Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

23 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, яким просила суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS]. Вказували, що відповідачі, хоча і зареєстровані за вказаною адресою, проте в будинку не проживають з 2008 року, не беруть участі в утриманні квартири, не сплачують комунальні послуги. Також, позивач зазначає, що реєстрація відповідачів у квартирі не дає їй можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Відповідно до Ухвали від 16.07.2018 року було прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Ухвалою суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого. Будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]) на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 638. Відповідно до домової книги за адресою житлового будинку № [ADDRESS], зареєстровані відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON], колишні власники будинку. Згідно Акту про не проживання від 20.06.2018 року, посвідченого сусідами [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою з 2008 року. Вказані обставини також підтверджені у судовому засіданні свідками - [PERSON], [PERSON] Відповідно до листа Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 10791/51-2018 від 20.06.2018 року вході проведення перевірки було встановлено що за адресою: [ADDRESS], проте, що з 2008 року відповідачі [PERSON] та [PERSON], не проживають у вищевказаному будинку. Дані обставини були підтвердженні сусідами [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 Цивільного Кодексу України , право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі спливу строку, на який його було встановлено. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Реєстрація відповідачів, які не є членами сім'ї позивача та не проживають у будинку, який належить позивачу, створює останньому перешкоди у користуванні майном. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved