Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

23 жовтня 2014 року представник позивача [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, з проханням : визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай) під № 580, розміром 3,27 га, у землі КСП «Україна», яка розташована в адміністративних межах Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0071524 від 25 червня 1997 року, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Бориспільської районної державної адміністрації Київської області під № 6848 від 25 червня 1997 року на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] після померлого [PERSON]. Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON], за життя якої було визнано її право на отримання земельної частки (паю) і внесено до списку № 2 осіб, що мають право на земельний пай, що додається до державного акту на право колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», правонаступником якого було ліквідоване СВК «Старе». За життя [PERSON] їй виділена земельна частка (пай) під № 580, розміром 3,27 га, у землі КСП «Україна», яка розташована в адміністративних межах Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0071524 від 25 червня 1997 року, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Бориспільської районної державної адміністрації Київської області під № 6848 від 25 червня 1997 року. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її онук - [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), згідно якої визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Проте, право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) не оформив та 04.02.2010 року помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), під № 580, розміром 3,27 га, у землі КСП «Україна», яка розташована в адміністративних межах Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області. За життя [PERSON] 22 жовтня 2009 року склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все його майно заповів позивачу - [PERSON] 10 червня 2010 року позивач звернулась до Бориспільської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте, нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну частку (пай) не може, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя, маючи право на неї, не отримав правовстановлюючий документ. У зв'язку з цим, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. В судове засідання сторони не з'явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, крім того просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Від відповідача Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області надійшов лист з проханням слухати справу за відсутності їх представника, в якому при вирішенні спору покладається на думку суду. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, в тому числі копію спадкової справи №229/10 відкритої після смерті [PERSON] 04.02.2010 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 14 січня 2010 року виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 5 (а.с. 11). За життя [PERSON] було визнано її право на отримання земельної частки (паю) і внесено до списку № 2 осіб, що мають право на земельний пай, що додається до державного акту на право колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», правонаступником якого було ліквідоване СВК «Старе», що підтверджується довідкою ліквідатора СВК «Старе» за № 97 від 10.09.2004 року (а.с.14). За життя [PERSON] виділена земельна частка (пай) під № 580, розміром 3,27 га, у землі КСП «Україна», яка розташована в адміністративних межах Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0071524 від 25 червня 1997 року, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Бориспільської районної державної адміністрації Київської області під № 6848 від 25 червня 1997 року (а.с. 13,15). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не відкривалась. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її онук - [PERSON], який на час смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом з нею в будинку за [ADDRESS] (а.с.9). Інших спадкоємців першої черги за законом та за заповітом, а також спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] не було. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], наведене підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 23 (а.с. 19). Дочка [PERSON] (мати [PERSON].) - [PERSON] померла [INFO], наведене підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області 15 листопада 1997 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 69 (а.с. 22). Судом також встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), згідно якої визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Проте, право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) не оформив, оскільки був інвалідом, хворів та потребував постійного догляду та лікування, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та медичною довідкою (а.с.26). 22 жовтня 2009 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], відповідно до якого на випадок своєї смерті все своє майно заповів позивачу - [PERSON] (а.с. 7,8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області 05 лютого 2010 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 9 (а.с. 5). З довідки за № 581 від 09.02.2010 року виданої Старівською сільською радою Бориспільського району Київської області вбачається, що до дня смерті [PERSON] доглядала [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), розміром 3,27 га. без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна», правонаступником якого є ліквідова-не СВК «Старе», в адміністративних межах Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області. 10 червня 2010 року [PERSON] звернулась до Бориспільської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Проте, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну частку (пай), так як спадкодавець [PERSON] за життя, маючи право на неї, не отримав правовстановлюючий документ. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року за №43, а також згідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб. Відповідно до положень ч.10 даної норми під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної особи чи юридичної особи - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. Враховуючи те, що [PERSON] помер, виконання вищезазначених приписів закону щодо подання особисто заяви про державну реєстрацію прав та документу на підтвердження особи є неможливим. Так само неможливо подати позивачем доручення від імені померлого, оскільки за життя таких доручень у встановленому законом порядку на ім'я [PERSON] він не оформлював. Крім того, у відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлю-ючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі право на земельну частку (пай), набула право в порядку спадкування за заповітом з моменту відкриття спадщини. Підсумовуючи вище викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай), що є об'єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючого документу позбавляє [PERSON] можливості оформити спадкові права щодо вказаної земельної частки (пай) у встановленому законом порядку.

Outcome: approved