Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

22.01.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів з даним позовом, в якому просила виділити в самостійний об'єкт нерухомого майна, що є у приватній спільній частковій власності, а саме частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] припинити право її спільної часткової власності на частину вказаного домоволодіння в зв'язку з виділенням його в самостійний об'єкт та визнати за нею право власності на виділену частину приміщення, яке розташоване за зазначеною адресою. Вимоги звернення до суду мотивувала тим, що вона має на праві приватної спільної часткової власності 27/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,0631 га за адресою: [ADDRESS] та складаються з частини житлового будинку літ. «А-1», а саме: кухні - 1 площею 7,5 кв.м, коридору - 2 площею 4,8 кв.м, кімнати - 3 площею 14,8 кв.м, кімнати - 4 площею 7,3 кв.м, топочної - 5 площею 2,2 кв.м, всього по будинку загальна площа становить 36,6 кв.м, в тому числі житлова площа - 22,1 кв.м. Також позивач користується 27/50 частинами господарських будівель і споруд у складі погреба літ. «в», сараю літ. «Г», огорожі № 1, воріт огорожі № 2, колодязю питного № 3. Позивач зазначила, що частка, яку вона прохає виділити їй, є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Порядок користування земельною ділянкою між нею та сусідом, відповідачем [PERSON] давно встановлений, спорів у них не виникає. На даний час позивач бажає самостійно розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном і мати самостійний об'єкт права власності, але для того, щоб зареєструвати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS] необхідно припинити право її спільної часткової власності на вказане майно, тому вона змушена звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.02.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади в особі Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав заяву № 230 від 19.03.2019 року про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В ст. 319 ЦК України зазначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року передбачає, що судам підвідомчі спори, пов'язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності - це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Статтею 358 Цивільного кодексу України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частини 1 та 2 статті 367 Цивільного кодексу України передбачають, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 12.12.2018 року, по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 36,6 кв.м, житловою площею 22,1 кв.м, що складається з кухні - 1 площею 7,5 кв.м, коридору - 2 площею 4,8 кв.м, кімнати - 3 площею 14,8 кв.м, кімнати - 4 площею 7,3 кв.м, топочної - 5 площею 2,2 кв.м, та господарські будівлі і споруди, а саме: погріб літ. «в», сарай літ. «Г», огорожа № 1, ворота огорожі № 2, колодязь питний № 3. Замовником технічної інвентаризації є [PERSON], позивач по справі (а.с. 8-10). Згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 13652 від 21.12.2018 року реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 21.12.2012 року не проводилась (а.с. 11). Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.04.1986 року у цивільній справі № 2-60 за [PERSON] визнано право власності на 27/50 частин домогосподарства, що розташоване в с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 14, 15). З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.04.1986 року вбачається, що [PERSON] після розірвання шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 7). Згідно рішення № 6-9/18 виконавчого комітету Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 28.09.2018 року «Про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна, який належить [PERSON] та знаходиться по вул. Шкільній, 64, с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області» 27/50 частинам житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які належать [PERSON] та знаходяться по [ADDRESS] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 02.01.2019 року у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.12.2002 року перебуває земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0631 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 17, 18). Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 319, 328, 331, 358, 364, 367 Цивільного кодексу України, суд, -

Outcome: approved