Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

22 березня 2017 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом (ціна позову 82452,41 грн.), посилаючись на те, що 24 травня 2006 року померла [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії ХМ №0256911, розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі на місцевості, у землі, яка перебувала с/с «Перемога» с.Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивач є спадкоємцем за законом 4-ої черги, згідно рішення Дунаєвецького районного суду від 23 червня 2016 року, яке набрало законної сили 05 липня 2016 року, крім нього на спадщину більше ніхто не претендує. 24січня 2017 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала [PERSON], яка померла 24 травня 2006 року та проживала в [INFO], однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, про що є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» від 28 липня 2011 року, окрім того позивач звернувся з заявою в Дунаєвецьку райдержадміністрацію з приводу видачі дубліката втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай), згідно повідомлення Дунаєвецької райдержадміністрації видати дублікат сертифіката неможливо, оскільки бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі не передавались з 2009 року та не будуть передаватись в майбутньому, через їх відсутність та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене позивач обмежений у своєму праві на оформлення та розпорядження спадковим майном і в звязку з цим змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач: представник Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності . Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду повідомлення, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 травня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) площею 1,95 в умовних кадастрових гектарах члена спілки селян «Перемога», що знаходиться на території с. Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області. Згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року, встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], в період з травня 1986 року по день смерті [PERSON], померлої 24 травня 2006 року (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач є спадкоємцем за законом четверної черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] згідно зі ч.3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої визнається, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив відмову від неї, що підтверджується копією рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року та довідкою №1/445 від 16.08.2016 року, виданої Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області (а.с.10). Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 47362360 та № 47362368 від 07.04.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 24.05.2006 року нотаріусом не заводилася. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25 січня 2017 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої 24 травня 2006 р. [PERSON], а саме: на земельну частку (пай) не може, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до копії оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» втрачений сертифікат серії ХМ №026911, виданий [PERSON], вважати недійсним (а.с.13). Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Судом встановлено, що 21 лютого 1997 року [PERSON], як члену спілки селян «Перемога» с.Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0256911 розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) вартістю 82452,41 грн., що підтверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю, копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копією додатку №1 до Державного акту «Списки громадян» (а.с.14-16) та повідомленням відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі про вартість паю від 02.03.2017 року (а.с.12). Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набула право на земельну частку (пай) і її право на дане майно перейшло у порядку спадкування до [PERSON] за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 1,95 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved