Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

22.05.2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 05.05.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2008 року [PERSON] зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не працює та аліменти на утримання доньки не надає, в результаті чого, станом на 01.09.2016 року утворилась заборгованість в сумі 35166 грн. 22 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-2501, виданим 18.01.2010 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України вона здійснила розрахунок неустойки, яка з 01.02.2008 року по 01.09.2016 року становить 10733 грн. 61 коп. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 10733 грн. 61 коп. Позивач у судове засідання не з?явилася, надала на адресу суду заяву, згідно якої на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує(а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Заяв про відкладення справи чи про розгляд справи суду не надав, як і заперечень на позов. Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Статтею 196 СК України передбачено стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на користь одержувача аліментів. Судом встановлено , що сторони з 05.05.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 8-9). На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2008 року [PERSON] зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не працює та аліменти на утримання доньки не надає, в результаті чого, станом на 01.09.2016 року утворилась заборгованість в сумі 35166 грн. 22 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-2501, виданим 18.01.2010 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби (а.с. 13-14). У зв'язку з невиплатою відповідачем аліментів неустойка пеня від суми несплачених аліментів за період з 01.02.2008 року по 01.09.2016 року становить 10733 грн. 61 коп. (а.с. 3-5). Суд погоджується з розрахунком пені позивача, оскільки наведений розрахунок пені на суму 10733 грн. 61 коп. відповідає вимогам чинного законодавства. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Встановлено, що з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по аліментах за період з 01.02.2008 року по 01.09.2016 року у сумі, що згідно розрахунку державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої службистановить 35166 грн. 22 коп. (а.с.13-14. Докази про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, відсутні, а тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення неустойки за період з з 01.02.2008 року по 01.09.2016 року у сумі 10733 грн. 61 коп.. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача від сплати аліментів знайшов своє підтвердження за розглядом справи з часу, коли відповідач дізнався, що за судовим рішенням з нього стягнуто аліменти, поважних причин несплати аліментів у вказаний період часу відповідачем, - судом не встановлено. На підставі вкладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованити та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved