Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

23.10.2013 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 30.01.2014 року провадження по справі в частині стягнення аліментів закрито. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 13.11.2013 року, в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що у ході проведеної ООП перевірки матеріалів щодо виконання батьківських обов'язків відповідачем [PERSON] встановлено, що він має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], померла [INFO]. За вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 21.06.2007 року [PERSON] був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, до 6 років позбавлення волі, та був звільнений від відбування покарання умовно достроково в 2010 році, після чого став проживати за адресою: [ADDRESS]. Після звільнення [PERSON] не відвідував, не утримував свого сина [PERSON], не цікавився його долею, дав письмову згоду на позбавлення його батьківських прав відносно нього. За рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 28.10.2010 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина. За рішенням суду від 19.07.2012 року батьківські права [PERSON] було поновлено, малолітній [PERSON] став проживати разом з батьком. Однак, на теперішній час [PERSON] став ухилятися від виконання батьківських обов'язків відносно сина, а саме: не бере педагогічної участі у його вихованні, не проявляє зацікавленості в подальшій долі, не турбується про фізичний і духовній розвиток, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, жорстоко поводиться з ним. Так, 07.12.2012 року у ході конфлікту з сином, [PERSON] завдав йому ременем удари по сідницям, після чого [PERSON] втік від батька, був поміщений до притулку. Психологом притулку для дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради були надані рекомендації батькові щодо подальшого виховання сина. Неодноразово спеціалістами служби у справах дітей Костянтинівської міської ради проведено профілактичні бесіди з [PERSON], після чого 17.01.2013 року малолітній [PERSON] був повернений на виховання батькові. З лютого 2013 року [PERSON] став співмешкати з [PERSON], з якою малолітній [PERSON] пов'язував надії на тепле, родинне ставлення до себе. Але батько став зловживати спиртними напоями, перестав звертати увагу на сина, в сім'ї продовжував поводитися жорстко, в присутності сина бив співмешканку та принижував її, використовував ненормативну лексику. Малолітній [PERSON] в такі дні боявся повертатися додому, мав занедбаний вигляд. Члени ради профілактики ЗОШ № 3 м. Костянтинівки не менше 5 разів запрошували [PERSON] до учбового закладу з метою виправлення його поведінки, але він належних висновків не зробив, веде себе зухвало, вимог педагогів не враховує, ігнорує морально-правові вимоги суспільства. [PERSON] знов став бити сина, завдавав йому тілесні ушкодження, від чого малолітній [PERSON] втік з сім'ї, бродяжив територією міста. 14.04.2013 року він був поміщений в притулок для дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради, як дитина, яка зазнала фізичного насильства, залишила сім'ю та бродяжить. 14.04.2013 року було порушено кримінальне провадження за ст. 125 КК України відносно [PERSON], [INFO], яке з обвинувальним актом передано до суду. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 07.08.2013 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні цього злочину, закрито на підставі п.2 ч. З ст. 314 КПК України, у зв'язку з відмовою законного представника малолітнього потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. 02.07.2013 року [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Костянтинівської міської ради з проханням повернути дитину до його родини. Він був попереджений про неприпустимість заходів фізичного або психологічного насилля відносно сина, поважати його права та обов'язки, після чого малолітній [PERSON] був повернутий до родини батька. 18.09.2013 року [PERSON] знов застосував до сина фізичне насильство, після нього малолітній [PERSON] залишив родину батька, та 19.09.2013 року був поміщений в центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дзержинської міської ради, як дитина, яка зазнала фізичного насильства. Протягом останнього року [PERSON] систематично порушував громадський порядок, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173; 173-2; ч. 1 та ч.2 ст. 184 КупАП. За місцем проживання він характеризується негативно, в сім'ї поводиться жорстко, не поважає оточуючих, навіть свою літню матір, знаходиться на профілактичному обліку в міліції як особа, раніше засуджена за тяжкий злочин, та відносно якої встановлено гласний адміністративний нагляд. Вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно сина, жорстоко поводиться з ним, що несе загрозу життю, здоров'ю та моральному вихованню малолітньої дитини. Просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснив, що на його думку, він добре виконує свої батьківські обов'язки, докладає зусиль, щоб з сина виріс справжній чоловік, не заперечував, що є дуже вимогливим до сина, допускав фізичні покарання відносно нього - бив солдатським ременем не менше ніж два рази - коли [PERSON] вкрав чужий телефон в спортивній школі, та коли він вкрав всю його пенсію з гаманця, але вважає, що це є нормальним методом виховання і не є злочином. Він не хоче, щоб дитина мешкала окремо від нього, хоче самостійно виховувати його, щоб син закінчив школу та пішов до військового навчального закладу. Зазначив, що алкогольними напоями не зловживає, іноді дозволяє собі випити пива. Його співмешканка [PERSON] гарно ставилася до [PERSON], піклувалася ним, оскільки сам він працював в охороні подобово, тому не мав можливості в достатній мірі приділяти уваги сину. Зараз він не працює, його дохід складається з пенсії в розмірі приблизно 1380 грн., та пенсії на сина по втраті годувальника в розмірі приблизно 800 грн. В теперішній час шукає роботу. Також пояснив, що в нього неодноразово виникали конфлікти з працівниками Дзержинського виховного центру, де зараз перебуває його син, через те, що вони забороняли передавати [PERSON] ті гостинці, які він привозив - «Фанту», фрукти, цукерки, а також не слідкували за тим, як він одягається, внаслідок чого в холодну погоду дитина була легко вдягнена. Підтвердити такі факти не має чим, оскільки письмових скарг не писав. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON], який діє за довіреністю від 20.11.2013 року, в судовому засіданні підтримав пояснення [PERSON], суду пояснив, що [PERSON] є дуже відповідальною та принциповою людиною, нетерпимо ставиться до несправедливості, внаслідок чого може легко піддітися емоціям, що інші люди приймають за агресію. Він є колишнім воїном-афганцем, що також наклало на його характер особливий відбиток. [PERSON] любить свого сина, намагається створити всі необхідні умови для його нормального розвитку. Вважає, що дитині буде краще з рідним батьком, ніж в державному закладі. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог та не позбавляти його батьківських прав. Прокурор Александрова О.А. в своєму висновку зазначила, що не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки [PERSON] спроможній утримувати свого малолітнього сина [PERSON], має для цього всі необхідні побутові умов, алкогольними напоями не зловживає. Вислухавши думку представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, а також враховуючи думку прокурора, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлені та підтверджені документально наступні факти: · батьками [PERSON], який народився [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області є [PERSON] та [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження (актовий запис №381 від 21.08.2002 року у ВДРАЦ по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ); · [PERSON] померла [INFO], що вбачається зі свідоцтва про смерть (актовий запис №376 від 18.03.2009 року у ВРАЦ по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ); · за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] було засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до 7 років позбавлення волі. 30.04.2010 року за постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2010 року [PERSON] було звільнено умовно-достроково на 1 рік 11 місяців та 2 дня; · за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. З рішення вбачається, що [PERSON] надавав письмову згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина; · за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.07.2012 року батьківські права [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], були поновлені; · [PERSON] протягом 2012-2013 років неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за постановами Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, а саме: 12.12.2012 року - за ч. 2 ст. 184 КпАП України до штрафу в сумі 30 грн.; 04.01.2013 року за ч. 1 ст. 184 КпАП України до штрафу в сумі 34 грн.; 21.03.2013 року - за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України до штрафу в сумі 51 грн.; 31.10.2013 року - за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України до штрафу в сумі 150 грн.; в тому числі двічі за невиконання своїх батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина [PERSON] та один раз за скоєння 18.09.2013 року фізичного насильства відносно нього ж; · за постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2013 року відносно [PERSON] встановлено адміністративний нагляд; · відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2013 року було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12013050380001107 від 14.04.2013 року за обвинуваченням [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення 05.04.2013 року легких тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину [PERSON], в зв'язку з відмовою законного представника малолітнього потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді ст. оперуповноваженого в справах дітей Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області. З [PERSON] знайомий на протязі останніх 1,5 років з тих пір, як він почав поновлювати свої батьківські права відносно сина [PERSON]. Хлопчик неодноразово залишав своє місце проживання через сварки з батьком, через що його відділ піднімався на «тривогу». Перша заява була 17.12.2012 року про те, що дитина пропала безвісті. Коли почали розшук дитини та приїхали додому до [PERSON], сам [PERSON] перебував у стані алкогольного сп'яніння. Дитину було знайдено в готелі «Восток». При бесіді з хлопчиком було встановлено, що він втік з дому через те, що його батько, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння лаявся на нього, висловлюючись нецензурною словами, не бажав повертатися додому. Також йому відомо, що [PERSON] притягували до кримінальної відповідальності за побиття сина, але кримінальне провадження було закрито. Крім того, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності на неналежне виконання батьківських обов'язків. Сам [PERSON] неодноразово просив забрати в нього дитину, оскільки він не може с ним впоратися, казав: «Забирайте його, робіть з ним що хочете!», але через деякий час сам знову просив допомогти йому повернути сина додому. 19.10.2013 року зі школи надійшло подання про вжиття заходів щодо [PERSON], оскільки він допускає відносно свого сина противоправні дії, а дитина не бажає ходити до школи. Дитину знайшли у бабусі. [PERSON] пояснив, що в нього з батьком виник конфлікт і батько застосував до нього фізичне насильство - спричинив удар, після чого хлопець втік з дому. На вулиці він познайомився з хлопцем, який назвався «психологом», нагодував його та повів до бабусі. Бабуся вранці привела [PERSON] до міліції, оскільки не хотіла залишати дитину в себе та конфліктувати з [PERSON] З міліції телефонували [PERSON], але він не відповідав, а коли приїхали до нього додому, то виявили, що [PERSON] перебував у стані алкогольного сп'яніння, пив пиво, розшукувати сина не намагався та сказав: «Робіть з ним, що хочете». Хлопець плакав, говорив, що не хоче бути з батьком, оскільки він його б'є. Під час бесіди з сусідами [PERSON] було встановлено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, виховує сина наче солдата за командами. Дитина двічі знаходилася в притулку в м. Краматорську, та зараз перебуває у виховному центрі в м. Дзержинську. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в ЗОШ №3 м. Костянтинівка, вчитель початкових класів. Знайома з родиною [PERSON] з вересня 2012 року, коли [PERSON] прийшов до 4-го класу, в якому вона була класоводом. Спочатку до [PERSON], як до батька, в неї не було будь-яких претензій - хлопець був завжди охайний, сам [PERSON] допомагав у класі, ремонтував меблі. Що відбувалося в його сім'ї [PERSON] не розповідав, навіть коли в родині з'явилася «[PERSON]», це не одразу стало їй відомо. З її появою ситуація змінилася. Наприкінці І семестру, тобто наприкінці 2012 року, [PERSON] став тікати з дому, бродяжив по вулиці. Тільки одного разу сама [PERSON] розповіла їй, що тато побив [PERSON], сам же він ніколи не скаржився. З [PERSON] вона також спілкувалася з приводу виховання дитини. [PERSON] під час бесіди в класі з усім погоджувалася, обіцяла докласти зусиль, але коли [PERSON] був на роботі, вона не могла знайти підхід до хлопця, казала, що він її не слухається. [PERSON] вона сама в стані алкогольного сп'яніння в школі не бачила, але чула про це він інших працівників школи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює у ЗОШ №3 м. Костянтинівка вчителем російської мови та літератури, є класним керівником 5-А класу, де навчався [PERSON]. З родиною [PERSON] знайома з вересня 2013 року. Фактично [PERSON] відучився два тижні, після чого його передали до притулку. 02.09.2013 року до неї прийшли [PERSON] та його співмешканка [PERSON], отримали підручники. Хлопець став відвідувати школу, був завжди охайний, навчався в міру своїх здібностей. За складом характеру хлопець міг спровокувати конфліктні ситуації, з приводу яких вона спілкувалася з батьком. [PERSON] був також присутній на батьківських зборах, все розпитував, записував. Коли завуч по позашкільної роботі роздала медичні обхідні листи дітям, які перебувають обліку, [PERSON] почав обурюватися, що син вже нещодавно пройшов всіх лікарів перед тим, як їхати до санаторію м. Євпаторія, але потім погодився, але спитав згоди на те, щоб пройти лікарів за рахунок уроків, на що вона дала згоду. Тому коли 16.09.2013 року хлопець не прийшов до школи, вона подумала, що він з батьком у лікарні, і не стала «піднімати тривогу». Але наступного дня, 17.09.2013 року, хлопчика знову не було у школі. Вона зателефонувала [PERSON] та спитала, де [PERSON], на що [PERSON] на підвищених тонах їй відповів, що сам би хотів це знати, при цьому [PERSON], як їй здалося, перебував у нетверезому стані, оскільки в нього була невнятна мова, він вживав нецензурні слова. Після цього вона одразу повідомила про це завуча школи, яка звернулася до міліції. В цей же день [PERSON] сам прийшов о 13-40 годині до школи, до завуча [PERSON] та взяв домашнє завдання. Ввечері, близько о 21 годині їй телефонувала співмешканка [PERSON] [PERSON], яка пояснила, що вона перебуває поза межами міста та просила допомоги, в зв'язку з тим, що [PERSON] їй телефонував та розповідав, що батько його б'є. Але вона не мала можливості в такий пізній залишити своїх двоє дітей, тому нікуди не пішла. Наступного дня, 18.09.2013 року, [PERSON] знову не прийшов до школи, а в подальшому їй стало відомо, що дитину направили до притулку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він точно не пам'ятає дату, коли він познайомився з [PERSON] та [PERSON]. Це було коли проходячи біля дитячого садочку в районі магазину «Детский мир» він побачив, як [PERSON] вдарив долонею [PERSON]. З цього приводу він зробив [PERSON] зауваження, але той повідомив, що син вкрав в нього гроші і він його так виховує. В той час [PERSON] був в стані алкогольного сп'яніння, від нього було чутно запах алкоголю. Він попросив [PERSON] більше сина не бити та виховувати його словами, а також дав [PERSON] свій номер телефону, назвався «психологом» та запропонував телефонувати, якщо знадобиться допомога. Наступного ранку [PERSON] йому зателефонував та розказав, що батько п'яний та пускає його до школи, а йому треба йти на якійсь огляд. Він запропонував [PERSON] зустрітися біля під'їзду. Після цього він прийшов до будинку, де жив хлопчик, та забрав його до себе додому, нагодував, став розпитувати про родичів. [PERSON] розповів, що в нього є дві бабусі, та ще у батька є співмешканка. Він зателефонував цій співмешканці, номер якої дав [PERSON], і вона розповіла, що в сім'ї бувають проблеми і їй самій [PERSON] вибив зуб. Тоді він відвів [PERSON] до однієї з них. Пізніше [PERSON] ще телефонував йому та питав, що йому робити. Він порадив хлопцю піти взяти домашнє завдання в школі та звернутися зі своїми родинними проблемами до завуча. Ще пізніше [PERSON] знову йому телефонував та сказав, що бабуся не хоче його в себе залишати і він спросив дозволу прийти до нього, на що він сказав де його чекати, але коли прийшов на це місце, хлопця не було. У бабусі його також не було. Тоді він пішов додому до [PERSON], але вдома був лише п'яний батько, який став погрожувати йому. Ввечері завуч зі школи йому телефоном розповів про складну ситуацію в сім'ї [PERSON] та повідомила, що хлопця вже знайшли і з ним все добре. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом [PERSON], проживає в одному з ним під'їзді. Квартира [PERSON] на третьому поверсі, а його квартира - та першому. Він ніколи не бачив, щоб [PERSON] порушував громадський порядок, або перебував у стані алкогольного сп'яніння. Знає, що він приблизно два-три роки живе з сином, про якого добре піклується. Дуже близько з ним не спілкується, був в квартирі у [PERSON] декілька разів. Хто ходе до [PERSON] додому не знає. З [PERSON], співмешканкою [PERSON] не знайомив. Бачив, як один раз до нього приїжджала міліція. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді фахівця соціальної служби у Міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в м. Костянтинівці. З липня 2013 року [PERSON] перебував на соціальному супроводі з приводу скоєння насильства в сім'ї. На комісії, засідання якої відбулося 09.07.2013 року, було рекомендовано [PERSON] та членам його родини пройти курс реабілітації у соціального психолога. За згодою [PERSON] вона записала його родину на прийом до соціального психолога та перші два відвідування супроводжувала їх, щоб впевнитися, що зустріч відбулася. В розмові [PERSON] міг дати волю своїм емоціям, бесіда часто переходила з його боку на крик. Її рекомендації [PERSON] виконував несистемно, а потім взагалі перестав відвідувати психолога за вимогою його співмешканки [PERSON], яка їй погрожувала, вимагала, щоб вона припинила супровід родини [PERSON], не приходила та взагалі ними не цікавилася. З приводу цих погроз вона зверталася до міліції. З дитиною - [PERSON], вона спілкувалася лише один раз, в бесіді хлопчик підтвердив, що він боїться батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює заступником директора з виховної роботи у ЗОШ №3 м. Костянтинівка Донецької області. [PERSON] почав навчатися у школі №3 з 01.09.2012 року. До пори стосунки між школою та сім'єю [PERSON] були добрі, претензій будь-яких не було. Але 15.02.2013 року, в день святкування виводу військ з Афганістану, [PERSON] вжив забагато алкогольних напоїв і після цього все змінилося, він не міг зупинитися. Про це розповідала [PERSON], його співмешканка, та бабуся хлопчика [PERSON]. Сама вона бачила [PERSON] у школі в стані алкогольного сп'яніння один раз, у вересні 2013 року. Їй відомо, що [PERSON] уходив з дому декілька разів до бабусі, у якої він жив до того, як його забрав до себе батько. Батько ж забороняв [PERSON] спілкуватися з нею, але вона наполягала, щоб хлопець іноді спілкувався з бабусею. Коли хлопець уходив до бабусі, [PERSON] одразу починав шукати його, звертався до міліції. Бабуся, в свою чергу, боялася [PERSON] та не залишала [PERSON] у себе, внаслідок чого дитина була змушена бродяжити. В січні 2013 року [PERSON] вперше потрапив до притулку в м. Краматорську. З притулку хлопець повернувся дуже слухняний, виконував всі доручення, докладав зусиль до навчання в міру своїх здібностей. Але на всі його невдачі у навчанні [PERSON] дуже болісно реагував, звинувачуючи хлопця у цьому. Співмешканка [PERSON] [PERSON] спочатку дуже уважно ставилася до [PERSON], і він також радів, що в нього з'явилася мати. Але в подальшому вдома почалися сварки, що спровокувало уходи дитини з дому. Коли [PERSON] був на роботі, [PERSON] перестала зустрічати [PERSON] зі школи, хоча в четвертому класі після школи повинні дітей забирати батьки, стала менше приділяти йому увагу. Був випадок, коли [PERSON] близько о 9 годині вечора телефонував їй на мобільний телефон та питав, що робити і куди йти, оскільки батько вдома п'яний, а [PERSON] поїхала до м. Краматорська. Вона прибігла до під'їзду, де живе [PERSON], і тривалий час не могла з'ясувати, куди подіти дитину, оскільки родичі боялися брати [PERSON] до себе, через погрози [PERSON] Вітчим [PERSON] який також в той час прийшов до будинку, де мешкає [PERSON] розповів їй, що [PERSON] його побив, і вона бачила сама, що його обличчя було суцільною гематомою. Вона тоді ледь вмовила діда забрати [PERSON] до себе. Це було приблизно після 08 березня 2013 року. Їй достовірно відомо про ще один випадок, коли [PERSON] пішов з дому у вересні 2013 року, коли [PERSON] необхідно було пройти медичний огляд, але в цей день батько напився та вдарив його. Про це їй розповів сам [PERSON]. Також [PERSON], співмешканка [PERSON], часто телефонувала їй та вчителям [PERSON], розповідала про те, що [PERSON] її побив, вибив зуби, через що вона лежить у лікарні, б'є [PERSON]. На її думку, [PERSON] дуже впливає на [PERSON], «накручує» його проти [PERSON], навмисно звертає увагу батька на недоліки у поведінці сина, знаючи про те, що [PERSON] одразу буде кричати на дитину; також мала намір відправити [PERSON] до психіатричної лікарні для чого обманом примусила його бабусю написати від імені [PERSON] заяву. Вважає, що дитина не може нормально виховуватися батьком та жити разом з ним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є пенсіонером МВС, другом дитинства [PERSON], хрещеним батьком його сина [PERSON]. Колись дуже давно у [PERSON] були проблеми з алкоголем, але вже тривалий час він не вживає алкоголь. Останній раз він спілкувався з [PERSON] приблизно у лютому-березні 2013 року, але йому відомо, що відносини між [PERSON] та його сином [PERSON] дуже добрі. Протягом останніх двох років він був в квартирі [PERSON] 2-3 рази, описав, що в квартирі в двох кімнатах було прибрано та чисто. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює дільничним інспектором Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, знайомий з [PERSON] с травня 2012 року як з особою, відносно якої встановлений адміністративний нагляд,, а з липня 2013 року обслуговує дільницю, на якій він проживає. Оскільки [PERSON] перебуває під адміністративним наглядом, то він один раз на тиждень у вечірній час без попередження приходить додому до [PERSON] з перевіркою дотримання режиму. [PERSON] він бачив вдома два рази приблизно в серпні 2013 року. В квартирі завжди чисто, пустих пляшок немає. [PERSON] бачив під час перевірок лише один раз в серпні 2013 року. Від сусідів скарг на [PERSON] не надходило. [PERSON] перебуває також на обліку як особа, що скоїла насильство в сім'ї. До м. Дзержинська [PERSON] їздить без дозволу начальника МВ, чим порушує правила адміністративного нагляду, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є співмешканкою [PERSON], знайома з ним з січня 2013 року, познайомилася з ним на вулиці в м. Краматорську, одразу переїхала до нього. Весь час, за виключенням часу, коли вона знаходиться в лікарні в м. Краматорську, вона проживала разом з [PERSON] З дільничним інспектором міліції вона вдома ніколи не зустрічалася. Син [PERSON] [PERSON], на її думку, є дуже балуваним, не хоче учитися, тому тікає з дому, оскільки батько суворий, заставляє його дотримуватися певних правил, вчити уроки, а у бабусі ніхто цього не вимагає. Зі школи постійно телефонували, скаржилися, що [PERSON] не готовий до уроків. Вона не бачила [PERSON] п'яним, її та дитину [PERSON] не бив, вона нікому нічого не розповідала про те, що він когось б'є. В теперішній час [PERSON] заробляє тимчасовими заробітками в м. Донецьку, вдома буває рідко. Вважає, що дитина повинна жити з батьком. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка в присутності представника служби в справах дітей малолітній [PERSON] пояснив, що боїться батька, [PERSON], коли той перебуває в стані алкогольного сп'яніння, оскільки тоді батько стає злим, лається. Батько бив його декілька разів, коли він вкрав чужий телефон та коли взяв гроші в нього з гаманця без дозволу. Також у вигляді покарання ставив його колінами на крупу гречки. Батько забороняв йому будь-що розказувати про те, що відбувається вдома. З [PERSON] в нього нормалі стосунки, він називає її мамою. Один раз батько посварився з нею, коли в нього зник годинник, схватив її за шию так, що в неї порвався ланцюжок, після цього вона забрала свої речі та поїхала до м. Краматорська, але потім вони помирилися та вона повернулася. Зараз батько не п'є, тому він хоче жити з ним. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради визнано за доцільне в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], позбавити батьківських прав його батька [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], будучи особою, яка перебуває на обліку в органах внутрішніх справ як особа, що допускає застосування насильства в сім'ї, неналежним чином виконує свої обов'язки по вихованню свого малолітнього сина у способи, що принижують гідність дитини, жорстоко поводиться з ним, допускає застосування фізичного та психічного насильства, що виражається у завданні дитині побоїв, примушуванні стояти на колінах на гречаній крупі, плануванні майбутнього дитини без врахування її здібностей та схильностей. Ці обставини, крім пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], підтверджуються документально негативною характеристикою [PERSON], наданою 05.08.2013 року ст. УІМ Костянтинівського МВ ГУМВС України в донецькій області Халіним І.В.; поданням начальника Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області до Комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Костянтинівської міської ради №5/8880 від 18.04.2013 року; зверненнями начальника служби у справах дітей Краматорської міської ради від 29.12.2012 року та від 19.04.2013 року; зверненням адміністрації ЗОШ №3 м. Костянтинівки від 19.09.2013 року; клопотанням директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська від 29.11.2013 року. Крім того, з психолого-педагогічної характеристики на вихованця Центра соціально-психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська [PERSON], [INFO], вбачається, що в родини хлопця домінує авторитарний стиль виховання, під час вживання спиртних напоїв батько втрачає почуття реальності, перестає себе контролювати, в такому стані дитина його боїться. В дитини висока тривожність. Пояснення [PERSON] в тій частині, що дитину від нього забрали до Центра соціально-психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська протиправно та без його згоди спростовується копією заяви самого [PERSON], в якій він звертається до начальника Служби в справах дітей [PERSON] з проханням направити його сина [PERSON] до Центру в зв'язку з матеріальним станом. Суд ставиться критично та не приймає до уваги показання свідка [PERSON], оскільки, як він сам пояснив, не є близькою людиною для родини [PERSON], спілкувався з ними рідко, виключно за необхідністю, тому суд вважає, що будь-які висновки про реальні стосунки в родині робити не здатний. Суд ставиться критично та не приймає до уваги показання свідка [PERSON], оскільки, як він сам пояснив, протягом останніх двох років бачився з [PERSON] три рази, його сина [PERSON] бачив однин раз, з ним не спілкувався, тому не здатний реально оцінити відносини між батьком та сином. Суд ставиться критично та не приймає до уваги показання свідка [PERSON], оскільки вона є співмешканкою [PERSON], а тому близькою йому особою, та через свої особисті почуття здатною приховувати негативні риси характеру [PERSON], особисті з ним стосунки. Крім того, її показання в тій частині, що її та дитину [PERSON] ніколи не бив і вона про це нікому ніколи не розповідала, суперечать показанням інших свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є між собою та з родиною [PERSON] особистими стосунками не пов'язані, підстав для наклепу на [PERSON] з їх боку судом не встановлено. Суд не приймає як доказ надані суду характеристику [PERSON] від УІМ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON], оскільки, як пояснив сам [PERSON], це копія тієї характеристик, яку він надавав суду ще в 2012 році коли поновлював свої батьківські права; також характеристики з місця роботи, оскільки вони датовані 2011 роком; також характеристику голови Спілки «Інтернаціоналіст», оскільки писав її сам [PERSON], що він не заперечував в судовому засіданні, також характеристики сусідів, оскільки про їх виклик та допит в якості свідків клопотання суду не заявлялося, тому суд позбавлений можливості перевірити достовірність викладеного. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з ним поводяться, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. На підставі встановлених судом обставин, у зв'язку з винною поведінкою відповідача [PERSON], який вже був один раз позбавлений батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON], та після відновлення батьківських прав продовжує свідомо нехтувати своїми обов'язками, неналежним чином виконує свої обов'язки по вихованню дитини у способи, що принижують гідність дитини, допускає застосування фізичного насильства відносно нього, внаслідок чого дитина вимушена тікати з дому, його слід позбавити батьківських прав. При розгляді справи встановлено, що особи, які б бажали та мали реальну можливість взяти на себе обов'язок по опіці над неповнолітнім [PERSON], на сьогоднішній день відсутні, тому до встановлення над ним опіки необхідно передати його до органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради для визначення його подальшої долі. На підставі викладеного та

Outcome: approved