Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

23 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказали, що вони є власниками квартири [ADDRESS] (колишня вулиця Піонерська) у місті Рубіжне Луганської області, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2005 року. У зазначеній квартирі зареєстрована за місцем проживання тітка позивача [PERSON] [PERSON], [INFO]. З січня 2009 року, відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, її особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою вона не цікавиться. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач не знімається. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 2 у будинку № 16 по вулиці Ліньовська у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 4). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.03.2018 позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було залишено без руху та надано позивачам семиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 15). 03 квітня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява [PERSON] про усунення недоліків вказаних в ухвалі Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.03.2018 та оригінал квитанції про сплату судового збору (а.с. 19, 20). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.04.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 24). В судове засідання позивачі не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надіслала суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримала та просить слухати справу без її участі (а.с. 31). Згідно ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу - а.с. 5, копія Витягу з Державного реєстру правочинів а.с. 6, копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно а.с. 7). Згідно розпорядження міського голови міста Рубіжне Луганської області [PERSON] № 36 «Про перейменування вулиць міста Рубіжне Луганської області» від 15.02.2016 вулицю Піонерська було перейменовано на вулицю Ліньовська. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 9844 від 27.02.2018 у квартирі [ADDRESS] зареєстрована: [PERSON] - як тітка власника (а.с. 11). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 28.02.2018 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], на час обстеження фактично проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Раніше, до січня 2009 року, за цією адресою мешкала [PERSON], [INFO], яка на теперішній час за вказаною адресою не проживає, її особистих речей у приміщенні немає (а.с. 14). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач подала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 31). На підставі викладеного, з урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає можливим задовольнити позов повністю. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved