Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

22 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] Київської міської державної адміністрації, Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання забезпечити житлом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2021 року цивільну справу № 753/22309/20 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 26 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано заяву від 25 травня 2021 року вх.№ 36220 та усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 серпня 2021 року на 10:00 год. 13 липня 2021 року на адресу суду від виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву (вх. №48843). Окрім того, 13 липня 2021 року на адресу суду від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву (вх. №48755). 21 липня 2021 року на адресу суду від Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву (вх. №50738). У підготовчому засіданні 02 серпня 2021 року позивачем до суду було надано відповідь на відзив. Підготовче засідання було відкладено на 30 вересня 2021 року. 06 серпня 2021 року на адресу суду від Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №54875). Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 25 жовтня 2021 року. У судовому засіданні 25 жовтня 2021 року позивач підтримав свої позовні вимоги, вказав, що він має право на отримання позачергово житла, як особа з інвалідністю 1 групи з числа учасників бойових дій на території інших країн, як то визначено нормами чинного законодавства України, протягом року, проте він з 2017 року не отримує таку квартиру, не дивлячись на те, що є першим у списку пільговиків. Просив позовні вимоги задовольнити повністю та зобов`язати відповідачів надати йому житло. Представників відповідачів Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу КМР та Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог, вказали, що дійсно позивач є першим у списку на отримання позачергового житла по району, проте по місту він другий, а отже надання йому квартири раніше особи, що перебуває перед ним у черзі, порушуватиме право такої особи. Крім того, вказали, що існують і інші пільговики, які раніше позивача стали у чергу (за іншими категоріями пільг) та які також потребують поліпшення умов, проте кожен рік уповноваженим органом приймається рішення щодо виділення певної кількості квартири певній категорії пільговиків, у цьому році такі квартири надавались лише дітям-сиротам. Також просили врахувати, що у 2006 році позивач вже отримав 3-х кімнатну квартиру за вказаною пільгою, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності від 4 вересня 2006 року (квартира [ADDRESS] ). Вказана квартира видавалась йому Солом`янською районною у місті Києві державною адміністрацією. Розгляд справи було відкладено на 8 грудня 2021 року. У судовому засіданні 8 грудня 2021 року представниками відповідача було надано документи на підтвердження того, що позивач дійсно перебуває першим у черзі по Дарницькому району, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов за категорію пільговиків воїни-інтернаціоналісти, а також 2 у черзі по місту Києві. Особа, яка перебуває перед ним у черзі, не отримав квартиру, не вибув із такої черги (не помер), а отже його права не можуть бути порушені за рахунок дотримання прав позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] (позивач) є особою з інвалідністю внаслідок війни 1 групи з числа учасників бойових дій на території інших країн, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 10). 7 липня 2017 року позивач разом із сім`єю із 6 осіб став на квартирний облік для отримання житлової площі за місцем проживання у Дарницькому районі м. Києва по пільговій категорії «Особа з інвалідністю внаслідок війни 1 групи з числа учасників бойових дій» (облікова справа № 34423) (а.с. 12-13). Відповідно до листа Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 29 грудня 2020 року № 101-101/К-1685-3483 номер черги позивача у позачерговому списку - 818, а за категорію обліку - 1 по Дарницькому району м. Києва та 4 по місту Києву (а.с. 16). Згідно із медичного заключення ЛКК № 4173 від 19 червня 2017 року [PERSON] не може проживати в одній кімнаті з членами своєї родини та має право на першочергове надання житлового приміщення (а.с. 11). 22 березня 2006 року Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення: 3-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] на сім`ю з 4-х осіб. Відповідно до свідоцтва про право власності від 4 вересня 2006 року вказана квартира належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності у рівних долях. Частиною першою статті 5 ЖК УРСР встановлено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (стаття 9 ЖК УРСР). Відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності віднесені до виключної компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також ЖК Української РСР. Відповідно до статті 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Згідно норм статті 51 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Також статтею 15 ЖК УРСР встановлено, зокрема, що виконавчі комітети міських Рад здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої ради, видають ордери на жилі приміщення. Частинами першою, третьою, четвертою статті 43 ЖК УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень). Частиною першою статті 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, до таких віднесено осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Відповідно до частини третьої статті 46 ЖК Української PCP громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Вказане право на отримання житла поза чергою особами з числа учасників бойових дій також закріплено у пункті 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Як вбачається із доданих до матеріалів справи доказів, відповідно до автоматизованої системи «Квартоблік» з 26 лютого 1999 року в позачергових списках за категорією «особа з інвалідністю війни 1 групи, інтернаціоналісти» у Дарницькому районі м. Києва перебували [PERSON] з 26 лютого 1999 року, [PERSON] з 24 жовтня 2014 року та [PERSON] з 7 липня 2017 року. [PERSON] знято з обліку 28 січня 2015 року у зв`язку із забезпеченням житлом, [PERSON] знято з обліку 22 липня 2020 року у зв`язку із смертю заявника. Отже [PERSON] із сім`єю є першим у черзі по Дарницькому району м. Києва. Згідно із даними АС «Квартоблік» позивач станом на 7 грудня 2021 року є 6743 у загальній черзі, 762 у позачерговому списку та 1-им за категорією обліку «особа з інвалідністю війни 1 групи, інтернаціоналісти». Разом з тим, відповідно до інформації Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) черга позивача в автоматизованій системі по місту Києву: загальна - 63127, позачергова - 4975, за категорією обліку «особа з інвалідністю війни 1 групи, інтернаціоналісти» - 2-й. За таких обставин надання позивачу переважного права на отримання житла раніше особи, яка стоїть перша у відповідному списку за категорією «особа з інвалідністю війни 1 групи, інтернаціоналісти» призведе до порушення законних прав такої особи. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15, які є незмінними. До подібних висновків також дійшла Об`єднання палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 712/4259/17-ц (провадження № 61-15146сво18). Ні у позовній заяві, ні у поясненнях позивачем не наведено жодних обґрунтувань наявності у нього переважного права на отримання відповідного житла, відмінного від іншої особи, яка за часом взяття на облік в цьому ж списку передує позивачу. На думку суду, така можливість забезпечення позивача житлом беззаперечно призведе до порушення черговості надання жилих приміщень, а також до порушення прав особи, яка постановлена на квартирний облік раніше за нього. Враховуючи те, що чинним законодавством не встановлено переважне право на одержання жилих приміщень перед всіма іншими позачерговиками, [PERSON] може бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як буде забезпечена житлом особа, яка перебуває у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього, що відповідало б положенням статті 43 Житлового кодексу України. Отже, позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги для отримання житла. З огляду на перебування у списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, попереду позивача іншої особи, надання позивачеві житла з порушенням черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав іншого військовослужбовця, який також включений до відповідної черги раніше позивача. Орган судової влади не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень та вирішувати замість нього ті питання, які законом віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта владних повноважень, а вчинення відповідних дій з забезпечення житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, є дискреційними повноваженнями органу виконавчої влади, втручання у які є недопустимим. Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вище викладене, судом під час розгляду справи не встановлено підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed