Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

22.07.2016 позивач звернувся з в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь кошти, в розмірі понесених витрат в сумі 42 835, 62 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 840, 00 грн., судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 24.12.2014 в м. Києві на вулиці Володимирський узвіз з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок чого було пошкоджено автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], та завдано його власнику [PERSON] матеріального збитку. Оскільки на час вказаної ДТП відповідач не мав чинного полісу страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ за заявою потерпілого та з урахуванням звіту від 16.02.2015 №10751, здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 42 835, 62 грн., набувши у зв'язку з цим права зворотної вимоги до відповідача в межах понесених витрат. Крім того, позивач посилається на те, що у зв'язку з ДТП ним понесені витрати на залучення аварійного комісара у розмірі 840, 00 грн., які відповідно до закону мають бути відшкодовані відповідачем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням зазначених обставин, зважаючи, що розгляд справи у відсутності особи, яка бере участь у справі, є правом сторони відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін, у даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2014 року о 16 год. 40 хв. відповідач, керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], в м. Києві на вулиці Володимирський узвіз, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, не обрав безпечну швидкість, порушивши п.п. 12.1, 13.1 ПДР, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.01.2015, відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу. У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON] 26.12.2014 [PERSON] подано до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 12.02.2015 подано до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування. 31.12.2014 МТСБУ звернулося до ТОВ «ЕАК «Довіра», оцінювачем (аварійним комісаром) якого, проведено огляд пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], та складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 16.02.2015 №10751. Згідно зазначеного звіту визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, в т.ч. ПДВ, складає 51 402, 74 грн. Відповідно до рахунку ТОВ «ЕАК «Довіра» від 18.02.2015 №10751 та акту виконаних робіт, вартість послуг аварійного комісара склала 840, 00 грн. Згідно довідки від 27.02.2017 №1 МТСБУ розраховано суму страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу, без ПДВ - 42 835, 74 грн., та відповідно до наказу від 17.03.2015 №1353 прийнято рішення здійснити виплату на користь [PERSON] Відповідно до платіжного доручення від 12.03.2015 №9926 МТСБУ здійснено перерахування коштів за послуги аварійного комісара в розмірі 840, 00 грн., відповідно до платіжного доручення від 20.03.2015 №1353 МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 42 835, 74 грн. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, оскільки внаслідок протиправних, винних дій відповідача, які виразилися у порушенні ПДР, завдано шкоду майну [PERSON], яка полягає у пошкодженні автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], суд прийшов до висновку, що у останнього перед власником майна виник обов'язок відшкодувати завдану шкоду. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як встановлено судом, у рахунок відшкодування зазначеної шкоди позивачем сплачено на користь потерпілого страхове відшкодування. Оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач після сплати страхового відшкодування набув право на регресний позов до відповідача. Таким чином, оскільки позивачем понесені витрати у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, а відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів, в розмірі понесених витрат в сумі 42 835, 62 грн., та витрати за послуги аварійного комісара в сумі 840, 00 грн. є законними та обґрунтованими. З урахуванням зазначеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved