Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

24.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 20 травня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Шаргородського районного суду від 15.05.2013 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. В судове засідання позивачка не з'явилася, але від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Згідно поданої заяви позивачка позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 06.08.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2006 року, який рішенням Шаргородського районного суду від 15.05.2013 року розірвано (а.с.3). Від шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5), які проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №833 від 22.07.2014 року (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей в обсязі, визначеному позивачкою, а саме: у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 24 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved