Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

23.05.2019 року [PERSON] (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Заочним рішенням суду від 20.09.2018 року позовну заяву було задоволено в повному обсязі, розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500,00 (дві тисячі) грн., починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 23.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року Відповідно до ухвали суду від 20.11.2018 року за заявою відповідача заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Надалі, відповідно до ухвали суду від 30.01.2019 року позовні вимоги про стягнення аліментів було виділено в інше провадження, рішенням суду від 30.01.2019 року позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено. Так, звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, позивач посилалася на наступні обставини. З 01.12.2015 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманню, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі у розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Надалі, 11.07.209 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої вона просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є моряком, регулярно ходить в закордонні рейси та не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, отже має фінансову можливість сплачувати аліменти саме в такому розмірі. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні змінених позовних вимог в повному обсязі, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач є моряком, отримує дохід, отже має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, а саме зазначила, що відповідач згоден на сплату аліментів у розмірі 2000,00 грн., не заперечувала той факт, що відповідач працює моряком, проте вказала, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна мати, та вагітна дружина, на підтвердження чого надала відповідні докази. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 01.12.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який на даний час розірвано, що підтверджується рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 30.01.2019 року. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, та висновком експерта №63, оригінал якого зберігається в матеріалах цивільної справи №499/7/19 в Іванівському районному суді Одеської області. Відповідно до довідки про склад сім`ї дитина проживає разом з позивачем, що стороною відповідача не оспорювалося. Разом з тим, відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач зазначив, що наразі позивач перебуває за кордоном на заробітках, дитина перебуває у її сестри та йому не дають з нею спілкуватися, також вказано, що відповідач звертався до позивача з пропозицією в добровільному порядку узгодити розмір аліментів, проте позивач відмовилася. Також, відповідачем у відзиві було зазначено про те, що він офіційно працевлаштований маляром штукатуром та отримує заробітну плату у розмірі 3723,00 грн., про що надав відповідну довідку. Разом з тим, представником позивача до матеріалів справи було долучено копії контрактів, відповідно до яких відповідач [PERSON] у 2014-2018 роках ходив у закордоні рейси терміном на 6 місяців, заробітна плата по контракту у середньому розмірі 1250,00 доларів США. Відповідно до витребуваних доказів за ухвалою суду від 11.06.2019 року, а саме відповіді з ТОВ «УНІВІС, ЛТД», останні надавали посередницькі послуги [PERSON] , [INFO] у працевлаштуванні на суднах на посаді моторист другого класу з 30.03.2018 року по 26.09.2018 року з основним окладом 546 доларів США у місяць, також з 06.05.2019 року він знаходиться в рейсі тривалістю 6 місяців з основним окладом 579 доларів США. Також вказано що ТОВ «УНІВІС, ЛТД» не є стороною трудового договору, у зв`язку з чим не володіє інформацією про фактично нараховану та виплачено йому заробітну плату. Згідно з інформацією, яка надана Державною прикордонною службою щодо перетинання державного кордону України [PERSON] у період з 01.01.2018 року по теперішній час, останній 30.03.2018 року виїжджав з України, 12.10.2018 року повернувся, надалі 18.02.2019 року виїхав та одразу повернувся, а також виїхав з України 05.05.2019 року, наразі не повернувся. Згідно довідки про доходи відповідача з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, він отримував офіційно заробітну плату 03.11.2018 року у розмірі 3723,00 грн. та 4173,00 грн. 31.01.2019 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] одружився [INFO] , дружина - [PERSON] Станом на 17.07.2019 року [PERSON] перебуває на 31 тижні вагітності. Згідно з наданої копії довідки, [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, про що представник позивача не заперечував, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] отримує пенсію по інвалідності 3 групи довічно. Наявність інвалідності у [PERSON] підтверджується копіями медичних довідок. Так, згідно наданих копій свідоцтв, послужної книжки моряка та копії паспорту моряка, вбачається, що [PERSON] дійсно є моряком, проходить відповідну підготовку. Застосовуючи норми матеріального права, суд виходить з такого. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття. Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення чи іншими питаннями, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 18 Конвенції зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Так, суд вказує на ту обставину, що стороною позивача у судовому засіданні не було надано доказів, які б підтверджували необхідність стягування аліментів з відповідача саме у такому розмірі, не надано відомостей про матеріальне становище позивача, не надано доказів того, що на утримання дитини необхідна саме така сума, не вказано про стан здоров`я дитини та її матеріальне становище (з урахуванням того, що обов`язок утримання дитиною є рівним як для батька, так і для матері). Також, суд звертає увагу на ту обставину, що стороною відповідача не доведено, що на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатна мати, оскільки як було встановлено у судовому засіданні мати відповідача проживає в м. Татарбунари Одеської області, при цьому відповідач проживає в м. Чорноморськ Одеської області. Також у судовому засіданні сторонами не було надано доказів та не заявлено про їх витребування, які б підтверджували наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; не доведено стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Виходячи з наведено, беручи до уваги, що відповідач є працездатною людиною, отримує значний дохід від знаходження в закордонних рейсах як моряк приблизно 6-7 місяців на рік, має на утриманні вагітну дружину, та беручи до уваги, що позивачем не обґрунтовано розмір аліментів, який вона просить стягнути з відповідача у розмірі 5000,00 грн., з безумовним урахуванням інтересів дитини, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. З п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму понесених судових витрат в частині судового збору в розмірі 704,80 грн..

Outcome: partial