Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів. В позові просив: стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; Визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON]. 20.02.2018 року представник відповідача-позивача [PERSON] подала заяву про відмову від позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] В обґрунтування своїх вимог послався на те, що вони з відповідачем-позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) С.С. 01.02.2014 року зареєстрували шлюб. В шлюбі з [PERSON] у них народилась дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач-відповідач [PERSON] Народження дочки стало для нього однією з самих визначних подій в його житті, оскільки він завжди мріяв про доньку. З самого народження донька стала самою рідною, близькою і головною для нього людиною. Вказує на те, що він як батько сильно любить свою доньку, не може жити без неї. Донька завжди радіє йому та з задоволенням проводить з ним час. Після народження донька проживає з [PERSON] та його батьками в будинку, належному його батькові, за адресою : вул. Г.Мороза,90 м. Вінниця. Матір дитини [PERSON] з вересня 2015 року не проживає за вказаною адресою. Будинок, в якому вони проживають є досить просторим, у доньки є своя особиста кімната, всі відповідно до віку належні іграшки, розвиваючі книги, тощо. Зазначає і те, що саме він [PERSON] займається вихованням та розвитком доньки [PERSON], що підтверджується наданими ним доказами. Тільки він як батько приймає активну участь у навчально-виховному процесі, постійно відвідує батьківські збори, цікавиться розвитком своєї доньки, її поведінкою та успіхами. Матір [PERSON] за період перебування доньки у дошкільному навчальному закладі № 14 бачили один раз, коли вона привела дитину вперше до садочка. [PERSON] не цікавиться. З самого народження доньки він як батько належним чином виконує свої батьківські обовязки відносно доньки постійно проявляє турботу та батьківську любов до неї, постійно турбується про доньку, спілкується з нею, проводить з нею разом багато часу, бере участь у її вихованні, матеріально її забезпечує, сприяє її фізичному, моральному, духовному розвитку, піклується про її здоровя. Донька також дуже любить його, є прихильною до нього, завжди з радістю проводить час саме з ним, з задоволенням спілкується. Зазначає, що в період лікування дитини, поряд з нею знаходились він та його мати, бабуся дитини, і лише один раз дитина була оглянута в присутності матері, що підтверджується відповідними доказами. Позивач зазначає про те, що має постійне місце роботи та постійний заробіток працює комірником з ТОВ «РОСТ АУТСОРСИНГ» з 04.01.2016 року. За місцем роботи характеризується з позитивної сторони, не має судимостей та відносно нього не ведеться кримінального переслідування, його умови проживання відповідають всім вимогам для проживання малолітньої дитини, фізично та психічно здоровий. 21.08.2016 р. [PERSON] також звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. В позовній заяві просить визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO], залишивши її на утриманні та вихованні матері за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що з 01.02.2014 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, однак 11.07.2017 року нею було подано позовну заяву про розірвання шлюбу, оскільки сімейні стосунки припинилися, вони стали жити окремо. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після припинення сімейних стосунків залишилася жити разом з позивачем-відповідачем [PERSON] Вказує, що в червні 2017 року між ними сталася сварка, і мати позивача-відповідача [PERSON] виставила її зі свого будинку, де вони проживали з чоловіком після одруження, не давши можливості забрати свої речі. Так, вона змушена була переїхати проживати до своїх батьків у місто Хмільник. Після цього вона просила у відповідача про зустріч із донькою, про надання їй можливості забрати її проживати до себе, адже донька ще надто маленька, їй необхідна турбота матері. Вказує, що дитина мешкає разом з [PERSON], який не виховує самостійно їхню доньку, вихованням доньки займається бабуся, мати відповідача. А тому вона не згодна із тим, щоб їхня донька проживала із відповідачем, наполягає на визначенні місця проживання [PERSON] разом з нею, її матірю. Позивач зазначає про те, що має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Проживає у двокімнатній квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Вважає, що проживання доньки разом із нею відповідає її інтересам. За місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до доньки. Ухвалою суду від 21.09.2017 року за клопотанням представників сторін \~обєднано в одне провадження цивільну справу №127/15879/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та справу № 127/17875/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представник позов підтримали,\~посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та обґрунтовуючи їх наданими суду доказами. Позов [PERSON] не визнали та просили у задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні, представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради підтримала висновок органу опіки і піклування від 16.11.2017 р. про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON]. Суду дала пояснення про те, що з моменту народження дитина проживає з батьком в м. Вінниці. В своєму житті іншого місця проживання дитина не пам»ятає. Батьки обоє несуть відповідальність за життя і здоров»я дитини. При наданні висновку комісія виходила з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Все життя дитина мешкає в м. Вінниці в сім»ї батька, відвідує дошкільний навчальний заклад, перебуває на обліку у Центрі первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Вінниці, має друзів та люблячу родину батька. В судовому засіданні відповідач-позивач [PERSON] та її представник свій позов підтримали,\~посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та обґрунтовуючи їх наданими суду доказами. Позов [PERSON] не визнали та просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача-позивача [PERSON] свідки дали такі показання. Свідок [PERSON] дала показання про те, що 26-27 липня 2017 р. вони разом з чоловіком, [PERSON] та її матір»ю приїхали в м. Вінницю до дитини. В хату їх не впустили, вийшла мати [PERSON], дитину не дала, викликала поліцію. Потім приїхав чоловік [PERSON] [PERSON]. [PERSON] в цей час спала, до неї впустили матір [PERSON], але забрати дитину в м. Хмільник не дали. [PERSON] нормально реагує на маму, горнулась до неї та до бабусі матері [PERSON]. Це була друга спроба [PERSON] побачитись з дитиною. В перший раз 05.07.2017 р. свідок не була присутня, із [PERSON] приїздив чоловік свідка [PERSON] Свідок [PERSON] дав показання про те, що на прохання свого товариша батька [PERSON] 05.07.2017 р. вони разом із [PERSON] приїхали в м. Вінницю забрати дитину і речі [PERSON]. На подвір»ї будинку їх зустріла свекруха [PERSON], яка дитину не дозволила забрати, свекруха та [PERSON] обмінялись взаємними образами, було викликано поліцію. Пізніше з роботи приїхав [PERSON], який забрав дитину і на автомобілі повіз невідомо куди. Через два тижні свідка знов попросили поїхати в м. Вінницю забрати дитину. В цей день знову викликали поліцію, дитину не віддали. Зі слів свідка [PERSON] намалагась домовитись про місце проживання дитини з нею. на що батько дитини категорично заперечував. В м. Хмільнику облаштоване місце для проживання дитини, є ліжко, ванна кімната, туалет. Квартира, де мешкає [PERSON] з батьками в м. Хмільнику, двокімнатна площею біля 40 кв. м. Мати Сніжани працює в санаторії, батько на будівництві. До 05.05.2017 р. [PERSON] не забирала дитину, тому що навчалась в м. Бердичеві. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] її дочка, а [PERSON] бувший зять. Діти розлучились, і дитину має виховувати мати. Дочка [PERSON] працює, її заробітна плата 3500-3700 грн. на місяць, робочий день з 9 год. 30 хв. до 16 год., має житло, облаштувала кімнату для дитини, є ліжко, шафа-купе, килими та іграшки. [PERSON] в цій квартирі мешкає разом з батьками. [PERSON] не дає [PERSON] бачитись з дитиною на вихідні. [PERSON] два рази на місяць їздить в м. Вінницю відвідувати дитину. [PERSON] прихильна до матері, але [PERSON] налаштовує дитину проти неї. Дочка [PERSON] навчалась в м. Бердичеві, Коли народилась дитина, вона взяла академічну відпустку. За спільним рішенням [PERSON] і [PERSON] після академічної відпустки вона продовжила навчання в Бердичівському медичному коледжі, тому що вчилась безкоштовно за державним замовленням. Коли дитині було три місяці, [PERSON] мешкала в невістки, виник у них скандал, і на думку свідка тоді і треба було забрати дочку з онукою в м. Хмільник. Свідок підтвердила, що онука [PERSON] перебувала в інфекційному відділенні дитячої лікарні, де за нею доглядала мати [PERSON]. На свято Миколая 19.12.2017 р. [PERSON] та свідок [PERSON] не вітали, подарунок їй привезли пізніше. [PERSON] була в гостях в м. Хмільнику один раз на рік на Пасху. На Новий 2018 рік і Різдвяні свята вони до дитини не приїздили, вважали, що онуку міг привезти до них в м. Хмільник і [PERSON]. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона мешкала із [PERSON] на квартирі в м. Бердичів. Після народження дитини [PERSON] перебувала в академічній відпустці в м. Вінниці. [PERSON] щодня цікавилась здоров»ям дитини по телефону у чоловіка [PERSON], але кожна така розмова закінчувалась скандалом. [PERSON] завжди їздила до дочки з подарунками. Вдома в м. Хмільнику у [PERSON] затишно та охайно, в кімнаті є шафа та стіл для дитини. [PERSON] дуже пишається та любить свою дочку. Стипендія в [PERSON] була від 800 до 1000 грн., їй також давали гроші батьки. Коли [PERSON] хворіла, дитина була із свекрухою. [PERSON] хворіла на ацетон, вірусні інфекції. [PERSON] з дитиною в лікарні не лежала. Вона їздила в м. Вінницю майже на всі вихідні, за винятком днів підготовки до екзаменів. Свідок зі сторони [PERSON] [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] була в неї на квартирі 2 роки, коли вчилась у медичному коледжі в м. Бердичів. Вона отримувала стипендію, все купляла для дитини. В м. Вінницю їздила рідко, тому що в неї не було грошей для проїзду. Свідок неодноразово позичала їй гроші. [PERSON] в м. Бердичів не приїздив. [PERSON] боялась їхати додому в м. Вінницю, плакала, розповідала про постійні скандали. Свідок також чула як [PERSON] сварилась по телефону зі своїм чоловіком. На випуск в медичному коледжі чоловік [PERSON] з дитиною не приїхав. [PERSON] брала гроші в матері. Мати передавала [PERSON] передачі і гроші з м. Хмільника. За найм житла свідкові оплачувала теж мати [PERSON]. [PERSON] розповідала свідку про те, що дочка [PERSON] пішла в дитячий садок. Весь цей час дитина була із свекрухою та батьком [PERSON]. [PERSON] провідувала онуку в м. Вінниці. Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача-відповідача [PERSON] свідки дали такі показання. [PERSON] Юрійович дав показання про те, що з народження дитина [PERSON] знаходиться у м. Вінниці, її вихованням займається [PERSON] і його батьки. Свідок часто бував у них в гостях, тому що разом працювали з [PERSON]. [PERSON] в той час навчалась в медичному коледжі в м. Бердичеві, [PERSON] пропонував їй перевестися в медичний коледж в м. Вінниці, але [PERSON] вирішила продовжити навчання в м. Бердичеві. Свідок часто бував вдома у [PERSON], але він не бачив, щоб [PERSON] гуляла з дитиною. Свідок характеризує [PERSON] як щиру, позитивну, добродушну людину. На думку свідка, для [PERSON] на першому місці було навчання, на другому дитина. Коли дитина хворіла, за нею доглядала матір [PERSON] чи його тітка. [PERSON] кілька разів була в батьків [PERSON] в м. Хмільнику. Свідок теж був у цій квартирі, яка невеликої площі. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] вона знає з 1995 р., він її сусід, разом ходили у школу в м. Муровані Курилівці, Вінницької області, потім сім»я [PERSON] переїхала мешкати в м. Вінницю. [PERSON] свідок знає з весілля. Свідок добре знає цю сім»ю, вона хрещена матір дочки [PERSON]. Коли [PERSON] була вагітна, вона мешкала з [PERSON] та його батьками в їхньому будинку. На сімейних пологах були присутні [PERSON] та його батьки. Після народження дитини [PERSON] біля року була в академічній відпустці, і коли стало питання продовжувати навчання, всі члени родини [PERSON] просили [PERSON] перевестись в медичний коледж в м. Вінниці, на що вона відмовилась і поїхала в м. Бердичів. [PERSON] не на кожні вихідні приїздила до дитини, її батьки онуку навідували рідко. Коли дитина була у присутності [PERSON], вона знаходилась на руках батька [PERSON] чи бабусі [PERSON], його матері. До двох років [PERSON] називала [PERSON] «татом» і «мамою». На трирічний день народження [PERSON] матері [PERSON] не було. [PERSON] кум свідка. Вона вважає його гарним батьком, він дуже любить дочку [PERSON]. [PERSON] свідок не може назвати мамою [PERSON]. Батьків [PERSON] свідок знає з дитинства, раніше мешкали по сусідству в м. Муровані Курилівці, Вінницької області, вони позитивні люди. Коли [PERSON] мешкала з [PERSON] було шанобливе ставлення до невістки, відносились до неї як до своєї дитини. [PERSON] свекрусі по господарству нічого не допомагала. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона сусідка сім»ї [PERSON] по вул. Г.Мороза в м. Вінниці, знає цю гарну сім»ю з 2004 року. [PERSON] одружився із [PERSON], в них народилась дочка [PERSON]. Після народження дочки її вихованням займаються [PERSON] та його батьки. За 3,5 роки від народження дитини свідок бачила [PERSON] разів з чотири. На свято [PERSON] до дитини не приїздила. Зі слів батьків [PERSON] свідку відомо про те, що невістка [PERSON] навчалась. З дитиною в лікарні лежала мати [PERSON] [PERSON]. Свідок вважає, що до невістки в їх сім»ї нормально відносились. З дитиною [PERSON] гуляла по вулиці до переїзду на навчання в м. Бердичів. Колись на вулиці біля їх будинку по вул. Г,Мороза був скандал, і свідок чула як [PERSON] вигукувала до свекрухи «Ви хотіли бути бабусею, то й бавте онуку». Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона тітка [PERSON]. Він був дуже щасливий, коли [PERSON] завагітніла. Вони поїхали до матері [PERSON] в м. Хмільник. Мати влаштувала скандал з тієї причини, що [PERSON] не повідомила її про вагітність раніше. [PERSON] відмінний батько. Для дитини водночас він батько, мати і друг. [PERSON] щаслива, весела, життєрадісна і доглянута. [PERSON] дбає про дитину, про це знає весь мікрорайон Тяжилів. [PERSON] один раз на тиждень-два тижні приїздила до дитини. [PERSON], його батьки та свідок дуже просили [PERSON] перевестись на навчання в м. Вінницю, але вона не погодилась. Коли сестра [PERSON] (мати [PERSON]) травмувалась на подвір»ї і не могла доглядати за дитиною, свідок два місяці була з дитиною в їхньому помешканні в м. Вінниці. В цей період [PERSON] приїздила до дитини 2 чи 3 рази, відносилась до неї як до дитини. ЇЇ батьки до дитини не приїздили. Ставлення батьків [PERSON] до [PERSON] було нормальним. Коли дитина була в лікарні за нею доглядали [PERSON], його мати та свідок. [PERSON] в лікарні не було. Свідок приїздить до сім»ї [PERSON] 2-3 рази на місяць. [PERSON] працює. [PERSON] ходить в дитячий садок, після обіду бабуся водить її на гуртки. У вихідні дні [PERSON] гуляє з дочкою по місту, в парку відпочинку. Свідок [PERSON] дав показання про те, що [PERSON] його син. [PERSON] з народження мешкає разом з ними : батьком [PERSON], дідом та бабою. [PERSON] завжди доглянута, нагодована. [PERSON] вчилась в м. Бердичеві і була можливість в серпні 2015 р. перевести її на навчання в м. Вінницю, але вона відмовилась. Коли [PERSON] навчалась в м. Бердичеві свідок бачив її рідко. На свято Миколая, на Новий 2018 рік, на [PERSON] до дитини не приїздила. Відношення до невістки було нормальне. Коли приїздить [PERSON] дитина називає її мамою. Коли [PERSON] повертається в м. Хмільник дитина за маму не згадує. Свати у вихованні та матеріальному забезпеченні онуки не допомагали. У баби в м. Хмільнику онука [PERSON] була не більше трьох разів. Коли дружина свідка впала на подвір»ї, забила руку і ногу, а за дитиною доглядала сестра дружини [PERSON], [PERSON] до дитини не приїздила. Заслухавши пояснення учасників судового процесу сторін, їх представників, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та відмови у задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) С.С. зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-АМ № 141600. В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-АМ № 285173. В графі «Батьки» зазначені: батько [PERSON]; мати [PERSON]. Подальше спільне подружнє життя у сторін не склалося і 17.10.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Цей факт підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у цивільній справі № 127/14822/17-ц,\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З народження неповнолітня дитина [PERSON] постійно проживає за адресою реєстрації батька по вул. Г.Мороза, 90 в м. Вінниці. Такі факти встановлені судом в судовому засіданні на підставі\~ст. 82 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з характеристиками, які видані : головою квартального комітету «Надія» від 19.09.2017 року\~ з колишнього місця роботи ПП «Фірма «Владислав» та з нинішнього місця роботи ТОВ «РОСТ АУТСОРСИНГ» від 10.07.2017 року [PERSON] за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно. Скарг на його поведінку не надходило. В даний час працює на посаді комірника підрозділу з обслуговування «Еліт», що підтверджує довідка від 06.11.2017 року №11-06-01, видана ТОВ «РОСТ АУТСОРСИНГ». За час роботи показав себе як чесна та відповідальна людина. Сумлінний працівник, добросовісно відноситься до поставлених задач, в колективі користується повагою колег. Згідно з характеристиками, які видані Комунальним вищим навчальним закладом «Бердичівський медичний коледж» від 12.07.2017 року,\~ за місцем проживання Хмільницькою міською радою Вінницької області, ДП «Клінічний санаторій «Хмільник» від 11.09.2017 року [PERSON] за місцем навчання, проживання та роботи характеризується позитивно. Зарекомендувала себе як зразкова громадянка, підтримує добрі стосунки в сімї. [PERSON] працює у ДП «Клінічний санаторій «Хмільник» на посаді медичної сестри, що підтверджується довідкою від 18.08.2017 року №01-22/313. За період роботи проявила себе як дисциплінований, відповідальний, професійно-грамотний працівник. Користується авторитетом серед співробітників та пацієнтів. Згідно з довідкою №05-01/32 від 10.07.2017 року та довідкою №05-01-07/47 від 20.09.2017 року, яка видана дошкільним навчальним закладом №14 Вінницької міської ради, дитина [PERSON] відвідувала ДНЗ №14 групу раннього віку №1, а згодом молодшу групу № 10. Дівчинка врівноважена, активна, має гарні здібності, завжди охайна. Її вихованням повністю займається тато [PERSON], який забезпечує доньку всім необхідним для відвідування дитячого садка. Маму [PERSON] бачили лише один раз, коли вона привела дитину вперше до садочку. Вона не відвідує батьківські збори, не приводить і не забирає дитину з садочка. Ні особисто, ні по телефону не цікавиться своєю дитиною. Відповідно до наданої на адвокатський запит відповіді від 01.09.2017 року 05-01-07/43, наданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад № 14 Вінницької міської ради» заяву та необхідний пакет документів про прийняття дитини [PERSON] до дошкільного навчального закладу № 14 були написані та надані мамою [PERSON] 10.08.2016 року. Згідно з довідкою від 14.07.2017 року про склад сім'ї, яка видана квартальним комітетом «Надія», сім»я [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] складається з таких осіб: [PERSON], [INFO], батько, власник будинка; [PERSON], [INFO], мати, дружина власника будинку; [PERSON], [INFO], син; [PERSON], [INFO], онука власника. І батько, і мати [PERSON] мають особисті доходи, сторонньої допомоги з утримання не потребують. Батько позивача-відповідача [PERSON], відповідно до наданого листа Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області №Л-47ад від 25.09.2017 року до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, компрометуючих матеріалів на [PERSON] не має. Згідно з Актом від 19.07.2017 р., складеного сусідами та затвердженого головою Квартального комітету «Надія», сусіди підтвердили той факт, що відповідач-позивач [PERSON] не проживає за адресою [INFO] з вересня 2015 року. [PERSON] опікується лише батько [PERSON], бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Характеризують сім'ю з позитивної сторони. Вказують, що дитина завжди охайна, проживає в гарних умовах. Те, що особи які зазначені в акті дійсно є сусідами [PERSON] підтверджується довідкою, виданою Квартальним комітетом «Надія» 21.02.2017 року. Відповідно до інформації, зазначеної в довідці про реєстрацію місця проживання особи від 12.07.2017 р. №17-28/808, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради Вінницької області, [PERSON] зареєстрована за адресою:[INFO]. Згідно з довідками, які видані ТОВ «РОСТ АУТСОРСИНГ» від 04.07.2017 року та 20.09.2017 року \~позивач-відповідач [PERSON] отримав наступну заробітну плату - з січня 2017 року по червень 2017 року - 19\~071,77 грн., з липня 2017 року по серпень 2017 року - 6524, 62 грн. Згідно з довідкою, виданою ДП «Клінічний санаторій «Хмільник» від 18.08.2017 р. №01-22/313 посадовий оклад відповідача-позивача [PERSON] складає 3664,00 грн. Відповідно до довідки від 21.07.2017 р. №08-00-019-30957, яка видана Департаментом соціальної політики Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, на рахунок [PERSON] нараховувалась та виплачувалась допомога при народженні першої дитини в сумі 30\~960 грн. (одноразова сума в розмірі 10\~320 грн., решта суми виплачувалась протягом наступних 24 місяців рівними частинами у розмірі 860 грн.). Побутові умови для проживання, які може забезпечити [PERSON] В,В. сімя проживає в будинку за адресою вул. Г.Мороза,90 м. Вінниця, належному [PERSON], батькові позивача-відповідача, який складається з 4-х кімнат, вітальні, кухні, ванної та туалету загальною площею 120 кв. м. Санітарний стан житлового приміщення відмінний, санітарно-гігієнічні норми дотримуються. Для дитини є дитяче ліжко, іграшки, одяг, взуття, є постільні речі. Відтак, [PERSON] може забезпечити дочці належні умови для проживання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Побутові умови для проживання, які може забезпечити [PERSON], згідно з актом обстеження умов проживання квартири за адресою : [ADDRESS] від 12.07.2017 року та 15.09.2017 року,\~такі : 1/3 частка квартири на праві власності належить [PERSON], дві інших частки квартири належать її батькам. Житлова площа квартири 29.2 кв.м, загальна 33, 1 кв.м. В квартирі проживає три особи, а саме: [PERSON] (відповідач-позивач), [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). В квартирі зроблений ремонт, кімнати умебльовані. [PERSON] [PERSON] може проживати з матірю в одній кімнаті, де для дитини є окреме дитяче ліжко та інші відповідні меблі. Відповідно до наданих суду медичних довідок: [PERSON] фізично здоровий, на обліку у психіатра не перебував та не перебуває (медична довідка від 14.09.2017 року серія 4 НТН № 079229), на диспансерному обліку в КЗ ВОНД «Соціотерапія» з приводу хронічного алкоголізму, наркоманії, токсикоманії не перебував, за наркологічною допомогою не звертався (довідка видана КЗ ВОНД «Соціотерапія»). Також, на обліку в протитуберкульозному диспансерному відділені не перебував (довідка від 13.09.2017 року № 875 видана МКЛ № 1 м. Вінниці), на обліку у Вінницькому обласному клінічному шкірно-венерологічному диспансері не перебуває (довідка від 13.09.2017 р. №2817). Довідки, надані [PERSON], підтверджують те, що вона на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не знаходилась, за медичною допомогою не зверталась (довідка видана Хмільницькою ЦРЛ від 12.07.2017 року), також [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-психіатра при Хмільницькій ЦРЛ не знаходилась, за психіатричною допомогою не зверталась (довідка видана Хмільницькою ЦРЛ від 12.07.2017 року). Відповідно до інформації зазначеній в довідці № 12 від 12.07.2017 року, яка видана КВНЗ «Бердичівський медичний коледж» [PERSON] в період з 01.09.2012 року по 04.07.2017 року навчалась в «КВНЗ «Бердичівський медичний коледж». Під час навчання брала академічну відпустку по догляду за дитиною на період з 01.09.2014 року по 31.08.2015 року. У відповіді на адвокатський запит вих. №418 від 14.08.2017 року, яка надана КВНЗ «Бердичівський медичний коледж» вказано те, що [PERSON] дійсно навчалась у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання, та їй надавалась академічна відпустка на період з 01.09.2014 року по 31.08.2015 року (наказ № 190-у від 29.08.2014 року). Довідкою, наданою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 09.08.2017 року № 734 підтверджено те, що дитина [PERSON] проживає за адресою : [INFO]. [PERSON] знаходиться під наглядом в КЗ «ЦПМСД №1» з народження. [PERSON] здорова, на диспансерному обліку не перебуває. Потребує батьківського піклування, виходячи з віку дитини. Вінницькою обласною клінічною дитячою інфекційною лікарнею на адвокатський запит було надано відповідь від 07.09.2017 року № 939-з, що дитина [PERSON], [INFO], дійсно знаходилась на стаціонарному лікуванні в інфекційно-боксовому відділені з 08.08.2014 року по 11.08.2014 року. По догляду за дитиною знаходилась мати [PERSON] Згідно з відповіддю, наданою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 21.07.2017 року № 655 на адвокатський запит, [PERSON] відповідно до даних амбулаторної карти ф-112 оглядалась: 05.08.2016 року в амбулаторії у присутності мами, 20.03.2017 року вдома у присутності бабусі, 22.03.2017 року, 24.03.2017 року, 05.07.2017 року, 18.07.2017 року в амбулаторії у присутності батька та бабусі. Згідно з довідкою, виданою Вінницькою обласною клінічною дитячою інфекційною лікарнею від 19.07.2017 року № 30 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в інфекційно-боксовому відділені з 12.03.2017 року по 17.03.2017 року. По догляду за дитиною перебувала бабуся [PERSON]. Що стосується висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 16.11.2017 р. №01-00-011-49708, то суд зазначає, що в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, що підтверджують наведені в ньому обставини : малолітня [PERSON] народилася у м. Вінниці, з моменту народження по теперішній час проживає з батьком [PERSON] у м. Вінниці, по вул. Г.Мороза, 90; у м. Вінниці батьком дитини [PERSON] для дитини створені належні умови проживання і виховання; дитина перебуває на обліку у Центрі первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Вінниці з моменту народження, отримує необхідну медичну допомогу; дитина відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад №14 Вінницької міської ради»; дитина має позитивне оточуюче середовище : друзів на вулиці по місцю проживання, люблячих родичів по батьківській лінії, які проявляють турботу до дитини; житло, родинне та оточуюче середовище у м. Вінниці є звичними для малолітньої дитини, зміна місця проживання та оточуючого середовища може негативно вплинути на психологічний стан дитини та завдати їй психічної шкоди. Відповідно до ст. 19 СК України висновок органу опіки і піклування має рекомендаційний характер, суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування. Проте суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок органу опіки і піклування Вінницької міської ради від 16.11.2017 р. №01-00-011-49708. На переконання суду, орган опіки і піклування правильно застосував положення п. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Питання щодо визначення місця проживання дитини врегульовано ст.ст.\~160,\~161 СК України. Згідно\~зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Права малолітніх і неповнолітніх дітей закріплені у\~Конституції України,\~Конвенції ООН «Про права дитини», \~Декларації прав дитини, Законом України «Про охорону дитинства». Питання щодо визначення місця проживання дитини в даному випадку постало у зв'язку із погіршенням стосунків між сторонами та розірванням шлюбу між ними. При визначенні місця проживання суд враховував особисту прихильність дитини [PERSON] до батька [PERSON],\~ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Щодо прихильності дитини до батька суд виходив з тієї обставини, що більшість часу у спілкуванні та вихованні дитини з її народження займається саме батько. З показань свідків зі сторони [PERSON] встановлено, що дитина знає свою маму, але за час її відсутності про маму не згадує. [PERSON] весела, життєрадісна в сім»ї батька [PERSON]. Що стосується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, то судом встановлено наступне. Позивач-відповідач [PERSON] постійно, з дня народження піклується про свою дочку, забезпечує її одягом, харчуванням, засобами для розвитку, дитина перебуває на повному утриманні та вихованні батька, що підтверджується доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні. Відповідач-позивач [PERSON] як мати не створила належних умов для повноцінного розвитку та проживання дитини, за час відвідування дитиною дитячого дошкільного закладу жодного разу не була в цьому закладі (за виключенням, коли вперше привела дитину до садка у серпні 2016 року), не цікавилася ступенем розвитку дитини, а тому, на переконання суду, не має на даний час можливості повноцінно забезпечити умови для проживання, утримання та гармонійного виховання дочки.\~\~\~\~\~\~ Згідно з нормами ст. 51 Конституції України та ч. 6 ст. 7 \~СК України\~матір і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини в будь-якому віці. Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Разом з тим, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що відповідач- позивач [PERSON] не може забезпечити належні умови для проживання дитини, які вказані у вищевказаній нормі міжнародного права. Суд також зазначає, що принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що для матері малолітньої дитини заздалегідь встановлено перевагу перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що передбачено ст. 141 СК України та Конвенцією про права дитини. Слід зазначити, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо наявні обставини, за яких дитині краще проживати з батьком, ніж з матір'ю. Враховуючи вищевикладені обставини, встановлені при розгляді справи, системно проаналізувавши їх, та перевіривши їх відповідність до норм права, які регулюють права дитини, суд в цьому випадку вважає, що проживання малолітньої дитини з батьком якнайкраще забезпечить інтереси дитини, ніж її проживання з матірю. Цивільним законодавством України місце проживання тлумачиться як житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може проживати у приміщенні, яке належить їй на праві власності, за договором найму (піднайму), на інших законних підставах. Суд наголошує на тій обставині, що відповідач-позивач [PERSON] проживає у житловому приміщені, яке має 29.2 кв. м, крім того в цій квартирі також проживають її батьки, а позивач-відповідач [PERSON] мешкає та зареєстрований в будинку, частина якого виділена для окремого проживання дитини, така житлова площа обладнана не тільки для проживання, а й для навчання дитини. Згідно\~зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Малолітньою вважається дитина віком до 7 років. Суд при вирішенні справи врахував, крім інших чинників, інтереси дитини, [PERSON], зокрема, моральний клімат, який може забезпечити кожен із батьків, (постійний догляд, спокій в сім'ї), позитивне оточуюче середовище : друзів на вулиці за місцем проживання, люблячих родичів по батьківській лінії, які проявляють турботу про неї, а також те, що дитина з народження проживає в помешканні свого батька, за місцем проживання майже два роки відвідує дитячий садок, в якому теж має друзів. [PERSON] перебуває на обліку у Центрі первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Вінниці з моменту народження та отримує необхідну медичну допомогу. Також при вирішенні справи суд враховує особистий вклад кожного з батьків, насамперед, у духовний та моральний розвиток дитини завдяки власним моральним якостям. Так, відповідач-позивач [PERSON] не в повній мірі докладала зусиль для розвитку та виховання дитини. А саме після закінчення академічної відпустки, вона поїхала з місця проживання своєї дочки продовжувати навчання в м. Бердичів, хоча в родині обговорювалось питання про можливість продовження навчання в медичному коледжі в м. Вінниці після закінчення академічної відпустки. Мати [PERSON] відвідувала дочку рідко, що підтверджено матеріалами справи та показаннями свідків, хоча у неї були два дні вихідних щотижня та канікули. В цей період недостатньо цікавилась розвитком, вихованням та здоровям своєї дитини, не була присутня у періоди лікування дочки в медичних закладах. Слід зазначити, що при визначенні місця проживання дитини з одним з батьків, другий з батьків зберігає всі свої права та обов'язки щодо дитини, тобто, відповідач- позивач\~[PERSON] має можливість приймати участь в утриманні та вихованні дитини. В даному випадку судом враховано роз»яснення, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України»,\~в якому зазначено, що вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обовязків батька та матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. \~Також судом було враховано роз»яснення, які містяться в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, в якому зазначено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Отже, судом встановлено, що малолітня дитина не згадує про маму, прихильна до батька [PERSON] що, на думку суду, є природнім, адже, проживаючи з батьком, дитина проживає серед родичів, яких вона добре знає та щоденно бачить, в спокійній обстановці, яку суд характеризує як сімейну. \~\~\~\~\~Також при вирішенні спору було враховано положення\~Закону України «Про охорону дитинства». \~\~\~\~\~Згідно зі ст. 1 вищевказаного Закону\~забезпечення найкращих інтересів дитини дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоровя, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. \~\~\~\~ Суд в такому випадку вважає, що ухваленням рішення про проживання дитини з батьком [PERSON] буде досягнута мета задоволення індивідуальних потреб дитини \~[PERSON], відповідно до її віку, стану здоровя, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної належності. \~\~\~\~\~Згідно\~зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд вважає, що проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] забезпечить дитині рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно\~із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Зважаючи на вищевказану норму, суд вважає, що проживання малолітньої дитини з батьком [PERSON] в більшій мірі відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, ніж проживання дитини з матірю [PERSON] \~\~\~\~\~Судом враховано норми Конвенції «Про права дитини» та Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН від 20.11.1959 року. \~\~\~\~ Так, відповідно до Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Вирішуючи справу, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення від 01.07.2017 року ухвалене Європейським судом з прав людини у справі «М.С. проти України», яким було констатовано порушення вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, через відмову визначення місця проживання дитини шляхом обєктивного зясування всіх обставин та деталей та «в якнайкращих інтересах самої дитини», а не шляхом використання презумпції на користь матері. Також в рішенні було констатовано порушення Україною прав батька при розгляді справи щодо визначення місця проживання дитини. Зокрема, у рішенні наголошувалося на тому, що при розгляді справ такої категорії слід враховувати у першу чергу інтереси дитини. При розгляді справи було встановлено, що інтереси дитини будуть якнайкраще враховані за умови проживання дитини з батьком дитини. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08.07.2003 року, «Цаунеггер проти Німеччини» від 03.12.2009 року). Зокрема, у рішенні «[PERSON] проти Росії» №30078/06 від 22.03.2012 р. суд зазначив наступне: гендерні стереотипи, які диктують сприйняття жінки як особи, яка здебільшого піклується про дітей, а чоловіка як годувальника, самі по собі не можуть становити достатнє виправдання різниці у поводженні; що ж стосується твердження про особливу роль жінки у вихованні дітей, Європейський суд зазначає, що у справі «Петровіц проти Австрії» він відмічав про поступову еволюцію суспільства в сторону рівного поділу обовязків чоловіків і жінок по вихованню дітей; різниця у ставленні є дискримінаційною,\~\~якщо немає жодних обєктивних чи обґрунтованих причин для цього; відмінність у ставленні не може бути виправдана традиціями, які панують у країні . Також, згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань судової практики у справах про визначення місця проживання дитини» від 17.08.2017 р. під час вирішення такої категорії справ слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Схожа норма міститься також у частині 6 статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обовязків жінки і чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин.\~ Підсумовуючи вищевказане, судом при винесенні рішення були враховані наступні обставини: - наявність колегіального письмового висновку органу опіки та піклування щодо вирішення спору відносно проживання дитини; - проживання дитини тривалий час з народження і до нині разом з батьком; - ставлення батьків до виконання своїх обов'язків; - умови проживання батьків. Так, згідно\~зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також оцінивши достатність та взаємозвязок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved