Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з 02 листопада 1996 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м.Добропілля, Донецької області, актовий запис №233. Спільне життя з відповідачем не склалося, останній довгий час не працював та зловживав алкогольними напоями, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі не явки відповідача в судове засідання не заперечу проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. В судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 197, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02 листопада 1996 року, відділом реєстрації актів громадянського стану м.Добропілля, Донецької області, актовий запис №233 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та неповнолітніх: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) та записом у паспорті позивача (а.с.4). Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до статті 56 СК України,кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між сторонами фактичні шлюбні відносини припинені, вони втратили взаємні подружні стосунки, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім'ї, тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved