Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

22 листопада 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості б/н від 25 грудня 2012 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5162,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 31 грудня 2017 року. Згідно умов угоди вона складається із генеральної угоди та умов і правил надання банківських послуг. Відповідачка зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 08 листопада 2016 року її заборгованість склала 11442,07 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася направила заву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог позивача. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 грудня 2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, за якою остання отримала кредит, в розмірі 5162,52 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 31 грудня 2017 року. Зазначена угода складається із генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та умов і правил надання банківських послуг (а.с.5-29). У відповідності до п.2.2. зазначеної генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаної в угоді більше, ніж на 31 день, він сплачує банку штраф, в розмірі 950,40 грн. За умовами п. 2.1.1.12.6.1. умов і правил надання банківських послуг, у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобов'язань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 08 листопада 2016 року їй нараховано заборгованість за вказаною генеральною угодою, в розмірі 11442,07 грн., з яких 4409,99 грн. заборгованість за кредитом, 2375,85 грн. заборгованість за відсотками, 4409,75 грн. заборгованість за пенею та 246,48 грн. - штраф (а.с.3). Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст.1054 вищевказаного Кодексу передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046 - 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved