Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

22 вересня 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 06.05.2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено кредитний договір № 140506-185305 (далі за текстом\~Договір), відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит на суму 600,00 гривень, який зобовязалася повернути разом з нарахованими процентами в сумі 168,00 гривень до 19.05.2014 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідачка [PERSON] свої зобовязання за договором виконала не в повному обсязі, кредитні кошти у встановлений строк позивачу не повернула, внаслідок чого станом на 14.09.2016 року у неї виникла заборгованість перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в сумі 10\~956 гривень 00 копійки, яка складається з: -заборгованості за тілом кредиту в розмірі 600,00 гривень; - заборгованість за відсотками 178,00 гривень -заборгованості за пенею в розмірі 10 188,00 гривень. Крім того, 06.05.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, у відповідності до якого останній поручився за виконання зобовязань відповідача [PERSON] за Договором. Відповідальність відповідача [PERSON] за порукою обмежена сумою 50,00 гривень. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] 50,00 гривень за договором поруки, а з відповідача [PERSON] решту заборгованості за Договором в сумі 10\~906,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подала. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд приходить до наступних висновків. Як визначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Матеріалами справи підтверджується факт укладення кредитного договору між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON]. У відповідності до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Вказана норма кореспондується з нормою, яка встановлена ч. 1 статті 60 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористались своїм процесуальним правом та не подали жодних заперечень щодо предмету позову та щодо розрахунку позовних вимог. Розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 600,00 грн. підтверджується розрахунком та не заперечується відповідачем. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими з огляду на умови п. 3.3. Договору та вимог статей 526 та 1054 Цивільного кодексу України. У відповідності до п. 6.1. Договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до позичальника застосовуються штрафні санкції згідно п. 6.2. Договору. Пунктом 6.2. Договору визначено, що за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 (два) відсотки від суми кредиту, що вказана в п. 1.2. цього Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Розмір пені в сумі 10 188,00 гривень обґрунтований розрахунком, який не спростовано відповідачем [PERSON] Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є одним з видів неустойки. У відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сума заборгованості за тілом кредиту становить 600,00\~грн., в той час як пеня, нарахована на цю суму 10 188,00 гривень. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Право суду на самостійне зменшення розміру неустойки, за умови, що такий розмір перевищує розмір збитків, відображено також в правовій позиції, викладеній в Ухвалі Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. Суд враховує цю правову позицію відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3607 ЦПК України, оскільки підстав для відступлення від цієї правової позиції в даній справі не вбачається. За таких обставин, розмір пені підлягає зменшенню до розміру заборгованості за тілом кредиту, тобто до 600 гривень 00 копійок. В матеріалах справи міститься копія договору поруки від 06.05.2014 року, відповідно до якого [PERSON] поручився за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 140506-185305 від 19.05.2014. Пунктом 1.3. вказаного договору поруки встановлено, що відповідальність поручителя [PERSON] за порукою обмежується сумою 50,00 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України. За вказаних обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Служба миттєвого кредитування» частину заборгованості за зобовязанням, забезпеченим порукою, в розмірі 50 гривень, зменшивши на цю суму розмір основної заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з [PERSON] На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial