Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

23.11.2020 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дочку [PERSON] в розмірі 3725 грн. На обґрунтування позову послалась на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 22.01.2009 року. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом із нею. На підставі виконавчого листа Червоноградського міського суду Львівської області від 24 вересня 2006 року у справі №2-2730/06 відповідача зобов`язано до сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У 2020 році дочка поступила в Державний університет внутрішніх справ, спеціальність «Право», на контрактній основі. Відповідно до договору №035/20 від 01.09.2020 року повна вартість навчання становить 59600 грн. За перший семестр вона здійснила оплату 28.09.2020 року. 05.10.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Тому такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання, оскільки перебуває у шлюбі та має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] , його дохід становить 7907, 76 грн, він винаймає квартиру для своє сім`ї, у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 82976,00 грн. 16.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник відповідача у судовому засіданні 03.02.2021 року позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві. У судове засідання 22.03.2021 року сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано 22.01.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.05.2006 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 03.05.2006 року до повноліття дітей, що підтверджується копією виконавчого листа №2-2730/06. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги - підготовки фахівця освітнього ступеня бакалавр №035/20 від 01.09.2020 року загальна вартість навчання [PERSON] у Львівському державному університеті внутрішніх справ становить 59600 грн. Згідно з копією платіжного доручення №5316793956 [PERSON] здійснила оплату навчання за 1 семестр 2020 року за [PERSON] у розмірі 7450, 00 грн. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-2730/06 станом на 01.10.2020 року становить 82976 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. [PERSON] та [PERSON] 24.12.2016 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . [PERSON] народилася [INFO] , її батьком записано [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до копії звіту про доходи від 05.01.2021 року середньомісячна заробітна плата (нетто) [PERSON] за 2020 рік становить 1046 злотих. [PERSON] є орендарем квартири, що підтверджується копією договору оренди. [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народження 1-єї дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 860 грн., що підтверджується копією довідки №267 від 04.02.2021 року. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Крім того, суд враховувує матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 18 постанови № 3 від 15.05.2006 року Пленуму Верховного Суду України, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Оскільки навчання дитини з метою здобуття професійної освіти не є особливою обставиною у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України, що передбачає можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, позовна вимога задоволеною бути не може. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 26.08.2020 року, прийнятій у справі № 336/1488/19. Необхідно зазначити, що при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (п. 4 ч. 1, абз. перший ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у зв`язку з витратами на навчання неповнолітньої дочки сторін, доводячи, що таке є обставиною, що має істотне значення.

Outcome: dismissed