Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовом в якому просила відібрати дитину [PERSON], [INFO] від матері [PERSON]; встановити опікуном [PERSON], [INFO] [PERSON]. В обгрунтування позову вказує, що з грудня 2010 року і по даний час, її племінник [PERSON] проживає та перебуває на повному утриманні сім'ї позивача, яка складається із [PERSON] - чоловіка, [PERSON] - дочки та [PERSON] - матері. Відповідач, мати [PERSON] з 2007 року почала зловживати алкоголем, вести аморальний спосіб життя, не турбувалася про своїх дітей, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, а також понад п'ять років перебуває на обліку в службі у справах дітей Радехівської районної державної адміністрації, як така що ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Крім цього, вказує на те, що причиною по якій малолітній [PERSON] став проживати разом з нею, позивачем було те, що мати [PERSON] зовсім не цікавилася здоров'ям свого сина зокрема, коли дитині було п'ять років він був одягнений взимку у мокру одежу в зв»язку з чим чого захворів на менінгіт, внаслідок перенесення якого хлопець перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного гастродуоденіту, ДГР, автоімунного тіреодиту, ЗОБ І ст., має вегето-судинну дистонію по гіпотонічному типу та потребує постійного амбулаторного та санаторно-курортного лікування. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що підставою для відібрання дитини та призначення опікуна є те, що відповідач ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків. На думку представника, ухиляння полягало у тому, що відповідач не приймала жодної участі в лікуванні сина, не відвідувала його в лікарні коли він стаціонарно лікувався, не цікавилася в школі його навчанням, а також те, що у відповідача були відсутні будь-які перешкоди щоб брати участь у вихованні дитини на протязі останніх 4-х років. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що [PERSON] дійсно протягом тривалого часу не здійснювала догляду за своїм малолітнім сином [PERSON] з тих причин, що зловживала алкогольними напоями, не мала самостійного заробітку, а також з врахуванням того, що сім'я позивача створювала перешкоди для належного виховання [PERSON] Крім цього, пояснила, що вона на даний час виправилася, перестала зловживати алкогольними напоями, на її утриманні є ще один син, який приходиться [PERSON] братом, а також те, що вона вагітна і просила не забирати в нею дитину. Представник відповідача [PERSON] суду пояснив, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки відповідач не вела аморального способу життя, не вчиняла жодних неправомірних дій по відношенню до дитини, не притягувалася до кримінальної відповідальності, перестала зловживати спиртними напоями та стала на шлях виправлення. Представника третьої особи органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації Янсевич В.П. проти задоволення позову заперечила та просила у його задоволенні відмовити. В обгрунтування заперечень зазначила, що враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, не вважає доцільним відібрання малолітньої дитини від відповідача та призначення опіки, оскільки на їх думку відповідач [PERSON] змінила спосіб життя та поведінку, а саме більше шести місяців не зловживає алкоголем, працює, намагається налагодити стосунки з сином та створила в своєму помешканні належні побутові умови для проживання дитини. Представника третьої особи Радехівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дмитрієнко Н.В. проти задоволення позову заперечила з тих підстав, що відповідач стала на шлях виправлення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представників третіх осіб, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 01.05.2004 року народився [PERSON], який є рідним сином [PERSON] Батько [PERSON], [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). З 2010 року і на час постановлення судового рішення [PERSON] проживає у сім'ї позивача [PERSON], яка складається із [PERSON] - чоловіка (а.с.6), [PERSON] - дочки та [PERSON] - матері (а.с.11). Крім цього, із характеристик Радехівської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 вбачається, що [PERSON] проживав з мамою та вітчимом, а на даний час з сестрою батька, [PERSON], яка піклується про дитину, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини. Мама не приділяє належної уваги у навчанні учня та вихованні (а.с.19). Хлопчик проживав з мамою та вітчимом, а на даний час з сестрою батька, [PERSON] Мама [PERSON] приходила у школу лише один раз, на початку семестру, з дитиною спілкується дуже мало. Мама і вітчим цікавляться життям дитини не належним чином, нехтують вихованням (а.с.20). Із довідки Радехівської ЦРЛ від 01.07.2014 року вбачається, що [PERSON] регулярно звертається за медичною допомогою та на обстеження із своїм племінником [PERSON] Дитина знаходиться на диспансерному обліку з приводу хронічного гастродуоденіту, ДГР, автоімунного тіреодиту, ЗОБ І ст., має вегето-судинну дистонію по гіпотонічному типу та потребує постійного амбулаторного та санаторно-курортного лікування (а.с.21). Актом комісійної перевірки Радехівської міської ради від 24.11.2014 року у складі: [PERSON] - голови опікунської ради, [PERSON] - депутата міської ради, [PERSON] - класного керівника за результатами обстеження було встановлено наступне. [PERSON] проживає разом з тіткою [PERSON] її чоловіком [PERSON] та їх дочкою. Батько дитини [PERSON] помер, мама [PERSON] дитиною не займається. Дитину [PERSON] виховує тітка [PERSON], вчить з ним уроки, цікавиться успіхами в школі. Умови для проживання добрі. Дитина має місце для навчання, має окреме ліжко (а.с.22). Із витягу протоколу №11 від 09.10.2014 року засідання комісії з питань захисту прав дитини «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та призначення опіки над дитиною» вбачається наступне. Органом опіки та піклування встановлено, що мати дитини [PERSON] не виконує належним чином свої батьківські обов'язки з виховання та утримання дитини. В ході соціального інспектування сім'ї 16.07.2014 року встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу проживає окремо від матері та брата, разом із тіткою [PERSON], що підтверджується актом №85 від 16.07.2014 року. В акті також зазначено, що зі слів бабусі дитини [PERSON], мати часто не ночує вдома, не займається вихованням та доглядом за дітьми, а також їх утриманням. В поясненні [PERSON] від 16.07.2014 року вказано, що її дочка [PERSON] з 11.07.2014 року не з'являється вдома, пиячить та не доглядає сина [PERSON], не дає грошей на його утримання. Молодший син [PERSON] проживає з тіткою [PERSON] Відповідно до характеристик Радехівської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 від 28.10.2014 року та 04.06.2014 року, дитина проживає з сестрою батька [PERSON], яка піклується про дитину, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини. В характеристиках зазначено, що мити [PERSON] не приділяє належної уваги навчанню та вихованню сина. Сусіди сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в своїх письмових свідченнях від 04.07.2014 року підтверджують факт проживання дитини з тіткою [PERSON] протягом останніх трьох років. [PERSON] зазначає, що мати приходила відвідати сина в нетверезому стані. Відповідно до листа Радехівського РВ ГУМВС України у Львівській області від 24.07.2014 року за №3608 [PERSON] протягом 2013-2014 років три рази притягували до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (ухилення від виконання батьківських обов'язків). Враховуючи викладене, служба у справах дітей райдержадміністрації вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] Однак, з метою забезпечення об'єктивного розгляду питання, комісія вирішила відкласти вирішення питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав до наступного засідання. Висновком Радехівської РДА від 11.11.2014 року з питань щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було вирішено відкласти розгляд даного питання з метою з'ясування дійсних намірів матері щодо виховання та утримання дитини. Оскільки [PERSON] просила не позбавляти батьківських прав, так як любить сина та має намір займатися його вихованням та утриманням. Визнала, що кілька років поспіль зловживала алкогольними напоями та не піклувалася про дитину, внаслідок чого її забрали на виховання родичі. Однак почувши від працівників служби, що її можуть позбавити батьківських прав, задумалася та усвідомила, що любить сина та не хоче його втрачати. Повідомила, що влітку пройшла курс лікування від алкогольної залежності і з 21.07.2014 року взагалі не вживає алкоголю. Також для того, щоб мати кошти на прожиття та лікування дітей неофіційно влаштувалася на роботу та працює вже 1 місяць. (а.с.41,42). Допитана у якості свідка [PERSON], яка є класним керівником [PERSON] суду повідомила, що за весь період навчання останнього саме позивач - [PERSON] цікавилася навчанням [PERSON], відвідувала школу, приходила на батьківські збори, відповідачку - [PERSON] вона бачила лише одного разу на коридорі школи. Таким чином, оцінюючи докази в сукупності судом встановлено, що відповідач [PERSON] із 2011 року по час звернення з даним позовом до суду ухилялася від виконання свої батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON] та не займалася його вихованням. Висновком Радехівської РДА від 29.01.2015 року та комісією з питань захисту прав дитини від 26.01.2015 року було прийнято рішення про недоцільність відібрання малолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та призначення опіки над дитиною. Зокрема у висновку зазначено, що на виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини протягом листопада-грудня 2014 року та січня 2015 року службою у справах дітей здійснювався систематичний контроль за станом виконання [PERSON] батьківських обов'язків щодо сина [PERSON] За цей період службою встановлено, що [PERSON] дійсно змінила спосіб життя та поведінку: більше шести місяців не зловживає алкоголем, працює, намагається налагодити стосунки з сином [PERSON] та створила у своєму помешканні належні побутові умови для проживання дитини. Відповідно до пояснень самої [PERSON] від 04.11.2014 року та 12.01.2015 року, вона рідко спілкується з сином. Причиною називає небажання [PERSON] віддавати її дитину (а.с.37-40). Посилання відповідача та його представника на те, що [PERSON] створювала перешкоди у спілкуванні [PERSON] із її сином [PERSON] є голослівним та не підтверджується матеріалами справи, оскільки таких доказів суду надано не було. Крім цього, суд не приймає до уваги пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] чинила перешкоди [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], оскільки свідки у судовому засіданні не змогли навести конкретних фактів чинення таких перешкод та пояснити у чому вони полягали і не повідомили суду джерела своєї обізнаності. Окрім того, допитана у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], пояснили, що [PERSON] всіляко сприяла [PERSON] протягом 2011-2014 років приймати участь у вихованні дитини, оскільки остання інколи приходила до свого сина у сім'ю [PERSON] Даних обставин не заперечувала і сама [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні стороною відповідача та третіми особами не було надано жодного допустимого доказу на підтвердження факту чинення перешкод [PERSON] у спілкуванні із [PERSON] її матері [PERSON], оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та поясненнях сторони у справі. Свідок [PERSON], яка працює психологом в школі показала, що почала працювати з [PERSON] після того, як він приїхав із Ізраїлю, це був другий семестр. Що під час занять, коли учні малюють свою сім'ю, дитина на першому плані поставила маму, але поряд також поставила і [PERSON] Суд зважаючи на те, що ні [PERSON], ні [PERSON] не заперечили проти того, щоб вислухати думку самої дитини, прийняв до уваги пояснення [PERSON], який повідомив суду, що хоче проживати вдома із [PERSON], тому що йому там добре. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно пунктів 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; Однак, суд оцінивши докази у сукупності, незважаючи на те, що відповідач [PERSON] ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно [PERSON], будь-яких поважних причин не виконувати батьківських обов'язків судом встановлено не було, як і не було встановлено обставин, які би перешкоджали [PERSON] у виконанні батьківських обов'язків, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову зважаючи на наступне. Відповідно до частин 1-3 статті 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно частиною 2 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до частиною 1 статті 14 ЗУ «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Крім цього, суд вважає, що розлучення дитини з матір'ю є крайнім заходом, коли вичерпані всі можливості відновлення відносин дитини із матір'ю. Разом із тим з висновку Радехівської РДА від 29.01.2015 року та засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.01.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно змінила спосіб життя та поведінку: більше шести місяців не зловживає алкоголем, працює, намагається налагодити стосунки з сином [PERSON] та створила у своєму помешканні належні побутові умови для проживання дитини. Згідно частиною 3 статті 171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Outcome: dismissed