overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

22.02.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від сумісного подружнього життя мають дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. На даний час шлюбні стосунки припинено, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання шляхом розміщення оголошення на сайті Первомайського міськрайонного суду Харківської області, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області № 176 від 12.02.2016 року (а.с. 6). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 22.02.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

22.02.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. На даний час шлюбні стосунки припинено, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання шляхом надання оголошення в газеті «Слобідський край», причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3), яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № [NUMBER] від 03.11.2015 року Структурним підрозділом з питань соціального захисту населення (а.с. 6). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 22.02.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

22.02.2016 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 69 по вулиці Маршала Рибалко, буд. 6 у м. Житомирі, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин. В обґрунтування вказаних вимог вказала, що є опікуном неповнолітньої [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Крім неї, у квартирі зареєстрований [PERSON], який за вказаною адресою не проживає більше шести місяців, оскільки добровільно залишив помешкання квартири, забравши свої особисті речі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з зазначених вище підстав. Просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON], які працюють майстрами у ПП «ВЖРЕП №4» в судовому засіданні пояснили, що зі слів сусідів знають, що [PERSON] дійсно не проживає у квартирі, а тому з цього приводу складали відповідні акти. Свідок [PERSON], яка є сусідкою, в судовому засіданні пояснила, що відповідача не бачила більше 10 років та на данний час його місце проживання їй невідоме. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту копії витягу із рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №219 від 14.04.2005 року вбачається, що затверджено висновки про можливість виконання опікунських обовязків [PERSON] та призначено її опікуном над малолітньою онукою [PERSON]. /а.с. 9/ Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в [INFO], що підтверджується змістом довідки виданої директором ПП «ВЖРЕП №4» [PERSON] за підписом паспортиста №427 від 17.02.2016 року. /а.с. 4/ Відповідач, який, будучи зареєстрованим у вищезазначеній квартирі фактично не проживає в ній без поважних причин, що підтвердилось показами свідка та змістом актів від 20.10.2015 року, 22.01.2016, 16.06.2016 року, які підписані юристом ПП «ВЖРЕП №4» [PERSON] та майстрами технічнохї дільниці, з яких вбачається, що громадянин [PERSON], за адресою: [ADDRESS] більше трьох років не проживає, а місце проживання його невідоме. Спірні правовідносини регулюються статтями 71, 72 ЖК України, згідно яких наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

22.02.2016 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 08.09.2009 року вона з відповідачем перебувала в шлюбі. Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 24.12.2015 року шлюб між ними розірвано. Коштів на утримання дітей вона не отримує, тому змушена сама виховувати та доглядати за дітьми. Відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дітей. Він працює в Державній службі охорони м. Києва і має постіний заробіток. Просить стягнути з нього аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки заробітку до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній. Просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку до досягнення ними повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя народилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5-6). Діти проживають разом із матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, працює, на утриманні інших осіб не має, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька дітей. Згідно із ст. 88 ЦПК України сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

22.02.2016 року позивач звернулась з позовною заявою до суду, в якій вказала, що 21.12.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В силу постійних сварок сім'я розпалася. Подружжя фактично не живе однією сім'єю та не веде спільного господарства з лютого 2016 року. За таких обставин подальше спільне сімейне життя із відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. Спір щодо місця проживання доньки після розірвання шлюбу відсутній. В судове засідання позивачка не з'явився, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти вирішення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти вирішення рішення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 21.12.2013 року підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 21.12.2013 року, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідно 21 грудня 2013 року зроблено актовий запис № 609. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09.12.2014 року, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, відповідно 09.12.2014 року в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний актовий запис №395. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, не мають наміру на збереження шлюбу, а відповідач надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Суперечки з приводу розподілу спільного майна між ними немає. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

22.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12.09.2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що є актовий запис № 129, та судові витрати по справі покласти на відповідача, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем дітей не мають. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечували, після розірвання шлюбу позивач просила змінити прізвище на «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2015 року, про що є актовий запис № 129, зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем дітей не мають.. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, пов'язані зі сплатою нею при пред'явленні позову 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

22.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач по справі являється її рідним сином. Вона є особою похилого віку, пенсіонерка. Єдине джерело її доходу це отримання пенсійного забезпечення. На теперішній час у неї через похилий вік значно погіршилося здоров»я, крім того, через подорожчання продуктів харчування та комунальних послуг розміру її пенсійного забезпечення не вистачає. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надання матеріальної допомоги, так як їй відомо, що він працює та отримує стабільний дохід і має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що у неї є два сина, відповідач [PERSON] інколи надає їй допомогу, але їй цього не вистачає, бажає отримувати допомогу щомісяця, також їй відомо, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є сином [PERSON], [INFO]. ( а.с. 4) Згідно довідки від 15.02.2016 року виданої виконкомом Апостолівської міської ради Дніпропетровської області [PERSON], вона зареєстрована в [INFO] і має склад сім»ї: одинока. (а.с.6) Відповідно рішення Апостолівського районного суду від 31.03.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 25.01.2016 року, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 25.01. 2016 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач являється сином позивачки, яка є непрацездатною і потребує в зв»язку із захворюванням матеріальної допомоги. Відповідач здоровий, працює, має на утриманні двох дітей, на утримання яких сплачує аліменти в розмірі 1/3 частки доходу. Крім того, судом встановлено, що позивач має ще одного сина, який працездатний та може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов»язаний та може надавати допомогу на утримання своєї матері. Визначаючи розмір аліментів, які будуть сплачуватися з відповідача, суд враховує наявність у позивача дітей, наявність стягнень з відповідача, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/10 частини його доходу на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

22.02.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 22 вересня 2009 р. н. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі, від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

22.02.2016 року представник позивача ПАТ «СК «Скайд» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Вимоги мотивовані тим, що 28.09.2014 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - застрахованого в ПАТ «СК «Тойота Корола» /д.н.з. [NUMBER]/, під керуванням [PERSON] ПАТ «СК «Скайд» здійснило виплату страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком в розмірі 13 532 грн. 63 коп. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку зазначені кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за відсутності представника відповідача або ж про відкладення розгляду справи не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

22.02.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 29.08.2014 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з 05 грудня 2014 року. Позивач просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

22.02.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (а.с. 2-4), в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 5847,84 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 11.10.2013 р. між ПАТ «МАРФІН БАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір №S002819А4023, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на строк з 11.10.2013 р. по 10.10.2016 р. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим станом на 16.12.2015 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 5847,84 грн. В судове засідання 24.06.20126 р. представник позивача не зявилася, надала уточнення до позову (а.с. 49-50) та клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 72). В судове засідання відповідач не з'явилася, про причини неявки не повідомила, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином (а.с. 70-71). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 11.10.2013 р. між ПАТ «МАРФІН БАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір №S002819А4023, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на строк з 11.10.2013 р. по 10.10.2016 р. (а.с. 32-34). Банк свої зобовязання виконав (а.с. 31). Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим станом на 16.12.2015 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 5847,84 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом - 3881,01 грн., заборгованість по сплаті відсотків 139,68 грн., заборгованість за комісією 1648,51 грн., заборгованість по несплаті штрафу 178,64 грн. (а.с. 6). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved