Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], який був зареєстрований 03 березня 2006 року в Личаківському відділі РАГСу Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 58. В обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що 03 березня 2006 року він зареєстрував шлюб у Личаківському відділі РАГСу Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 58 з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є донька: [PERSON], яка народилася [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося з тієї причини, що вони протягом їх сумісного життя не зійшлись характерами, та як виявилось у них були діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки, свідком яких нерідко ставала наша дитина, що негативним чином впливає на її психічний стан. Вони намагалися всіма силами зберегти сім'ю, але і народження доньки не допомогло їм це зробити. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в своїх інтересах, та в інтересах дитини вирішили розірвати шлюб, залишаючись хорошими батьками для дитини. 21.01.2013 року було відкрито провадження у справі щодо розірвання шлюбу між ним та відповідачем, суд надав термін на примирення і вони спробували примиритися та зберегти сім'ю. Але, спроба здійснення примирення з відповідачкою неможлива, оскільки за цей період їхні стосунки тільки погіршилися. Тому відповідно подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і немає сенсу, а лише заглиблює прірву непорозуміння між сторонами. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони протягом останнього часу проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та їх доньки, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши вищевказані норми, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є підставним, не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача і їх доньки, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved