Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

23 березня 2021 року позивачі звернулись в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позов мотивують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем заповіту складено не було. Відповідно до заяв позивачів про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області 06 червня 2014 року була заведена спадкова справа № 107/2014 до майна померлого [PERSON] 25 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину. 02 лютого 2021 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частки кожному житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак, їм відмовлено у видачі таких свідоцтв, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Факт родинних відносин позивачів та спадкодавця підтверджено рішенням Локачинського районного суду від 28.07.2014 року. Просять суд визнати за ними, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частки кожному житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у смт. Торчин Луцького району Волинської області. 21 квітня 2021 року позивачі у підготовче судове засідання не з`явились. Одночасно із позовною заявою вони подали письмові клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 21.04.2021 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 107/2014 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 13 грудня 2013 року (а.с. 9). Факт родинних відносин позивачів та спадкодавця підтверджено рішенням Локачинського районного суду від 28.07.2014 року, яким встановлено що [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.10-11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельної частки паю для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Оютичівської сільської ради розміром 2,69 га, майнового паю згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є його сини [PERSON] та [PERSON] та дружина [PERSON] , які були зареєстровані за одною адресою із спадкодавцем, заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався, що підтверджується довідкою Озютичівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 17.03.2021 року та випискою з погосподарської книги № 1 за 2016-2023 роки Війницької сільської ради (а.с. 12,13). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 06 червня 2014 року на підставі поданої [PERSON] та [PERSON] заяв про прийняття спадщини, заяви [PERSON] про відмови від частки спадкового майна у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 107/2014 до майна померлого [PERSON] (а.с. 24,25,26). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті [PERSON] та не відмовилась від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 25 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину, відповідно до якого до [PERSON] та [PERSON] переходить право власності на 1/2 частки кожному житлового будику з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 2,6873 га переходить [PERSON] (а.с. 43,48). 25 січня 2021 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,6873 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області ( 54). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2021 року вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом, однак позивачам відмовлено у видачі таких свідоцтв, оскільки ними не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.22,60). [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців за законом, які б претендували на спірне спадкове майно, судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 21.04.2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивачів [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців за законом і за ними необхідно визнати право власності на 1/2 частки кожному житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved