Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

24.02.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування, що розташовані по [ADDRESS] та житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування, що розташовані по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] , прийняла позивачка та їх зі спадкодавцем спільний син, [PERSON] , шляхом подачі відповідних заяв до Першої [PERSON] ДНК. Між позивачкою та відповідачем був укладений договір поділу спадкового майна за яким, житловий будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] а мали перейти у спадок позивачці, а інше майно - відповідачеві. Так, [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, що передбачене договором про поділ спадкового майна, а позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] . 20 лютого 2020 року [PERSON] звернулась за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , але їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у неї відсутня реєстрація права власності на житловий будинок, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Житловий будинок належав померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти від 20.01.1971 р., посвідченого, державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори. Проте, даний договір не був зареєстрований в КП «Первомайське МБТІ». Відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24.05.2001 р., індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року, не належать до самочинного будівництва Тобто, відповідно до вимог законодавства прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., засвідчує технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна Згідно з даними технічного паспорту, будинок був прийнятий в експлуатацію у 1974 році. Відповідно до п. 42 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Отже, у спадкодавця були всі необхідні документи для реєстрації права власності на житловий будинок, яким він правомірно володів та користувався, проте не встиг за життя зареєструвати своє право власності на нього. З підстав, зазначених вище, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області. Представник позивача надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, у якій він просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). До складу спадщини після його смерті входить: житловий будинок з земельною ділянкою для його обслуговування, що розташовані по [ADDRESS] та житловий будинок з земельною ділянкою для його обслуговування, що розташовані по [ADDRESS] . 12.02.2020 року між спадкоємцями був укладений договір поділу спадкового майна, та [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину від 12.02.2020 р. на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у неї відсутня реєстрація права власності на житловий будинок, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Належність спадкового майна [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти від 20.01.1971 р., посвідченого, державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, копією технічного паспорту на будинок. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved