overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

22.11.2017 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.04.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з 21.10.2016 року через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище «Хміль», а також просить стягнути з нього на її користь судовий збір, який був сплачений при звернені до суду. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 02.04.2005 року зареєстрували шлюб. (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

22.11.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві посилається на те, що 23.03.2016 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина. Зібравши усі документи він звернувся до державного нотаріуса з метою оформити спадщину, однак йому постановою нотаріуса було відмовлено у звязку з тим, що у свідоцтві про народження, у свідоцтві про смерть та договорі дарування не відповідають по-батькові його матері. У звязку з цим він змушений звернутися до суду із заявою у якій просить встановити факт родинних відносин його та його матері. Заявник у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. Вимоги заяви підтримує, просить встановити вказаний факт. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що 23.03.2016 року померла мати заявника [PERSON]. 29.04.2017 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва на тій підставі, що у документах які підтверджують родинний зв'язок виявлено розбіжність, а саме: у свідоцтвах про народження та смерть померла зазначена як [PERSON], а у свідоцтві про розірвання шлюбу вона значиться як [PERSON] (а.с. 3). Крім цього, у свідоцтві про народження [PERSON] мати значиться [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1792/17 від 25.09.2017 року був встановлений лише факт родинних відносин заявника із [PERSON]. Вимоги встановити такий факт із [PERSON] та [PERSON] помилково зазначено не було. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1792/17 від 25.09.2017 року встановлено факт родинних відносин між заявником та [PERSON]. Дослідженими матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки для встановлення вказаних у заяві фактів законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, то вимоги заяви мають бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

22.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з означеним вище позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку №17 по вул.Миру,17 в с.Двійне Новотроїцького району Херсонської області. За вказаною адресою також зареєстрована, але не проживає [PERSON], яка не є членом його родини, а прописана за проханням його дочки, так як була її подругою. Відповідач зареєстрована з 2012 року, однак ніколи не проживала за вказаною адресою, її прописка була формальністю. Зв»язок з відповідачем втрачено, про її фактичне місце перебування та проживання нічого не відомо. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №17 по вул.Миру,17 в с.Двійне Новотроїцького району Херсонської області. Позивач надав до суду заяву про слухання в його відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не спростувала наведених позивачем обставин. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві та, враховуючи що відповідач не проживає за вищевказаною адресою з 2012 року, вважає необхідним визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

22.11.2017 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - П'ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 1,2294 га та площею 0,4891 га, які розташовані на території П'ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті спадкодавця, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - П'ятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої П'ятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

22.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі по 746 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. 18.08.2009 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] Відповідач від виконання обовязку з утримання дитини ухиляється. На даний час дитини проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони по справі зареєстрували шлюб 18.08.2009 року. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 18.02.2015року шлюб між сторонами розірвано. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] Дитина проживаєть разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач, офіційно не працює, немає на утриманні інших дітей чи непрацездатних родичів та визнав позовні вимоги. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 640 гривень в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

22.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, у якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року з відповідача на користь [PERSON] (громадянка України, [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03.11.2032 року, мотивуючи свої вимоги змінами внесеними до статті 182 Сімейного кодексу України, якими збільшено мінімальний розмір аліментів. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України на користь держави в сумі 640,00 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

22.11.2017 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що батько позивача - [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок у усіма надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 94,2 м?, житловою площею 51,0 м?, на який позивач є спадкоємицею за законом. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно не має. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті спадкодавці, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач звернулася із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилася, в тексті позовної заяви просить справу слухати у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач - Іванопільська селищна рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшло клопотання за підписом селищного голови Маркова І.А., згідно якої Іванопільська селищна рада Чуднівського району Житомирської області позов визнає і просить розглядати справу без участі представника Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

22.11.2017 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача\~ - Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла 21.05.2016 року, відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,8271 га та площею 0,5751 га, які розташовані на території Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті спадкодавця, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач звернулася із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявилася, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - Пятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Пятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved