Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

23.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . Дитина проживає з нею. Відповідач з січня 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Просить стягнути з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1006 гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відлповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2021 року до повноліття дитини. Ухвалою судді від 13.07.2021 року справу прийнято до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 30.11.2021 року на 11 годину 00 хвилин. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. 23.11.2021 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 19.11.2021 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає та погоджується сплачувати аліменти (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.08.2018 року Виконкомом Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Хирівської міської ради Cамбірського району Львівської області №907 від 22.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , після закінчення Львівського торговельно-економічного університету 07.03.2017 року по даний час ніде не працює, зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» з 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1921 грн., з 01 липня 2021 року - 2013 грн., з 01 грудня 2021 року - 2100 грн. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи те, що відповідач з позивачкою не проживає, дитина сторін знаходяться на повному її матеріальному утриманні, також враховуючи стан здоров`я відповідача, який є працездатним, здоровим (документів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не представлено), матеріальне становище позивача та відповідача (судом не було здобуто доказів про наявність у них рухомого та нерухомого майна), крім того, відповідач позовні вимоги [PERSON] визнав та згідний платити аліменти на утримання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає що на користь позивачки слід стягувати аліменти в розмірі 1006,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці у вказаному судом розмірі і до досягнення нею повноліття. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, визнання відповідачем пред`явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов`язків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, який просив справу розглядати без його участі, заперечень проти позову суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивачка звернулася 23.06.2021 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 908 гривень 00 копійок судового збору. В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved