Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

23.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Давір-Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Тренд Компані», про стягнення заборгованості у сумі 148884,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1488,84 грн. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 11.03.2012 року між нею та відповідачем укладено угоду про завдаток № 03/3Д/2012, за умовами якої сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення точного та належного виконання зобов'язань щодо укладення у майбутньому попереднього договору на придбання квартири [ADDRESS] позивачка зобов'язалась сплатити відповідачу завдаток у сумі 7988,00 грн. шляхом перерахування на його банківський рахунок. 24.03.2012 року між позивачкою та відповідачем укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов'язуються в майбутньому у строк до 30.04.2014 року укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме вказаної квартири, продаж якої буде вчинено за 238200,00 грн. До вказаного попереднього договору між позивачкою та відповідачем 30.05.2012 року укладено додаткову угоду, у якій визначено графік розрахунку сплати вартості квартири. Разом з тим, позивачка умови зазначених договорів та додаткової угоди виконувала, шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача суми в загальному розмірі 148884,00 грн. При цьому, відповідач, порушивши умови попереднього договору, відчужив незавершене будівництво, частиною якого є придбана позивачкою квартира [ADDRESS]. Тобто, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, сплачену позивачкою суму за придбання квартири не повертає. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач сплачену позивачкою суму за придбання квартири у добровільному порядку не повертає, позивачка звернулась до суду з даним позовом про стягнення з ТОВ «Давір-Фінанс» на її користь заборгованості у сумі 148884,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1488,84 грн. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було Враховуючи, що представник позивачки не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з угоди про завдаток № 03/3Д/2012, укладеної 11.03.2012 року між позивачкою та відповідачем, сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення точного та належного виконання зобов'язань щодо укладення у майбутньому (протягом 14 днів) попереднього договору на придбання квартири [ADDRESS] позивачка зобов'язалась сплатити відповідачу завдаток у сумі 7988,00 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача. Згідно з копією квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.03.2012 року, позивачка виконала свої зобов'язання за вказаною угодою, сплативши відповідачу завдаток у сумі 7988,00 грн. Відповідно до ст.ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. З попереднього договору від 24.03.2012 року вбачається, що сторони зобов'язуються в майбутньому у строк до 30.04.2014 року укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме вказаної квартири [ADDRESS], продаж якої буде вчинено за 238200,00 грн. Разом з тим, до вказаного попереднього договору між позивачкою та відповідачем 30.05.2012 року укладено додаткову угоду, в якій визначено графік розрахунку сплати вартості квартири. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Із наданого позивачкою розрахунку заборгованості вбачається, що остання сплатила відповідачу за придбання квартири [ADDRESS] суму у розмірі 148884,00 грн. з врахуванням сплаченого завдатку, що підтверджується копіями квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому, відповідно до листа ТОВ «Давір-Фінанс» та ТОВ «Тренд Компані» від 15.08.2013 року, направленого на адресу позивачки, між ТОВ «Давір-Фінанс» та ТОВ «Тренд Компані» 05.08.2013 року укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким право власності на об'єкти незавершеного будівництва адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул.11 Лінія, 4 було передано ТОВ «Тренд Компані». Крім того, від ТОВ «Давір-Фінанс» до ТОВ «Тренд Компані» в повному обсязі перейшли всі права та обов'язки по вказаному об'єкту незавершеного будівництва. Тобто, відповідач всупереч п.п.6.1, 5.4 попереднього договору, договір купівлі-продажу у визначений договором строк не уклав, а також відчужив незавершене будівництво, частиною якого є придбана позивачкою квартира [ADDRESS]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, порушивши умови попереднього договору, сплачену позивачкою суму у розмірі 148884,00 грн. за придбання квартири до теперішнього часу не повернув. Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Давір-Фінанс»було укладено угоду про завдаток від 11.03.2012 року та попередній договір від 24.03.2012 року з метою укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], умови яких позивачкою були виконані, шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача грошових коштів за придбання квартири, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконав,договір купівлі-продажу не уклав та відчужив незавершене будівництво, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню,а тому з ТОВ «Давір-Фінанс» підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість у сумі 148884,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,84 грн., а всього разом на користь позивачки з відповідача підлягає до стягнення 150372,84 грн. (148884 + 1488,84).

Outcome: approved