Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, посилаючись на те, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2010 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 17.06.2010 року й до досягнення повноліття дітей. Відповідач працює і отримує стабільний дохід. У [INFO] донька - [PERSON], досягла повноліття та вступила до Харківського національного економічного університету де навчається на І курсі, денного відділення, факультету обліку і аудиту та потребує відповідно додаткових витрат та навчання. Оскільки прожитковий мінімум на дитину, як віком до 6 років, так і від 6 до 18 років значно збільшився, враховуючи, що на утриманні позивача перебуває неповнолітній син - [PERSON], [INFO], а розмір присуджених судом у 2010 році аліментів з урахуванням половини 1/3 частки на дитину є дуже малим, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, а також аліменти на доньку, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову й до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву, в якій наполягала на задоволенні позову, розгляд справи просила провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, розгляд справи просив провести у його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1995 року, свідоцтво серії [NUMBER]. (а.с.7) [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 5. (а.с. 8) Згідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.1996 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. ( а.с.9) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2010 року з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.06.2010 року й до досягнення їх повноліття. (а.с.13) Довідкою від 16.05.2014 року за №37 встановлено, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON] ( а.с.12) [PERSON] [INFO] досягла вісімнадцятирічного віку та є студенткою І курсу, денної форми навчання, Харківського національного економічного університету імені С. Кузнеця. Строк закінчення навчання - 30.06.2017 року, що підтверджується відповідною довідкою від 15.05.2014 року. (а.с.15) Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 4 ст. 183 Сімейного кодексу України визначено, якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначений судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, буде меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений частиною другою статті 182 цього Кодексу, одержувач аліментів має право звернутися до суду з позовом про відповідне збільшення розміру аліментів до платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено судом, відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток. З вищенаведеного вбачається, що позивач утримує неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], розмір аліментів є дуже малим, в той час, коли [PERSON] працює, отримує стабільний заробіток, має задовільний стан здоров'я, а також має можливість та погоджується сплачувати аліменти у більшому розмірі. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стосовно вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд виходить з наступного: Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України роз'яснюється, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з'ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, у отриманні такої допомоги. Суд дійшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, її мати - [PERSON], працює, однак є єдиною особою, яка несе витрати на її утримання, в той час, коли батько [PERSON] також має змогу надавати матеріальну допомогу та не заперечує проти цього. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON] має задовільний стан здоров'я, офіційно працює, отримує стабільний дохід. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача [PERSON] (а.с.19), форму навчання [PERSON], реальну можливість відповідача [PERSON], який має стабільний заробіток, сплачувати аліменти на користь доньки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved