Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

21 січня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 21 листопада 2014 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружні стосунки з чоловіком припинено з 16 травня 2015 року, син хоч і зареєстрований разом з батьком, але фактично проживає разом з позивачкою, а батько дитини проживає окремо від них. Вважає, що батько дитини повинен утримувати дитину, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі ? заробітку на утримання сина. Крім того, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку аліменти у розмірі ? частини заробітку відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила задовольнити позов. Наполягала на визначенні аліментів в частці від доходу (заробітку) відповідача і не згодна на визначення твердої грошової суми. Представник відповідача проти позову заперечувала в частині визначення аліментів в частці від доходу відповідача, та просила встановити аліменти в твердій грошовій сумі: на дитину 400 грн. щомісячно, на дружину - 250 грн. щомісячно. Заперечення обґрунтовувала тим, що відповідач припинив підприємницьку діяльність, і надавати допомогу сину може лише завдяки його батькам, власних коштів він не має, проживає у батьків. Крім того, відповідач знаходиться на обліку у лікаря-хірурга, та під наглядом лікаря-онколога та ортопеда, в зв'язку з чим потребує медикаментозного та реабілітаційного лікування, надав медичні довідки. В ході розгляду справи представник відповідача просила в позові відмовити повністю, пояснюючи, що визначати аліменти в частці від доходу неможливо, так як відповідач не займається підприємницькою діяльністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача. суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 21 листопада 2014 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1220, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Зарічним відділом державної реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, вбачається, що батьком дитини є [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1553 (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], 2015 року народження, він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Позивач має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, а враховуючи ту обставину, що позивач не подавала заяву про визначення аліментів у твердій грошовій сумі, і категорично наполягала на тому, щоб аліменти були визначені в частці від заробітку (доходу), суд не може вийти за межі позовних вимог, та вважає за необхідне визначити аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на ту обставину, що він припинив свою підприємницьку діяльність, не свідчить про відсутність інших доходів відповідача. Враховуючи матеріальне становище дитини і платника аліментів, стан їх здоров'я, суд вважає, що розмір аліментів, зазначений позивачем - ? частина від усіх видів доходу відповідача - буде справедливим, розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття - підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сукупність встановлених судом обставин вказує на наявність підстав часткового задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно закону, умовою, яку перевіряє суд - є спроможність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, не визнаний непрацездатною особою, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому суд приймає до уваги надані відповідачем висновок лікаря хірурга від 26.01.2016 року, акт дослідження стану здоров'я від 26.01.2016 року, консультативний висновок спеціаліста онколога від 09.02.2016 року (а.с.22, 23, 24). За таких обставин, приймаючи до уваги всі вищевказані обставини, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку слід визначити 1/6 частина всіх видів доходу відповідача, щомісячно. Відповідно до ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 21 січня 2016 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. за кожну позовну вимогу, тобто всього 1102,40 грн.

Outcome: partial