Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

23 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 05 червня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] в Індустріальному відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 298, посилаючись на те, що від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен із них має різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2018 року, проживають окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила розглядати справу без її участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що у своїй письмовій заяві відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд вважає можливим ухвалити рішення по суті справи в підготовчому судовому засіданні. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05 червня 2015 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 298, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що в квітні 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved