Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

24.06.2019 позивач КП «Водоканал» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 9 863,24 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі проживають в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», однак оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі. Враховуючи те, що за відповідачами за період з 05.03.2013 по 30.04.2019 утворилася заборгованість в сумі 9 863,24 грн., позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 02.09.2019 було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судове дебати не проводяться. Відповідачі у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подали, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить суд застосувати строк позовної давності, та не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що комунальне підприємство «Водоканал» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п. 2.2 Статуту КП «Водоканал», предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання питної води, забезпечення постачання технічної води, забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», централізоване водовідведення-послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем холодного та гарячого водопостачання. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546, збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-17/02/4539, витребуваної на запит суду, [PERSON] та, [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 05.03.2013 по теперішній час. КП «Водоканал» за адресою: [ADDRESS] , надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, але оплату за послуги підприємства відповідачі належним чином не здійснюють. На імя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER], заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 05.03.2013 по 30.04.2019 становить 9 863,24 грн. У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 20, п. 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Нарахування за користування послугами водопостачання та водовідведення проводяться виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами , затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб проживаючих за вказаною адресою. Згідно п. 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із приписами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст. 32 зазначеного Закону, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що КП «Водоканал» були надані, а відповідачами по справі спожиті послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Однак, відповідачі оплату за послуги КП «Водоканал» не вносить в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. Водночас, суд враховує заяву відповідача [PERSON] про застосування позовної давності, з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до частини статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі за № 6-43цс17, постанова від 22.03.2017. Отже, суду необхідно дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що з березня 2013 р. відповідачами сплачувалися періодичні платежі у меншому розмірі або у розмірі нарахувань, тому така сплата не свідчить про визнання ними боргу та не є підставою для переривання позовної давності за вимоги за період з березня 2013 р. по червень 2016 р. Позивачем не надано суду докази, які б дозволили встановити наявність підстав для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) періодичних платежів, тому доводи представника позивача щодо переривання позовної давності суд до уваги не приймає. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] було заявлено про застосування строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до вимог позивача щодо стягнення з відповідачів боргу поза межами загального трьох річного строку позовної давності, тобто нарахованої заборгованості з березня 2013 р. до червня 2016 р., слід застосувати наслідки спливу позовної давності. З огляду на вищевикладене, враховуючи дату звернення КП «Водоканал» до суду 24.06.2019, обов`язок сплати за спожиту воду і послуги водовідведення наступного місяця, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за період з червня 2016 р. по квітень 2019 р. на суму 3 240,79 грн. =5 756,93 грн. (нараховано за вказаний період) 2 516,14 грн. (сплачено у вказаний період) , тобто в межах строку позовної давності. За встановлених в справі обставин суд вважає, що відповідачами безпідставно не оплачувалися отримані ними послуги за спожиту воду і послуги водовідведення, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за період з червня 2016 р. по квітень 2019 р. є законними та обґрунтованими. При цьому, суд виходить з того, що послуги у зазначений період відповідачам надавалися та споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі здійснювали оплату нерегулярно та не в повному обсязі. Приймаючи до уваги, що відповідачами не було жодним чином доведено, що вони борг погасили, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачами також не спростовано, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати послуг за централізоване водопостачання та водовідведення є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності. Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору на підставі ст. 540 ЦК України, у рівних частках. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial