Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

22.08.2018 року заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовували тим, що 25.10.2008 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають одну дитину: [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені,на підставі вищезазначеного просять заяву задовольнити. Заявники в судове засідання не з'явилися надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Апостолівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молодів судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 25.10.2008 року, про що 25.10.2008 року зроблено відповідний актовий запис № 12, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2013 року (а.с.5). З договору від 18.08.2018 року встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] досягнуто домовленість про участь у вихованні та утриманні дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 10) При вирішенні питання про розірвання шлюбу суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Заявники наполягають на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам заявників, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому заяву слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved