Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

23 квітня 2015року Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що 01.09.2014 року було укладено договір № 02-3465 про надання освітніх послуг між ДВНЗ «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та [PERSON] Відповідно до 1 розділу договору, ДВНЗ «КНУ» взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за напрямком - історія спеціалізація - основи правознавства, з присвоєнням освітньо - кваліфікаційного рівня «бакалавр» Згідно п. 4.2 договору відповідач повинен був вносити плату безготівково 29820,00 грн. за весь строк навчання. Відповідно до I розділу договору, строк надання освітньої послуги становив з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року, але 03.12.2014 року відповідача було відраховано за невиконання навчального плану. Відповідно до ч.2 ст.903 Цивільного Кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов»язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. Із цього випливає, що відповідач не відвідуючи занняття, не виконуючи зобов»язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору. Заборгованість по оплаті за навчання складає 1988,00 грн. Відповідачу була направлена претензія № 14 від 14 січня 2015 року на суму 2154,18 грн. на яку, відповідачем не було прореаговано належним чином. Відповідно до п.5.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов»язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання, настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки, тому в період з 01.10.2014 року по 13.11.2014 року за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги відповідачу нарахована пеня у розмірі 86, 00 грн. Також згідно зі ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання за вимогою кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2058 грн. 24 коп., 3% річних у розмірі 9 грн. 94 коп., пеню у розмірі 86 грн. 00 коп., що складає загальну заборгованість у розмірі 2154 грн. 18 коп. та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно договору № 02-3465 про надання освітніх послуг від 01.09.2014 року укладений між ДВНЗ «КНУ», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та [PERSON] а.с. 5, ДВНЗ «КНУ» взяв на себе зобовязання за рахунок коштів [PERSON] здійснювати навчання за денною формою навчання, за напрямком - історія спеціалізація - основи правознавства, з присвоєнням освітньо - кваліфікаційного рівня «бакалавр» Згідно п. 4.2 договору відповідач повинен був вносити плату безготівково 29820,00 грн. за весь строк навчання. Відповідно до I розділу договору, строк надання освітньої послуги становив з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року, але 03.12.2014 року відповідача було відраховано за невиконання навчального плану. Відповідачу була направлена претензія № 14 від 14 січня 2015 року на суму 2154,18 грн. на яку, відповідачем не було прореаговано належним чином.(а.с..8). Згідно п.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконав, був відрахований з навчального закладу за порушення умов договору про платне навчання, на претензію університету про сплату боргу не відреагував, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь позивача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2058 грн. 24 коп., 3% річних у розмірі 9 грн. 94 коп., пеню у розмірі 86 грн. 00 коп., що всього складає загальну заборгованість у розмірі 2154 грн. 18 коп. При задоволенні позову, слід стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду а.с. 1, відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України. На підставіст.ст. 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved