overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

22.06.2017 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 18.06.2011 року. Шлюб реєструвався відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 301. Шлюб у обох перший. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], 04.09.2011 року, питання про стягнення аліментів вирішене у добровільному порядку. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що у сторони мають різні погляди на сімейне життя, через це у родині постійно траплялися сварки, які негативно впливають на дитину . Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

22.06.2017 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 22.11.2014 року. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку, [PERSON]. [INFO], яка мешкає з позивачкою. Питання про стягнення аліментів не вирішено. Однією родиною мешкали до травня 2017 року. Спільно нажитого майна не мають. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що відповідач ображав позивачку у присутності дитини, що негативно впливає на дитину. Строк на примирення не потрібен. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, у своїй заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 22.11.2014 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №212 та проживали однією сімєю до травня 2017 року. Від мають одну неповнолітню дитину, питання про стягнення аліментів вирішується у судовому порядку. Причиною припинення шлюбних стосунків стала відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав у повному обсязі, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

22.06.2017 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було винесено рішення по справі, яким позов задоволено частково, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди 20178 гривень. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 2250 гривень. Стягнуто в рівних частках з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування судового збору 864, 24 гривень, тобто по 288 грн. 08 коп. з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 15.07.2017 року. 26.07.2017 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про ухвалення по справі додаткового рішення, оскільки в вищевказаному рішенні суду не було вирішено питання про судові витрати, зокрема про витрати щодо публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в сумі 630 грн. Тому просила суд стягнути вказану суму витрат з відповідачів на користь позивача. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України не є підставою для неможливості розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] згідно квитанції №NOQLG41361 від 16.01.2017 року сплачено витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 630 гривень (а.с. 154), які залишилися не розподіленими та які необхідно стягнути з відповідачів в рівних частках, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. За таких обставин, суд вбачає наявність підстав для ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

22.06.2017 р. та уточнено 14.07.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Центрально-Міська районна у місті [PERSON] рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.В обґрунтування позову вказує, що їй на праві приватної власності належить будинок № 22 по вул.Белороссова в м.Кривому Розі. Відповідач являється її сином, зареєстрований в будинку, однак з квітня 2014 року не проживає за вказаною адресою, місце його знаходження їй невідоме. Реєстрація відповідача перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися житлом, вона не може оформити субсидію, та змушена нести додаткові комунальні витрати по оплаті за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся через оголошення у пресі. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просить суд прийняти законне, обґрунтоване рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинок №22 по вул.Белороссова в м.Кривому Розі на праві приватної власності належить позивачу, що підтверджується договором дарування від 17.04.2000 р. та зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 261, сторінка 221, запис 62594 а.с.6, відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з квітня 2014 року там не проживає, що підтверджується актом квартального комітету № 30 від 16.06.2017 р. та домовою книгою а.с.9-10. Згідно\~ст.405 ч.2 ЦК України\~ члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених судом доказів встановлено, що відповідач не проживає в спірному будинку понад один рік без поважних причин, та як колишній член сімї власника житла, може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

22.06.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.02.1997 в м.Дубно Відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №28. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Мотивуючи позовну заяву вказала, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, згідно тексту позовної заяви просить розгляд справи проводити за її відсутності У підготовче судове засідання відповідач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати (а.с.10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

\~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~22.06.2018 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві зазначила, що\~відповідач є батьком [PERSON]. У зареєстрованому шлюбі позивач та відповідач не перебували. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, дитина повністю перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач є працездатним, непрацездатних батьків не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2018 року до досягнення повноліття [PERSON]. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с. 32). Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с. 26). Вивчивши \~матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Копією довідки № 3095 від 11.04.2018 року підтверджується, що [PERSON] проживає разом із матірю позивачем по справі (а.с. 11). Згідно\~\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Суд приймає до уваги надані докази з боку позивача та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи конкретні обставини справи, визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2018 року до досягнення повноліття [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини\~присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач просить стягнути аліменти починаючи з 21 червня 2018 року, проте зі штампу вхідної кореспонденції вбачається, що позовна заява надійшла до суду 22 червня 2018 року, а тому позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 23.08.2003 року між ним та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 23.08.2003 року він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка за їх взаємною згодою залишиться проживати з відповідачкою. Ухвалою суду від 27.09.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю, фактичні шлюбні відносини припинені в літку 2017 року, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Буцька», за згодою сторін донька [PERSON] [INFO] залишиться проживати з нею. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 23 серпня 2003 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони погодили, що донька [PERSON] після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю [PERSON] (відповідачкою). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в літку 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає,\~що підстави,\~на які\~посилається позивач,\~наполягаючи на\~розірванні шлюбу,\~є обґрунтованими,\~збереження сім'ї\~неможливо,\~шлюб фактично\~розпався та\~існує формально,\~тому позов\~підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 20.03.2010 року, від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі цього з між ними відсутні нормальні відносини протягом року, подружні стосунки припинені, проживають за різними адресами, примирення не можливе, тому посилаючись на вищевикладене просив розірвати між ним шлюб. Ухвалою суду від 25.06.2018 року справа призначена до підготовчого засідання на 31.07.2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в позові зазначив про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та\~ визнання позовних вимог. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 20.03.2010 року серії 1-ФП № 156945 та мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с.4,5). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.01.1961р., який зареєстрований міським відділом ЗАГС у м.Жигулівськ Куйбишевської області, актовий запис №29. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось та вони з 1973р. стали мешкати окремо, будь-яких звязків не підтримують. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, але 20.08.2018р. та 07.09.2018р. від неї надійшли заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному порталі Судової влади України. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітні платі у розмірі 19288 грн. 82 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що з 1988 року вона працювала на Державному підприємстві «Харківський електромеханічний завод». 06.02.2017 року вона була звільнена з займаної посади на підставі ст.36 КЗпП України. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 25.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, позивачу 5-тиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, та відповідачу для подання заперечення на відповідь на відзив. Представник відповідача ДП «Харківський електромеханічний завод» [PERSON] надала відзив, в якому зазначила, що ДП «Харківський електромеханічний завод» позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії трудової книжки, позивач працювала на ДП «Харківський електромеханічний завод» та 06.02.2017року на підставі Наказу №12к була звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП. Згідно з довідки про заборгованість по заробітній платі станом на 04.06.2018року, сума заборгованості з врахуванням компенсації всього складає 19288 грн. 82 коп. Відповідно дост.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, як встановлено судом,остаточний розрахунок з [PERSON] при звільненні зроблений не був, в тому числі не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 19288 грн. 82 коп. У зв'язку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 19288 грн. 82 коп.підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~та позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved