Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

23 листопада 2020 року позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 16 серпня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] не виконувала взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснювала щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16344 грн. 07 коп., яка складається з: 14694 грн. 42 коп. - заборгованість за тілом кредита (простроченим тілом кредита); 1649 грн. 65 коп. - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати в розмірі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Матеріалами справи встановлено, що 16 серпня 2018 року між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір з використанням кредитки «Універсальна», згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.12-13). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] було встановлено кредитний ліміт 1200 грн., який в подальшому було: 12.03.2019 року збільшено до 2000 грн.; 26.03.2019 року збільшено до 15000 грн., та станом на 01 червня 2020 кредитний ліміт становив 0 гривень (а.с.10). Кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки. Згідно довідки за кредитним договором було надано кредитну картку за № [NUMBER] дата відкриття 16.08.2018 року, терміном дії до 03/22 (а.с.11). У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта і тарифами, які викладені на сайті privatbank.ua., складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, екземпляр якого вона отримає шляхом самостійного роздрукування (а.с.12-13). До кредитного договору банк надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.16) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті privatbank.ua. (а.с.17-62), які не підписані позичальником. Згідно з доданим Банком до позову розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 08 жовтня 2020 року складає 16344 грн. 07 коп., а саме: 14694 грн. 42 коп. - заборгованість за тілом кредита, в тому числі 14694 грн. 42 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 1649 грн. 65 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.6-9).Вимоги про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України, заборгованості за комісією та пенею за не своєчасність виконання зобов`язань за договором, Банк не заявляв. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд встановлено, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду України і Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 березня 2015 року (справа № 6-16цс15), від 17 липня 2019 року (справа № 175/4576/14-ц) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. За таких обставин, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. З огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17). При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Оскільки Умови та правила надання банківських, розміщені на сайті privatbank.ua., які містяться в матеріалах справи, не містять підпису [PERSON] , а тому не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 16 серпня 2018 року шляхом підписання Анкети-заяви. Разом із тим, зі змісту власноручно підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту вбачається, що остання була ознайомлений з умовами кредитування у АТ КБ «ПриватБанк» за кредитною карткою «Універсальна» (а.с.14-15), за якими процентна ставка у межах пільгового періоду складає 0,00001%, поза його межами 43,2%; процентна ставка є фіксованою та може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладення додаткової угоди до договору про споживчий кредит. Повернення кредиту відбувається шляхом сплати до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 86,4% . Надана позичальнику ця інформація була чинною до 31 серпня 2018 року, отже, є підстави вважати, що підписавши 16 серпня 2018 року анкету-заяву, позичальник висловила свою згоду з умовами кредитування. Як вбачається з виписки з особового рахунку відповідача (а.с.71-73) та наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.6-9) [PERSON] активно користувалася грошовими коштами, шляхом отримання коштів через банкомат та здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, поповнюючи рахунок за кредитним договором несвоєчасно та погашаючи заборгованість не у повному розмірі, внаслідок чого станом на 08 жовтня 2020 року заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредита) складає 14694 грн. 42 коп. та заборгованість за простроченими відсотками складає 1649 грн. 65 коп. Враховуючи, що пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягу з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, також надав підписані позичальником основні умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту), з якими [PERSON] ознайомилася в день отримання кредиту та підписала їх, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16344 грн. 07 коп., яка складається з: 14694 грн. 42 коп. - заборгованість за тілом кредита (простроченим тілом кредита); 1649 грн. 65 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved