overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним\~ та відповідачкою, зареєстрований 18.06.2011 року виконкомом Першотравневої селищної ради Овруцького району, актовий запис №9. Зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом останніх двох років стосунки погіршились, відсутнє взаєморозуміння та повага. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім»я припинила своє існування. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджуються. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується\~ свідоцтвом про шлюб\~ від\~ 18.06.2011 року серії І-ТТП\~ №077180. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва\~ про народження серії І-ТП №157027 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №248360. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо\~ це не суперечить\~ моральним засадам суспільства.\~\~ За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~ та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе,\~ вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.05.2018 року провадження у вказаній справі відкрито. В обґрунтування своїх позовних вимог\~\~зазначає, що 12.12.2012 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї сторони уклали шлюб, актовий запис № 2220. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім'ю та шлюб, розв'язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивач не зявилась. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, суду [PERSON] надав заяву, в якій просить розглядати справу у цього відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.12.2012 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї сторони уклали шлюб, актовий запис № 2220. З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що\~ вона та відповідач 31 березня 2000 року зареєстрували шлюб. У кожного із них це перший шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з грудня 2007 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довір'я, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 31.03.2000 року, про що 31.03.2000 зроблено відповідний актовий запис № 07, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с. 6). 03.12.2009 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 267652 від 15.12.2009 року (а.с. 8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1\~ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України\~визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст..\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

24.04.2018 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 24.04.2005 року, виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського р-ну Одеської області. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні три роки тому. Шлюб розпався через відсутність спільних інтересів. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Спору про місце проживання дитини немає, після розлучення дитина залишиться проживати разом з матірю. В судове засідання позивачка не зявилась надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність, додатково зазначивши, що просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.2005 року, виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського р-ну Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №7. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №134826 /а.с.1/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще три роки тому та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~24.04.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.11.2015 року відділом ДРАЦС Новобузького РУЮ, актовий запис № 130, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились в березні 2018 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] на судовий розгляд справи також не з'явився, втім направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, предявлений до нього позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились в березні 2018 року, сумісне життя останніх не склалось. Наразі вони спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, \~у звязку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

24.04.2018 року позивачка звернулась у суд з даною позовною заявою. В її обґрунтування послалась на те, що 03.03.2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння розходження поглядів на життя та сімейні відносини. Фактично більше ніж пів року вони не проживають разом. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Тому просить позов задовольнити. Сторони в судове засідання не зявились. 06.06.2018 року позивачка через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. 06.06.2018 року відповідач подав суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони зареєстровали шлюб 03.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №181201, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. За час спільного сімейного життя у сторін 06.12.2013 року народився [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження, наявною у матеріалах справи. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, однією із ознак сім'ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з\~обставин,\~встановлених в\~судовому засіданні,\~умов проживання\~сторін та\~взаємовідносин у\~шлюбі,\~небажання позивача\~продовжувати шлюб,\~визнання позову\~відповідачем,\~суд приходить\~до висновку,\~що сімя\~сторін розпалася,\~поновлена бути\~не може,\~а тому\~ шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

24.04.2018 року позивачка звернулась у суд з даною позовною заявою. В її обґрунтування послалась на те, що 03.03.2012 року уклала шлюбу з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує свої батьківські обовязки в частині матеріального забезпечення дитини. Відповідач не має інших утриманців, працездатний, його стан здоровя дозволяє йому працювати. Тому просить стягувати з нього аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1492 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявились. 06.06.2018 року позивачка через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. 06.06.2018 року відповідач подав суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази суд встановив слідуюче: \~ \~ \~ \~Згідно із копією свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2012 року, який на даний час не розірвано. За час спільного сімейного життя у сторін 06.12.2013 року народився [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження, наявною у матеріалах справи. Дитина проживає разом із позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач має нерегулярний дохід, погоджується на сплату аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1492 грн. щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.1ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього з врахуванням положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

24.04.2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (натепер [PERSON]) [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за договором кредиту від 26.08.2014 року в сумі 35389 грн 07 коп. і понесених судових витрат у сумі 1762 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 26.08.2014 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 2600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а.с. 9-34). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2018 року становить 35389 грн 07 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 2592 грн 71 коп., заборгованість по сплаті відсотків 30434 грн 98 коп., комісія 200 грн, штраф 2161 грн 38 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 8), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

24.04.2018 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» із третіми особами приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], Пятихатським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, яким позов задоволено в повному обсязі. 10.07.2018 року сторони в судове засідання не явились, про розгляд справи повідомлені належним чином від позивача та третьої особи приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], до суду надійшли заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору, підтримав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.ч.1,3,4\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~ст.430 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~ У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд враховує наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що [PERSON] при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, задовольняючи позов необхідно було стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., однак це питання у судовому рішення вирішено не було. \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~підстав для ухвалення додаткового рішення та стягнення ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved