overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

22.06.2015 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником кімнати [ADDRESS] на підставі договору дарування частки будівлі гуртожитку від 19.12.2013 року № 6823 посвідченого приватним нотаріусом Слов»янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. У 2013 році відповідачі виїхали за невідомою адресою та на даний час за даною адресою не проживають, участі в утриманні житла не приймають, станом на сьогоднішній день їх місце проживання не відоме. Просила визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] У судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також просила стягнути з відповідачів на її користь понесені витрати, пов»язані з розглядом справи, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та оплату оголошення в газеті «Донбас» в сумі 158 грн. 00 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання в газеті «Донбас». Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних підстав: [PERSON] з 19.12.2013 року є власницею кімнати [ADDRESS], в якій зареєстровані [PERSON], [PERSON]. З акту від 19 червня 2015 року, складеного [PERSON], [PERSON], слідує, що [PERSON], [PERSON], які зареєстровані у кімнаті [ADDRESS], фактично не мешкають в цьому будинку з більше двох років, їх особистих речей в домі немає. Згідно довідки про склад сім»ї від 19 червня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки. В частині стягнення судового збору, суд вирішує дане питання у відповідності до ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивачки судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати пов»язані із оплатою оголошення в газеті «Донбас» в сумі 158 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що на підставі договору дарування від 03.09.2004 року та свідоцтва про право на спадщину за законом він 26.03.2004 року являються власниками житлового будинку № 15 по вул. Боженка в м. Луцьку Волинської області. В даному будинку з 07.06.2013 року зареєстрований відповідач [PERSON], який більше двох років в даному будинку не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком 15 по вул. Боженка в м. Луцьку Волинської області. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивачі в судове засідання не зявились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Просили суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з договору дарування від 03.09.2004 року власником 1/4 частини житлового будинку № 15 по вул. Боженка в м. Луцьку Волинської області являється [PERSON] (а. с. 4) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом він 26.03.2004 року власником ? частин житлового будинку № 15 по вул. Боженка в м. Луцьку Волинської області. (а.с. 6). З будинкової книги вбачається, що у спірному будинку з 07.06.2013 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 9-11) В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте більше двох років не проживає, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму. (а.с. 8) Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком 15 по вул. Боженка в м. Луцьку Волинської області, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Хайбулаєва) Г.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя не склалося в звязку з відсутністю спільних інтересів та різністю характерів. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ширяївського РУЮ в Одеській області зроблено актовий запис за № 115 (свідоцтво про укладення шлюбу 1-ЖД № 222095). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Майновий спір у сторін відсутній. Відповідно до\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції Одеської області, про оспорювання батьківства. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 23.11.2002 року між ним та відповідачем у Плосківській сільській раді Балтського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 8. За 10 місяців до народження дитини позивач припинив з відповідачем шлюбні стосунки та не проживав з нею однією сімєю та 10 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач вважає, що не має кровного споріднення з донькою [PERSON], в звязку з тим, що він на момент зачаття дитини не підтримував шлюбних (інтимних) стосунків з матірю дитини, що не виключає можливості походження дівчинки від іншого чоловіка. В звязку з цим [PERSON] змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та просила не призначати судово-генетичну експертизу, оскільки батьком дитини є інша особа Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує відносно позовних вимог позивача. Суд, заслухавши сторони, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованих шлюбних відносинах з 23.11.2009 року. За 10 місяців до народження дівчинки [PERSON] позивач припинив з відповідачем шлюбні стосунки та не проживав з нею однією сімєю. 10.11.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні доведено відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON], оскільки на час зачаття дівчинки позивач не підтримував ніяких відносин з відповідачем, що виключає можливість походження дівчинки [PERSON] від позивача. Батьком дитини є інша особа, а позивач вказаний батьком через те, що на час реєстрації її народження сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого неповнолітніх дітей не мають, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.11.1996 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 475 (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 14.12.2014 року [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за законом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з постійним перебуванням на роботі; в судове засідання позивач звернувся письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.29). Представник Гунчанської сільської ради Гайсинського району подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 28). [PERSON] подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.22-24). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.12.2014 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на житловий будинок по вул. Леніна, 114 в с. Адамівна Гайсинського району, право власності на земельну ділянку площею 2,4288 га розташованої на території Гунчанської сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на земельну ділянку площею 2,4730 га розташованої на території Гунчанської сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та право власності земельну частку (пай) із земель, що перебували у КСП Промінь с. Адамівка Гайсинського району Вінницької області, вартістю 10636 грн. у розмірі 2,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі (на місцевості) (а.с.8, 11, 12, 13, 14-16). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 1274/01-16 від 02.07.2015 року спадкова справа після померлого 14.12.2014 року [PERSON] не заводилась (а.с.26). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч. 3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого 14.12.2014 року [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 09.10.2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, який знаходиться в м. Погребище, вул. Мудрова, 105 Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник Погребищенської міської ради Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий 09.10.2014р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 8) був власником ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, який знаходиться в м. Погребище, вул. Мудрова, 105 Вінницької області. Після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом, позивачка має намір успадкувати майно померлого, проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 31). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 09.10.2014р., був власником ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, який знаходиться в м. Погребище, вул. Мудрова, 105 Вінницької області. [PERSON], як спадкоємець за законом, має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 14.11.2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 88 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Чапаєва в м. Погребище Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з втратою правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на частку будинковолодіння та його реєстрації у КП ВООБТІ. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник Погребищенської міської ради Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий 14.11.2013р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 8) був власником житлового будинку № 88 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Чапаєва в м. Погребище Вінницької області (а. с. 14-16). Після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом, позивачка має намір успадкувати майно померлого батька, проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 9). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 14.112013р., був власником житлового будинку № 88 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Чапаєва в м. Погребище Вінницької області. [PERSON], як спадкоємець за законом, має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у звязку з втратою правовстановлюючого документа, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 02 листопада 1996 року Виконавчим комітетом Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис № 5, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок несумісності характерів, що привело до припинення шлюбних відносин в березні 2015 року.. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини та пояснила, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, заперечень проти позову не має, на розірвання шлюбу згодний. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1996 року. Від даного шлюбу мають двох синів: сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились в березні 2015 року, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved