип диспозитивності цивільного процесу, ч. 1 зазначеної статті вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З положення цієї статті також випливає, що суд, за загальним правилом, не повинен виявляти ініціативи у збиранні доказів, про докази, їх кількість та якість повинні піклуватися сторони, оскільки саме на них законом покладений обовязок доказування суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, знову таки, тільки сприяє сторонам у витребуванню таких доказів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом суми заборгованості за угодою про добровільне відшкодування регресної вимоги в розмірі 70 500,00 грн. та відмовою позивачу за зустрічним позовом в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved