Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

23.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON] з 20.07.1995 року по день відкриття спадщини, тобто до 07.05.2016 року за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним, як спадкоємцем за законом четвертої черги, право власності на 23/384 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 95, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить його вітчиму [PERSON]. Позивач з 11.08.1989 року зареєстрований за адресою: [INFO], де й мешкає по теперішній час. 19.07.1995 року його мати та [PERSON] зареєстрували шлюб, 20.07.1995 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. 19.02.2012 року [PERSON], мати позивача, померла. Позивач продовжував жити разом з [PERSON] однією родиною, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом. 07.05.2016 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на 23/384 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 95. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що не надано доказів про право на спадкування згідно статті 1264 Цивільного кодексу України. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 23/384 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 95 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого реєстрі за № 23/2012. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 457381 від 10.05.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 07.05.2016 року. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45704000 від 08.11.2016 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON], немає. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Досліджуючи показання свідків [PERSON] та [PERSON], судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1995 року мешкали разом в квартирі [ADDRESS], після смерті [PERSON] вони продовжували вести спільне господарство, були повязані взаємними правами та обовязками, тобто відносини які склались між ними є сімейними, як між батьком та сином, отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON], померлого 07.05.2016 року, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає, що підтверджено копією спадкової справи № 106/2016, заведеною після смерті 07.05.2016 року [PERSON], наданою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджено записами в будинковій книзі на квартиру [ADDRESS], тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 11.11.2016 року за № 02-14/733 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не надано доказів про право на спадкування згідно статті 1264 Цивільного кодексу України. Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, показання свідків, суд дійшов до висновку, що стосунки, які склались між [PERSON] та [PERSON] були сімейними, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, отже [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], померлого 07.05.2016 року, тому підлягає задоволенню позов [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] з 20.07.1995 року по день відкриття спадщини, тобто до 07.05.2016 року за адресою: [ADDRESS]та визнання за [PERSON] права власності на 23/384 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 95. На підставі викладеного,

Outcome: approved