Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

22 грудня 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Калініна на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах та частки (майнового паю) в пайовому фонді майна КСП ім. Калініна (ПАФ «Лелюхівська») с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області розміром 4495 гривень, або 0,18 відсотків. Спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 16.12.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП ім. Калініна Новосанжарського району Полтавської області, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача - Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської областів судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 01-12/1796 від 20.01.2017 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Представник відповідача - Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 18/09-03 від 11.01.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0225925, зареєстрованого Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER], [PERSON] мав право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Калініна на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах(а.с. 38-40). На підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] виданого Лелюхівською сільською радоюНовосанжарського району Полтавської області 25.02.2002 року, [PERSON] мав право на частку (майновий пай) в пайовому фонді майна КСП ім. Калініна, ПАФ «Лелюхівська», с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області розміром 4495 гривень, або 0,18 відсотків (а.с. 12). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Лелюхівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області21.02.1996 року (а.с. 8). Відповідно до посвідки про шлюб № 29 [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с. 9). В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 16.12.2016 року вказано, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 610/2003 від 09.08.2003 року, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Лелюхівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області30.01.2006 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.1949 року та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.06.1969 року [PERSON] є матір'ю [PERSON](а.с. 6). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 2164/01-16 від 29.12.2016 року вказано, що після померлої 29.01.2006 року [PERSON] заведена спадкова справа № 273/2006 від 20.06.2006 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON](а.с. 24, 25). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved