Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

23 жовтня 2020 року адвокат Філатов А.В. (далі представник позивача) звернувся до суду в інтересах [PERSON] (далі позивач) із позовною заявою до Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі відповідач) про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка по день смерті була зареєстрована в с. Лопатинці Шаргородського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема із права на земельну частку (пай), розміром 3,4 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП імені Коцюбинського, належного останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ВН № 0373075. 13 червня 2002 року [PERSON] складено заповіт, яким усе своє майно спадкодавець заповіла своїй дочці [PERSON] . Під час оформлення спадщини, з`ясувалось, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач вважала, що фактично уже вступила у володіння спадковим майном померлої, на той час розпорядилася її майном, відповідно до її заповітного розпорядження, а також правовою необізнаністю. У підготовче засідання позивач не з`явився, проте 17 грудня 2020 року представник позивача адвокат Філатов А.В. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить ухвалити рішення у підготовчому засіданні (а.с. 42). Представник відповідача\~у підготовче\~засідання не\~з`явився,\~однак 30\~жовтня 2020\~року від\~секретаря Стрільницької\~сільської ради\~Шаргородського району\~Вінницької області\~Пікули С.А. до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради, не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 червня 2013 року (а.с. 14). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема із права на земельну частку (пай), розміром 3,4 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП імені Коцюбинського, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ВН № 0373075 (а.с.16). 13 червня 2002 року [PERSON] складено заповіт, яким усе своє майно спадкодавець заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.13). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом. Згідно копії довідки виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 06 червня 2019 року № 523 [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Згідно запису в погосподарськівй книзі №9, особовий рахунок № [NUMBER] , на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею ніхто не проживав (а.с. 15). Із витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 18). Постановою приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. від 08 жовтня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 17). Судом установлено, що позивач [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки вважала, що фактично вступила у володіння спадковим майном померлої, розпорядилася її майном, а також правовою необізнаністю. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ч.\~1,\~2\~ст.\~10\~ЦПК України\~суд при\~розгляді справи\~керується принципом\~верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачеві слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: approved