Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

22 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 4/9 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення [PERSON] повноліття та [PERSON] 23 років, мотивуючи вимоги тим, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу має дітей, батьком яких є відповідач, який, проживаючи окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що вона здійснює догляд за сином, якому встановлена інвалідність, донька навчається та також потребує матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що наданий час не працює, отримує допомогу по безробіттю, звільнився з роботи, оскільки його батьки потребують постійної допомоги, а отже має намір влаштуватись на роботу ближче до місця проживання. У власності має автомобіль, проживає з батьками, стан здоров`я задовільний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновків. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 березня 2002 року виконкомом Боровиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 01 (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] та повнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно довідки Навчально-наукового гуманітарного інституту № 16/0032/21 від 02 лютого 2021 року, [PERSON] є студенткою ІІ курсу Навчально-наукового гуманітарного інституту денної форми навчання за освітнім ступенем «бакалавр», спеціальності 034 «Культурологія». Плановий термін підготовки з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с.10). Згідно довідки виконкому Козелецької селищної ради Чернігівської області № 41 від 10.02.2021 року, діти [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою : [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.9). [PERSON] не працює, здійснює догляд за неповнолітньою дитиною та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2435,80 грн. У відповідності до ч.ч.1-3\~ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи дитина [PERSON] , яка не досягла повноліття, проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинно бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, має статус дитини інваліда до 18 років, відповідач є особою працездатного віку, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що з урахуванням вимог\~ст.182 СК України\~з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Також, у разі необхідності, позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що потребує лікування. В даному випадку суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. У відповідності до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] подано 22.02.2021 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Враховуючи те, що позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини та на утримання повнолітньої дитини на період навчання, стягнення яких передбачено різними статтями, суд вважає за доцільне визначити до стягнення розмір аліментів на утримання кожної дитини. Відповідно до ч.1\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,200,201\~цього\~Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , тому вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Загальний розмір аліментів, що визначений судом, складає 5/12 частин, що на 1/36 менше ніж заявлено позивачем. За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також, у відповідності до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 22 лютого 2021 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. З урахуванням положень ст. ст.\~137,\~141 ЦПК України\~відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial