Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

23 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 липня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Спільне життя не склалося з причин несумісності характерів. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство з серпня 2013 року. Примирення між ними неможливе. Спільного майна вони не мають, з приводу проживання дітей після розірвання шлюбу між ними досягнута спільна згода. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2003 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 424 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 18 серпня 2004 року, актовий запис № I0II (а.с. 4) та сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 07 липня 2010 року, актовий запис № 1075 (а.с. 5). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved