Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння, загальною площею 84,4 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Донецьк, вулиця Стратонавтів, будинок 1, шляхом надання позивачу права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі за ціною 219\~009грн., в рахунок погашення заборгованості у розмірі 355786 грн. 58 коп., що складається з 158270 грн. 35 коп. заборгованість по тілу кредиту, 31272 грн. 21 коп. заборгованість по відсоткам, 14\~177,00грн. 00 коп. три відсотка річних, 152 067 грн. 02 коп. збитки від інфляції за період з 28.07.2014року по 23.01.2017року Позов обґрунтовано тим, що згідно кредитного договору № 77-ТТ№ 37( 11447119000) від 28 квітня 2006 року АКІБ «УкрСиббанк»( найменування змінено на АТ «УкрСиббанк»), [PERSON] було надано кредит у розмірі 32000 доларів США, зі сплатою 11,8% річних з кінцевим терміном повернення до 28 квітня 2027 року. 27 грудня 2011 року між банком та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, Відповідно до якої банком відповідачу надано грошові кошти у базовій валюті українській гривні, що дорівнює 376779грн.20коп. з кінцевим терміном повернення до 27 квітня 2027 року. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] 28 квітня 2006 року було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON]П, та зареєстровано за № 2124, в Реєстрі заборон за № 2125/62, за умовами якого відповідач передала в іпотеку домоволодіння, загальною площею 84,4 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Донецьк, вулиця Стратонавтів, будинок 1, яке є власністю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 квітня 2006року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON]П, та зареєстрованого за № 2119, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 28 квітня 2016року за № 1280471. Предмет іпотеки не має жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] з липня 2014 року припинила виконання своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим станом на 23.01.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 355786 грн. 87 коп. 21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого вимоги грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 77-ТТ№ 37( 11447119000) від 28 квітня 2006 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія». У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 квітня 2006 року АКІБ «УкрСиббанк»( найменування змінено на АТ «УкрСиббанк») уклало із [PERSON] кредитний договір № 77-ТТ№ 37( 11447119000), відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 32000 доларів США, зі сплатою 11,8% річних з кінцевим терміном повернення до 28 квітня 2027 року( а.с.5-11). 27 грудня 2011 року між банком та відповідачем 1 було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, відповідно до якої банком відповідачу надано грошові кошти у базовій валюті українській гривні, що дорівнює 376779грн.20коп. з кінцевим терміном повернення до 27 квітня 2027 року( а.с.12-19).. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 28 квітня 2006 року було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON]П, та зареєстровано за № 2124, в Реєстрі заборон зареєстровано за № 2125/62( а.с.20 -22), а 27.12.2011року відповідно до внесених змін до кредитного договору щодо валюти грошових зобов»язань укладено договір № 1 про внесення змін до договору іпотеки(а.с.24). Відповідно до договору іпотеки (зі змінами) відповідач надала в іпотеку належне їй на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 28 квітня 2006 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON]П домоволодіння, загальною площею 84,4 кв.м, житловою площею 42,1 кв.м. що знаходиться за адресою: місто Донецьк, вулиця Стратонавтів, будинок 1, та складається з розташованих на земельній ділянці площею 450,00 кв.м. житлового будинку А-1 загальною площею 52,0 кв.м., в тому числі житловою 28,8 кв.м., житлового будинку Б-1, загальною площею 32,4 кв.м., в тому числі житловою 15,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами. Вартість предмету іпотеки становить 219009грн. ( а.с.20). Договором про внесення змін до договору іпотеки від 28 квітня 2006року, укладеним між банком та відповідачем, були внесені зміни в частині валюти та суми наданого кредиту, а саме 376779,20 грн. (а.с.24). [PERSON] договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 АТ «УкрСиббанк»( [PERSON]) передає, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»( Фактор) одержує право грошової вимоги [PERSON] до Боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованісті, що виникла на підставі первинних договорів і підтверджена документами. Права вимоги включають також право вимагати відшкодування відповідних понесених судових та інших витрат, пов»язаних зі стягненням боргу( а.с.25). [PERSON] приймання - передачі Права Вимоги від 22.09.2015року та реєстру Боржників [PERSON] передав, а Фактор прийняв право вимоги за кредитним договором з іпотекою на житло № 77-ТТ№ 37( 11447119000) від 28 квітня 2006 року. [PERSON] договору відступлення права вимоги № 2 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21.09.2015року з додатком № 1, [PERSON] передав, а Фактор прийняв право вимоги за договорами іпотеки, укладеними між первісним кредитором (іпотекодержателем) та іпотекодавцями, що укладені в якості забезпечення виконання боржниками своїх зобовязань перед первісним кредитором за кредитним договорами. (а.с.29-33). Укладаючи договір іпотеки, сторони домовилися про набуття, зміну або припинення своїх прав та обов'язків, закріпивши їх в договорі, який ними підписано, в тому числі й щодо права Банку звернути стягнення на предмет іпотеки( п.4.1. договору, а.с. 21). Оскільки, відповідно до принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України) сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формулюють його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами, суд вважає доцільним захистити порушені права позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої зобовязання відповідач належним чином за кредитним договором не виконала, у звязку з чим за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 355786 грн. 58 коп., що складається з 158270 грн. 35 коп. заборгованість по тілу кредиту, 31272 грн. 21 коп. заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору Факторингу № 27; 14\~177,00грн. 00 коп. три відсотка річних, 152 067 грн. 02 коп. збитки від інфляції за період з 28.07.2014року по 23.01.2017року згідно наведенного позивачем розрахунку( а.с.3). Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Як передбачає ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] з вимогами ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання і при цьому порушенні наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] частини 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону відповідно до якої у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 Закону України Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, відповідно до якої рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави/іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись : загальний розмір вимог та всі його складові , що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іподекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації ( при цьому суд може зазначити , що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Враховуючи те, що відповідач не виконала взяті на себе зобовязання по сплаті заборгованості по договору про іпотечний кредит, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача шляхом застосування права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки, як спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачено п.5.4 договору іпотеки( а.с.21). Початкову ціну іпотеки суд визначає не нижче вартості предмета іпотеки на момент укладення договору 219 009грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved