Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

21 травня 2021 року Балаклійська міська рада Харківської області звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку комунальної форми власності територіальної громади м. Балаклія за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач з 28.01.2004 зареєстрований у гуртожитку, який на момент вселення відповідача був відомчим житлом Балаклійського цементного заводу. З 25.12.2009 до цього часу гуртожиток перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Балаклія. Договір найму зазначеного житлового приміщення між позивачем та відповідачем не укладався у зв'язку з\~відсутністю відповідача\~за зареєстрованим\~місцем проживання.\~Рішенням виконавчого\~комітету Балаклійської\~міської ради\~від 17.02.2010\~вказаний гуртожиток\~визнано непридатним\~для проживання,\~осіб,\~які фактично\~проживали у\~гуртожитку,\~відселено з\~нього з\~наданням іншої\~житлової площі.\~З метою\~забезпечення житлових\~прав мешканців\~гуртожитку,\~їм було\~запропоновано у\~20-ти\~денний строк\~з моменту\~публікації оголошення\~у газеті\~«Вісті Балаклійщини»\~(публікація\~від 22.07.2014)\~звернутись до\~виконавчого комітету\~Балаклійської міської\~ради для\~вирішення питання\~забезпечення їх\~житловою площею.\~Відповідач до\~виконавчого комітету\~Балаклійської міської\~ради для\~вирішення зазначеного\~питання не\~звернулася.\~Фактично відповідач\~не проживає\~за своїм\~зареєстрованим місцем\~проживання понад\~встановлений ЖК\~УРСР шестимісячний\~строк,\~протягом якого\~зберігається право\~користування житловим\~приміщенням,\~а саме\~з моменту\~прийняття зазначеного\~гуртожитку в\~комунальну власність\~територіальної громади\~м.\~Балаклія.\~Реєстрація відповідача\~у гуртожитку\~порушує право\~територіальної громади,\~інтереси якої\~представляє позивач,\~щодо управління\~та розпорядження\~даним жилим\~приміщенням.\~Вищенаведене стало\~підставою для\~звернення позивача\~до суду\~з позовною\~заявою. Ухвалою від 01.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 01.07.2021. 01.07.2021 у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено до 22.07.2021. У судове\~засідання представник\~позивача не з`явився, подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, заяв або клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснювалось. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно відповіді Балаклійської міської ради Харківської області від 28.05.2021 на запит суду та копії картки реєстрації особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.01.2004 (а.с. 29, 33). Рішенням LXV сесії Балаклійської міської ради Харківської області V скликання від 25.12.2009 № 512-V затверджено акти приймання-передачі та умови передачі гуртожитків Дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА» ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПОБУТСЕРВІС», у тому числі за адресою: [ADDRESS] , у комунальну власність територіальної громади м. Балаклія (а.с. 7). Згідно з актом обстеження стану гуртожитку [ADDRESS] на предмет встановлення його відповідності санітарним і технічним вимогам від 04.02.2010 комісією було вирішено недоцільним проведення капітального ремонту гуртожитку, рекомендовано виконавчому комітету Балаклійської міської ради визнати гуртожиток таким, що не відповідає санітарним і технічним нормам та не придатним для проживання, і терміново надати інше, придатне для тимчасового проживання житло громадянам, які зареєстровані та фактично проживають у цьому гуртожитку (а.с. 11, 12). У додатку до акту обстеження вказано список осіб, зареєстрованих, але не проживаючих, та зареєстрованих і постійно проживаючих у гуртожитку по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] значиться у списку осіб, зареєстрованих, але не проживаючих у гуртожитку (а.с. 13-15). Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області № 29 від 17.02.2010 затверджено акт обстеження стану гуртожитку [ADDRESS] на предмет встановлення його відповідності санітарним і технічним вимогам, визнано гуртожиток [ADDRESS] таким, що не відповідає санітарним і технічним нормам та не придатним для проживання (а.с. 10). Рішенням LXVІІ сесії Балаклійської міської ради Харківської області VІ скликання № 191-VI від 26.06.2014 «Про подальше використання гуртожитку по [ADDRESS] » вирішено, зокрема, довести до відома осіб, які зареєстровані у гуртожитку, шляхом публікації у газеті «Вісті Балаклійщини» та на офіційному сайті Балаклійської міської ради оголошення про необхідність звернення до виконавчого комітету протягом 20-ти днів для уточнення інформації щодо фактичного місця проживання, підтвердження права на забезпечення житловою площею у гуртожитку. У рішенні вказано, що незвернення зазначених осіб у вказаний строк є підставою вважати їх такими, що самостійно поліпшили житлові умови, а також для визнання їх в установленому порядку такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та вжиття відповідних заходів (а.с. 16, 17). Оголошення було опубліковано у газеті «Вісті Балаклійщини» у випуску № 57 (10801) від 22.07.2014. Рішенням виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області № 314 від 20.08.2014 затверджено список осіб, зареєстрованих у гуртожитку по [ADDRESS] , які звернулись до виконавчого комітету Балаклійської міської ради на виконання заходів, передбачених рішенням LXVII сесії Балаклійської міської ради VI скликання від 26.06.2014 № 191-VI. Відповідача [PERSON] у вказаному списку не зазначено (а.с. 25, 26). Також зазначеним рішенням було затверджено список осіб, які зареєстровані у вказаному гуртожитку та не надали інформації на підтвердження свого права щодо подальшого забезпечення житловою площею, у якому за № 9 зазначений відповідач [PERSON] , [INFO] , як наймач (а.с. 27). Рішенням LXXIV сесії Балаклійської міської ради Харківської області VIІ скликання від 06.08.2020 № 128-VII затверджено у новій редакції перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Балаклія Харківської області, до якого входить гуртожиток по [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Статтею 4\~Житлового кодексу\~Української РСР (далі ЖК УРСР) визначено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Згідно зі ст. 6 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Статтею 18\~ЖК УРСР передбачено, що управління жилим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом, у межах, визначених власником. Відповідно до підпункту 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів місцевих рад належить, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Підпунктом 5 пункту «б» статті 30\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» передбачено, що до повноважень виконавчих органів міських рад належить облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. За змістом ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, у тому числі житловий фонд. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. Згідно з п. 7 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, користування жилою площею у гуртожитках комунальної форми власності здійснюється виключно на підставі договору найму жилого приміщення, укладеного на підставі ордера. Як зазначив позивач у позовній заяві, договір найму спірного жилого приміщення між ним і відповідачем не укладався. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Абзацом 2 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] , в якому зареєстровано місце проживання відповідача, є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Балаклія Харківської області. У лютому 2010 року зазначений гуртожиток визнано непридатним для проживання. Відповідач не проживає у гуртожитку протягом тривалого часу, який перевищує встановлений шестимісячний строк, протягом якого зберігається право користування житловим приміщенням. Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не проживає у гуртожитку з моменту прийняття гуртожитку в комунальну власність територіальної громади м. Балаклія - з 25.12.2009. Факт не проживання відповідача за зареєстрованим місцем проживання також було встановлено актом обстеження від 04.02.2010. Для вирішення питання забезпечення його житловою площею відповідач до виконавчого комітету Балаклійської міської ради не звертався. Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу реєстрації відповідача, повернута до суду із довідкою про причину повернення відсутність адресата. Наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов`язує можливість збереження житлового приміщення за відповідачем понад шість місяців, судом також не встановлено. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Як убачається з матеріалів справи, за подання до суду даної позовної заяви позивачем сплачено 2270,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст.\~141\~ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved