Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

23 листопада 2015 року комунальне унітарне підприємство Понінківської селищної ради Полонського району (далі - КУП) звернулося до суду із заявою про видачу наказу про стягнення із [PERSON] боргу за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій. Судовий наказ про стягнення боргу та судового збору видано 17 грудня 2015 року. 04 січня 2015 року [PERSON] подав до суду заяву про скасування наказу, зазначивши, що отримав копію наказу 26 грудня 2015 року, що зобовязання по сплаті комунальних послуг можуть виникнути лише на підставі письмового договору. [PERSON] з КУП письмового договору не укладав, тому між ним та КУП відсутні передбачені законом юридичні правовідносини. Вважає, що за таких обставин наказ є необґрунтованим і суперечить закону. В суд [PERSON] не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи заяви підтримує. Представник КУП [PERSON] із заявою про скасування наказу не погоджується і пояснив, що хоч договір з [PERSON] не укладений, але оплачувати роботи по обслуговуванню будинку заявник зобовязаний. Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає наступне. В суді встановлено, що [PERSON] є власником квартири №46 в будинку №2 на вул.. Грушевського в смт. Понінка. КУП є балансоутримувачем цього будинку і здійснює роботи по його обслуговуванню. Розмір плати за послуги по обслуговуванню будинку затверджені Понінківською селищною радою. Вказані обставини підтверджуються доказами, достовірність та належність яких сторони не спростовують рішення сесії селищної Ради про створення КУП, рішення виконкому про визнання КУП виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, особовий рахунок [PERSON] та розрахунок заборгованості, акти виконаних робіт, структура та вартість послуг, рішення виконкому про встановлення тарифів на послуги та їх коригування. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 626, ч.1,2 ст.631 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Договір набуває чинності з моменту його укладення. Відповідно до ч.3 ст.714 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст..1, п.2 ч.3 ст.16, п.5 ч.3 ст.20, п.16,17,18 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної особи у забезпеченні послугами. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком перерв на міжопалювальний сезон для системи опалення.. Споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є строк дії договору, умови зміни, пролонгації, припинення дії договору, дата і місце укладення договору. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобовязані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України № 1875 від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 20 Закону №1875 споживач житлово-комунальних послуг зобовязаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що КУП здійснює обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, де проживає у власній квартирі заявник [PERSON] За отримані послуги [PERSON] зобовязаний щомісячно вносити плату КУПові відповідно до тарифів, затверджених виконкомом селищної ради, незважаючи на відсутність між сторонами договору про надання таких послуг, тому що в разі відсутності договору обовязок платити за послуги передбачений законом. Оскільки [PERSON] не вносить платежі за отримані послуги, КУП має право стягувати з нього плату в судовому примусовому порядку. Щодо мотивів заперечень [PERSON] проти наказу, суд не приймає їх до уваги, виходячи з такого. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначає, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст..627 цього Кодексу при укладанні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Водночас ч.1 ст.19 Закону №1875 передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч.3 ст.20 цього Закону передбачений обовязок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обовязок відповідає зустрічному обовязку виконавця, визначеному п.3 ч.2 ст.21 цього Закону підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі постанова №529). З аналізу змісту ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України , ст..ст.19-21 Закону №1875 , постанови №529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обовязкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Оскільки предметом розгляду заяви не являється спір між сторонами щодо обовязку укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, тому доводи [PERSON] про те, що оскільки відсутній договір і тому він не зобовязаний платити за надані послуги, спростовуються вказаними нормами законів та підзаконних актів. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що [PERSON] не оскаржує правильність нарахованої суми, отримав послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, тому його вимоги про скасування наказу є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed