Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

21 червня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, строку на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, строку на примирення просить також не надавати. Взявши до заяви позивача та відповідача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 липня 2002 року у відділі РАГС м. Броди Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 липня 2002 року (а.с. 11). Від цього шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2003 року. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально. Утворивши родину, вони не змогли зберегти її. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Між ними часто відбуваються безпідставні сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через які склалися неприязні відносини. Нічого спільного між ними як членами подружжя не залишилось. Спільне господарство припинили вести задовго до подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, мають окремий бюджет. Спроби примирення не дали позитивних наслідків. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved