Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

23 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 23 вересня 2000 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спорів щодо розподілу майна, та виховання та утримання дитини відсутні. З відповідачем спільне життя не склалось, не зійшлися характерами. Сумісно не мешкають з січня 2013 року. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходяться у шлюбі з 23 вересня 2000 року, який зареєстрований Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис 153. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO].. Шлюбні відносини зупинені в січні 2013 року. Відповідно до ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з'ясовано, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, майновий спір та спір щодо виховання та утримання дитини, відсутні. Позивач просить в позовній заяві змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON], суд вважає можливим задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд відновляє позивачці дошлюбне прізвище - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, також і неповнолітньої дитини. На підставі викладеного, та

Outcome: approved