Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

23 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт Зарічне, Рівненської області, вул. Волинська, 23 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 19 серпня 2016 року померла його мати [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт Зарічне, Рівненської області, вул. Волинська, 23. Він є спадкоємцем за законом, та прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що він не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримав, просив визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON], оскільки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. [PERSON] селищна рада Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. В адресованій суду заяві просить розглядати дану справу без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.25). У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2016 року помела мати позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 187779 від 20 серпня 2016 року (а.с.7). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 23 на вул. Волинській, смт Зарічне, Рівненської області, власником будинку зазначена спадкодавець [PERSON] (а.с.9-11). Рішенням виконкому [PERSON] народних депутатів Ровенської області УРСР від 24 травня 1988 року «Про дозвіл на індивідуальне будівництво громадянам району» для спадкодавця [PERSON] було надано дозвіл на будівництво вказаного будинку (а.с.14), а згідно рішення [PERSON] селищної ради Рівненської області № 922 від 23 листопада 2009 року спадкодавцю [PERSON] для обслуговування цього житлового будинку було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га (а.с.15). Судом встановлено, що позивач є сином померлої [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 003975 від 08 грудня 1960 року (а.с.6), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05 жовтня 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], 05 жовтня 2016 року заведено спадкову справу № 59602588 (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 23 вересня 2016 року державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт Зарічне, вул. Волинська, 23, Зарічненського району, Рівненської області, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.8). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved