Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

23 січня 2020 року представник позивача звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . На день смерті померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] . Позивачка на день смерті батька не була з ним зареєстрована та проживала окремо за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала на праві власності померлому [PERSON] . Позивач звернулась до приватного нотаруса, однак отримала відмову у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустила строк звернення до нотаруса з поважних причин, а саме через тривалу хворобу та необізнаність щодо існування заповіту [PERSON] яким квартиру [ADDRESS] , він заповів їй. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене позивач просила призначити їй додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Ухвалою 02 квітня 2020 року дану цивільну справу прийнято до провадження суддею Луньовою Д.Ю. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 25 листопада 2020 року клопотання представника позивача\~ [PERSON] про заміну відповідачів в цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , представник позивача [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом задоволено. Замінено відповідачів\~ [PERSON] , [PERSON] на належного відповідача\~ Військово-цивільну адміністрацію м. Лисичанськ Луганської області. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської обалсті від 22 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду по суті та залученого до участі у справі Лисичанську міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області, як правонаступника прав та обов`язків Військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, 17 червня 2021 року представник надала заяву, в якій просила суд справу розглянути без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився,\~про день,\~час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 20 січня 2021 року надавав суду заперечення на позовну заяву, яке ухвалою від 21 січня 2021 року залишено без розгляду. У відповідності до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] , батьком її є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Зміна прізвища позивачки з [PERSON] на [PERSON] підтверджується довідкою про укладення шлюбу № 239, згідно якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 234 від 15 березня 1985 року, після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 6) та випискою з рішення у справі № 2-68-1998 від 16 червня 1998 року (а.с. 7). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно заповіту від 25 червня 2015 року, посвідченого секретарем Новодружеської міської ради Луганської області Лещінець Н.П. [PERSON] заповів квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 14). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Дергільова Н.М., відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки встановлено, що спадкоємиця не була зареєстрована зі спадкодавцем по одній адресі та у шестимісячний строк не подала заяви про прийняття спадщини згідно ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та не надала доказів сумісного проживання з померлим (а.с. 16). На запит суду Виконавчий комітет Новодружеської міської ради повідомив, що на день смерті в сімї [PERSON] не було малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців або спадкоємців цивільна дієздатність яких обмежена (а.с. 74). У відповідь на запит суду приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Дергільова Н.М. повідомила, що після смерті [PERSON] , нею 07 листопада 2019 року заведена спадкова справа № 167/2019 за заявою доньки [PERSON] . Інших заяв не надходило, що також підтверджується копією спадкової справи (а.с. 97-115). Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. \~ \~ \~ \~За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та тривала хвороба можуть бути поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини тривалою хворобою та необізнаністю про існування заповіту. На підтвердження наявності тривалої хвороби надала суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 143423 про встановлення їй внаслідок повторного огляду другої групи інвалідності з 01 листопада 2019 року з загального захворювання (а.с. 12). Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 21 версеня 2020 року, справа № 130/2517/18, якими суд керується при розгляді даної справи, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду\~з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від\~27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживала зі спадкодавцем на момент смерті, тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту, крім того тяжко хворіла, внаслідок чого при повторному огляді їй була встановлена ІІ група інвалідності з 01 листопада 2019 року безстроково. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини поважні, з огляду на що, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved