Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

22 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, дитина повністю перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач та його представник позов визнали частково, а саме не заперечували проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 400 грн., мотивуючи це невеликим заробітком та необхідністю утримувати непрацездатну матір. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Спільне подружнє життя у сторін не склалося, на даний час вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, поновлювати їх позивач наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин,враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересамсторін та дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За відомостями ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 02.03.2010 зареєстрований як фізична особа-підприємець та його дохід за 2014 рік складає 18 267,00 грн. (довідка ДПІ у м. Чернігові від 21.01.2015 № 531/г/2526-17-05-06 на а.с. 53). Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності утримувати непрацездатну матір [PERSON], оскільки вона, будучи інвалідом 3 групи (а.с. 43), працює в ПП [PERSON] на посаді бухгалтера з посадовим окладом 1 670,00 грн. та згідно з поясненнями відповідача проживає окремо від нього. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і батька, відсутність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає, що аліменти в розміри 550 грн. є адекватним розміром матеріальної допомоги позивачеві на утримання дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та позивача в розмірі по 243,60 грн.

Outcome: partial