Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

22.04.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 06.05.2005 року уклала з відповідачем [PERSON] шлюб, який був зареєстрований у Шегинівській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №1. Зазначає, що за час подружнього життя у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Стверджує, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Відповідач, перебуваючи на тимчасових роботах у Київській області, зраджував їй у подружній вірності, в результаті чого у нього народилася позашлюбна дитина та утворилася нова сім'я. Вказує, що з 2012 року разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують. Вжиті нею заходи для збереження сім'ї бажаного результату не дали. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно і будь - яке примирення між ними є неможливе. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що був зареєстрований 06.05.2005 року у Шегинівській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №1. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Після розірвання шлюбу і надалі бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою і просить розглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 06 травня 2005р. уклали шлюб, який зареєстрували у Шегинівській сільській раді Мостиського району за актовим записом №1. Від даного шлюбу в сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, свідоцтвом про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку позивачки, яка має на утриманні малолітню дитину, та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved