Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Просить визнати протиправним та скасувати рішення VІ сесії VІІ скликання Герцаївської районної ради від 22.03.2016 року про звільнення його з посади головного лікаря Герцаївської центральної районної лікарні (далі по тексту - Герцаївська ЦРЛ) та поновити його на роботі на посаді головного лікаря Герцаївської ЦРЛ. В позові посилається на те, що рішенням сесії Герцаївської районної ради від 22.03.2016 року його було звільнено з посади з мотивацією, що у нього відсутній укладений трудовий договір з Герцаївською районною радою. Так, з 28.10.1998 року відповідно до наказу №27-К 3 Чернівецького обласного управління охорони здоровя він працює на посаді головного лікаря Герцаївська ЦРЛ, а 16.10.2003 року рішенням сесії Герцаївської районної ради його було призначено керівником обєкта спільної власності територіальних громад сіл та міста району Герцаївської ЦРЛ, а тому укладення трудового договору у формі контракту з ним не є обовязковим та залежить виключно від його волевиявлення. 15.10.2015 року він звертався до Герцаївської районної ради із заявою про укладення з ним, як з головним лікарем Герцаївської ЦРЛ контракту. Однак, у звязку із порушенням строку її розгляду, а точніше ігноруванням, 22.12.2015 року він свою заяву відкликав. Винесення на голосування такого рішення головою райради мотивувалося тим, що станом на поточний день (22.03.2016 року) відсутній контракт, укладений з ним, як головним лікарем Герцївської ЦРЛ та Герцаївською районною радою, відповідно до прийнятого Положення «Про порядок призначення та звільнення з посади керівників обєктів спільної власності територіальних громад сіл та міста Герцаївського району», затвердженого рішенням ХХІ сесії від 27.05.2014 року за №32-21/14. Вважає, що посилання на обовязковість укладення ним, як головним лікарем призначеним на посаду до 01.01.2012 року, контракту із райрадою не відповідає вимогам закону, так як згідно п.3 Розяснення Конституційного Суду України від 01.08.2013 року №22-14-17/1749 «Щодо укладення контрактів з керівниками» - укладання трудових договорів у формі контракту є обовязковим лише для осіб, які призначаються на посади керівників закладів охорони здоровя після 1 січня 2012 року, і не поширюються на керівників цих закладів, призначених до цієї дати. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з посиланням на наступне. Так на момент подачі ним позову до суду йому було лише відомо, що підставою для його звільнення була відсутність контракту, про що і йшлося під час розгляду даного питання на сесії Герцаївської районної ради від 22.03.2016 року. Про те, що його звільнено на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, тобто за відмову працювати в звязку із зміною істотних умов праці, йому стало відомо коли він отримав трудову книжку та рішення ради про звільнення. Зазначає, що лист районної ради від 28.12.2015 року не є попередженням про зміну істотних умов його праці, а є лише супровідним листом до повернених йому документів. Насправді, районна рада не мала наміру та не пропонувала йому працювати за контрактом, тому що одразу повернувши йому документи (заяву про його згоду на укладення контракту, яка знаходилась на розгляді з 15.10.2015 року по 22.12.2016 року та була повернута 28.12.2015 року) своїм же рішенням від 30.12.2015 року, тобто наступний день після повернення йому документів а не через 2 місяці як вказано в листі, призначила іншу особу на посаду головного лікаря Герцаївської ЦРЛ, в той же день уклала з ним контракт та змінила відомості про керівника закладу в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не звільнивши при цьому його, позивача, зі спірної посади. Який же контракт він міг укласти, якщо не був звільнений, а трудовий контракт про роботу на посаді головного лікаря був укладений з іншою особою. Додав також, що якби відповідач запропонував йому укласти контракт і при цьому зауважив що впровадження контрактної форми працевлаштування останній трактує як зміну істотних умов праці, він би погодився підписати контракт. Однак, оскільки таких пропозицій з боку відповідача не надходило, тому відсутні правові підстави для його звільнення згідно з вказаною правовою нормою. Із цих підстав рішення Герцаївської райради щодо його звільнення вважає незаконним. Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити з посиланням на те, що районна рада змінивши істотні умови праці головного лікаря комунальної установи (впровадивши укладення контракту) не запропонувала позивачеві, як керівнику установи, прийняти такі умови праці. Відповідно у райради не було підстав для припинення трудового договору з [PERSON] за п.6 ст.36 КЗпП України. Представник Герцаївської райради в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Суду пояснив, що згідно статуту Герцаївської ЦРЛ власником лікарні є Герцаївська районна рада, поточне керівництво діяльності ЦРЛ здійснює головний лікар, який призначається та звільняється з посади на підставі рішення сесії районної ради. Посада головного лікаря Герцаївської ЦРЛ належить до категорії працівників, з якими укладається контракт, оскільки це передбачено ст.16 Основ Законодавства України про охорону здоровя, частина 9 якої була змінена 19.11.2013 року та зазначає, що керівники державних, комунальних закладів охорони здоровя призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком від трьох до пяти років. На підставі цієї норми Закону 27.05.2014 року Герцаївською райрадою було прийнято рішення №32-21/14, яким зобовязано керівників підприємств, установ, закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл та міста Герцаївського району, які на той момент працювали на умовах безстрокових трудових договорів або контрактів протягом 2-х місяців з дати прийняття рішення про затвердження Положення, укласти строкові трудові договори або контракти (для закладів охорони здоровя та підприємств) з районною радою без додаткового затвердження на сесії райради. Будучи депутатом районної ради, позивач знав про прийняте радою рішення, а отже і про свій обовязок укласти контракт із районною радою. Надавши 15.10.2015 року згоду на укладення контракту, а потім 22.12.2015 року відкликавши свою заяву, позивач сам відмовився від укладання контракту на посаду головного лікаря. Впровадження контрактної форми трудового договору з раніше прийнятими працівниками у звязку із змінами в організації виробництва і праці слід розглядати як зміну істотних умов праці, про яку згідно з нормами ч.3 ст.32 КЗпП України працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці до її введення. Власне, саме це районна рада і зробила, коли нею 27.05.2014 року було прийняте рішення №32-21/14. Крім того, 28.12.2015 року головою райради позивачу було відправлено листа, в якому зазначалось, що укладення контракту із головою Герцаївської райради є частиною істотних умов праці позивача, що підлягають зміні. А отже, про зміну істотних умов праці позивач був повідомлений в письмовому вигляді 28.12.2015 року. 22.03.2016 року рішенням сесії районної ради позивача було звільнено з посади головного лікаря. Таким чином, позивач мав майже три місяці для того, щоб повторно подати документи для укладення із ним контракту, проте таких дій з його боку вчинено не було. Звільнення позивача згідно п.6 ст.36 КЗпП України було проведено відповідно до вимог трудового законодавства. Суд, заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу управління охорони здоровя Чернівецької обласної державної адміністрації №27-К 3 від 28.10.1998 року [PERSON], в.о. головного лікаря, заступника з лікувальної роботи Герцаївської ЦРЛ, було звільнено з 28.10.1998 року від займаної посади та призначено по переведенню на посаду головного лікаря Герцаївської ЦРЛ. 16.10.2003 року Герцаївською районною радою на підставі ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було прийнято рішення №74-08/03 про призначення [PERSON] керівником обєкта комунальної власності територіальних громад сіл та міста району (Герцаївської ЦРЛ). Поняття трудового договору та його види в залежності від строку закріплено у статтях 21 та 23 КЗпП України. Зокрема, п.1 ч.1 ст.23 КЗпП передбачено, що договір який укладений на невизначений строк є безстроковим трудовим договором. Отже, оскільки ні наказом управління охорони здоровя Чернівецької обласної державної адміністрації №27-К 3 від 28.10.1998 року, ні рішенням Герцаївської районної ради №74-08/03 від 16.10.2003 року за якими [PERSON] було призначено головним лікарем Герцаївської ЦРЛ не було визначено строки перебування останнього на посаді, то позивач перебував у трудових відносинах на підставі безстрокового трудового договору. Законом України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо удосконалення надання медичної допомоги» від 07.07.2011 року статтю 16 Основ викладено в новій редакції. Так, частиною 9 цієї статті передбачено, що керівники державних, комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту. Тобто, даною нормою права визначено запровадження укладення контрактної форми трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів охорони здоров'я. Таким чином, закон про запровадження згаданої форми трудового договору з зазначеною категорією керівників, який набрав чинності з 01.01.2012 року, є керівництвом до дії - до запровадження контрактної форми трудового договору. На виконання даної норми Закону, Герцаївською районною радою, було прийнято рішення №32-21/14 від 27.05.2014 року «Про затвердження Положення про Порядок призначення та звільнення з посади керівників обєктів спільної власності територіальних громад сіл та міста Герцаївського району». Пунктом 3 цього Рішення керівників підприємств, установ, закладів, що належать до спільної власності громад сіл та міста Герцаївського району, які на час прийняття цього Положення, працюють на умовах безстрокових трудових договорів або контрактів, було зобовязано протягом 2-х місяців з дати прийняття рішення про затвердження Положення, укласти строкові трудові договори або контракти (для закладів охорони здоровя та підприємств) з районною радою без додаткового затвердження на сесії районної ради. Між тим, й після прийняття райрадою цього рішення [PERSON] - продовжував обіймати посаду головного лікаря. З моменту його призначення на посаду, й після прийняття райрадою згаданого рішення, з позивачем контракт не укладався. 22.03.2016 року рішенням Герцаївської районної ради №26-06/16 [PERSON] було звільнено з посади головного лікаря Герцаївської центральної районної лікарні на підставі п.6 ст.36 КЗпП України у звязку із відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (відмова від укладання контракту). Згідно ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Трудові відносини можуть припинятися лише з підстав, передбачених законом, зокрема ст.ст.36-41 та 45 КЗпП України. Згідно з п.6 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці. Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем і розмірів оплати праці, пільг режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо - працівник має бути попереджений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не можуть бути збережені, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п.6 ст.36 КЗпП України. Щодо застосування порядку, визначеного ч.3\~ст.32 КЗпП України, то слід відзначити те, що проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника. Герцаївська районна рада, як власник об'єкта спільної власності громад сіл та міста Герцаївського району Герцаївської ЦРЛ, діяла в межах наданих їй повноважень, змінюючи істотні умови праці керівника закладу охорони здоровя (головного лікаря ЦРЛ) та впроваджуючи укладення з ним контракту. Водночас зміни істотних умов праці не повинні означати примусу до праці, а тому ч.3\~ст.32 КЗпП\~на власника покладається обов'язок попередити працівника за два місяці про майбутні зміни істотних умов його праці. Попередження про зміну істотних умов праці - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти такі змінені умови праці і продовжувати роботу при змінених умовах, а може відмовитися від продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці. В останньому випадку працівник підлягає звільненню згідно п.6\~ст.36 КЗпП. Згідно з вимогами ч.3 ст.10\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. При цьому у спорах про поновлення на роботі, з урахуванням положень\~ЦПК України\~та\~КЗпП України\~доведення правомірності звільнення працівника покладено на роботодавця. З пояснень позивача в судовому засіданні суду вбачається, що звертаючись до суду з позовом він ставив собі мету захистити свої трудові права, порушення яких він вбачав у тому, що рішенням Герцаївської районної ради від 22.03.2016 року його було звільнено з посади з мотивацією, що у нього відсутній укладений контракт з Герцаївською райрадою. Що його звільнено на підставі п.6 ст.36 КЗпП України за відмову працювати в звязку із зміною істотних умов праці, йому стало відомо коли отримав трудову книжку та рішення ради про звільнення. При цьому, позивач посилався на те, що йому не було запропоновано прийняти змінені умови праці керівника установи, а саме укласти із райрадою строковий контракт, а тому райрада не мала підстав для його подальшого звільнення за відмову працювати у істотно змінених умовах праці.\~\~ Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на те, що звільнення позивача було проведено відповідно до вимог трудового законодавства на підставі ст.ст.21, 32 та п.6 ст.36 КЗпП України у звязку з відмовою останнього від укладення контракту. Втім, будь-яких належних доказів на підтвердження обставин, що позивач попереджався про зміну істотних умов праці що з боку відповідача позивачеві надходила пропозиція укласти контракт і продовжити роботу при змінених умовах, так і доказів відмови останнього від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці, райрадою суду не надано. Так, зі змісту листа голови райради від 28.12.2015 року, адресованого позивачеві, не вбачається, що райрадою пропонувалось позивачу укласти контракт та продовжувати працювати зі зміненими умовами праці, у листі відсутнє посилання і на те, що у разі відмови головного лікаря від укладання контракту із головою райради, трудовий договір із ним буде припинено на підставі п.6 ст.36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці). З послідуючих дій райради також не вбачається наміру останньої укласти з позивачем контракт, оскільки через день після відправлення згаданого листа позивачеві, а саме 30.12.2015 року рішенням Герцаївської районної ради призначено іншу особу головним лікарем Герцаївської ЦРЛ та укладено з ним контракт терміном на три роки (рішення Герцаївської районної ради №23-04/15 від 30.12.2015 року щодо призначення головним лікарем Герцаївської ЦРЛ [PERSON] та укладення з ним контракту на три роки). Безпідставними є посилання представника відповідача і на те, що надавши згоду на укладення контракту, а потім відкликавши свою заяву, позивач відмовився від заключення контракту на посаду головного лікаря, оскільки зі змісту заяви позивача від 22.12.2015 року видно, що останній не відмовлявся від укладення контракту, а лише відкликав раніше подану ним заяву (згоду на укладення контракту) у звязку із порушенням, на його думку, строків її розгляду. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що за відсутності попередження позивача про зміну істотних умов його праці, а також без отримання його відмови працювати у змінених умовах праці(в даному випадку на умовах строкового трудового договору (контракту)), у відповідача не було підстав для припинення трудового договору з [PERSON] за п.6 ст.36 КЗпП України. Відтак, звільнення позивача було проведено всупереч вимогам чинного трудового законодавства, рішення про його звільнення є незаконним, а [PERSON] підлягає поновленню на роботі на раніше займаній посаді головного лікаря Герцаївської центральної районної лікарні. Щодо посилань позивача на розяснення Конституційного Суду України від 01.08.2013 року №22-14-17/1749 «Щодо укладення контрактів з керівниками» (лист Заступника Голови), то в цій частині доводи позивача не заслуговують на увагу, з огляду на те, що обов'язковими до виконання на території України є рішення Конституційного Суду України, прийняті ним з питань, передбачених ст.150 Конституції, а вказаний лист не є ні Рішенням, ні Висновком в розумінні ст.ст.61, 62 Закону України «Про Конституційний Суд України», прийнятим відповідно до ст.150 Конституції України. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про поновлення на роботі. Частиною третьою ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин судовий збір по даній справі підлягає стягненню з відповідача в доход держави. На підставі ст.21, ст.32, п.6 ст.36, 232, 233, 235 КЗпП України, та

Outcome: approved