Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

23 січня 2020 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на користь матері на утримання неповнолітніх дітей, просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення ними повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що після розірвання шлюбу діти мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення своїх дітей, проте інших утриманців не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вона вважає, що батько дитини має сплачувати на її користь на утримання дітей аліменти у визначеному у позові розмірі. На підставі вказаних вище обставин вона і звернулась до суду з даним позовом. 28 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження ат вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі і через оголошення на сайті судової влади, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд Ухвалою від 05 травня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно з 31.08.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2011 року по справі № 2-1348/2011. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеської області, а також донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеської області. У відповідності до довідки № 281 від 17.01.2020 року, виданої КП «ЖЕО-1», [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Склад сім`ї: дочка - [PERSON] , 2003 року народження, дочка [PERSON] , 2008 року народження, син - [PERSON] , 2016 року народження. З матеріалів справи вбачається, що позивач повторно вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON] /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /. Позивач у своєму позові стверджувала, що батько дітей матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість та обов`язок їх забезпечення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги вікову категорію дітей, їх потреби, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 23.01.2020 року і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] включно, потім, починаючи з [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] включно, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на користь матері на утримання неповнолітніх дітей підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно вимог чинного законодавства, її позовні вимоги є частково обґрунтованими, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial