Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] та неповнолітню [PERSON] такими, що втратили право користування житлом - квартирою № 140 будинку № 8 по вулиці Десантна в місті Кривому Розі. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що вона є наймачем вищезазначеної квартири. В спірній квартирі окрім позивача зареєстровані її онка [PERSON] та неповнолітня дочка відповідача [PERSON] Відповідач з дочкою не мешкають за місцем реєстрації з 2002 року, де саме на теперішній час проживає відповідач позивачу невідомо, родинні стосунки з відповідачем не підтримує, особистих речей відповідача в квартирі немає. Крім того, позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, що є для нього тягарем, оскільки вона хвора людина, пенсіонер. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутністю суду не надала. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Представник третьої особи виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривий [PERSON][PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши позивача та її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтями\~10,\~60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 153, виданого 14.01.1983 року виконавчим комітетом Жовтневої ради депутатів м. Кривого Рогу [PERSON] та членам його сімї, зокрема дружині [PERSON], сину [PERSON], невістці [PERSON], онуці [PERSON], була виділена квартира [ADDRESS] (до перейменування Западній) в м. Кривий [PERSON] (а.с. 8). Станом на 01.04.2016 у вказаній квартирі значаться зареєстрованими позивач [PERSON] - наймач, [PERSON] син, відповідач [PERSON], [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою № 156, виданою Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою (а.с. 17). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які кожний окремо показали, що відповідач не проживає в [INFO] з 2002 року, її особистих речей в квартирі не має, щодо її фактичного місця мешкання не обізнані. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Відповідно до Акту, складеному мешканцями будинку № 8 по вул. Десантній в м. Кривий ріг, затвердженому ТОВ «УЮТ-2011», [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO], за даною адресою не проживає з 2002 року (а.с. 7). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 2002 року не проживає в [INFO] без поважних на це причин, з вказаного часу у квартирі особистих речей відповідача немає, відповідач квартирою не цікавиться, комунальні послуги, які нараховуються не сплачує. Отже, фактичні дані свідчать про обрання відповідачем іншого місця постійного проживання, даний факт свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірного житла як до місця свого проживання. Суду не надано доказів щодо поважності причин немешкання відповідача у вказаній квартирі. Відповідно до вимог ст.\~71, ст.\~72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо буде встановлено, що вона не проживає у житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані в справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в цій частині. Що стосується позовних вимог про визнання неповнолітньої [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, то оскільки наявність альтернативного придатного для життя житла у неповнолітньої [PERSON] судом не здобуто,\~суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов в цій частині не підлягає задоволенню. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за подання до суду позову в сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1), який відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial