Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

23.01.2017року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі виконкому Лиманської міської ради про визнання права власності на спадкове майно (а.с.3-4). Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явилась, просить позовні вимоги, задовольнити, розглянути справу в її відсутності, про що до суду надала відповідну заяву (а.с.53). Представник відповідача Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі виконкому Лиманської міської ради у судове засідання не з*явився, просить розглянути цивільну справу у відсутності відповідача, про що надав до суду відповідну заяву (а.с.50,51). Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. ст. 529, 534,549 ЦК України (в редакції 1963року), ст. ст. 25, 328, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України (в редакції 2004року), постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України про розгляд цивільних справ про спадкування від 01.03.2013року. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 27.11.1984року померла [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] (колишнє м. Красний Лиман), Донецької області (а.с. 39-42). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: вул. Курортна, 63, м. Лиман, Донецька область. Зазначене нерухоме майно належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради 24.09.1974року, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Красний Лиман 27.09.1974року за № 2290 (а.с. 12, 13). [PERSON] на випадок своєї смерті залишила особисте розпорядження заповіт (а.с. 11). Відповідно до змісту заповіту все майно, яке буде належати [PERSON] на день смерті, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Красний Лиман, вул. Курортна, 63, заповідач заповідав [PERSON] (а.с.11). Заповіт посвідчено 17.11.1984року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори за реєстром № 2123 (а.с.11). [PERSON] син спадкодавця [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р чинній на момент відкриття спадщини) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до 534 ЦК України (в редакції 1963р чинній на момент відкриття спадщини) [PERSON] являвся спадкоємцем за заповітом. Спадкоємець [PERSON], згідно вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р чинній на момент відкриття спадщини), прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявив про відмову від неї. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, або мали право на обов*язкову частку у спадщині, відсутні (а.с. 52). [PERSON] фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив свої спадкові права. 20.10.2006року помер [PERSON], який постійно проживав [INFO] (а.с. 10, 51). Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вулиця Курортна, 63, м. Лиман, Донецької області, який на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради 24.09.1974року, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Красний Лиман 27.09.1974року за № 2290, належав [PERSON], яка померла 27.11.1984року, та після її смерті спадкове майно прийняв її син [PERSON], але юридично не оформив свої спадкові права, помер 20.10.2006року(а.с. 39-43). Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом на майно спадкодавця [PERSON], померлого 20.10.2006року, є його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, т.я. постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від неї. (а.с. 7, 39-42). 15.03.2007року [PERSON] подала до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер 20.10.2006року. Спадкоємець [PERSON] проживає і зареєстрована у спадковому будинку з 12.03.1973року по теперішній час (а.с. 39-40, 52). Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадщину, після смерті чоловіка - [PERSON], померлого 20.10.2006року, прийняла, оскільки своєчасно подала до нотаріуса заяву про її прийняття. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] відсутні (а.с.52). Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з господрськми спорудами та будівлями, яке розташований в м. Лиман, Донецької області, вул. Курортна, 63. Правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно на спадкодавця [PERSON] юридично не оформлені. Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 03.11.2016року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 20.10.2006року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації відповідно до закону, щодо належності цього майна спадкодавцеві. На теперішній час спадкоємець [PERSON] не має можливості оформити у нотаріуса спадщину, та вимушена звернутися з позовом до суду. Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON], який помер 20.10.2006року.

Outcome: approved