Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

24.07.2014 [PERSON] звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що 26.04.2013 між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі його структурного підрозділу - відділення №118 було укладено договір банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті, на виконання якого вона передала банку грошові кошти в сумі 2900 Євро, строком до 26 травня 2014 року, з умовою виплати банком відсотків по вкладу за ставкою 7,5% щомісячно. У подальшому вона доклала на вказаний депозитний рахунок за даним договором ще кошти в сумі 1600 Євро. В останній день дії договору, тобто 26 травня 2014 року вона звернулась до банку з питання отримання коштів за договором і відсотків за користування коштами, але відсотків їй відповідач не виплатив і внесені кошти не повернув. Тому вона була змушена звернутись на адресу відповідача з письмовою вимогою про повернення депозиту та відсотків за користування належними їй коштами. На цей лист нею було отримано письмову відповідь, яка датована 25.06.2014, про те, що банк виплачує кошти в іноземній валюті, але отримати усю суму депозитного внеску вона при зверненні до відділення банку № не змогла і на протязі червня - липня 2014 року. Таким чином, до часу її звернення до суду з цією позовною заявою, банк кошти не повернув, хоча надав меморіальні ордери на отримання депозитних коштів у касі банку на суму 71521,65 грн. У ході вирішення справи [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 71521,65 грн. неповерненого вкладу, 3270,17 грн. пені, 464,40 грн. трьох відсотків річних. Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність та заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.04.2013 між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі відділення №118 було укладено договір №573082/2013 банківського вкладу (депозиту) «Швейцарський «Постійний» Піврічний» в іноземній валюті, на виконання якого вона передала банку грошові кошти в сумі 2900 Євро, строком до 26 травня 2014 року, з умовою виплати банком відсотків по вкладу за ставкою 7,5% щомісячно (а.с.3). Згідно з квитанцією № 2649536 від 26.04.2013 та квитанцією №155309 від 05.06.2013 позивачка внесла кошти на депозитний рахунок у сумі 4500 євро або 47062,15 грн. (а.с.5,6). Відповідно до меморіальних ордерів №1157265 та №1157266 від 26 травня 2014 року вбачається, що банк зобов'язується повернути вкладнику за угодою №573082/2013 відсотки у сумі 355,85 євро або 5655,77 грн., депозитний вклад у розмірі 4500 євро або 71521,65 грн. (а. с. 7,8). Як вбачається з письмової вимоги від 26.05.2014 позивачка зверталася до банку щодо повернення вкладених коштів (а.с.9). 25.06.2014 відділення №118 ПАТ «ВіЕйБі Банк» повідомило [PERSON], що банком здійснюється виплата коштів в іноземній валюті згідно норм постанови Правління Національного банку України № 245 від 29.04.2014 (а.с.10). Проте судом з'ясовано, що дана постанова втратила чинність на підставі постанови Правління НБУ від 30 травня 2014 року №328. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Виходячи з зазначеного, відповідач повинен повернути позивачеві кошти за договором вкладу та сплатити три проценти річних, тому суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені суд констатує наступне. Відповідно до ст.ст.546-548 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою; правочин щодо забезпечення виконання вчиняється у письмовій формі; виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог статей 1058-1065 ЦК України та тексту договору №573082/2013 банківського вкладу (депозиту) «Швейцарський «Постійний» Піврічний» від 26.04.2013, укладеного між сторонами, нарахування та стягнення пені за неповернення банком вкладу не передбачено. Тому правові підстави для стягнення пені в сумі 3270,17 грн. відсутні. Враховуючи викладене та

Outcome: partial