Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

22.02.2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області 30 грудня 2002 року, актовий запис № 22. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня місяця 2015 року сімейні відносини з відповідачем не підтримує. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення звичайних побутовий питань, Все це спонукало до розриву їхніх відносин. Вважає, що дані конфлікти можуть негативно вплинути на психіку та світогляд їхньої спільної дитини. Подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу є неможливе і таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Просила суд розірвати укладений між ними шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Також просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, суд не повідомив про причини неявки. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області 30 грудня 2002 року, актовий запис № 22. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позовні вимоги підлягають задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved