Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

22 жовтня 2015 року позивач звернувся в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком, [PERSON], [INFO], залишивши його на утриманні та вихованні останнього. Свої вимоги мотивував тим, що після припинення шлюбу, відповідач разом з їхньою спільною дитиною, сином [PERSON], вибула з місця свого постійного проживання і не маючи іншого житла залишила сина на догляд своєї сестри, а сама постійно змінює своє місцеперебування, участі у вихованні дітей не приймає. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Зіньківської РДА від 29.04.2015 року №4/6 визначено місце проживання [PERSON] з батьком, [PERSON]. В тім рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.11.2013 року у справі №530/1733/13-ц визначено місце проживання сина [PERSON] з матірю. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з ним, додатково пояснив, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.11.2013 року у справі №530/1733/13-ц за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, укладений між ним та відповідачем шлюб, розірвано. Також, цим рішенням визначено місце проживання дітей після розірвання шлюбу, відповідно до якого з позивачем залишається проживати син [PERSON], [INFO], а з відповідачем залишається проживати другий син, [PERSON], [INFO]. До 25 серпня 2013 року [PERSON] проживала разом з ним та їхніми дітьми в будинку його батьків по вул..Гоголя, 23, смт. Опішня, Зіньківського району Полтавської області. Після цього відповідач постійно змінювала місце свого перебування, а сина залишала на догляд своїй сестрі, яка проживає в [INFO] Полтавська. Після постановлення Рішення Комісії з питань захисту прав дитини Зіньківської РДА від 29.04.2015 року №4/6, яким визначено місце проживання [PERSON] з батьком, [PERSON], позивач повернув сина [PERSON] і на даний час діти проживають разом з ним. Відповідач в судове засідання не прибув, про місце і час розгляду справи повідомлений через виклик опублікований в газеті «Зоря Полтавщини» №№ 186-187 від 08 грудня 2015 року. Представник третьої особи [PERSON] у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні з позовом погодилась, пояснила, що доцільніше дитині жити разом з батьком та братом, що гарантуватиме належне виховання та матеріальне забезпечення. З цих міркувань і ухвалювалося Рішення Комісії з питань захисту прав дитини Зіньківської РДА від 29.04.2015 року №4/6. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.11.2013 року у справі №530/1733/13-ц за позовом [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Цим рішенням визначено місце проживання дітей, [PERSON] разом з батьком, а [PERSON] разом з матірю. Після припинення шлюбу відповідач разом з сином [PERSON] виїхала з місця постійного проживання, де вона проживала разом з позивачем та дітьми. Не маючи іншого місця проживання відповідач залишила сина [PERSON] на догляд своїй сестрі [PERSON], де дитина проживала до червня місяця 2015 року. Позивач звернувся у [PERSON] в справах дітей Зіньківської РДА з заявою про визначення місця проживання сина, [PERSON], разом з ним. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Зіньківської РДА від 29.04.2015 року №4/6 визначено місце проживання [PERSON] з батьком, [PERSON]. На підставі цього рішення сестра відповідачки, [PERSON], повернула [PERSON], батькові, [PERSON]. На даний час спільні діти позивача та відповідача проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: вул..Гоголя, 23, смт. Опішня, Зіньківського району Полтавської області. Вказаний будинок належить на праві власності батьків позивача та діда й баби його дітей. Відповідач більше року зовсім не цікавилася розвитком та здоровям дітей, участі у їхньому вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Місце її знаходження не відомо, як і не відомо чим вона займається і яке її матеріальне становище. Позивач працює слюсарем з експлуатації та ремонту підземних газопроводів в [PERSON] природного газу ПАТ «Полтавагаз», має дохід у вигляді заробітної плати в середньому 2275 гривень щомісяця. Його батьки пенсіонери, мають можливість постійно доглядати за своїми внуками, проводжати їх до дитячого садка та школи, а також забирати їх звідти, у час коли позивач працює. Тобто діти постійно перебувають під наглядом рідних. Вказані обставини крім письмових доказів зібраних у процесі судового розгляду також підтверджуються допитаними в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON]. До того ж визначенням місця проживання сина [PERSON] з позивачем буде гарантією того, що відповідач не розлучить дітей тим самим між ними збережуться братські відносини. Суд приходить до висновку, що позивач забезпечить інтереси обох дітей, при цьому визначення місця проживання сина [PERSON] з батьком, не порушить принципу 6 Декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, так як відповідач, [PERSON], з якою визначене місце проживання [PERSON], згідно з рішенням суду, у 2014 році, з власної волі залишила його на догляд своїй сестрі і від участі у вихованні дітей відсторонилась. Крім того, за принципом ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Досліджені судом докази та вивчення способу життя батьків, їх спілкування наразі, обставини проживання після припинення шлюбу, ставлення відповідача до участі у вихованні дітей, дають суду підстави вважати, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком знайшли своє підтвердження зібранними у справі доказами. З врахуванням інтересів дитини, рівності прав батьків щодо виховання дитини, з врахуванням висновку [PERSON] у справах дітей Зіньківської РДА згідно якого проживання дитини з батьком відповідатиме її інтересам, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком залишивши її на утриманні та вихованні останнього.

Outcome: approved