Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

24.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати трудовий договір, укладений між сторонами 01.06.2012 року та зареєстрований Одеським міським центром зайнятості 05.06.2012 року за № 15301203608. При цьому позивач посилається на те, що у період з 01.11.2012 року по 05.11.2012 року відповідач без попереднього сповіщення був відсутній на робочу місці, на телефонні дзвінки не відповідача та причину відсутності не повідомив, тому позивачем було прийнято рішення про звільнення відповідача. У подальшому відповідач у телефонному режимі погодився зі звільненням, однак добровільно гне з'являється до позивача для розірвання договору, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Одеського міського центру зайнятості - Ткаченко І.А. у судовому засіданні 04.05.2016 року позов підтримала та просить його задовольнити. В подальшому представник третьої особи до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено трудовий договір між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю № 15301203608, за умовами якого [PERSON] зобов'язаний виконувати обрубку формованої продукції, сортування, контроль за дією механізмів, а [PERSON] зобов'язався оплачувати працю у розмірі 1100,00 грн. Договір відповідно до п. 1 є строковим, що укладається на невизначений строк. Договір зареєстровано 05.06.2012 року Одеським міським центром зайнятості за № 15301203608 /а.с. 6/. Пунктами 4, 5 вказаного договору передбачено, що час виконання робіт установлюється з 08.00-12.00 та 13.00-17.00, а вихідні дні надаються по графіку два рази на тиждень. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 4 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно акту, складеного 05.11.2012 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в період з 01.11.2012 року по 05.11.2012 року оператор формувальної машини [PERSON] був відсутній на роботі протягом робочого дня. Про наявність поважних причин, що пояснюють відсутність на роботі, [PERSON] не було повідомлено, на телефонні дзвінки не відповідав /а.с. 7/. Відповідно до листа № 2 від 11.03.2015 року, адресованого [PERSON] [PERSON], у зв'язку із відсутністю відповідача на робочому місці з 01.11.2012 року позивач прийняв рішення про розірвання трудового договору та звільнення відповідача з посади з 05.11.2012 року. Запропоновано відповідачу зв'язатися за адресою свого місця роботи у робочий час для проведення остаточного розрахунку по заробітній платі та проведення реєстрації розірвання трудового договору в Одеському міському центрі зайнятості /а.с. 8/. Судом досліджено рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, з яких слідує, що відповідач неодноразово отримував листи позивача з роз'ясненнями стосовно розірвання трудового договору та звільнення відповідача з посади /а.с. 9/. Таким чином, судом встановлено, що трудові відносини між сторонами фактично припинені з 05.11.2012 року, однак відповідач ухиляється від належного оформлення припинення трудових відносин. Пунктом 10 трудового договору № 15301203608 передбачено, що спори з виконання умов трудового договору розглядаються районним судом. Згідно розпорядження Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації /зняття з реєстрації/ трудових договорів, які укладаються із фізичними особами - роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Отже, у зв'язку із ухиленням відповідача з'явитися до Одеського міського центру зайнятості для належного оформлення припинення трудових відносин, суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернувся до суду із даним позовом. З урахуванням вказаного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved