Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

22.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила присудити кошти на утримання (аліменти) дитини [PERSON] та стягувати їх із [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі з 06 червня 2015 року. Від спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що на даний час відповідач пішов із сімї, проживає окремо та жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не отримує доходів. Наскільки їй відомо, відповідач працює майстром вязальних машин у приватного підприємця та отримує дохід. Окрім цього у нього є додатковий дохід, так як він здійснює ремонт вязальних машин. Разом із тим вказує, що останній аліментів нікому не платить. Відтак вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що офіційно він не працевлаштований, робота у нього тимчасова. Скаржиться на незадовільний стан здоровя, а тому йому потрібне лікування. Згідний сплачувати аліменти лише на утримання дитини в розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2015 року. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії I-СГ № 485242. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи спір, суд виходить з обовязку відповідача утримувати свою дитину, відсутність на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, який він зобовязаний утримувати за законом, а тому, ураховуючи те, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, суд дійшов висновку про часткове задоволення цієї вимоги, присудивши стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі - 1000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення нею повноліття. При цьому суд також ураховує вимоги справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України). Вимога про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено при розгляді справи, позивач та дитина сторін проживають у [INFO] разом із батьками та бабою позивача, які їй матеріально допомагають. Відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, за цим рішенням суду зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї дочки у сумі 1000,00 грн. У звязку з цим суд дійшов висновку про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги позивачеві, а тому у задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог.

Outcome: partial