Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

23.01.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]\~про стягнення\~аліментів на\~утримання дітей,посилаючись на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні. На усні звернення до відповідача з проханням матеріально підтримувати дітей, відповідач не реагує, коштів на утримання дітей не надає. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі ј частки від його заробітку (доходу) на кожну дитину до досягнення дітьми 18 років. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ј частки від його заробітку на кожну дитину до досягнення дітьми 18 років. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей, проте в розмірі 1/3 частин від його заробітку на обох дітей. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2016 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою виданою Комунальним підприємством Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» від 04.01.2019 року № 07-3145. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та розяснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів на дітей у розмірі 1/4 частин всіх доходів відповідача на кожну дитину, позивач зазначила, що вона власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, проте їй самій важко матеріально нести витрати по їх утриманні, відповідач матеріально їй не допомагає. Як вбачається з довідки про доходи виданої Підприємством з іноземними інвестиціями «АМІК України» від 13.03.2019 року № 115, відповідач [PERSON] працює на даному підприємстві та в період з 01.11.2018 року по 28.02.2019 рік його заробітна плата складає 22801,73 грн. При встановлених в судовому засіданні обставинах, діти потребують допомоги з боку відповідача, а відповідач за станом здоровя, сімейним та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. При цьому суд виходить з того, що законом не встановлено конкретний розмір частки від доходу на утримання однієї дитини, що розмір такої частки визначає суд, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи у сукупності досліджені докази та виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обовязку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання дітей щомісяця в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Суд зазначає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить їх належний фізичний та моральний розвиток, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дітей, при цьому не порушить права відповідача. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 768,40 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved