Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~23 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 травня 2014 року між ним та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого він передав, а [PERSON] прийняв у нього терміном на один рік під 3% в місяць 8 000 доларів США, які зобовязався повернути не пізніше 23 травня 2015 року. На підтвердження укладення договору та передачі грошей [PERSON] надав власноруч складену та засвідчену підписом розписку. Взяті на себе зобов'язання по поверненню суми позики [PERSON] не виконав. Всі спроби вирішити питання повернення коштів в позасудовому порядку позитивного результату не дали, а тому він змушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Борг [PERSON] триває 49 місяців, починаючи з травня 2014 року, а тому сума відсотків за користування коштами становить 11\~760 доларів США (8000 х 3% х 49 місяців). Курс гривні до долара США станом на день звернення до суду - 26,08 гривень за 1 долар США, отже, основна сума боргу становить 208\~640 грн., а відсотки 306\~700,8 грн. На підставі ст.ст. 524, 530, 533, 625, 1046, 1047 ЦК України просить стягнути з [PERSON] на його користь 515\~340 грн. 80 коп. боргу та понесені по справі судові витрати. Відповідно до заяви від 07 серпня 2018 року, поданої через канцелярію суду (а.с. 31), позивач [PERSON] додав до матеріалів справи оригінал розписки від 23 травня 2014 року (а.с. 32). Розгляд справи по суті двічі відкладався за клопотанням відповідача [PERSON] у звязку з його відсутністю на території району (а.с. 39) та неможливістю прибуття представника для захисту його прав (а.с. 45). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що його дочка повертала позивачу частину боргу за спірною розпискою у сумі 20\~000 гривень, проте він не може цього нічим підтвердити. Відзиву на позов та будь-яких інших заяв по суті справи відповідач до суду не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (переда\-ти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 ЦК України визначено те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Судом встановлено, що 23 травня 2014 року укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач [PERSON] передав, а відповідач [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 8\~000,00 доларів США під 3% на місяць. Факт укладення договору та одержання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується власноруч написаною відповідачем письмовою розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 32). Зі змісту розписки вбачається, що відповідач зобов'язується повернути позивачу грошову суму, отриману в борг, а також відсотки, в строк до 23 травня 2015 року. Проте відповідач до цього часу не виконав своїх зобов'язань з повернення суми позики та процентів від суми позики. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів своєчасного повернення боргу в повному обсязі відповідач до суду не надав. Стаття 1049 Цивільного кодексу України передбачає прямий обов'язок позичальника повернути позику. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту ст. ст. 524, 533 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Українське законодавство не забороняє укладати договір позики в іноземній валюті. В такому випадку виконання зобов'язань по поверненню грошових коштів також може бути виражене в іноземній валюті. Грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~ \~ \~ \~Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід в мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. \~ \~ \~ \~Станом на день розгляду справи Національний банк встановив, що курс гривні до долара США становить 28,026096 грн. за 1 долар США (а.с. 53-54). Отже, сума основного боргу по розписці становить 224\~208,77 грн. (8\~000 доларів США х 28,026096). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором позики (розпискою) визначено, що [PERSON] бере в борг 8\~000,00 доларів США під 3 відсотки на місяць. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] відсотки за 49 місяців. Таким чином сума боргу за відсотками становить 329\~586,89 грн. (8\~000 х 28,026096 х 3% х 49 місяців за період з червня 2014 року до червня 2018 року). Таким чином, загальна сума заборгованості за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 553\~795, 66 грн., з яких: 1) позика 8\~000,00 доларів США, що за\~курсом НБУ\~станом на\~13\~вересня 2018\~року еквівалентно\~224\~208,77\~грн.;\~2)\~ 3%\~за кожен\~місяць користування\~позикою \~ 329\~586,89 грн. \~ \~ \~ \~За наведених обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 5\~153,41 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved