Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

23.05.2016 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON], яка померла 26.06.1993 року, була рідною матірю [PERSON], який помер 04.06.2012 року; встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок № 18 по вул. Лісна в с. Гузівка Валківського району Харківської області, видане 05.09.1988 року Костівською сільською радою Валківського району Харківської області, технічний паспорт на житловий будинок № 18 по вул. Лісна в с. Гузівка Валківського району Харківської області, виданий КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» 26.11.2015 року, на імя [PERSON], належить [PERSON], яка померла 26.06.1993 року; визнати за позивачем в порядку спадкування право приватної власності на житловий будинок А-1, загальною площею 39,9 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м, допоміжною площею 18,2 кв.м з сараєм «Б», сараєм «В», літньою кухнею «Г», сараєм-прибудовою «г», погребом «П», огорожею, що розташовані за адресою: вул. Лісна, 18, с. Гузівка Валківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.06.1993 року померла рідна мати його батька [PERSON] [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Лісна, 18, в с. Гузівка Валківського району Харківської області, яку фактично прийняв батько [PERSON], але в нотаріальному порядку не оформив, оскільки постійно проживав зі своєю сімєю в будинку матері, хоча не був зареєстрований за даною адресою. Він продовжив проживати в будинку, користувався городом, ремонтував будинок і господарські будівлі, а пізніше зареєструвався і проживав до своєї смерті 04.06.2012 року. Вказав, що після смерті його батька [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та грошові заощадження на банківських рахунках, яку прийняла дружина померлого та мати позивача [PERSON]. Вона одержала свідоцтво про спадщину за законом на грошові заощадження, а спадщину на будинок за життя не оформила. Як зазначає позивач, після смерті матері 02.08.2015 року спадщину, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Лісна, 18, в с. Гузівка Валківського району Харківської області, він прийняв в установлений законом шестимісячний строк, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак через відсутність в нотаріальній конторі відомостей про реєстрацію в спадковому реєстрі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а також через розбіжності зазначення прізвища у правовстановлюючих документах на будинок та в особистих документах [PERSON] і [PERSON], відсутність оригінала свідоцтва про право власності на житловий будинок, нотаріус не зміг видати свідоцтво про спадщину. В судове засідання позивач не зявився, за змістом позову свої вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Вказав, що іншим шляхом оформити спадкові права не можливо. Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа також подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. При цьому зазначила, що вирішити порушені позивачем питання можливо лише шляхом звернення до суду. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ВЛ № 292195, актовий запис № 2 від 21.03.1987 року. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00016602475 від 28.04.2016 року рідною матірю батька позивача [PERSON] значиться [PERSON]. [PERSON] померла 29.06.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії IV-ВЛ № 368305, виданим 29.07.1993 року Костівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 11. [PERSON] помер 04.06.2012 року, що слідує з свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 349961, виданим 05.06.2012 року Костівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 04, а його дружина [PERSON] померла 04.08.2015 року (свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 506207, актовий запис № 115). Костівська сільська рада Валківського району Харківської області у відповіді за вих. № 02-17/73 від 30.03.2016 року вказує, що [PERSON] дійсно по день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO], де проживала сама. З відповіді Костівської сільської ради Валківського району Харківської області за вих. № 02-17/72 від 30.03.2016 року вбачається, що [PERSON] був по день смерті зареєстрований за адресою: [INFO], де разом із померлим проживала його дружина [PERSON], [INFO] З наданої приватним нотаріусом Валківського нотаріального округу Харківської області інформації [PERSON] № 255/01-16 від 13.05.2016 року вбачається, що в її провадженні є спадкова справа № 46/2015 після смерті 02.08.2015 року у м. Валки Харківської області [PERSON] - матері позивача [PERSON], заведеної 23.11.2015 року на підставі його заяви. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не надходило. Заповіту спадкодавець [PERSON] не залишала (витяг № 42203603 від 23.11.2015 року зі Спадкового реєстру). [PERSON] також заповіту не залишала (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43834220 від 13.05.2016 року). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача. Матеріалами справи доведено, що покійна [PERSON] була рідною матірю [PERSON], який в свою чергу був чоловіком [PERSON], яка є рідною матірю [PERSON]. Як спадкоємець першої черги позивач має право на спадщину після смерті матері, а тому встановлення факту родинних відносин є обґрунтованим, що відповідає положенням п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України. З наданої нотаріусом інформації слідує, що [PERSON] має намір оформити спадщину як спадкоємець за законом на житловий будинок № 18 по вул. Лісній в с. Гузівка Валківського району Харківської області, який за наявною у справі інформацією (інформаційна довідка КП «Валківське БТІ» за вих. № 02-08/619 від 04.12.2015 року) належить померлій 29.06.1993 року у с. Гузівка Валківського району Харківської області [PERSON]. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України (2003 року) [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Їй Валківською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі заяви № 235 від 30.05.2013 року про видачу свідоцтв про право на спадщину були у видані свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 107/2013) на грошові вклади з відсотками у ХОУ АТ «Державний ощадний банк України» по рахункам № 9155/1-6654 та № 29771, що підтверджується наявною в спадковій справі № 46/2015 інформацією за вих. № 2082/01.16 від 30.12.2015 року (вх. № 3/02-14 від 12.01.2016 року). В спадковій справі № 107/2013 по Валківській державній нотаріальній конторі Харківської області не має відомостей щодо прийняття [PERSON] спадщини після смерті 29.06.1993 року його матері - [PERSON]. Так як всі архівні нотаріальні документи за період 1944-2000 роки Валківською ДНК були передані на зберіганні до Харківського обласного державного нотаріального архіву у 2012 році, нотаріусом був зроблений запит за вих. № 127/01-16 від 22.03.2016 року в Харківський обласний державний нотаріальний архів, з відповіді якого (вих. № 866/01-20 від 01.04.2016 року) вбачається, що за наявними в нотаріальному архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Валківської державної нотаріальної контори Харківської області за 1993-2000 роки, заяв про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої 29.06.1993 року [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок (домоволодіння), що знаходиться за адресою: вул. Лісна, 18, с. Гузівка Валківського району Харківської області, вбачається, що цей житловий будинок належав померлій [PERSON]. За повідомленням Костівської сільської ради (вих. № 02-17/12 від 14.01.2016 року) дублікат свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 05.09.1988 року виконавчим комітетом Костівської сільської ради народних депутатів Харківської області, видати не мають можливості, так як в архіві сільської ради свідоцтво про право власності відсутнє. У відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України, в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмові від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованих наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зі змінами, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Разом з тим, в фотокопії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.09.1988 року та технічного паспорту станом на 26.11.2015 року, складеного КП «Валківське бюро технічної інвентаризації», що знаходиться за адресою: вул. Лісна, буд. 18, с. Гузівка Валківського району Харківської області, власником значиться [PERSON]. Таким чином, спадкоємцем нотаріусу не наданий оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок № 18 по вул. Лісній в с. Гузівка Валківського району Харківської області, не надані докази прийняття спадщини спадкоємцем за законом після смерті 29.06.1993 року [PERSON] сином - [PERSON], а також не підтверджений факт належності правовстановлюючого документу на житловий будинок № 18 по вул. Лісній в с. Гузівка Валківського району Харківської області померлій 29.06.1993 року [PERSON], через що у нотаріуса відсутня можливість оформлення спадщини на цей об'єкт нерухомості. Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача про встановлення факту належності померлій [PERSON] Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України. В частині позовних вимог щодо встановлення факту належності померлій [PERSON] технічного паспорту від 26.11.2015 року, виданим КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» на імя [PERSON], суд не вбачає підстав для задоволення, оскільки в розумінні п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України він не належить до правовстановлюючого документу та може бути повторно отриманий позивачем у відповідних установах із зазначенням правильних даних. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться вул. Лісна, 18, с. Гузівка Валківського району Харківської області, який належав спадкодавцю згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12.12.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Валківської районної ради народних депутатів № 93 від 23.08.1988 року, записаного в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 2. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], оскільки матеріали справи свідчать про те, що він немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку через неточності в документах. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця успадковують ту часттку спадщини, яка належала за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З огляду на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки наведені докази свідчать про право власності померлої [PERSON] на житловий будинок. Враховуючи, що незаконність набуття права власності померлою судом не встановлено, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, позовні вимоги в частині визнання права власності на спадщину підлягають задоволенню.

Outcome: partial