Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

24.04.2014 року, [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини та про встановлення факту проживання і вступу в управління житловим будинком. У заяві заявник [PERSON] зазначив, що Державний нотаріус Третьої миколаївської державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, який помер [INFO] року, мотивуючи свою відмову тим, що ним не було надано даних про його реєстрацію разом з померлим на день смерті, а також не надано відомостей про його фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. Посилаючись на вищенаведене просив позов задовольнити. У судове засідання представник заявника не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересовані особи, Виконавчий комітет Миколаївської міської ради та Третя Миколаївська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №127/94 суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 15.06.1973 року, 65/100 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно заповіту від 31.05.1993 року, [PERSON] заповіла належну їй частку вищезазначеного житлового будинку з відповідними частинами службових і господарських будівель та споруджень своєму онуку [PERSON], із зобов'язанням надати право довічного користування господарськими будівлями, що знаходяться на земельній ділянці, її синові [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. У встановлений законом строк батько позивача та онук [PERSON], [PERSON], звернувся із заявою до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про видачу на його ім'я свідоцтва на право спадщини за заповітом, але таке свідоцтво останнім отримано не було. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Судом встановлено, що [PERSON], після смерті свого батька [PERSON] звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в цьому, з відповідними роз'ясненнями постановою від 25.02.2014 року. Так, відповідно до постанови від 25.02.2014 року виданої Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], було відмовлено оскільки після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, подав заяву про прийняття спадщини [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] є спадкоємець, його син [PERSON], який до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті [PERSON], який помер [INFO] року не звертався, данні про його реєстрацію разом з померлим на день смерті відсутні, а також відсутні данні, що він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до акту ТОВ «Николаевдомсервис» від 01.10.2014 року, [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] з вересня 1993 року по березень 1998 року за адресою [ADDRESS]. Після смерті батька, [PERSON] продовжує проживати за даною адресою та утримувати будинок та домашнє господарство. Крім того, факт постійного проживання [PERSON] разом з померлим [PERSON], за адресою [ADDRESS] підтверджується показанням свідка [PERSON], яка у судовому засіданні підтвердили той факт, що вони проживали однією родиною, як син та батько, вели спільне господарство, а також наявністю у заявника особистих документів померлого. Відповідно до ст.ст.1269,1270 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved