Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

23.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 01.02.1986 року в с. Бурштин Галицького району, - прізвище залишити [PERSON] за нею, - стягнути з відповідача в її користь судові витрати, а саме за сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. та за складання позову адвокатом в розмірі 700 грн. З позовної заяви поданої позивачем, вбачається, що 01.02.1986 року в с. Бурштин Галицького району було зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народилося двоє дітей, які на даний час вже повнолітні. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, виникають сімейні конфлікти, різні погляди на сімейне життя. Разом не проживають. Примирення та збереження шлюбу не доцільне. Просить позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав, залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище, і стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася. Однак звернулася до суду із заявою про підтримання позовних вимог повністю з наведених в позові підстав і просить справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать судові виклики, а також був повідомлений через оголошення на сайті суду від 05.06.20. Причин своєї неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи не подав. Відзиву на позов до суду не було ним надіслано. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.02.1986 року в с. Бурштин Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.02.1986 року (а.с.3). У шлюбі народилося двоє дітей, які вже повнолітні. Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім`я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України, визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між стронами разом із іншими судовими витратами. Оскільки позивач надав суду належно оформлений договір про надання правничої допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги № 500380 (а.с.8-9) та квитанція про сплату судового збору (а.с.1), суд вважає, що вимога про стягнення судових витрат: судового збору та витрат на правову допомогу затрачених позивачем підлягає задоволенню в розмірі 700 грн. та 840,80 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved