Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

24.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюб носить формальний характер через припинення шлюбних відносин з 2009 року. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає біля відповідачки. У судове засідання позивач не з»явився на надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити повністю. Відповідачка до суду не з»явилася та надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити у зв»язку з визнанням позову. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та вважає, що рішення у справі можливо постановити у зв»язку з визнанням позову відповідачем. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 19 жовтня 2004 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського РУЮ у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис №48 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19 жовтня 2004 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « [PERSON]» було змінено на « [PERSON]». Фактично сторони з 2009 року не проживають однією сім»єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Позивач проживає в м. Житомир, а відповідачка в [ADDRESS]. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає біля матері. Спору щодо місця проживання дитини та майнового у сторін немає. За вимогами ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. ( ст. 21 СК України) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved