Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

21 січня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 01.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 20 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання баньківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 30.11.2015 утворилась заборгованість на загальну суму 26 114 грн. 30 коп., з яких 20 760 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 3\~534 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1219 грн. 73 коп. штраф (процентна складова). У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги викладенні в позовній заяві підтримав повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі у звязку з наступним. Судом встановлено, що 01.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 20 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання баньківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктами 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6. Умов передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди, а при порушенні позичальником стоків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач станом на 30.11.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 26 114 грн. 30 коп., з яких 20 760 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 3\~534 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1219 грн. 73 коп. штраф (процентна складова). Зазначене підтверджується копією кредитного договору б/н від 01.12.2010 року, копією заяви відповідача, розрахунком заборгованості, Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що примусовому стягненню з відповідача [PERSON] підлягає сума у розмірі 26 114 грн. 30 коп., що є загальною заборгованістю перед банком за кредитним договором б/н від 01.12.2010 року. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 1 378 грн. 00 коп. судового збору, а також витрати позивача повязані з публікацією в пресі - оголошення про повідомлення [PERSON] про час та місце розгляду даної справи через друкований засіб масової інформації газету «Урядовий курєр» в сумі 420 грн. 00 коп., а всього 1\~798 грн. 00 коп.

Outcome: approved