Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

22.09.2014 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що між КС «Хосен» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано у користування кредитні кошти. З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань, також були укладені договори поруки, за умовами яких [PERSON] та [PERSON] зобовязались відповідати як солідарні боржники за кредитними зобовязаннями [PERSON] перед позивачем. Позивач вказує, що відповідачі взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконують, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю просить суд їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11.07.2013 року між КС «Хосен» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 198*20, відповідно до умов якого, останній було надано кредит у сумі 4000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 42,00 % річних строком на 12 місяців. З метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 198*20 від 11.07.2013 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки № 330 від 11.07.2013 року та № 331 від 11.07.2013 року відповідно, згідно умов яких поручителі взяли на себе солідарне зобовязання та відповідальність за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника за кредитним договором № 198*20 від 11.07.2013 року, станом на 11.09.2014 року складає 4921,80 грн., з яких: 3164,40 грн. сума непогашеного кредиту; 175,20 грн. відсотки за користування кредитними коштами; 1582,20 грн. штраф. У ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору № 198*20 від 11.07.2013 року кредитор надав позичальнику кредит у сумі 4000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 42,00 % річних строком на 12 місяців, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди у зазначені в заяві та на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що у ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами встановлено, що відповідачі взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту не виконують, суд вважає, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved