Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування до Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, третя особа з боку відповідача - Реєстраційна служба Дзержинського міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 260 від 09.10.1956 року [PERSON] був наданий дозвіл на проведення індивідуального будівництва на земельній ділянці площею 1200 метрів квадратних за адресою: [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка була йому надана у безстрокове користування. На підставі цього рішення був зроблений проект планування та забудови земельної ділянки площею 1200 метрів квадратних за вказаною адресою, який був узгоджений з головним архітектором м. Дзержинська. Згідно акту від 19.10.1956 року БТІ м. Дзержинська провів відведення земельної ділянки загальною площею 1200 метрів квадратних за адресою: [ADDRESS]. 19.10.1956 року [PERSON] уклав договір з ДЛГ житлового управління м. Дзержинська про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності, вказаний договір був нотаріально посвідчений. У грудні 1956 року [PERSON] закінчив будівництво будинку, але у період часу з 1958 року по 1976 рік він продовжував будівництво надвірних забудов та споруд. У 1977 році у зв'язку з інвентаризацією будинків, нумерація будинків по [ADDRESS] змінилися, і житловий будинок, що мав номер 26 а , отримав номер 40, що підтверджує довідка Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області № 2440 від 14.05.2014 року. Через тяжку хворобу він не зареєстрував в органах БТІ та не оформив право власності на вказаний будинок. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку з надвірними спорудами, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], яка була дружиною померлого [PERSON], прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, постійно мешкала та була зареєстрована зі спадкодавцем. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку з надвірними спорудами, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори, склав заяву на прийняття спадщини, але нотаріус виніс постанову про відмову вчинення нотаріальних дій відмовив йому в отриманні свідоцтва про право на спадщини, оскільки позивачем не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, тобто правовстановлюючих документів щодо належності будинку спадкодавцеві. Оскільки нотаріус відмовив в оформлені права на спадщину, тому він позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача в судове засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову немає. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Дзержинського міського управління юстиції з боку відповідача в судове засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Судом винесено ухвалу про розгляд справи заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 260 від 09.10.1956 року, [PERSON] була надана земельна ділянка площею 1200 кв.м. для індивідуального будівництва будинку за адресою: Донецька область, [ADDRESS] (а.с.9). З нотаріально посвідченого договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 19.10.1956 року, вбачається, що [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 1200 кв.м. для забудови жилого будинку та надвірних споруд з зазначеними розмірами (а.с11-13). Відповідно до акту від 19 жовтня 1956 року представником Дзержинського БТІ проведено відведення зазначеної земельної ділянки внатурі (а.с. 10). Як встановлено під час судового розгляду справи будинок, розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 19.10.1956 року відповідно до рішення № 260 виконкому Дзержинської міської ради від 09.10. 1956 року. Відповідно довідки Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області від 14.05.2014 року нумерація будинків по [ADDRESS] З наданої суду копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] помер [INFO] року, заповіту не має, його дружина [PERSON] прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, постійно мешкала та була зареєстрована зі спадкодавцем. [PERSON] померла [INFO] року (а.с.14-16). Також судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами було збудовано, однак не було зареєстровано у встановленому законом порядку, тому вони є самочинно збудованими. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на збудований житловий будинок з надвірними спорудами не порушує прав інших осіб. Відповідно до п.23 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності будинку спадкодавцеві, то позивач позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У відповідності із п.п. 4.15, 4.18 глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому вимоги його щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованими. З викладеного вбачаються всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved