overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

23 червня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.17), а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, не хворіє, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 червня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що вони уклали шлюб 29 квітня 1995 року, який був зареєстрований у Словянському міськвідділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №244, від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують з червня 2015 року, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 29 квітня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Стєбловська) зареєстровано шлюб у Словянському міськвідділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №244, від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 08 серпня 1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Вязівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 08 серпня 1995 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Вязівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 вересня 2014 року виконавчим комітетом Сашанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №1, вказавши, що на протязі 2015 року сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося із-за того, що вони мають різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, разом. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, хоча своєчасно була повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2014 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Сашанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 01. Від шлюбу дітей не мають. Через непорозуміння між ними та діаметрально протилежні погляди на життя сімя розпалась. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на виконання грошового зобов?язання та відшкодування за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання з урахуванням встановленого рівня інфляції, мотивуючи тим, що 27 серпня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] позичила у нього кошти в розмірі 10 000( десять тисяч) гривень, які зобовязувалася повернути до 30.12.2014 року. На підтвердження виконання грошових зобовязань [PERSON] надала [PERSON] розписку. Незважаючи на те, що в розписці відповідачкою зазначено строк виконання зобовязання, повернення коштів, а саме до 30.12.2014 року, [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує і гроші не повертає. На неодноразові звернення позивача повернути кошти, спочатку обіцяла, що кошти поверне, а останнім часом взагалі відмовляється їх повертати. Також позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що [PERSON] не виконує взяті на себе грошові зобов'язання шодо повернення боргу то вона повинна сплатити йому суму боргу з врахуванням індексу інфляції, а саме за період з вересня по грудень 2014 року та з січня по травень 2015 року відповідно до повідомлення відділу статистики Брусилівському районі Головного управління статистики у Житомирській бласті індекс інфляції становив у 2014 році за вересень - 102.9 ; жовтень - 02.4; листопад - 101.9 ; грудень - 103.0. Таким чином за період з вересня по грудень 2014 року індекс інфляції тановив 110.2 і відповідач повинен сплатити кошти в розмірі 1020 грн., 10.2 х 10000 грн. : 100 % = 1020 грн. За період з січня по травень 2015 року індекс інфляції становив ; січень - 03.1; лютий - 105.3: березень - 110.8; квітень - 114.0; травень 102.2. Таким чином за період з січня по травень 2015 року рівець інфляції становив 135.4 і відповідач повинен сплатити кошти у розмірі 3 540 грн., 35.4 X 10 000 грн. : 100% = 3 540 грн. Загальна сума, яку повинна сплатити [PERSON] з урахуванням рівня інфляції становить 14560 грн. Посилаючись на ст.ст.509, 510, 526, 530, 610, 611, 613, 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу по розписці в розмірі 14560,00 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, подав заяву про додаткове відшкодування з відповідача коштів в сумі 3500 гривень, які він витратив на передопераційну підготовку і післяопераційну адаптацію [PERSON], які боржник не визнає. Позивач пояснив, що розписка на позику 10 тисяч гривень написана ним і підписана [PERSON] в присутності секретаря Брусилівської селищної ради. Позивач також підтвердив, що запис в розписці про термін сплати до 30.12.2014 року також вчинений ним. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася повторно, не повідомила про причини неявки і від неї не надходило заяв про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за її відсутності. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до \~[PERSON] \~про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 листопада 1995 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №419. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та різне сприйняття сімї та відносин між чоловіком та дружиною. Відповідач постійно навязує свою думку та намагається демонструвати свою зверхність до неї. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, більше 2 місяців не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: копію паспорта позивача (а.с.3-4), свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.5,6), копію свідоцтва про народження (а.с.7,8), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають із позивачем вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість, а тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дітей в розмірі по 500 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] пояснила суду, що вона сама утримує дітей, відповідач за останній місяць, які вони спільно не проживають, нічого не купив дітям. На даний час відповідач, працює на тимчасових заробітках. Так як батьки зобовязані спільно утримувати дітей, підтримує свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, пояснив що не має змоги надавати своїм дітям грошову допомогу у тому розмірі який просить позивач, оскільки у нього не має постійного доходу. Згоден сплачувати мінімальний розмір аліментів. Визнає, що він є батьком дітей. Стягнень за виконавчими документами не має, стан здоровя у нього задовільний. На утриманні інших дітей, а також своїх батьків не має. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1996 року по 06 лютого 2001 року(а.с. 5). В сімї народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Соболівської сільської ради № 1545 від 15.06.2015 року діти проживають разом з матірю(а.с. 8). Батьками яких є сторони, що підтверджується свідоцтвами про їх народження(а.с. 6-7). Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У відповідача інші діти та непрацездатні дружина чи батьки, відсутні. Відповідач стягнень за виконавчими документами не має, стан здоровя у нього задовільний. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоровя, являються матеріально малозабезпеченими, відповідач являючись батьком дітей, має задовільний стан здоровя, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн., а від 6 до 18 років - 1286 грн., а також враховуючи сімейне становище відповідача, який посилається на те, що у нього не має постійного доходу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] вказавши, що відповідач є його батьком. Добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач перебуває у важкому матеріальному стані, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, а також стягнути на користь позивача витрати за надання правової допомоги. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2013 року. В сімї народився син [PERSON], [INFO]. Батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про його народження(а.с. 5). Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоровя, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоровя, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн., враховуючи що відповідач згоден виплачувати заявлений в позові розмір аліментів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у ? частки від заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з нього на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на її утримання і до досягнення дитиною трьох років. щомісячно. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сімя розпалася, з травня 2015 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивачка до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач повторно до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (за зареєстрованим місцем проживання), заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 15 вересня 2012 року (а.с.4). Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей, дочку [PERSON], 24 лютого2013 року народження тасина Максима, [INFO] (а.с.5,6). Спільне життя між ними не склалося, з травня 2015 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

23 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки з липня 2014, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 24 червня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Герасимчук) [PERSON] (а.с. 5). Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини з липня 2014 року, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved