Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

22.08.2016 року позивачка [PERSON] звернулася в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей і стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та її чоловіком не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей, добровільно чоловік не надає їй матеріальну допомогу на їх виховання. Самостійно вона не має можливості утримувати малолітніх дітей, оскільки не працює, займаючись вихованням доньки [PERSON], [INFO] і сина Даниїла-06.09.2015 року народження. Позивачка також зазначила, що соціальної допомоги, яку вона отримує на утримання дітей їй не вистачає для належного та необхідного їх та свого забезпечення, а тому вищевикладеним вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей і на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., з огляду на те, що хоча відповідач офіційно не працює, але отримує постійний дохід від неофіційних джерел. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не погодившись з розміром аліментів, які просить позивачка стягувати з відповідача на її користь, пояснивши це тим, що відповідач ніде не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей співмешканки, а тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в розмірі 3 000 грн. на користь позивачки. Вислухавши думку сторін, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2006 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON] - [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дітей зазначений відповідач [PERSON] Діти проживають разом із позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Згідно вимог ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки виданої Інгульською сільською радою від 01.09.2016 року відповідач [PERSON] проживає зі співмешканкою [PERSON] а також її дітьми: Ольгою, [INFO], Ігорем, [INFO], Вікторією, [INFO]. Відповідно до пояснень, наданих в судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - [PERSON], відповідач постійного місця роботи з визначеним доходом не має, крім того в нього на утриманні троє малолітніх дітей співмешканки [PERSON] З довідки Центрального районного центру зайнятості від 01.09.2016 року також вбачається, що відповідач [PERSON] на обліку в Центральному районному центрі зайнятості не перебуває і допомогу по безробіттю не отримує. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач [PERSON] має нерегулярний непостійний дохід через відсутність роботи, а тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку не підлягають задоволенню, оскільки останній не може надавати матеріальну допомогу. Крім того, позивачка [PERSON] звернулася з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Абзацами 3,4,5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання\~ \~щодо \~\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне\~ становище\~ дитини\~\~і платника аліментів;\~\~наявність в\~\~останнього\~\~інших\~\~неповнолітніх дітей, непрацездатних\~ чоловіка, \~дружини, \~батьків, \~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до прожиткового мінімуму встановленого з 01.05.2016 року- для дітей віком до 6 років становить 1228 грн. Відповідно до прожиткового мінімуму встановленого з 01.05.2016 року- для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 грн. Частина 2\~ст.182 Сімейного кодексу України \~визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, має на утриманні трьох малолітніх дітей співмешканки [PERSON], суд вважає, що з нього на користь позивачки [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей у сумі 1 069 грн. на обох дітей щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З відповідача [PERSON] також належить стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial