Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини, а тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позов повністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2006 року, який було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.08.2015 року у справі № 759/6349/15-ц (пр. № 2/759/3590/15). Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та рішенням суду (а. с. 3-4). В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ в м. Києві (а. с. 5). Сторони не змогли добровільно домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому аліменти підлягають присудженню в судовому порядку. Оскільки відповідач визнав позов, суд керується наступним. Частинами 1, 2, 4 статті 174 ЦПК України встановлено: позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», з'ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах (стаття 173 ЦПК). У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову в даній справі є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов визнано особисто відповідачем. Враховуючи наведене, наявні всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони знайшли підтвердження в ході судового розгляду і є належним чином доведеними. Суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved