Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

23 травня 2017 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON], дата народження 21 лютого 2017 року, місце народження - м. Севастополь Автономна Республіка Крим. Мати [PERSON], дата народження 23 листопада 1995 року, громадянка України, місце проживання [INFO]. Батько [PERSON] дані з її слів відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказала, що 05 листопада 2016 року вона уклала шлюб з [PERSON], про що відділом РАЦС Ленінського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя, був складений актовий запис № 1194 та видано свідоцтво про укладення шлюбу. 21 лютого 2017 року вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної [PERSON] Крим народила доньку, про що в Пологовому будинку м. Севастополя було видане медичне свідоцтво про народження. При зверненні до Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області заявниці було відмовлено у реєстрації народження дитини, у зв'язку з тим, що на даний час [PERSON] Крим є тимчасово окупованою територією України, медичне свідоцтво про народження є недійсним та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та послались на вище викладене. Заявниця [PERSON] також пояснила, що батько дитини залишив сімю та повернувся до РФ. Свідоцтво про укладенню шлюбу між ними, що видане орна гами на тимчасово окупованій території не визнається на території України, а тому просить записати відомості про батька з її слів. Представник заінтересованої особи Вітовського РАЦС в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вказувала про встановлення проживання дитини малолітньої [PERSON] разом із матірю [PERSON] в смт.Первомайське. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, представника служби у справах дітей, дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених вимог, та на підставі наданих доказів, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 05 листопада 2016 року заявник уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом РАЦС Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя, актовий запис № 1194, свідоцтво про укладення шлюбу серії І-КМ № 521021 (а.с. 16), яке відповідно до ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків. 21 лютого 2017 року заявниця народила доньку [PERSON], в Пологовому будинку м. Севастополя, про що мається медичне свідоцтво про народження серії 67 № 166350 від 22.02.2017 року (а.с. 7) яке відповідно до ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України також є недійсним і не створює правових наслідків. Відділом РАЦС Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС м.Севастополя 01.03.2017 року було видано свідоцтво про народження серії І-КМ №548866 (а.с. 8). З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження дитини, заявниця звернулася до Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено на підставі невідповідності медичного свідоцтва про народження дитини встановленим вимогам законодавства України. Дитина проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с. 14-15). Відповідно до копії паспорта заявниця [PERSON], [INFO] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 7 Закону України Про громадянство України, особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення факту, що мають юридичне значення, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження доньки. Відповідно до ст. 13 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. В свою чергу, свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя, відповідно до ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не була проведена належним чином відповідно до вимог чинного Законодавства України. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини. Крім того, оскільки свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя є недійсним на території України, а тому не створює правових наслідків, суд вважає вимоги щодо зазначення в свідоцтві про народження дитини відомостей про батька відповідно до ст. 135 СК України такими, обгрунтованими.

Outcome: approved