Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

23.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 14.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 461. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що подружнє життя не склалося через сварки, різні характери та відсутність взаєморозуміння. Відповідачка перестала цікавитися його здоров*єм, моральним станом та взагалі цікавитися станом його справ. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 01.01.2017 року, з того ж часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе. Майнового спору сторони не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 461 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 17.10.2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №763). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з 1 січня 2017 року, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач категорично не бажає. Майнового спору не мають. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 8_12 від 23.03.2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 640, 00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved