Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

23.02.2016 року представник позивача звернувся до суду з дійсним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 28.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений Кредитний договір №593-04-064, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у сумі 6 500,00 дол. США, зі сплатою 15% річних за користування коштами та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 27.08.2017 року. Банк свої зобовязання за Кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши 6 500,00 дол США. Відповідач, в свою чергу, зобовязання належним чином не виконує у звязку з чим станом на 30.11.2015 року утворилась заборгованість у сумі 3\~277,28 дол.США, що згідно курсу НБУ станом на 30.11.2015 року становить 78\~276,76 грн та складається з: заборгованості за кредитом 2\~286,70 дол США (еквівалент у гривнях 54\~617,04 грн); заборгованості за відсотками 502,24 дол США (еквівалент у гривнях 11\~995,84 грн); пені за несвоєчасне повернення відсотків 335,08 дол США (еквівалент у гривнях 8003,34), пені за несвоєчасне повернення відсотків 153,26 дол США (еквівалент у гривнях 3\~660,53 грн), яку позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати. В судове засідання сторони не зявились. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та час його проведення була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду (на 21.03.2016 р., на 28.03.2016 р., на 20.04.2016 р), а також шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суду не повідомила. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору кредиту №593-04-064 від 28.08.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], кредитор надав позичальнику грошові кошти на споживчі цілі у сумі 6\~500,00 доларів США окремими частинами на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру зі сплатою 15% річних за користування наданими коштами. Кінцевий термін погашення заборгованості по кредиту 27 серпня 2017 року включно(а.с.9-12) Згідно копії заяви на видачу готівки № ав/3142/ав від 28.08.2008 року відповідач отримала кредитні кошти у сумі 6 500,00 дол США (еквівалент у гривні 31 497,00 грн) (а.с.16). Як вбачається із копії заяви від 28.08.2008 року, відповідач [PERSON] на момент укладення договору у шлюбу не перебувала (а.с.13). Згідно паспортних даних відповідача 05.09.2009 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, а тому відповідач набула прізвище «Астахова» (а.с.18). Відповідно до ч.1\~ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк\~та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 3.3 Договору позичальник зобовязалась суворо дотримуватись положень Договору, використовувати кредит лише на споживчі цілі, сплатити винагороду за користування кредитом, повернути кредит у повному обсязі із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений договором (а.с.11). Відповідно до ст..4 Договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення вимог п. 3.3.2-3.325, 3.3.7-3.3.17 позичальник сплачує пеню в розмірі 0,005% від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за договором (а.с.11, зворотна сторона). Як вбачається зі змісту п.4.4 ст. 4 Договору у випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених п. 3.3.7, 3.3.8 Договору, протягом більше девяноста днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, позичальник зобовязаний протягом робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф,пеню). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо\~\~він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1\~\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~\~ Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 30.11.2015 року повна сума заборгованості становить 3\~277,28 доларів США (еквівалент в гривнях 78\~276,76 грн) і складається з: суми заборгованості за кредитом 2\~286,70 дол США (еквівалент в гривнях 54\~617,04 грн); суми заборгованості за відсотками 502,24 дол США (еквівалент в гривнях 11\~995,84 грн); пені за несвоєчасне повернення кредиту 335,08 дол.США (еквівалент в гривнях 8\~003,34 грн); пені за несвоєчасне повернення відсотків 153,26 дол США (еквівалент в гривнях 3\~660,53 грн) (а.с.7-8). Пунктом 1.1.1 Договору встановлений графік погашення траншів кредиту. Відповідно до ч.2. ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-116-цс13, у разі прострочення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст..1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором кредиту №593-04-064 від 28.08.2008 р. в сумі 66\~612,88 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача пені в розмірі 11\~663,88 грн суд дійшов наступного. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші) або утриматися певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання. Отже, основним зобовязанням позичальника [PERSON] за Договором кредиту є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата пені. Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрована у м.Луганськ, а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем з 30.11.2014 року нарахована пеня у загальній сумі 11\~663,88 грн, яка складається із пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків у сумі 8003,34 грн та 3660,53 грн відповідно (а.с.8) За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасне погашення відсотків у загальній сумі 11\~663,88 гривень необхідно відмовити в їх стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.. Відповідно до Платіжного доручення №1683 від 10.12.2015 року позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у сумі 1218,00 грн (а.с.2). Таким чином, відповідно до ст..88 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 1035,30 грн пропорційно до задоволених вимог, враховуючи, що вимоги задоволені на 85% (1218 грн*85%=1035,30 грн). Крім того, при стягненні з відповідача судового збору необхідно враховувати наступне. На день подачі позову відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати на початок року. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року становить 1378,00 грн. А тому позивачем повинна була бути сплачена сума судового збору за подачу даного позову у розмірі 1378 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави недоплачений позивачем судовий збір у сумі 160 грн (1378 грн-1218грн=160 грн) На підставі вищевикладеного, ст.ст. 509, 526, 549, 610-612, 625, 638, 1049, 1050, 1054, 1055, ЦК України,

Outcome: partial