Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

23 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власне належним майном - домоволодінням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є одноособовим власником окремого домоволодіння № 92, розташованого по вул. Севанський в м. Кривому Розі, що підтверджується копією Договору купівлі - продажу від 18.04.1984 року, посвідченому Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстр № 1-951, який я додаю до свого позову. Відповідач [PERSON] доводиться позивачу колишнім зятем, [PERSON], [PERSON] онуками, які були зареєстровані тимчасово, в домоволодінні ніколи не мешкали та не мешкають, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, визнавши відповідачів втратившими право користування. Ухвалою суду від 27 грудня 2017 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 26 січня 2018 року. Ухвалою суду від 26 січня 2018 року у зв'язку із неявкою сторін до судового засідання розгляд справи відкладено на 22 лютого 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу [PERSON], просила розглянути справу у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. 22 лютого 2018 року сторони в судове засідання не з'явилися, та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 18 квітня 1984 року, посвідченого Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстр № 1-951, належать домоволодіння за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Згідно акту, посвідченого квартальним комітетом № 25 від 21 листопада 2017 року, за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ніколи не проживали та на даний час не проживають (а. с. 12). Статтею 41 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин більше 1 року, якщо інше не встановлене законом, або домовленістю між ним та власником житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що позивачем доведено про не проживання відповідачів за місцем реєстрації понад один рік без поважних причини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у рівних частинах.

Outcome: approved