Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

23 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року, мають малолітнього сина [PERSON], 01 лютого 2013, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з сім*єю не проживає та добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає.\~\~Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач є працездатного віку, має можливість працювати та надавати їй допомогу. Позивачка просить суд стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просили позов задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений за місцем проживання, Заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб від 11 листопада 2011 року. Сторони\~\~мають малолітнього сина [PERSON], 01 лютого 2013, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 172304 від 11 лютого 2013 року Дитина проживає з позивачкою. Відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає, проти чого не заперечував в судовому засіданні відповідач. Як встановлено в судовому засіданні позивачка ніяких доходів, крім допомоги на дитину, не отримує. У відповідності до ч.2\~ст.84 Сімейного Кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4\~ст.84 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що право на утримання\~\~має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, хоча є працездатного віку працює і має змогу надавати допомогу, суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки всіх видів догоду, враховуючи те, що відповідач зобовязаний до сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, що підтверджується рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від15 травня 2015 року. Згідно зі\~ст..88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі\~ст..367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд вважає допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial