Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

21 січня 2021 року представник позивача звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача зазначив, що АТ «Укрсоцбанк» та фізична особа - громадянин України яким (якою) є - [PERSON] , уклали кредитний договір № 384/124/07-Пі. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач зобов`язується надати Відповідачеві кредит у сумі 174982,00 грн.. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві, кредит. В свою чергу, Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 17.12.2020 року має заборгованість. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором між Кредитором та Іпотекодавцями, якими є - [PERSON] , укладено Іпотечний договір, відповідно до якого останні передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 3223110100:01:064:0039 та земельна ділянка, загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 3223110100:01:064:0040, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Станом на дату подання позовної заяви відповідач не виконав умови Кредитного договору та не повернув Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» кредит в розмірі 105611,35 грн., відсотки у розмірі 85646, 12 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 17657, 62 грн., пеню за несвоєчасне повергнення відсотків 12732,08 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 5386,17 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 4054,09 грн., у зв`язку із чим, позивач звернувся із даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до Обухівського районного суду Київської області, а також просив стягнути з відповідача судові витрати. 25 січня 2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області позовну заяву Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишено без руху. Ухвалою судді від 15.03.2021 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.05.2021 року підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у клопотанні поданому до суду просить розглядати справу у його відсутність та позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заявлених вимог заперечили в повному обсязі з підстав викладених в візах на позовну заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №384/124/07-Пі. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання чим порушив умови кредитного договору в результаті чого станом на 17.12.2020 року має заборгованість суму заборгованості за кредитом 105611,35 грн., відсотки у розмірі 85646, 12 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 17657, 62 грн., пеню за несвоєчасне повергнення відсотків 12732,08 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 5386,17 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 4054,09 грн.. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором між Кредитором та Іпотекодавцями, якими є - [PERSON] , укладено Іпотечний договір надалі за текстом, відповідно до якого остання передала Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 3223110100:01:064:0039 та земельна ділянка, загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 3223110100 01:064:0040, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . У відповідності до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Згідно з приписами статей 33,36,37,39 Закону України «Про іпотеку» законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. За приписами ст.37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Тобто, для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року (справа № 760/14438/15-ц, провадження № 14-38цс18). Крім того судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №384/124/07-Пі від 14.12.2007 року відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 144968 грн., а не 174968 грн. як зазначено позивачем в позовній заяві. При оформлені кредиту, позивач із заявленої суми 174982, 00 не отримав 30000 грн., оскільки ці кошти позивач частково сплатив ЗАТ «Страхова компанія «ВЕСКО» відповідно до договору страхування від нещасного випадку позичальника банку №1011-нс/07к від 14.12.2007 року і частково провів зарахування коштів за надані послуги позивачем за оформлення кредиту. Відповідно до розрахунку вимог позивача наявних в матеріалах справи, станом на 17.12.2020 року відповідач перерахував позивачу 153196,59 грн.. [PERSON] дійсно в період з 21 квітня 2015р. по 31 жовтня 2015р., з 11 листопада 2015р. по 03 грудня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісій по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2697 від 16.06.2016 року [PERSON] має захворювання пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 17 серпня 2017 року [PERSON] є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Відповідно п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - Банки під час дії особливого періоду не мають прав нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати, не мають права нараховувати неустойку (штраф, пеню), а у випадку нарахування зобов`язані її списувати по кредиту у разі невиконання зобов`язань військовослужбовцем, а також комісія по кредиту не передбачена. [PERSON] 12.06.2018 року звернувся з заявою на ім`я голови правління позивача за вхідним номером 96/3368, якою повідомив, що у нього настав страховий випадок внаслідок отримання поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Відповідно до п.п.66 п.6 Договору від 14.12.2007р. №1011-нс/07 к страхування від нещасного випадку позичальника банку у разі настання страхового випадку Страховик на вимогу позивача відшкодовує страхову суму, яка складає 174962,00 грн., але не більше заборгованості Страхувальника за Кредитним договором. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. 10.02.2021р. позивач направив відповідачу повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки в якому не повідомив про суму заборгованості по Договору кредиту. Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, процесуальним законом не передбачено те, що суд вчиняє ті чи інші процесуальні дії в інтересах будь-якої сторони у справі у випадку, якщо про це не заявлено відповідне клопотання. Позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак не вказано розмір кредитної заборгованості, та її складові, як передбачено ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» де вказується що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі стягненню з відповідача не підлягають у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed