overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 56/5. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.05.2016р. о 10 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.05.2016р. о 10 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора загальмована, активно висловлює маячні ідеї збитку в адресу рідних, оточуючих. Іспитує галюцинації, дивиться в одну крапку, розмовляє сама із собою. Критики до свого стану не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Вузенька, 114. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.05.2016р. о 14 год. 32 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.05.2016р. о 14 год. 32 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Рбікіна швидкої допомоги. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований у часі та місті. Інструкції не виконує. Не критичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Марянівка, вул. Молодіжна, 7/2. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.05.2016 р. о 01 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.05.2016 р. о 01 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Туманової лікарні КЗ «Новомосковської ЦРБ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого контакт малопродуктивний. Негативістичний. В стані медикаментозного сну. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний розлад особистості внаслідок ЧМТ, ускладнене вживанням алкоголю, судорожний синдром по анамнезу. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська ол., Васильківський р-н, с. Медичне, вул. Центральна, 1. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.05.2016р. о 10 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.05.2016р. о 10 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „Васильківської ПНД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий виразно слабкий, відмовляється від їжі, пасивний, звинувачує співробітників в тому, що вони крадуть його їжу. Важить 39 кг. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу на фоні вираженого змішаного типу дефекту. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Богомаза, 192/97. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.05.2016р. о 07 год. 35 хв. . [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.05.2016р. о 07 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ „ДМЛ № 1 ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий відмовляється від їжі, не миється, проявляє агресію до рідних. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON]А до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Іларіонівська, 3/68. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.05.2016р. о 09 год. 51 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.05.2016р. о 09 год. 51 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням дільничного лікаря-психіатра Бєляєва. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий чує „голоси, які забороняють йому їсти. Не критичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся з заявою до суду. Просить встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON] [INFO], який помер у 1937 році був його дідом. В судовому засіданні заяву підтримав повністю. Пояснив, що він народився 13 лютого 1964 року, його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON]. У свідоцтві про народження батька зазначено прізвище батька - [PERSON], але запис імені та по -батькові пошкоджено, лише читається « оргий та Александ.. » , що можна зрозуміти як [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання картки поляка. [PERSON] вимоги викладені в заяві визнав повністю та просить їх задовольнити. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявник народився 13 лютого 1964 року, в його свідоцтві про народження батьком зазначено [PERSON], мати [PERSON] . ( а.с.4). З копії свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що останній народився 30 липня 1937 року, прізвище імя по - батькові його батька повністю не читається зазначено « оргий та Александ.», прізвище імя по - батькові матері повністю не читається зазначено « сения Арсет. » ( а.с. 5). [PERSON] помер 18 грудня 2004 року. Відповідно до архівної довідки Державного архіву Луганської обласної державної адміністрації від 04 квітня 2015 року встановлено , що в державному архіві зберігається архівно слідча справа в якій маються відомості про « Ерулевич Георгий Александрович » [INFO], його склад сімї - дружина « [PERSON] 1913 г.» син Эдя 1937 г... У виписці з протоколу трійки УНКВС по Донецькій області від 25 жовтня 1937 року зазначено [PERSON] розстріляти. ( а.с. 7). В протоколі допиту [PERSON] [INFO] зазначено склад сімї - дружина « [PERSON] [INFO] » син Эдя [INFO] ( а.с. 9-10). При таких обставинах суд встановлює факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, видане 08 грудня 1993 року, виданого обєднанням Чернігівоблагробуд згідно з розпорядженням (наказом) від 08 грудня 1993 року № 218 на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заявнику встановлення даного факту необхідно для розпорядження своєю власністю. Протокольною ухвалою суду від 18.07.2016 до участі у справі в якості заінтересованих осіб залучені [PERSON], [PERSON] Заявник, представник Управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради, [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщені. У письмових заявах заявник, її представник та [PERSON] просили справу розглядати без їхньої участі, заявник просила заяву задовольнити, [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради про причини неявки свого представника суду не повідомило. [PERSON] померла 23.08.2015 (копія свідоцтва про смерть від 25.08.2015 серії І-ЕЛ № 262675). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 грудня 1993 квартира [ADDRESS], в цілому належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах (а.с. 3). Проте, згідно паспорта прізвище заявника [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить власникам [PERSON], [PERSON]М та [PERSON], проте в ньому помилково зазначено прізвище заявника «Ячменева». Це підтверджується, зокрема, реєстрацією місця проживання заявника за вищевказаною адресою (а.с. 10). Встановлення зазначеного у заяві факту заявнику необхідно для розпорядження належною квартирою, а тому суд знаходить можливим заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

23 травня 2016 року по даній справі Житомирським районним судом було ухвалено рішення, яким вищевказаний первісний позов задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку № 3а по вул. Жовтневій в с. Городище Житомирського району та області. Однак, при ухвалені вищевказаного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. В судове засідання сторони, треті особи не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що не перешкоджає розгляду питання про розподілу судових витрат. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові вітрити. Водночас, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] при подачі позову було сплачено 120 гривень витрат на інформаційно-технічного забезпечення та 144, 61 гривень судового збору. Зазначені витрати підтверджені документально. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме щодо визнання за ним права власності на 1/6 частину спірного будинку, то з відповідача Вертокиївської сільської ради Житомирського району у відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути на користь [PERSON] судові витрати з розрахунку (144,61+120)/6 = 44 гривні 10 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

23 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 48, між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що з відповідачем не проживають однією сімєю. Основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіря. Примирення між ними не можливе, так як і збереження шлюбу, адже він набув формального характеру. Спірних питань щодо спільного майна подружжя немає. Спільне господарство не ведеться. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та згідний на розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, заяви у її відсутності не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08 липня 2014 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 48 (а.с.3). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved