Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

22 жовтня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований за № 443, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованість за кредитом у сумі 25000, 00 грн., а також 1800,00 грн. за вчинення виконавчого напису. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що з сайту Єдиного реєстру виконавчих проваджень вона дізналася про існування виконавчого провадження № 65728973 від 08 червня 2021 року. Так, вказане провадження перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича за виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грисюк О.В. за яким стягнуто з неї на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором 3761124 від 16 липня 2020 року у сумі 26800,00 грн. До Відділу освіти культури, молоді та спорту Воскресенської селищної ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, де вона працює, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21 липня 2021 року за виконавчим провадженням №65728973. Посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису у нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у спірному порядку документи, вона не мала передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису. До того ж, при вчиненні виконавчого напису стягувачем був наданий укладений між ними кредитний договір, який в свою чергу нотаріально не посвідчений, що не відповідає вимогам до переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному прядку. Крім цього, зазначила, що строк дії договору з 16 липня 2020 року до 10 лютого 2021 року, в свою чергу за виконавчим написом стягнення проводиться за період з 15 серпня 2020 року по 08 квітня 2021 року, що суперечить умовам укладеного кредитного договору. Вказала, що оскільки виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законодавством, та порушує законні права та інтереси, так як сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною, тому вона звернулася до суду з позовом. Відповідачем у встановлений законом строк направлений до суду відзив на позовну заяву, з огляду на який, просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Так, директор Товариства у відзиві вказав, що між позивачем та відповідачем був укладений Договір про надання кредиту від 16 липня 2020 року № 3761124, відповідно до якого позивачу були надані кредитні кошти в тимчасове, строкове, платне користування. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань виникла заборгованість. Через це, Товариство звернулося до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості. Вказав, що виконавчий напис був вчинений відповідно до діючого законодавства, на підставі документів, що в повному обсязі відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662. З приводу розміру витрат на правничу допомогу заперечував, оскільки вважає, що вказаний розрахунок не є співмірним з предметом спору, а також не підтверджений належними доказами. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Її представник направив заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач - ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» в судове засідання свого представника не направив. У відзиві просив розглядати справу за відсутністю представника Товариства. Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. 16 липня 2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3761124 про надання кредиту. Відповідно до умов вищезазначеного договору позивачка отримала кредит у сумі 12000,00 грн. Строк кредитування з 16 липня 2020 року по 10 лютого 2021 року. 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис №433 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №3761124 від 16 липня 2020 року, укладеним з ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», за період з 15 серпня 2020 року по 08 квітня 2021 року на загальну суму 26800,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 12000,00 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 13000,00 грн.; плати за вчинення нотаріального напису - 1800,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївського області Булахевічем Степаном Вікторовичем за заявою ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» про примусове виконавчого напису відкрите виконавче провадження № 65728973. 21 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївського області Булахевічем Степаном Вікторовичем винесено постанову про звернення стягнення на забортну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена за місцем роботи позивачки до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Воскресенської селищної ради Миколаївської області. З огляду на матеріали справи кредитний договір був укладений 16 липня 2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] за № 3761124, який нотаріально не посвідчувався.. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат». Цим законом (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»), а також іншими актами законодавства України встановлюється порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, зокрема наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні норми щодо правил та умов вчинення виконавчого напису закріплені у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім цього, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Водночас, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За аналізом вищевказаних норм слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім цього, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі 910/10374/17, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. З огляду на Договір про надання фінансового кредиту від 16 липня 2020 року №3761124 він був укладений між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] без подальшого його нотаріального посвідчення. А тому, враховуючи висновок Великої палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі 910/10374/17 укладений договір не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису. Крім цього, як зазначено у виконавчому написі з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2020 року №3761124 за період з 15 серпня 2020 року по 08 квітня 2021 року, разом з тим строк дії договору до 10 лютого 2021 року, що вказує на те, що сума заборгованості не може бути безспірною, та на що вказує позивачка у позові. Отже на думку суду, в цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не звернув увагу на те, що кредитний договір не посвідчений нотаріально, а тому не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, не переконався належним чином у безспірності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Дослідивши письмові докази, судом встановлено факт недотримання нотаріусом при вчинення виконавчого напису вимог передбачених чинним законодавством, а саме нотаріус виніс виконавчий напис на підставі документу - не завіреного нотаріально кредитного договору, який не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, не з`ясував питання щодо безспірності заборгованості безпосередньо з боржником, не переконався щодо належного повідомлення боржниці про суму заборгованості, в зв`язку чим остання була позбавлена можливості висловити свої заперечення щодо кредитної заборгованості та надати докази погашення кредитної заборгованості в повному обсязі. Відповідачем не надано жодного доказу, яким спростовуються обставини, викладені позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. за подання позву до суду та 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Крім цього, позивачкою заявлено вимога щодо стягнення з відповідача понесених нею витрат на правову допомогу у сумі 11000,00 грн. Разом з тим із вказаною сумою суд не погоджується, оскільки: з огляду на наданий розрахунок в ньому врахована сума 2000,00 грн., яка, як за значено, станом на 19 жовтня 2021 року невідпрацьована. Крім цього на думку суду акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №!містить подвійну оплату за виконання однієї й тієї ж послуги. Так, суд вважає, що до складу підготовки та складання позовної заяви входять: ознайомлення з матеріалами цивільної справи та виконавчого провадження; підготовка та написання клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке до речі зазначено у позовній заяві одним реченням. За такого, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн., оскільки саме цей розмір є розумним та враховує надані послуги.

Outcome: approved