Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

22 травня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] та про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]. В обґрунтування позову він зазначив, що з 2006 року відкрито, безперервно володіє та користується цими частками квартири, які належать на праві власності [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] доводиться йому вітчимом, [PERSON] є його мачухою, з якою вітчим розлучився у 2004 році, а [PERSON] є його рідним братом по матері. Після розлучення вітчим забрав з квартири свої особисті речі та поїхав і більше не повертався. Після закінчення школи, мій брат [PERSON] став вести аморальний спосіб життя, зловживати алкогольними напоями, перестав ночувати вдома та зникав на тривалий час. З 2006 року він взагалі не з'являвся за місцем своєї реєстрації. Він більше 10 років відкрито володіє та користується частинами квартири які належать відповідачам. Весь цей час він утримує квартиру, сплачує всі комунальні послуги, робить за свій рахунок поточний та капітальний ремонт у квартирі. Взагалі відповідачі не цікавляться квартирою, про що можна зробити висновок, що вони втратили інтерес до зазначеного житла. На даний час він має матеріальні труднощі, через високі тарифи хоче оформити субсидію, однак через наявність відповідачів не має можливості це зробити. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] уточнив позовні вимоги, а саме вказав правильний номер будинку [NUMBER], замість [NUMBER]. Та пояснив, що позивач з 2006 року до цього часу проживає в квартирі, підтримує її в належному стані, робить ремонт за власні кошти та повністю сплачує всі комунальні послуги, тому просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, одна від неї надійшла заяві в якій вона просить розглянути справу без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1999 року (арк.с.5) право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано ? частина за [PERSON], ? частина за [PERSON], ? частина за [PERSON] та ? частина за [PERSON]. Згідно акта від 17 лютого 2017 року, складеного головою квартального комітету № 38 м. Павлограда за участю сусідів (арк.с.12) [PERSON] один з 2006 року по теперішній час постійно проживає в [ADDRESS]. [PERSON] не зареєстрований та не проживає за вказаною адресою з 2004 року, а [PERSON] не проживає з 2006 року. Свідок [PERSON] - у судовому засіданні пояснив, що він проживає в [ADDRESS]. З позивачем вони є сусідами і знають один одного, у зазначеній квартирі він проживає один більше десяти років, боргів за комунальні послуги у нього не має та всі ремонті роботи по квартирі він робить сам за власний рахунок. Відповідачів він теж знає, однак давно вже їх не бачив, більше десяти років. Як вбачається з матеріалів справи, то позивач дійсно неодноразово здійснював ремонт та підтримував квартиру у належному стані, а також сплачував всі комунальні послуги, про що свідчать надані його представником довідки про відсутність станом на 02 травня 2017 року заборгованості за комунальними платежами. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Як визначено п.8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Матеріали справи свідчать про те, що позивач добросовісно заволодів ? часткою квартири, яка належала [PERSON], а також ? часткою квартири, яка належить [PERSON], відкрито і безперервно володіє ними більше десяти років. Дані про те, що позивач заволодів спірними частками квартири неправомірно або приховував це майно від його власників чи інших заінтересованих осіб, в ході судового розгляду не встановлено. Судові витрати по справі слід покласти на позивача за згодою його представника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved