Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

22.11.2016 року публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 20.03.2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9108, відповідно до умов якого АТ «Ощадбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 35000, 00 грн. строком на 36 місяців до 19 березня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі\~11,00% річних. Відповідач зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати позивачу кошти (щомісячний платіж в сумі 972,22 грн. та відсотки) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п. п. 2.3.1., 3.3.3. Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 9108 від 20.03.2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № 8691 від 20.03.2014 року, та Договір поруки № 8690 від 20.03.2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON]. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідають перед позивачем, як солідарні боржники. Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору, відсотки нараховуються Банком щомісяця за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного договором. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору, відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 972,22 грн. та сплачувати відсотки, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 01 квітня 2014 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті в Банку. В свою чергу позичальник не сплачує нараховані проценти з 01 жовтня 2014 року, чим порушив умови кредитного договору, в частині своєчасного погашення процентів з користування кредитом. Відповідно до п. 4.3.4 кредитного договору, у разі порушення умов кредитного договору та/або договорів поруки достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до договору сторони домовилися, що розмір збитків визначається Банком самостійно, на що позичальник надає згоду. Банк виконав свої обовязки, згідно з приписами кредитного договору № 9108 від 20.03.2014 року, в повному обсязі, надав відповідачу зазначену суму кредиту в розмірі 35000,00 грн., однак, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, припинив погашати суму основного боргу, заборгованість за відсотками не сплачує, внаслідок чого станом на 06 жовтня 2016 року утворилась заборгованість перед Банком на загальну суму 35434,43 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 19648,38 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 1201,23 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 13323,16 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 1261,66 грн. Оскільки відповідачі свої зобовязання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконують, посилаючись на норми ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 9108 від 20.03.2014 року в розмірі 35434,43 грн., з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 9108 від 20.03.2014 року в розмірі 35434,43 грн., з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 9108 від 20.03.2014 року в розмірі 35434,43 грн., та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, та від позивача до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі представника ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надали. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 20.03.2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9108, відповідно до умов якого АТ «Ощадбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 35000, 00 грн. строком на 36 місяців до 19 березня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі\~11,00% річних. Відповідач зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати позивачу кошти (щомісячний платіж в сумі 972,22 грн. та відсотки) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п. п. 2.3.1., 3.3.3. Кредитного договору. (а. с. 11-15) В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 9108 від 20.03.2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № 8691 від 20.03.2014 року (а. с. 19-21), та Договір поруки № 8690 від 20.03.2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] (а. с. 16-18). Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідають перед позивачем, як солідарні боржники. Банк свої зобовязання за кредитним договором № 9108 від 20.03.2014 року виконав повністю, надав відповідачу суму кредиту в розмірі 35000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 9108(№ 126529538) від 20.03.2014 року. (а. с. 10) Станом на 06 жовтня 2016 року утворилась заборгованість перед Банком на загальну суму 35434,43 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 19648,38 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 1201,23 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 13323,16 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 1261,66 грн. (а. с. 5-9) Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідачі не виконують, на вимоги Банку про повернення суми заборгованості за кредитом не реагують, заборгованість не сплачують, але як боржники вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромпідлягають задоволенню, а тому з відповідачів на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України потрібно стягнути судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі абзацу шостого п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. При зверненні до суду з позовом ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»сплатив судовий збір у сумі 1378 грн. (а. с. 1), а тому, враховуючи задоволення позовних вимог останнього та вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]слід стягнути на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. в рівних частках з кожного, тобто по 459,33 грн. з кожного.

Outcome: approved