Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

24.01.2019 позивачка [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 05.11.2014 Виконавчим комітетом Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області за № 13. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 05.11.2014 позивач уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач не цінує її як жінку, зневажливо ставиться до своїх подружніх обов`язків, принижує її нехтує сімейними цінностями. Вона неодноразово пробувала налагодити їхні сімейні стосунки, проте їй важко знайти спільну мову з відповідачем,На даний час вони з відповідачем хоч і проживають разом, проте згода та порозуміння між ними відсутні. Спільного господарства не ведуть. Фактичні подружні відносини між ними припинилися вже давно і у неї з`явилися інші плани на життя та погляди на сімейні стосунки. Вважає, що примирення та подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими та суперечить її інтересам, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 06.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 31.08.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, за наявними у справі матеріалами, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. В позовній заяві просить залишити їй прізвище [PERSON]. , на примирення не згідна, а відшкодування судових витрат просить покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 15.10.2020 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 05.11.2014 Виконавчим комітетом Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 13, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.2014. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (арк. справи 4). У шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, наявність у сторін малолітньої дитини, не виявили бажання примиритись і зберегти сім`ю, зокрема позивач наполягала на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в шлюбі, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved