Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , остання є інвалідом дитинства І групи підгрупи А з діагнозом дитячий церебральний параліч. Від народження дитина не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Після смерті дружини, батько дитини, [PERSON] , з 2012 по 2014 роки опікувався дитиною, разом із дочкою проживав в с. Риковичі де остання відвідувала школу. Після смерті дружини, відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. На даний час перебуває у цивільному шлюбі та із співмешканкою проживає у смт. Іваничі, постійного місця роботи немає. Відповідач не бажає опікуватись донькою, яка з кожним роком потребує більшої сторонньої уваги. Відповідач не надає дочці необхідної медичної та реабілітаційної допомоги. Дитина пересувається за допомогою інвалідного візка. На даний час відповідач виявив бажання віддати дитину до інтернату. Однак вона не хоче допуститивказаного, оскільки фактично з 2014 року дитиною опікується вона та її мати [PERSON] , бабуся дитини. Разом із дитиною вони проживають в [ADDRESS] із ними також проживає її дочка - [PERSON] . Дочка відповідача, [PERSON] , навчається в КЗ «Литовезький ліцей імені Володимира Якобчука» Литовезької сільської ради за індивідуальною формою навчання. Вона створює необхідні умови для життя та розвитку дитини-інваліда, робить необхідні фізіологічні процедури, масажі, купує одяг, шкільне приладдя, самостійно щороку влаштовує [PERSON] в реабілітаційний центр для проходження необхідного курсу лікування, оплачує необхідні процедури. Відповідач [PERSON] довгий час не приймає участі у вихованні, лікуванні та забезпеченні своєї дочки. Він є офіційним опікуном, його згода необхідна при госпіталізації чи отриманні адміністративних послуг. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини. На підставі викладеного просить, позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON] та призначити її опікуном над неповнолітньою [PERSON] . 24 лютого 2021 року ухвалою суду [PERSON] звільнено від сплати судового збору. 24 лютого 2021 року відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 30 березня 2021 року справу призначено до розгляду та зобов`язано третю особу, Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради надати суду висновок про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від останньої надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та зазначив, що сам запропонував [PERSON] позбавити його батьківських прав та встановити опіку над [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Литовезької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. 20 квітня 2021 року від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про долучення до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування Литовезької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки, який затверджений рішенням виконавчого комітету Литовезької сільської ради. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Мати дитини, [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом дитинства та законний представник - [PERSON] отримує державну соціальну допомогу, яка призначена особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. (а.с.6). Довідкою Литовезької сільської ради від 01 лютого 2021 року № 76 стверджується, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації. Склад її сім`ї , баба - [PERSON] , тітка [PERSON] , сестра [PERSON] (а.с.9). Згідно акту обстеження умов проживання складеного 01 лютого 2021 року, дитина [PERSON] проживає за вище вказаною адресою, умови проживання є задовільні, для дитини відведена окрема спальня, одягом, взуттям, шкільним приладдям та продуктами харчування забезпечена у достатній кількості. Батько [PERSON] не приймає участі у вихованні та розвитку власної дитини [PERSON] , не може створити належні умови проживання, має схильність до зловживання алкогольними напоями, немає постійної роботи. Тітка [PERSON] виявляє бажання доглядати належним чином та опікуватись неповнолітньою племінницею [PERSON] (а.с.8). Також довідкою КЗ «Литовезькій ліцей імені В.Якобчука» Литовезької сільської ради Волинської області стверджується, що [PERSON] навчається у вказаному закладі за індивідуальною формою навчання з 11 лютого 2020 року. (а.с.10). Згідно висновку органу опіки та піклування Литовезької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки, який затверджений рішенням виконавчого комітету Литовезької сільської ради 16 квітня 2021 року № 34, батько [PERSON] та дочка [PERSON] зареєстровані, але не проживають в [ADDRESS] так як будинок за місцем реєстрації не придатний для проживання. З лютого 2020 року [PERSON] проживає разом із рідною тіткою по лінії матері [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно заяви від 01 січня 2020 року [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування Литовезької сільської ради щодо надання згоди на влаштування дочки [PERSON] до будинку - інтернату, так як немає постійного місця проживання та постійного заробітку, не може забезпечити належні умови для проживання та виховання своєї доньки. [PERSON] не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, лікування, не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, а це негативно впливає на її фізичний розвиток. [PERSON] не спілкується з дитиною в повному обсязі, потрібному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться її успіхами та досягненнями, не створює умов для проходження реабілітації та умов для здобуття освіти, тим самим умисно і свідомо ухиляється від батьківських обов`язків. З метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування Литовезької сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач участі у вихованні та догляді дитини не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не створює умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статтей 164-167 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній так і в приватній сфері. В судовому засіданні встановлено, що розлучення відповідача з дитиною відбулося за ініціативи відповідача, який жодним чином не продемонстрував суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною. Відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання позовних вимог. За таких обставин, без бажання відповідача, держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні ним своїх батьківських обов`язків. Також суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини від батька, оскільки вона з ним не проживає протягом тривалого часу, а також вказаний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дитиною. Таким чином, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дитиною. Разом з тим, застосований захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав порядку передбаченому СК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідач самоухилився від виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, вихованням дитини не займається, будучи здоровим та працездатним, матеріально її не утримує, і така його винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про достатність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дочки [PERSON] , [INFO] . Що стосується іншої частини позовних вимог про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , то суд зазначає наступне. Відповідно до частини третьої статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з частиною четвертою статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки піклувальника, що передбачено частиною четвертою статті 63 Цивільного кодексу України. Частиною 4 ст. 167 СК України передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають , за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Статтею 243 СК України, опіка, піклування встановлюються над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років , а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи, вище вказані норми закону, а також те, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над неповнолітньою [PERSON] , суд позбавлений можливості призначити позивача опікуном над неповнолітньою дитиною інвалідом [PERSON] . Суду також не надано відомості про особу [PERSON] , які встановлюються при призначенні особи опікуном. В матеріалах справи міститься лише затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , посилання на те, що [PERSON] доцільно призначити опікуном над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] відсутнє. За таких обставин, в задоволенні позовної вимоги про призначення позивача опікуном над [PERSON] , [INFO] слід відмовити. Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved