Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

23.01.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (третя особи - Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради) про визначення місця проживання малолітніх дітей. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2020р. головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 17.02.2020р. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні в підготовче засідання (а.с. №49). На ухвалу суду від 16.03.2020р. Головним Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 28.04.2020р. надана інформація про перетин кордону України [PERSON] на період з 01.06.2019р. по 16.03.2020р. (а.с. №66). Висновок виконкому Соборної районної у м. Дніпрі ради від 03.04.2020р. за № 73/05-38 про доцільність визначення місця проживання трьох малолітніх дітей з батьком надано суду представником третьої особи 06.04.2020р. (а.с.№ 82-83). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 25.05.2020р.,під час якого задоволено клопотання про допит свідків (а.с. №112). В обґрунтування позовних вимог позивач по тексту позову зазначив, що він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2009р. по 13.03.2020 р . Від шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньок-двійнят [PERSON] і [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршилось, постійно виникали сварки. В липні 2019р. поведінка відповідачки стала агресивною та неадекватною. З осені мати не бачиться з дітьми, не займається їх вихованням, з позивачем спілкується дуже рідко лише по телефону, постійно погрожуючи, що забере дітей і вивезе їх за межі країни. У жовтні він змушений був звернутися до виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради із заявою про визначення місця проживання дітей. Рішенням виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради від 18.10.2019р. № 343 «Про визначення місця проживання дітей» визначено місце проживання усіх трьох малолітніх дітей з ним. Діти зареєстровані і проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності в цілому. У кожного з дітей у цій квартирі облаштовані свої зони комфорту. Старший син [PERSON] навчається у КЗ освіти «Спеціалізована школа № 67 еколого-економічного профілю» ДМР (м. Дніпро, пров. Євгена Коновальця, 6), а двійнята відвідують дитячий садок «Шолом-бебі» з жовтня по квітень, а в теплий період року проживають у заміському будинку у смт. Піщанка. Саме він оплачує послуги двох нянь, які відводять дітей до дитячих гуртків та спортивних секцій. Відповідачка з родиною не проживає з кінця серпня 2019р., оскільки залишилася проживати у Відні, залишається зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Позивач впевнений, що місце проживання дітей разом з ним, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , відповідає потребам дітей, інтересам та власній волі. Позивач зазначав, що має стабільні доходи від діяльності сільськогосподарського виробничого кооперативу «Андріївський», має акції цієї компанії, від яких отримує дивіденди, отже в змозі забезпечити дітям гарну освіту і добробут, має двох нянь, водія та домогоспордарку. Просив юридично закріпити місце проживання трьох малолітніх дітей разом з ним до того часу, коли вони матимуть можливість самостійно обирати місце свого проживання. До того ж, на думку позивача, відповідачка зараз налаштовує своє особисте життя і не цікавиться навчальним процесом та вихованням дітей. Турбуючись про своїх дітей, позивач, як законослухняний громадянин, змушений звернутись до суду з дійсним позовом для уникнення жодних незручностей чи труднощів в питаннях організації життя своїх малолітніх дітей. На підставі викладеного, посилаючись на норми ст.161 СК України, просив задовольнити його позовні вимоги. В ході судового розгляду справи 21.07.2020р. позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні В судовому засіданні зазначив, що судові витрати у справі покладає на себе. Представники позивача адвокат Сазонова М.Л. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12.10.2019р. та ордеру від 22.01.2020р.- а.с. № 59,60) та адвокат Сухолітко Г.В. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.07.2020р. та ордеру від 02.07.2020р.- а.с. № 125-127, 129) в судовому засіданні 21.07.2020р. позовні вимоги [PERSON] підтримали, наполягаючи на їх задоволенні з підстав передбачених ст.ст. 160-161 СК України. Відповідачка в підготовчі засідання, які призначалися на 16.03.2020р., 06.04.2020р., 25.05.2020р., в судові засідання, які призначалися на 02.07.2020р. та 21.07.2020р., неодноразово не з,явилась, про дату розгляду справи судом кожного разу повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ч.4, ч.8 ст. 128 ЦПК України, а саме за адресою, яка надана ВОМІ ГУ ДМС України у Дніпропетровській області (а.с. № 48), втім до суду повертались конверти із судовими повістками та копією позовної заяви з додатками з позначками на конвертах «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. № 72, 85, 88, 132, 134). Крім того, про дати судових засідань 02.07.2020р. та 21.07.2020р. відповідачка повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада» (а.с. № 118, 135). Між тим, причини неявки суду не сповістила, правом на подачу відзиву на позов не скористалась. Отже, у відповідності до положень ч.8, ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена про розгляд справи належним чином. Представник третьої особи - Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради) - Голик О.І. (діє на підставі довіреності від 25.11.2019р. - а.с. № 131) в судовому засіданні 21.07.2020р. вважала, що позовні вимоги підлягають задоволенню, підтримала висновок від 03.04.2020р. за № 73/05-38 про доцільність визначення місця проживання трьох малолітніх дітей з батьком. При розгляді справи в судовому засіданні 21.07.2020р. у відповідності до вимог ч.1 ст. 247 ЦПК України здійснювалась повна фіксація судового процесу технічними засобами. З урахуванням повторної неявки відповідачки в судові засідання при належному повідомленні у відповідності до вимог ч.4, ч.8 ст. 128 ЦПК України про дати судових засідань 02.07.2020р. та 21.07.2020р., суд розглянув справу за правилами ст. 223 ЦПК України за відсутності відповідачки, про що 21.07.2020р. постановлена ухвала (без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) (а.с. № 195-199, дія № 23). Вислухавши думки позивача, його представників, представника третьої особи, приймаючи до уваги неодноразову неявку відповідачки в підготовчі засідання у справі та повторну неявку в судові засідання, 21.07.2020р. судом постановлена ухвала (без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) про винесення по справі заочного рішення у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України (а.с. № 195-199, дія № 28). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази на підставі положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 03.05.2009р. по 13.03.2020р., коли шлюб було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2020р. Рішення набрало законної сили, не оскаржувалось відповідачкою (а.с. №11,138-141). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньок-двійнят [PERSON] і [PERSON] , [INFO] (а.с. № 12-35). У вересні 2019р. [PERSON] повернувся з усіма трьома дітьми з Відня до Дніпра, дружина відмовилась повернутися до України, та залишилася проживати у Відні. Варто зазначити, що 13.12.2016р. [PERSON] надавала нотаріально посвідчену згоду впродовж трьох років (до 13.12.2019р.) на багаторазові тимчасові поїздки усіх трьох дітей (як разом, так і кожному окремо і незалежно один від одного) за кордон у супроводі батька - [PERSON] (а.с. № 95-96). Як зазначав позивач по тексту позову до суду та в судовому засіданні, він з колишньою дружиною майже не спілкується з приводу виховання та утримання дітей, бо вони і так завжди знаходились і знаходяться під його особистим піклуванням. Ухвалою суду від 16.03.2020р. Головним Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 28.04.2020р. надана інформація про перетин кордону України [PERSON] за період з 01.06.2019р. по 16.03.2020р., з якого вбачається, що [PERSON] за цей період з 08.06.2019р. до 21.06.2019р., 24.06.2019р. по 29.06.2019р. перебувала за кордоном, усі рейси Дніпро-Відень, Відень-Дніпро. Отже ця відповідь дає суду можливість зробити висновок, що [PERSON] відлетіла до Відня 25.08.2019р. і до України станом на дату запиту (16.03.2020р.) не поверталась (а.с. №66). Втім , усі допитані свідки підтвердили, що відповідачка не поверталась до України також і станом на день розгляду справи судом 21.07.2020р. Позивач є законослухняним громадянином та бажає юридично закріпити місце проживання дітей разом з ним до того часу, коли вони матимуть можливість самостійно обирати місце свого проживання. В жовтні 2019р. позивач був змушений звернутися до виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради із заявою про визначення місця проживання дітей, оскільки при вирішенні питань освіти, відпочинку та лікування дітей були бюрократичні незручності як для батька, з яким залишилися проживати діти. Рішенням виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради від 18.10.2019р. № 343 «Про визначення місця проживання дітей» визначено місце проживання усіх трьох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 42-43). В рішенні зазначено, що [PERSON] на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно. Діти зареєстровані і проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності в цілому на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2009р. (а.с. № 33-35, 36, 37). В матеріалах справи також наявні сертифікати від 11.10.2019р. на ім`я [PERSON] , які свідчать про те, що він не перебуває на обліку у нарколога та психіатра (а.с. № 93). Старший син [PERSON] закінчив 3-й клас Комунального закладу освіти «Спеціалізована школа № 67 еколого-економічного профілю» Дніпровської міської ради, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, пров. Євгена Коновальця, буд. 6 (а.с. № 40, 143). З характеристики [PERSON] з навчального закладу вбачається, що протягом 2019р.-2020р. навчального року його мати не з,являлася, вихованням сина протягом навчального року займається батько (а.с. № 144). Молодші діти відвідують дитячий садок « Шолом - бебі » з жовтня 2019р. по квітень 2020р., а в теплий період року проживають у заміському будинку батька у смт. Піщанка. Саме позивач оплачує послуги цього дитячого садочку, двох нянь для дівчат-двійнят, які відводять дітей до дитячих гуртків та спортивних секцій, а також займаються їх доглядом вдома. Ці обставини підтвердили і допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач має стабільні доходи від діяльності сільськогосподарського виробничого кооперативу «Андріївський», що підтверджується довідками про доходи № 2509-1 від 25.09.2017р. та № 21 від 09.08.2019р., так за результатами діяльності кооперативу у 2017р. [PERSON] у 2018р. було нараховано та сплачено 7 500 00 грн., а за результатами діяльності кооперативу у 2015р.-2016р. [PERSON] у 2017р. було нараховано та сплачено 37 174 000 грн., (а.с. № 41, 142). Отже, суд зазначає, що [PERSON] має стабільний та високий рівень доходу від акцій компанії, які йому приносять дивіденди і може забезпечити усім трьом дітям гарну освіту, добробут, лікування та відпочинок. Щодо характеристики особи позивача, як члена суспільства, суд зазначає, що він обіймає посаду Президента федерації воднолижного спорту та вейкбордингу України з 14.06.2011р. по дату розгляду справи судом, про що свідчить довідка від 25.02.2020р. (а.с. № 94). Крім того, [PERSON] на праві власності (в цілому) належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 199,4 кв.м. (а.с. № 36-39). Представником Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради - Голик О.І. до матеріалів справи долучено 2 акти обстеження житлових умов для дітей в квартирі [ADDRESS] , а саме від 11.10.2019р. та від 13.03.2020р. (а.с. № 148, 149). В цих актах зазначено, що для проживання дітей у цій квартирі батьком створені належні умови, діти забезпечені всім необхідним. Як зазначає позивач, так як підтвердили усі допитані 21.07.2020р. свідки, протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршилось, постійно виникали сварки, вихованням та доглядом за дітьми відповідачка не переймалась. В липні 2019р. поведінка відповідачки стала взагалі агресивною та неадекватною. Свідок [PERSON] (друг позивача, за освітою лікар) був особисто присутнім при ситуації в серпні 2019р., коли син попросив мати по дорозі з аеропорту заїхати подивитися стадіон, у відповідь на що в грубій формі вона відмовила [PERSON] , пояснивши, що він руйнує її плани. При цьому, у [PERSON] почервоніло обличчя, почався тремор, виділилася слина. Також, свідок суду розповів, що взагалі відповідачка мало переймалася дітьми, навіть коли вони жили разом з чоловіком, ніколи не починала та не підтримувала розмов про дітей. Свідок [PERSON] (водій), суду засвідчив, що працює водієм у позивача близько 20 років, а відповідачку знає більше 10 років. За всі ці 10років [PERSON] взагалі мало приділяла уваги дітям, він зробив висновок, що в неї відсутні материнські почуття. Її день складався з того, що він відвозив [PERSON] до салону краси, а потім вже він відвозив [PERSON] на спортивні заняття. Свідок [PERSON] (водій), зазначав, що він був безпосереднім водієм саме [PERSON] . Він неодноразово був свідком того, що в машині по дорозі на заняття спортом [PERSON] був вимушений спілкуватися саме з ним, бо на [PERSON] завжди були одягнуті навушники та вона слухала в дорозі музику. Також він був свідком дивної розмови відповідачки по телефону з якоюсь жінкою, яка вчила [PERSON] маніпулювати чоловіком та давала поради, як виїхати до Англії. Свідок [PERSON] (домогосподарка) суду пояснила, що вона працює у позивача з 2001р., відповідачку знає з 2007р. Позивач повернувся з Відня до Дніпра восени 2019р. без дружини, усі діти були з ним. Свідок дала таку характеристику матері дітей, що вона нікого взагалі з людей не любить, окрім себе. Як мати, дуже мало приділяла уваги дітям. Був випадок у Відні, що вона раптово залишила усіх дітей на няню та поїхала відпочивати. Свідок [PERSON] (няня двійнят) суду засвідчила, що вона няня обох дівчинок від дня їх народження, була з сім`єю [PERSON] , де б родина не мешкала, чи у Відні, чи у Дніпрі. Свідок розповіла, що позивач 18.09.2019р. повернувся з трьома дітьми до Дніпра, а [PERSON] залишилася у Відні. За ці місяці, що минули з вересня 2019р., вона з дітьми не спілкувалась, не навідувалась до Дніпра, було лише пару дзвінків. Один раз через свою матір на новорічні свята передала дітям по іграшці. Також няня засвідчила, що взагалі [PERSON] завжди трималася від дітей дистанційно, дуже рідко їх обнімала. Свідок [PERSON] (няня двійнят) суду засвідчила, що вона також няня обох дівчат-двійнят від дня їх народження, також (по черзі зі свідком [PERSON] ) була з сім,єю [PERSON] , де б родина не мешкала, чи у Відні, чи у Дніпрі. Свідок розповіла, що конфлікти між подружжям розпочалися влітку 2019р. У цей час у [PERSON] стали спостерігатися дивні вчинки. Так, вона заборонила їй (няні) користуватися телефоном, викинула багато речей, не спілкувалася з дітьми, часто зачинялась у кімнаті одна та забороняла усім (в тому числі і дітям) до неї заходити, пояснюючи це тим, що їй потрібен відпочинок. Свідок згадала випадок, коли [PERSON] раптово залишила усіх трьох дітей на неї та поїхала відпочивати до Італії, залишивши їй на харчування разом з дітьми (коли вони перебували саме у Відні) на невизначений строк 200 євро. З етичних міркувань, а також з огляду на те, що особи, між якими здійснювалось приватна переписка в месенджерах, не дали згоди на оприлюднення переписки, суд не приймає, як допустимий доказ (ст. 78 ЦПК України), надані позивачем скрін-шоти листування (а.с. № 98-107). Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Outcome: approved