Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

22 травня 2009 року позивачка звернулась до суду з вказаним цивільним позовом, посилаючись на те, що їй на праві Свідоцтва про право на спадщину за законом належить квартира [ADDRESS], в якій вона зареєстрована та мешкає. На першому поверсі знаходиться квартира [ADDRESS] відповідачів [PERSON] [PERSON], до якої остання почала будівництво прибудови без будь-яких правовстановлюючих документів. Вважаючи, що її права власника квартири порушуються самовільним будівництвом, позивачка просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю квартирою [ADDRESS] та зобов'язати відповідачку знести (демонтувати) прибудову до [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали. Представник 3-ї особи - селищна рада позов визнала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представники 3-х осіб - Інспекція ДАБК в Одеській області та Овідіопольського училища в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надали. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.2004 року за р.№ 520, яка належним чином зареєстрована. Вказана квартира знаходиться на другому поверсі. На першому поверсі під зазначеною квартирою позивачки знаходиться квартира [ADDRESS], що належить відповідачам на праві спільної власності - 2/3 частини [PERSON] та 1/3 частини [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 14.10.1994р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2008 року за р.№? 1-495. Багатоквартирний житловий будинок, в якому знаходяться зазначені квартири, не перебуває на балансі селищної ради, розташований на земельній ділянці , яка перебуває в постійному користуванні ДНЗ «Овідіопольське професійно-технічне аграрне училище» що підтверджується Державним актом на право користування землею серія Б № 031708 Виконкомом Овідіопольської селищної ради на 1982 року зареєстрований № Р-82-3 . В 2007 році відповідачі розпочали будівництво прибудови до власної квартири [ADDRESS], при цьому дозволу на будівництво прибудови у встановленому законодавством порядку не отримали. Інспекцією ДАБК в Одеській області за самовільне будівництво [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності 26.12.2008 року на підставі постанови № 2844 та сплатила штраф в сумі 170 грн. Приписом Інспекції ДАБК в Одеській області від 15.12.2008 року [PERSON] запропоновано припинити будівельні роботи та надати правовстановлюючі документи на будівництво. На підтвердження вимог позову надані: - Копія припису від 15.12.2008р., - Копія протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2008р., - Копія постанови № 2844 від 26.12.2008року, - Копія рішення виконкому Овідіопольської селищної ради № 398 від 16.12.2008року. Не заперечується сторонами, та вбачається з матеріалів справи, що роботи з будівництва прибудови до квартири [ADDRESS] здійснені відповідачами самочинно. Відповідачами в свою чергу надані копія договору оренди земельної ділянки від 21.04.2011 року, зареєстрованого Відділом Держкомзему в Овідіопольському районі 21.04.2011 року за № 512370004000015, копія виконаного проекту забудови прибудови до квартири [ADDRESS], виконаного в 2009 році. За правилами ст.376 ч. 1, 2 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що не суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм та правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво. Таким чином, правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду відповідного органу, є або знесення такого будівництва або проведення відповідної його перебудови. Причому знесення такого будівництва можливо застосувати тільки у разі неможливості проведення відповідної його перебудови. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) № 6 від 30.03.2012 року знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування на притягнення винної особи до відповідальності. Під істотними порушеннями будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. По справі позивачкою замовлялась судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку від 09.11.2012р. якої при будівництві прибудови до [ADDRESS] порушені вимоги архітектурних, будівельних та санітарних норм, не була належним чином оформлена земельна ділянка, не було проекту забудови прибудови до квартири, не було дозволу на виконання будівельних робіт та порушені права в користуванні квартири [ADDRESS] на другому поверсі жилого будинку. Не погодившись з висновками зазначеної експертизи, відповідачами замовлялась повторна судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку від 24.12.2013 року якої зазначено, що будівництво прибудови до квартири [ADDRESS] за конструктивними та планувальними показниками не відповідає вимогам діючих на території України державних архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних норм та правил в наступній частині: - відсутній належним чином оформлений дозвіл для виконання будівельних робіт при новому будівництві, - відсутні захисні фартухи при примиканні покрівлі до стін, - рівень покрівлі прибудови вище, ніж позначка підлоги вище розташованих житлових приміщень основної частини будинку, - улаштування при реконструкції входу у суміщені санітарні вузли з кухонь, - відсутні в проектній документації результати розрахунків часткового розбирання несучих і огороджувальних конструкцій будинків, - відсутність в проектній документації необхідного передбачення заміни або вдосконалення існуючих каналізаційних систем і обладнання, - заборона проведення земляних робіт в безпосередній близькості від будинку без спеціального дозволу. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] зазначив, що вказані порушення вимог діючих на території України державних архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних норм за виключенням дозволів для виконання будівельних робіт та земляних робіт можливо усунути шляхом перебудови існуючої прибудови до квартири [ADDRESS]. Відповідачі надали до суду проектну документацію капітального ремонту прибудови до квартири [ADDRESS], в яку входить дефектний акт від 02.03.2014р. та відомість об'ємів робіт по капітальному ремонту прибудови до квартири [ADDRESS]. Відповідно до цих документів вони вважають, що усунення перешкод в користуванні власністю позивачки можливе шляхом перебудови прибудови до квартири [ADDRESS], який вони погоджуються зробити, а не шляхом зносу. Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Крім того, відповідно до ст.16 ЦК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту право подання позову про знесення самочинно збудованого об'єкту, позивач в силу ст.10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Позивач у відповідності до ст.ст.57-60 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів того, що захист її прав можливий лише шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту нерухомого майна, а саме прибудови до кв. [ADDRESS]. З урахуванням вищенаведених встановлених в судовому засіданні фактичних обставин, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що прибудова до квартири [ADDRESS] здійснена самочинно, але в зв'язку з тим, що порушення державних архітектурних, будівельних, санітарних норм можливо усунути шляхом капітального ремонту забудови, тому захист порушених прав позивача можливий шляхом зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням шляхом перебудови прибудови до квартири [ADDRESS]. При подані позову позивач сплатив судовий збір в сумі 46 грн., суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки в повному обсягу в рівних частках.

Outcome: partial