Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

23.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Після усіх уточнень та зміни позовних вимог зазначив, що 11.10.2013 р. близько 10:00 години позивач [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] та їх малолітнім сином [PERSON] гуляли у дворі в [ADDRESS]. В цей час відповідачка, яка є Головою Бориспільської міської громадської організації «Центр захисту тварин» прийшла до вагончику, який знаходиться у дворі біля дитячого майданчику за вищевказаною адресою де утримує своїх собак та випустила останніх на вигул без намордників. Одна з цих собак, яка неодноразово проявляла агресивність до людей підбігла та напала на малолітнього сина позивача, заподіявши йому тілесні ушкодження на задній поверхні правої гомілки. В зв'язку з чим [PERSON] звернувся із заявою до Бориспільського МВ ГУМВС щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та отримав направлення на медичне обстеження малолітнього сина [PERSON]. Внаслідок нападу собаки, малолітній син позивача переніс сильне душевне хвилювання та нервове потрясіння, після цього випадку спав неспокійно та боявся виходити на прогулянку. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] та Бориспільської міської громадської організації «Центр захисту тварин» на його користь по 3500 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди та судовий збір. В судовому засідання позивач позов підтримав в повному обсязі, обставини справи підтвердив, просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачів по 3500 грн. 00 коп. моральної шкоди, а також стягнути судовий збір. Розмір моральної шкоди вираховується з судової практики із трьох мінімальних заробітних плат. Відповідач [PERSON], що діяла в своїх інтересах та інтересах Бориспільської міської громадської організації «Центр захисту тварин» проти позову заперечила та зазначила, що собаки не перебувають на її утриманні, а вона лише опікається ними. Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради надані листи, в яких вона як громадянка України так і Центр захисту тварин не має притулку для утримання безпритульних тварин. Стверджувала, що собака чорного кольору з кліпсою ніколи не перебувала під її опікою. Позовні вимоги останнього безпідставні та необґрунтовані. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказав, що відповідно до статуту, Центр захисту тварин не здійснює опіку та утримання тварин, а захищає від знущання і негідного відношення до них. Таким чином відповідачі не мали ніякого відношення до собаки, яка здійснила напад. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка, тому виникає сумнів звідки у позивача вони з'явилися. Моральна шкода не підтверджена жодним доказом, а позивач не може пояснити в чому вона полягає. Тому просить відмовити позивачу в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що був свідком, того, що 11.10.2013 року на малолітнього сина позивача, на дитячому майданчику біля будинку по [ADDRESS] напала чорна собака з кліпсою, що знаходиться на утриманні відповідача. Свідок судово-медичний експерт [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що він працює судово-медичним експертом, та вказав, що тілесні ушкодження малолітній дитині, [PERSON] були спричиненні тупим предметом і могли виникнути у вказаний строк, а саме 11.10.2013 року. До тупих предметів можна віднести і зуби собаки. Під час огляду, дитина була подавлена і пригнічена. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2013 року до Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області звернувся громадянин [PERSON] з приводу неправомірних дій з боку громадянки [PERSON]. По даному зверненню ДІМ Бориспільського МВ Затоковим В.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП України. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 68 гривень. Постановою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову від 30 жовтня 2013 року стосовно [PERSON] без змін, оскільки правопорушниця 11.10.2013 року випустила підконтрольних їй собак на прогулянку без намордників. Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з позовної заяви та пояснень самого позивача, в результаті нападу собаки його малолітній син [PERSON], [INFO] переніс сильне душевне хвилювання та нервове потрясіння, після цього випадку спав неспокійно, боявся виходити на прогулянку. Тому, з метою відновлення нормального психологічного стану сина, він змушений був звернутися за допомогою до дитячого лікаря. З виписки із амбулаторної карти [PERSON], [INFO] від Медамбулаторії ЗПСМ № 1 Бориспільського центру первинної медико-санітарної допомоги від 19.10.2013 вбачається, що 15.10.2013 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-невролога з діагнозом неврозоподійний стан у формі порушення нічного сну. Ситуаційна реакція (по кусання собакою). У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, заподіяння позивачу моральної шкоди знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та з досліджених матеріалів справи. В той же час, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано жодного підтвердження того, що в Бориспільській міській громадській організації «Центрі захисту тварин» належать чи підконтрольні будь які тварини. Головною метою організації відповідно до статуту є реалізація державної політики у сфері захисту диких, домашніх, безпритульних тварин від жорстокого поводження. Також надання допомоги тваринам у вигляді їх годування, здійснює щеплення та стерилізацію. Враховуючи характер правопорушення, значне нервове потрясіння, що призвело до порушення сну малолітнього сина позивача, пов'язаного із нападом собаки, що була підконтрольна [PERSON], а також виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацією стягнення з останньої на користь позивача 3500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Судові витрати в розмірі 35 грн. 00 коп., слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial