Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

24.04.2020 року до суду звернувся позивач керівник Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради і комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином до відповідача [PERSON] . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2020 року справа направлена за підсудністю 11.09.2020 року справа повернена до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 28.10.2020 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , в сумі 14228 грн., 46 коп. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: необхідність звернення позивача з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої злочином в інтересах Кам`янської міської ради і комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» викликана тим, що невідшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення приводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує економічні інтереси держави та викликає необхідність їх захисту. В свою чергу Кам`янська міська рада і КНП КМР «Міська лікарня швидкої допомоги» повідомили місцеву прокуратуру про невжиття заходів цивільно-правового характеру у спірних правовідносинах. Жовтоводською місцевою прокуратурою відповідно до ст. 36 КПК України здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12019040430000040 внесеного до ЄРДР 19.01.2019 року за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , 18.01.2019 року, близько 21.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за місцем проживання потерпілого [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із потерпілим, внаслідок сварки, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, стоячи напроти потерпілого в одній із кімнат вказаного будинку, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя [PERSON] , від чого останній впав на ліжко. Після чого [PERSON] продовжуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, взяв зі столу кухонний ніж підійшов до лежачого на ліжку [PERSON] та тримаючи ніж в своїй правій руці, наніс ним не менше двох ударів [PERSON] в область грудної клітини, завдавши останньому тілесних ушкоджень, після чого [PERSON] припинив свої дії та залишився на місці вчинення злочину. Внаслідок протиправних умисних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: проникаючого поранення правої половини грудної клітини з наскрізним пораненням легені, яке ускладнилось гемопневмотораксом; рани нижньої третини лівого плеча; синця навколо правого ока з крововиливом в склеру. Проникаюче поранення правої половини грудної клітини з наскрізним пораненням легені, яке ускладнилось гемопневмотораксом у потерпілого [PERSON] , згідно висновку експерта № 62-Е від 22.01.2019 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя. Синець навколо правого ока з крововиливом в склеру відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року [PERSON] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121, КК України та призначено покарання у вигляді 5 (років) місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.11.2019 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року змінено в частині призначеного покарання. засуджено [PERSON] , за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] , звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки та покладені обов`язки відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України Відповідно до калькуляції на лікування [PERSON] , закладом охорони здоров`я витрачені грошові кошти: за 2 ліжко-дні у відділенні реанімації в сумі 6565.87 грн.. за 7 ліжко-днів у відділенні хірургії в сумі 7662.78 грн., що складає загальну суму 14228 грн., 46 коп. Зазначені вище витрати з боку [PERSON] , закладу охорони здоров`я до цього часу не відшкодовані. Невідшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує економічні інтереси держави, що й стало підставою звернення до суду Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзиву (заперечень) на позовну заяву не надав . Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду в інтересах комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги». Дане звернення викликане тим, що необхідність звернення позивача з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої злочином в інтересах Кам`янської міської ради і комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» викликана тим, що невідшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення приводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує економічні інтереси держави та викликає необхідність їх захисту. В свою чергу Кам`янська міська рада і КНП КМР «Міська лікарня швидкої допомоги» повідомили місцеву прокуратуру про невжиття заходів цивільно-правового характеру у спірних правовідносинах. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08.11.2019 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року змінено в частині призначеного покарання. засуджено [PERSON] , за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] , звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки та покладені обов`язки відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України Таким чином вина відповідача [PERSON] , у спричиненні потерпілому [PERSON] , тяжких тілесних ушкоджень підтверджується вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 року та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.11.2019 року та є доведеною відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України і доказуванню не підлягає. Оскільки, згідно п. 6 ст. 82 ЦПК України - Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до наданої суду калькуляції комунальним некомерційним підприємством охорони здоров`я витрачені грошові кошти на лікування потерпілого [PERSON] , даним підприємством є наступними: за 2 ліжко-дні у відділенні реанімації в сумі 6565.87 грн.. за 7 ліжко-днів у відділенні хірургії в сумі 7662.78 грн., що складає загальну суму 14228 грн., 46 коп. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07. 1995 року № 11 « Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» - Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного державного бюджету і їх використання, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 16.07.1993 року № 545. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодування в повному обсязі. Відповідно до п.2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545 - сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Затрати, які понесені на стаціонарне лікування [PERSON] , підтверджується калькуляцією КНП «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» в якій зазначені: період перебування потерпілого на лікуванні, вартість одного ліжко-дня. Згідно ухваленого вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 року та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.11.2019 року вбачається, що рішення про стягнення із засудженого [PERSON] , затрат, понесених на лікування потерпілого [PERSON] , при ухвалені вироку не розглядалось та не вирішувались. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь комунального некомерційного підприємству «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» 14228 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять вісім ) грн., 46 коп. на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн., 80 коп., виходячи із суми задоволених позовних вимог

Outcome: approved