overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

23.12.2014 року представник АТ «Дельта Банк» звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 24.09.2007 року [PERSON] за кредитним договором №001-13084-240907 отримала у банку кредит у сумі 1539 гривень. У відповідності з договором відповідач зобов'язалася погашати кредит щомісячно. Проте умови договору порушені, у відповідачки утворився борг у сумі 1400.54 гривень, тому виникла необхідність у стягненні заборгованості через суд. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі, в тому числі шляхом постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: 24.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 001-13084-240907. Згідно п.п.1.1 цього кредитного договору відповідачу був наданий кредит на суму 1539 гривень, на умовах визначених Договором, що стверджується копією кредитного договору (а.с. 4-5), меморіальним ордером №33744877 від 24.09.2007 року (а.с.3) та анкетою позичальника (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи станом на 06.11.2014 року відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 1400.54 гривень, з яких 1144.40 гривень - тіло кредиту, 36.50 гривень - заборгованість за відсотками, 219,64 гривень - заборгованість за комісіями. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно зі ст.1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 243.60 гривні (а.с.1). А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

23.12.2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 25.10.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8002740796БН/2013-10, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 05.11.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 20 968 грн 66к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Представник позивача ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» не прибув у судове засідання, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, що узгоджується із ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.44/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

23.12.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-7), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 30.11.2005 р. відповідач отримав кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.10.2014 р. має заборгованість - 59315,51 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 59315,51 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі, суд визнає причини його неявки неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте, [PERSON] уклавши 30.11.2005 р. з позивачем договір у вигляді поновлюваної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.13;14-20), але свої зобов'язання не виконує. Станом на 31.10.2014 р. заборгованість за вказаним договором, відповідно до розрахунку заборгованості(а.с.8-12), складає 59315,51 грн., яка складається з: - 9972,17 грн. - заборгованість за кредитом; - 46042,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 2800,74 грн. - штраф (процентна складова). Тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 59315,51 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 593,16 грн. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

23.12.2015 позивач ДВНЗ «Криворізький національний університет» звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ДВНЗ «Криворізький національний університет» та [PERSON] укладено договір №02-3094 від 01.03.2014 про надання освітніх послуг. Відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці бакалавра. На підставі чого [PERSON] зараховано до університету. Загальна вартість освітньої послуги становить 33360 грн. Договір діє з 01.09.2014 по 30.06.2018. Однак, 09.06.2015 відповідача було відраховано з ДВНЗ «Криворізького національного університету» за невиконання навчального плану. Відповідач не відвідувала заняття, не виконувала зобовязання по оплаті за навчання, систематично порушувала умови договору, у звязку з чим виникла заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 1486 грн. 50 коп. Суму боргу в добровільному порядку не сплачено, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення. Надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що у справі є поштові повідомлення. Про причини неявки відповідача до судового засідання суд не має відомостей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

23.12.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 14.01.2005 року було зареєстровано шлюбу Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області, актовий запис №1. Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, уточнений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей позивачки, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, - а.с.5,6. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

23.12.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

23.12.2015 р. до суду заявлено позов [PERSON] до [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований відділом РАЦСу Погребищенського районного управління юстиції у Вінницької області 04 листопада 2008 року, актовий запис № 79. Від спільного життя мають доньку Валерію, [INFO], більше місяця подружжя проживає окремо, спору щодо поділу майна та місця проживання дитини, а саме біля матері - [PERSON]. Л.С. немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю та просив шлюб розірвати, оскільки в даний час подружжя проживає окремо, відповідачка разом з донькою проживає біля своїх батьків і вони майже місяць не підтримують подружніх стосунків. Спору щодо поділу спільного майна, місця проживання доньки, а саме біля матері [PERSON], порядку утримання доньки - не мають. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просить шлюб розірвати, оскільки сварки в сімї впливають на психологічний стан доньки, шлюб носить формальний характер, вони з чоловіком, як подружжя майже місяць проживають окремо один від одного, сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

23.12.2015 р. до суду подано цей позов. У відкритому судовому засіданні, позивач вказав, що 05.12.2014 р. в с.Мітлинці померла його тітка [PERSON] дівоче прізвище якої «Іщенко» як його рідної матері, але в зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження [PERSON] не може нотаріально оформити спадкове майно, просив встановити факт, що [PERSON] є його рідною тіткою для подальшого оформлення ним права приватної власності в порядку спадкування за законом спадкового майна. Представник Мітлинецької сільської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 39). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON], померла 05.12.2014 р. дійсно є рідною тіткою [PERSON], [INFO] Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за законом спадкового майна після смерті 05.12.2014 р. його рідної тітки [PERSON], через те, що в нього відсутнє свідоцтво про її народження не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO], є рідним племінником [PERSON], яка померла 05.12.2014 р., як спадкоємиць за законом спадщини через відсутність у нього свідоцтва про її народження не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією паспорта серії АВ № 014245, виданого Гайсинським РВ УМВС України в Вінницькій області 12.07.1999 р. на ім`я [PERSON] (а.с. 39); -копією свідоцтва про народження серії VІІІ-АМ № 542992, де зазначено, що 17.04.1928 року народилась [PERSON] батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4); - поясненнями [PERSON]. яка підтвердила той факт, що [PERSON] М.О., померла 05.12.2014 р. дійсно є рідною тіткою [PERSON], [INFO] - поясненнями [PERSON], яка підтвердили той факт, що [PERSON], померла 05.12.2014 р. дійсно є рідною тіткою [PERSON], [INFO] -копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 306154 від 05.12.2014 р., згідно з яким 05.12.2014 р. в с.Мітлинці Гайсинського району померла [PERSON] (а.с. 34).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

23.12.2015 р. заявник звернувся до Любашівського районного суду з зазначеною заявою, вказавши , що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишився спадок у вигляді земельної ділянки площею 4.26 га, розташованої на території Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області. Нотаріусом відкрито спадкову справу. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що прізвище спадкодавця у свідоцтві про смерть вказане [PERSON] , а в паспорті прізвище спадкоємця зазначено [PERSON] . Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком [PERSON]. Заявник в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , вказавши , що заяву підтримує. Заінтересована особа в судове засідання не з»явилась , надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши , що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що заява підлягає задоволенню , виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як видно із свідоцтва про смерть, [PERSON], помер [INFO] (а.с.- 7). У паспорті заявника його прізвище зазначено [PERSON] ( а.с.- 4). Зі свідоцтва про народження заявника ( а.с.-7 ) вбачається , що його прізвище та прізвище його батька записано на російській мові [PERSON]. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому , що померлий [PERSON] був батьком [PERSON], а розбіжність у написанні прізвищ заявника та його померлого батька виникла через граматичну помилку при перекладі прізвищ з російської мови на українську. В судовому засіданні знайшло підтвердження те , що встановлення факту родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки - оформлення права на спадщину. Тому належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлим батьком [PERSON]. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

23.12.2015 року [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з спільною заявою про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15.11.2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4196. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що під час спільного подружнього життя у них народився 06.09.2008 року син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя не проживає разом. Будучи у судовому засіданні сторони спільну заяву підтримали повністю. Після розірвання шлюбу дружина просить залишити прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що спільна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 15.11.2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4196. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них 06.09.2008 року народився син [PERSON], який на час розгляду справи проживає з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Дружині після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

23.12.2015 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 15.10.2005р., зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №80. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Через різні погляди на життя, між ними з липня 2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.10.2005р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №80 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 14.04.2009 року (а.с. 8). Також судом встановлено, що з липня 2015 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі з липня 2015 року припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

23.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 20.08.2002 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 215. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають сина - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. З січня 2015 року проживають окремо. Позивач в судове засідання з'явилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2002 року, який зареєстрований відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 215. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved