overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

22.12.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 27.04.2016 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» уклали договір № 1008-16/СК відповідно до яких відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 16.05.2016 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 2% в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав, тому станом на 19.12.2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 10 362,24 грн. (десять тисяч триста шістдесят дві гривні 24 копійок) в т.ч.: 1000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 400,00 грн. - заборгованість по відсотках, 3600,00 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам, 5344,40 - заборгованість по нарахованим та не сплаченим штрафним санкціям, 17,84 грн. - 3% річних від простроченої суми.. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 27.04.2016 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» уклали договір № 1008-16/СК, згідно якого ТОВ «Менеджмент інвестиція» надає Позичальнику споживчий кредит у сумі 1000,00 гривеньв обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, в обумовлених у кредитному договорі строки. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 10 362,24 грн. (десять тисяч триста шістдесят дві гривні 24 копійок).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

22.12.2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, третя особа Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, який було уточнено 11.01.2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що їм на праві приватної спільної часткової власності згідно рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2012 року та витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2013 року, належить житловий будинок з господарчими будівлями, обєкт житлової нерухомості № 4 по вул. Комарова в м.Кривому Розі Дніпропетровської області. Крім них, у будинку зареєстрований відповідач, яка з грудня 2014 року у будинку не проживає, комунальні платежі, які на неї нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачам у здійсненні їх права власності на житло. В звязку із даними обставинами звернулися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та згоду на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому Законом порядку. Представник Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2012 року та витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2013 року, позивачам належить житловий будинок з господарчими будівлями, обєкт житлової нерухомості № 4 по вул. Комарова в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, а.с.9-11. Актом від 19.12.2017 року встановлено, що відповідач не проживає у спірному домоволодінні з грудня 2014 року, а.с. 12. Згідно довідки у будинку № 4 по вул. Комарова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а.с. 13. Згідно\~ст.405 ч.2 ЦК України\~- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~\~ яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житлом. На підставі ст. 405\~ч. 2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

22.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2017 року, шлюб зареєстрований Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 408. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ч.4, ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2017 року. Від шлюбу дітей не має. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

22.12.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 19.05.2011 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Білостоцької сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 3. Від шлюбу вони мають спільних дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї вважає неможливим, оскільки подружні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, відповідач проживає з іншою жінкою. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб (повторне) серія 1-ЕГ № 084560 від 13.08.2013 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 19.05.2011 року виконавчим комітетом Білостоцької сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 3, повторне свідоцтво про шлюб видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Волинської області 13.08.2013 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 6, 7). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, відповідач проживає з іншою жінкою. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі стягнути з відповідача [PERSON] При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

22.12.2017 року Первомайська міська рада Миколаївської області звернулась до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини - земельну ділянку площею 0,0823 га по [ADDRESS] Миколаївської області, що залишилась від померлого [INFO] року [PERSON] та передати у власність територіальної громади м. Первомайськ Миколаївської області. Підставою являється те, що [PERSON] помер [INFO] року і спадкове майно не було успадковане. Представник заявника в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, а заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із копії державного акту на право приватної власності на землю ( а.с.8) виданого 06.04.1995 року видно, що [PERSON], який мешкав по [ADDRESS] передана була у приватну власність земельна ділянка площею 0,0823 га по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Згідно копії довідки КП «Первомайське МБТІ» від 29.08.2017 року ( а.с.6) право власності на нерухоме майно по [ADDRESS] на 31.12.2012 року не зареєстровано. Із копії довідки Первомайського міськвідділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області від 26.09.2017 року ( а.с.4) [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, актовий запис від 29.11.2013 року. Копією довідки квартального комітету №51 від 21.09.2017 року ( а.с.9) підтверджено, що [PERSON], [INFO] мешкав в будинку [ADDRESS] та помер [INFO] року. Із листів Першої та Другої Первомайської держнотконтор, адресованих суду, від 03.01.2018 року ( а.с.16) та 02.01.2018 року ( а.с.18) видно, що спадкова справа після смерті [PERSON] який помер [INFO] року не заводилась. Ст. 1277 ч.ч.1, 3ЦК України передбачає, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Ст.. 338 ЦПК України передбачає, що суд, встановивши, що спадкоємців за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. На підставі викладеного, суд знаходить заявлені вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

22.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем [PERSON] з 19 липня 2008 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис - № 261. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що відповідачем не заперечується. Позивач просить розірвати шлюб тому що припинила з відповідачем відносини з 2016 року, проживає окремо, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Ст. 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

22.12.2017 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою він вступив до шлюбу 21 січня 2013 року, який був зареєстрований комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області - актовий запис № 2. Від шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. З початку сімейних відносин вони стали проживати в будинку відповідача, де в них постійно виникали конфлікти через не сумісність характерів. Відповідач не розуміє його, а він не згоден з її думками. Крім сина в них не має нічого спільного. Спору про місце проживання сина та поділу спільного нажитого майна не має. Примирення між нами ніякого не може бути. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 21 січня 2013 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Просить залишити їй дошлюбне прізвище «Литвиненко». Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якої вбачається, що 21 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище відповідача «Гуртова ».(а.с.6) Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO],підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

22.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 18.12.2007 року, від якого мають неповнолітню доньку Юлію, [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.12.2007 року. Від шлюбу мають доньку Юлію, [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

22.12.2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, який обгрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2009 року по 11.09.2017 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки працює. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухав пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, у звязку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved