Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

23 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про зняття арешту з рухомого майна(далі по тексту - Костянтинівського ВДВС), в якому зазначив, що на підставі виконавчого напису № 921 від 21 липня 2010 року, вчиненого приватним нотаріусом Донецького МНО Бадаховим Ю.Н. про звернення стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» на належне йому на праві власності рухоме майно - транспортний засіб марки КІА, модель Magentis, седан, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, Костянтинівським ВДВС було відкрито виконавче провадження та постановою № 390 від 08 вересня 2010 року накладено арешт на майно, що належить, або буде йому належати. 02 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був укладений договір факторингу № 11, відповідно до якого до останнього перейшли права вимоги за кредитним договором. Також на підставі договору факторингу до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшли права заставодержателя за договором про відступлення прав за договором застави від 02 лютого 2012 року. Після відкриття виконавчого провадження ТОВ «Вердикт Фінанс» було підтверджено, що до початку примусового виконання рішення ним була сплачена прострочена заборгованість за кредитом та здійснена реструктуризація поточної суми кредиту. ТОВ «Вердикт Фінанс» 19 жовтня 2012 року звернулось до Костянтинівського ВДВС із заявою про повернення без виконання виконавчого напису № 921 від 21 липня 2010 року. На підставі заяви ТОВ «Вердикт Фінанс» виконавче провадження було закрито. Проте, в 2020 році під час оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті батьків, йому стало відомо про те, що накладений в рамках виконавчого провадження арешт на все майно та майнові права знято не було. Як стало відомо з відповіді Костянтинівського ВДВС від 11 березня 2020 року № 17-17-23/26133 виконавче провадження було завершено 16 листопада 2012 року, матеріали знищені за спливом строків зберігання, зважаючи на що виконавча служба не може винести постанову про скасування арешту. Станом на теперішній час у нього відсутня заборгованість перед банком, матеріали виконавчого провадження знищені, проте накладений в рамках виконавчого провадження арешт порушує його права як власника, оскільки позбавляє можливості розпорядитись належним майном. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача - адвокат Азаров О.А. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву, в якому просила розглянути справу за її відсутності (а.с.17-18). Зі змісту відзиву вбачається, що Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) не визнає позовні вимоги [PERSON] , обґрунтовуючи свою позицію тим, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на теперішній час) передбачений вичерпний перелік підстав для зняття арешту державним виконавцем. Оскільки підстави для зняття арешту державним виконавцем, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні, арешт може бути знятий на підставі рішення суду (а.с.17-18). В підготовчому судовому засіданні представник відповідача Калініна Ю.О. пояснила, що станом на теперішній час матеріали виконавчого провадження 21690447, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, знищені у зв`язку зі спливом передбачених законом строків зберігання, що унеможливлює винесення будь-яких постанов державним виконавцем. Не заперечувала проти зняття арешту з майна [PERSON] в судовому порядку. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 08 вересня 2010 року державним виконавцем Костянтинівського ВДВС було відкрито виконавче провадження № 21690447 з примусового виконання виконавчого напису № 921, вчиненого 21 липня 2010 року приватним нотаріусом Донецького МНО Бадаховим Ю.Н. про звернення стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» на належне [PERSON] на праві власності рухоме майно - транспортний засіб марки КІА, модель Magentis, седан, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску з накладенням арешту на майно боржника [PERSON] (а.с.19-21). З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на все майно [PERSON] в межах суми боргу на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 вересня 2010 року накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 10333292 (а.с.13-16). 19 жовтня 2012 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до ВДВС Костянтинівського МРУЮ із заявою № 889-10/12 про повернення виконавчого документу - виконавчого напису № 921, вчиненого 21 липня 2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. про звернення стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» на рухоме майно - належний [PERSON] транспортний засіб марки КІА, модель Magentis, седан, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску; скасування вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення (а.с.6). 16 листопада 2012 року виконавчий документ - виконавчий напис № 921, вчинений 21 липня 2010 року був повернутий стягувачу на підставі його заяви (а.с.19-21). Як вбачається з листа Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 06 квітня 2020 року № 17.17-13/29902, матеріали виконавчого провадження № 21690447 знищені у зв`язку зі спливом термінів зберігання (а.с.26). Листом від 11 березня 2020 року № 17.17-23/26133 відповідач відмовив [PERSON] у знятті арешту з майна (а.с.5). Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено з досліджених судом дозказів, арешт на майно та майнові прва [PERSON] було накладено в рамках виконавчого провадження № 21690447, матеріали якого станом на теперішній час знищені у зв`язку зі спливом термінів зберігання, а виконавчий документ - виконавчий напис № 921, вчинений 21 липня 2010 року приватним нотаріусом Донецького МНО Бадаховим Ю.Н. про звернення стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» на належне [PERSON] на праві власності рухоме майно - транспортний засіб марки КІА, модель Magentis, седан, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, був повернутий стягувачу 16 листопада 2012 року і станом на теперішній час на виконанні в Костянтинівському ВДВС не перебуває. Проте, накладений арешту на майно та майнові права [PERSON] перешкоджає йому реалізувати права власника на належне йому майно. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] як такого, що ґрунтується на законі.

Outcome: approved