Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

22.04.2014р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи тим, що 11.10.2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким він надав останньому у позику грошові кошти в розмірі 479580,00грн., що еквівалентно 60 тис. доларів США строком до 30.06.2013р., що підтверджується відповідною розпискою. Однак, у наведений строк зобов'язання відповідачем не виконано. У зв'язку з наведеним, просить суд стягнути з відповідача на його користь 622572,00грн. В судовому засіданні представник позивача, за договором [PERSON], підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений чином, про що свідчить оголошення, розміщене у пресі, причина неявки суду невідома, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 11.10.2012р. [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 479580,00грн., що в еквіваленті становило 60 тисяч доларів США на час отримання коштів в гривні. При цьому позичальник зобов'язався повернути грошові кошти в розмірі 30 тисяч доларів США строком до 30.12.2012р. й 30 тисяч доларів США строком до 30.12.2013р., що підтверджується відповідною розпискою. У обумовлений строк відповідач борг не повернув. Заборгованість на час розгляду справи становить 60 тисяч доларів США, що в еквіваленті на час звернення позивача до суду за офіційним курсом НБУ України становить 622572,00грн. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На день підписання розписки 11.10.2012р. сторони погодили, що борг підлягає поверненню за офіційним курсом НБУ на дату платежу. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved