Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

22 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач з серпня 2019 року у спірному будинку не проживає, без поважних причин, особистих речей в будинку не має, участі в утриманні житла не приймає, реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації права власності житлом, він змушений сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючої зареєстрованої особи, а тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 22.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Відзив на позовну заяву відповідач не подавала. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в поданій через канцелярію суду заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, телефонограмою належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, заперечень не надала. Третя особа в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просила розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Дана обставина вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2020 за № 230162919, копія якого додана до позовної заяви /а.с.8/. Відповідно до витягу з додатку 1 до рішення 28 сесії 5 скликання від 30.09.2009 [PERSON] було виділено за адресою: с.Ображіївка Шосткинського району земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в розмірі 0,04 (га) та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,17 (га) по [ADDRESS] /а.с.6/. Згідно з довідки старости села Ображіївка від 08.10.2020 за №150 вбачається, що будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] , згідно запису в погосподарській книзі Ображіївської сільської ради №5, об`єкт погосподарського обліку [NUMBER] (2016-2020) /а.с.7/. З акту про підтвердження не проживання громадян за 2020 рік вбачається, що відповідач по справі [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] з 01 серпня 2019 року /а.с. 9/. Відповідно до довідки Ображіївського старостинського округу Шосткинської міської ради від 20.01.2021 за №9 підтверджується, що у вищевказаному будинку з 14.12.2011 зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] , однак на даний час в селі не проживає /а.с.13/. Також з довідки старости села Ображіївка Шосткинської міської ради від 07.10.2020 за №148 вбачається, що [PERSON] (відповідач), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] (третя особа) більше року разом не проживає /а.с.10/. Дана обставина в судовому засіданні не спростована. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом не встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір щодо порядку користування належним позивачу будинком. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву, доказів не подала, в судове засідання не з`явився, а тому суд з урахуванням вищевикладеного вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог, а тому є підстави визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним майном.

Outcome: approved