Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

24.05.2013 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання вказуючи, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.10.1998 року. Після розірвання шлюбу вона залишилася жити разом зі своєю матірю [PERSON] 22.05.2013 року досягла повноліття, у звязку з чим виплата аліментів на її утримання припинилася. На теперішній час вона навчається на економічному факультеті Національного політехнічного університету Харківського політехнічного інституту» на бюджетній формі навчання, отримує стипендію в розмірі 730 грн., якої недостатньо для харчування, проживання, навчання, проїзду, придбання підручників, ліків, одягу та інших речей. Крім того, перебуває на обліку у міській студентській лікарні м. Харкова з діагнозом: нейро-циркулярна дистонія по гіпертонічному типу, аутоімунний тиреоідит, у зв*язку з чим проходила лікування і потребує оздоровлення влітку. Батько добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає і тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі ? частині з усіх видів його заробітку, починаючі з 23.05.2013 року і до закінчення навчання. Згідно рішення суду від 25 квітня 2014 року були задоволені позивні вимоги і стягнуто на користь позивача аліменти в розмірі 1/ 4 частині на період навчання [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Фрунзенського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року. Підставою для перегляду зазначеного рішення [PERSON]зазначила те, що на момент розгляду справи не було відомо суттєві обставини, що відповідач має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], не відомо було місце проживання відповідача і тому він не приймав участі в розгляді справи і ухвалою Саратовського обласного суду від 15.01.2015 року було відмовлено в признанні і вирішенні примусового виконання рішення Фрунзенського райсуду від 25 квітня 2014 рокуна теріторії РФ. Тепер стало відомо місце проживання, відповідача а саме: РФ, Саратов, вул.Ділова,6. Просить скасувати зазначене рішення та винести нове рішення. Позивач в судовому засіданні підтримала заяву в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про день в час слухання справи, сповіщений належним чином, про що свідчать повідомлення, де є його підпис від 07.08.2015р. [PERSON] 07 серпня 2015 року був допитаний по судовому дорученню мировим суддею судового відділення №1 Ленінського району м. Саратова РФ, який не заперечував слухати справу за його відсутністю, а також не заперечував проти скасування заочного рішення за нововиявленими обставинами. Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] то дав пояснення, що не згоден з вимогою про сплату аліментів, в той час вказав, що вважає можливим стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі встановленим російським законодавством. Третя особа [PERSON]. в судовому засіданні заяву підтримала. Суд вислухавши позивача та третю особу, та дослідивши матеріали справи приходить до наступного. У відповідності з вимогами ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Судовим розглядом встановлено, що рішенням від 25.04.2014 року з [PERSON]Встягнуто аліменти на утримання [PERSON] на період навчання з 24.05.2013 року по 30 червня 2016 року розмірі 1/ 4 частині. Це рішення не виконано не прийнято до виконання, так як позивач не змогла вказати місце проживання [PERSON], яке їй було не відоме. На тепер, позивач вказує місце проживання відповідача [ADDRESS]. Крім того, позивач в січні 2015 року дізналася, що у відповідача є малолітня дитина донька [PERSON] [INFO]. Суд вважає, що вимоги щодо - про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є обґрунтованими. Відповідно до стаття 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Суд вважає необхідним скасувати судове рішення від 25 квітня 2014 року та постановити нове. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу І-ВЛ № 094458, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.10.1998 року.Згідно копії свідоцтва про народження І-ВЛ № 136015, батьком [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] [PERSON] проживає з матірю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо), а отже право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.. Судом відповідно до наявних у справі доказів встановлено, що [PERSON] навчається на економічному факультеті Національного політехнічного університету «Харківського політехнічного інституту» на бюджетній формі завчання, зі строком навчання з 01.09.2013 р. по 30.06.2016 р., отримує стипендію в розмірі 730 грн., що підтверджується довідками навчального закладу. У зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, проживає разом з матір'ю та фактично перебуває на її утриманні і тому потрібує додаткових витрат, щоб купувати підручники, ліки, одяг та інші речі, сплачувати за проїзд і інші витрати. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка на даний час не досягнула 23 років. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і( або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідач є громадянином [PERSON] Федерації, де постійно проживає та працює, до 22.05.2013 р. сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.1997р., останні платежі надходили з бухгалтерії Головного управління внутрішніх справ Саратовській області. У звязку з тим, що відповідачем не була надані довідка з місця роботи, тому суд при встановленні розміру аліментів бере до уваги розмір аліментів, які позивач отримувала, а саме: в межах 3400 грн.При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги і те, що у відповідача на утриманні знаходиться малолітня дитина - донька [PERSON] [INFO]. У звязку з наведеним, суд вважає необхідним стягнути аліменти на період навчання [PERSON] в розмірі 1 /8 частини до закінчення навчання, тим самим задовольняє позовні вимоги частково. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, а саме: за судовий збір 487 , 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved