Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

23 липня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що 16 березня 2002 року у Відділі ЗАГС адміністрації м. Білогорськ Амурської області Російської Федерації вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 87. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Шлюб між нею та відповідачем був розірваний у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року. Позивачка зазначає, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 16 березня 2002 року у Відділі ЗАГС адміністрації м. Білогорськ Амурської області Російської Федерації сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 87, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.ст. 180 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано доказів наявності на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання на дитину повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, в зв'язку з чим, вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved