Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

23 липня 2019 року представник АТ «Ідея Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом та 26 вересня 2019 року із заявами про зміну предмету позову, в яких просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №910.22864 від 10 червня 2013 року у сумі 448905,13 грн., яка складається з: основного боргу - 48503,72 грн., простроченого боргу - 135866,79 грн., прострочених процентів - 261524,48 грн., строкових процентів - 3010,14 грн. Вилучити у відповідача [PERSON] , транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль HYUNDAI Elantra, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак № [NUMBER] та передати банку на період до його реалізації. В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь банку за кредитним договором №910.22864, укладеним між AT «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] в сумі 448905,13 грн., яка складається з: основного боргу - 48503,72 грн., простроченого боргу - 135866,79 грн., прострочених процентів - 261524,48 грн., строкових процентів - 3010,14 грн. звернути стягнення на предмет застави, який належить [PERSON] , а саме: автомобіль HYUNDAI Elantra, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак № [NUMBER] , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Посилаючись на порушення боржником - [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим банк змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів із вимогою про стягнення з останнього вище зазначеної заборгованості за кредитним договором. Окрім того, в забезпечення виконання кредитних зобов`язань між [PERSON] та банком укладено договір застави вище зазначеного транспортного засобу, який останнім в супереч вище договору та без письмової згоди банку, як заставодержателя було відчужено, актуальним власником якого є [PERSON] у зв`язку з чим банк вимушений звернутись до суду із позовом щодо вилучення зазначеного транспортного засобу та звернення стягнення на зазначений предмет застави. 03 вересня 2019 року на підставі ухвали суду провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04 грудня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився у своїй позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився у адресованій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, посилаючись на те, що 21 січня 2016 року Новокаховським міським судом Херсонської області ухвалено заочне рішення, яке набрало законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому просив закрити провадження у справі; крім того 10 березня 2020 року подав до суду клопотання, в якому просив суд застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2013 року між позивачем ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 910.22864, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 185288,00 грн. строком на 84 місяці, на купівлю транспортного засобу HYUNDAI моделі Elantra, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Відповідно до пункту 1 параграфу 7 кредитного договору, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за даним Договором у вигляді ануїтетних платежів (далі щомісячні платежі) відповідно до Графіку щомісячних платежів. Відповідно до пункту 9 параграфу 10 кредитного договору, строк позовної давності для стягнення боргу за Договором встановлюється тривалістю в п`ять років. Згідно договору застави транспортного засобу № 910.22864 від 02 липня 2013 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , відповідно до умов якого для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №910.22864 від 10 червня 2013 року, заставодавець передав у заставу заставодержателю наступне майно: транспортний засіб HYUNDAI моделі Elantra, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до пункту 2 параграфу 5 договору застави, звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за вибором Затаводержателя одним із способів: за рішенням суду або позасудовому порядку шляхом набуття Заставодержателем Предмета застави у власність чи шляхом продажу Заставодержателем Предмету застави третій особі. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувались вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 04 липня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 448905,13 грн., яка складається з: основного боргу - 48503,72 грн., простроченого боргу - 135866,79 грн., прострочених процентів - 261524,48 грн., строкових процентів - 3010, 14 грн., останній платіж, як вбачається з клопотання відповідача [PERSON] , за зазначеним кредитним договором ним здійснено 10 липня 2013 року, що також підтверджується заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 січня 2016 року. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого МВ РЕР ДАІ м. Нова Каховка при УДАІ УМВС України в Херсонській області 07 червня 2013 року транспортний засіб HYUNDAI моделі Elantra, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] та який з 04 липня 2013 року зареєстрований, як об`єкт обтяження, відповідно до витягів з Державного реєстру обтяжень від 18 липня 2019 року. Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, наданої 26 лютого 2020 року, Головним сервісним центром МВС, власником транспортного засобу HYUNDAI моделі Elantra, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 02 серпня 2013 року є [PERSON] , дата реєстрації 02 серпня 2013 року. 21 січня 2016 року заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволено. Вилучено у [PERSON] , або в інших осіб, у яких може знаходитися транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль HYUNDAI Elantra 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації. В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» за кредитним договором №910.22864, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , в сумі 288463, 57 грн., яка складається з основного боргу - 151792,83 грн., простроченого боргу - 32577,68 грн., прострочених процентів - 103244,80 грн., строкових процентів - 848,26 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль: HYUNDAI Elantra 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , шляхом продажу зазначеного автомобіля Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної належним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо), яке 01 лютого 2016 року набрало законної сили. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 530 ЦК України, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Таким чином, банк пред`являючи позов у 2015 році прийняв рішення про дострокове стягнення заборгованості, тобто фактично змінив дату повернення всієї суми кредиту у зв`язку з чим його право нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитним договором після пред`явлення позову припинилися. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати ВС від 04 липня 2018р. у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), згідно з якими, звертаючись із першим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки для дострокового стягнення у повному обсязі за кредитним договором тіла кредиту, заборгованості за процентами та пені, кредитор змінив умови кредитного договору щодо строку його дії, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в закон із метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 367 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Саме такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02 березня 2020 року по справі № 545/3916/14-ц. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності має на меті гарантувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися у разі, якщо суди вирішуватимуть справи про події, які відбулись у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу. Таким чином, сама ідея позовної давності виправдана метою внести певність щодо наявних прав та обов`язків. Така мета слідує із принципу верховенства права, проголошеного в Преамбулі Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і ця мета імпліцитно пронизує усі статті Конвенції. Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд враховуючи наявність відповідного клопотання відповідача [PERSON] , приходить до висновку, що хоча [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №910.22864 від 10 червня 2013 року, проте такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 23 липня 2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності, відлік якої розпочався з 10 серпня 2013 року (моменту коли позивач довідався або міг довідатися про порушення свого права, оскільки останній платіж за спірним кредитним договором, який передбачає перед одичні (щомісячні) платежі, боржником здійснено 10 липня 2013 року). За таких підстав, суд відмовляє в задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності при зверненні до суду. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають у зв`язку з відмовою в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed