Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

22 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 02.02.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання консультаційних послуг, відповідно до вимог якого позивач на договірній основі здійснює консультування [PERSON] з приводу отримання імміграційної візи від Посольства США, а [PERSON] зобов'язаний оплатити зазначені консультаційні послуги. Згідно п.6.2 даного Договору [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу 5500,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, наступним чином: 200,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати - не пізніше двох тижнів після підписання договору, 2650,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати - не пізніше двох тижнів після проходження співбесіди, 2650,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати - не пізніше чотирьох місяців після проходження співбесіди та підписання акту виконання робіт. 09.06.2017 року між позивачем та [PERSON] складено акт про виконання робіт за договором про надання консультаційних послуг. Згідно п. 2, 3, 4 вказаного акта [PERSON] отримав послуги від позивача у повному обсязі та виконання договору від 02.02.2017 року. [PERSON] частково оплачено послуги позивача у розмірі 2700,00 доларів США, однак станом на 18.10.2018 року заборгованість за договором становить 2800,00 доларів США, що еквівалентно 78148,00 грн. 02.02.2017 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки, згідно умов якого останні поручаються перед позивачем за виконання зобов'язань [PERSON] за договором про надання консультаційних послуг. Згідно п.7.1 договору поруки від 02.02.2017 року, строк поруки становить 5 років. Згідно п.6.3.1 договору про надання консультаційних послуг за несвоєчасну оплату на [PERSON] накладаються штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пунктом 4.1 договору поруки передбачено сплату поручителем штрафу в розмірі 1% за кожен день прострочення основного договору та 1% річних від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Неустойка за несвоєчасне виконання зобов'язань [PERSON] за період з 09.06.2018 року по 18.10.2018 року складає 103155,36 грн. Однак позивач пред'являє вимоги про часткове стягнення неустойки в розмірі 35000,00 грн. за період з 09.06.2018 року по 18.10.2018 року. Посилаючись на викладені обставини, ураховуючи, що станом на момент пред'явлення позову, відповідачі взятих на себе зобов'язань не виконали, позивач [PERSON] просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на його користь 113148,00 грн., з яких: 78148,00 грн. - заборгованість за договором та 35000,00 грн. - неустойка за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у вказаній справі. 20.11.2018 року відповідачем [PERSON] подано на адресу суду відзив на позовну заяву [PERSON], згідно якого позовні вимоги позивача [PERSON] не визнає, вважає їх необгрунтованими, оскільки позивачем не надано документів щодо виконання ним зобов'язань за основним договором в частині завершення надання консультаційних послуг щодо імміграційного процесу на підтвердження отримання [PERSON] імміграційної візи до США та доказів про призначення співбесіди. На її думку вказане свідчить, що відсутні умови для виконання зобов'язання боржником за основним договором та відповідно поручителями перед кредитором. Послалася на правовий висновок, що міститься у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №607/14115/17. Просила суд відмовити у задоволенні позову. 26.11.2018 року позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав на безпідставність доводів відповідача [PERSON] та її представника. На підтвердження виконання договору надав копію закордонного паспорта [PERSON], з якого вбачається, що останній отримав візу до США. Зазначив, що зобов'язання за основним договором ним виконані в повному обсязі, відповідач [PERSON] отримав усі необхідні послуги, а тому наявні підстави для задоволення даного позову. В судове засідання позивач [PERSON] та йогопредставника - адвокат Майка М.Б. не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник відповідача - адвокат Терлюк О.Я. подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову та справу розглядати у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від останніх не надходило. Відзиви на позов суду не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2017 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] як консультантом та [PERSON], як клієнтом, укладено договір про надання консультаційних послуг, за умовами якого консультант зобов'язався за винагороду надати клієнту послуги із сприяння отримання клієнтом імміграційної візи від посольства США шляхом здійснення консультування, визначеного договором. Консультант зобов'язався повідомляти інформацію про чинні закони щодо імміграції і імміграційні вимоги щодо виїзду за кордон та про вимоги посольства щодо документів, необхідних для формування імміграційної справи в посольстві США. Початком надання консультацій визначено 18 липня 2015 року. За умовами договору клієнт зобов'язується оплатити консультанту вартість його послуг у порядку та у терміни, встановлені у розділі «Порядок і терміни проведення розрахунків» а саме - вартість відповідних послуг обумовлена сторонами в сумі загалом 5500 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, з котрих 200 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати відповідачі зобов'язані сплатити позивачу не пізніше двох тижнів після підписання даного договору, 2650 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати не пізніше двох тижнів після проходження співбесіди та підписання акту про виконання робіт; 2650 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати не пізніше чотирьох місяців після проходження співбесіди та підписання акту про виконання робіт. При цьому у випадку відмови в одержанні імміграційної візи, відповідач звільняється від обов'язку сплати коштів за винятком сплачених ним в момент підписання договору позивачу суми коштів в розмірі 200 доларів США. За несвоєчасну оплату за надані консультаційні послуги, згідно з даним договором, клієнт сплачує консультанту штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. У забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання консультаційних послуг 02 лютого 2017 року між СПД [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого останні зобов'язалися відповідати перед СПД [PERSON] за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань, що випливають з умов договору про надання консультаційних послуг від 02 лютого 2017 року. Копією акта про виконання робіт від 09 червня 2017 року стверджується, що СПД [PERSON], на виконання умов договору про надання консультаційних послуг від 02 лютого 2017 року, надав консультаційні послуги [PERSON], а останній отримав такі послуги в повному обсязі. Претензії [PERSON] до консультанта відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату - замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією із яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту виконання ним взятих на себе зобов'язань, згідно договору про надання консультаційних послуг від 02 лютого 2017 року, а тому він не набув права ставити вимогу перед відповідачами про оплату послуг, виконання яких не підтверджено. Позивач у достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин, не зазначив у позові відповідних фактів та обставин, а саме: чи були виконані в повному обсязі умови договору самим позивачем, які саме послуги позивач був зобов'язаний надати відповідно до умов договору, та які з них фактично було надано - змістом самого договору взагалі не визначено обсягу та найменувань консультаційних послуг, що мають бути надані, що б співставити з найменуванням послуг, зазначених в акті виконаних робіт від 09 червня 2017 року (в тексті договору наявний опис лише загальних прав та обов'язків консультанта за відсутності будь-якої конкретизації які саме консультаційні послуги мають бути надані). Твердження сторони позивача про те, що факт виконання консультантом взятих на себе зобов'язань стверджується актом виконаних робіт від 09.06.2017 року, судом оцінюються критично. Як слідує із змісту вказаного акта, на виконання договору від 02 лютого 2017 року про надання консультаційних послуг, консультант надав консультаційні послуги клієнту, а клієнт отримав такі послуги в повному обсязі: консультації пов'язані з поясненням легальної еміграції у США а саме вимоги до претендентів: а) перелік країн, допущених до участі у програмі; б) освіта або професійна підготовка, яка необхідна для учасників програми. Процедура подання заявки на участь у програмі: а) які заявки розглядаються б) заявки, які будуть дискваліфіковані в) пояснення щодо правильної та успішної реєстрації заявки г) у якому вигляді приймаються заявки. Інструкції для подачі фотокарток: 1. композиційні особливості 2. технічні специфікації (цифровий знімок) 3. цифровий формат (скановані фото) 4. необхідні фото для членів сім'ї (чоловік/дружина, діти до 21 року). Необхідна інформація для реєстраційної форми: дата народження, стать, місто/село, країна народження, країна походження, фотокартка, поштова адреса, номер телефону, рівень освіти, сімейний стан, відомості про дітей - обов'язково, інформація про чоловіка/дружину, інформація, про дітей. Додаткові консультації - пояснення щодо програми - країни, котрі не можуть браги участі у програмі, кількісні обмеження, регіональні обмеження, терміни подачі заявок, інформація про відбір претендентів, інформація щодо членів сім'ї при реєстрації, інформація про оплату участі у програмі, аналіз можливостей претендента отримати імміграційну візу, надання інформації про перспективи клієнта після отримання імміграційної візи, пояснення переваг імміграційної програми в порівнянні з іншими програмами, отримання згоди клієнта на ведення імміграційної справи, консультації щодо вимог до закордонних паспортів для успішної імміграції, роз'яснення етапів імміграційної програми, перевірка документів, наданих претендентом для ведення імміграційної справи, психологічна підготовка клієнта до імміграції, повідомлення клієнта про призначення інтерв'ю для його особи, інформування клієнта про перелік необхідних документів для співбесіди в посольстві США, виготовлення копій документів для медкомісії у м. Києві, виготовлення копій документів для посольства США у м. Києві, консультації пов'язані з отриманням клієнтом точної дати інтерв'ю у посольстві США, консультації пов'язані з підготовкою до проходження медичного огляду у медичній установі м. Києва, запис клієнта на медкомісію у м. Києві, формування пакету документів для проходження медкомісії у м. Києві, бронювання апартаментів у м. Києві бронювання перевізника для переїзду клієнта до м. Києва, консультації пов'язані з підготовкою пакету документів, які потрібно надати під час проходження інтерв'ю у посольстві США, яке відбудеться 22 червня 2017 року: консультування щодо перекладів необхідних документів на англійську мову, формування пакету документів з якими клієнт відправляється на інтерв'ю, морально-психологічна підготовка до зустрічі з консулом, консультації пов'язані з процедурою проходження інтерв'ю та ін. Підписавши даний акт, клієнт засвідчує, що жодних претензій до консультанта за договором він не має і не буде мати в майбутньому, а також дає згоду на обробку його особистих даних та їх використання у процесі отримання імміграційної візи. В той же час із змісту договору слідує, що на виконання умов договору не є тільки допомога в оформленні документів, а головною умовою сплати повної вартості договору 5500 доларів США, є умова отримання клієнтом імміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Позивачем не надано суду доказів, що відповідачем [PERSON] отримано імміграційну візу до США, саме завдячуючи наданим консультаційним послугам [PERSON], що є підставою провести оплату останньому у відповідності до умов договору, адже [PERSON] та посольство США в Україні не є пов'язаними особами, не перебувають в жодних договірних відносинах, і видача віз посольством США в Україні є виключною компетенцією органів держвлади Сполучених Штатів Америки, і не залежить від будь яких зобов'язальних відносин аплікантів віз (заявників) з національними суб'єктами підприємницької діяльності. Поряд з цим, договором визначено, що у разі відмови відповідної дипломатичної установи Сполучених Штатів Америки у наданні імміграційної візи клієнту, клієнт не сплачує коштів за послуги, зазначені у договорі, окрім сплачених попередньо 200 доларів США. У цьому випадку жодних претензій між клієнтом та консультантом не буде. Тобто, суд оцінює, що у випадку неотримання [PERSON] імміграційної візи до США за даним договором, будь-яка оплата не проводиться. Навпаки та офіційному сайті посольства США в Україні та Державним департаментом США www.dvlottery.state.gov постійно наголошується, що участь у лотереї з одержання права на отримання диверсифікаційної візи «Грін кард» Electronic Diversity Visa Lottery є безкоштовною, не потребує ніяких посередників в оформленні документів. Враховуючи перелік консультацій-послуг, які надавались [PERSON] згідно акта виконаних робіт та обов'язки [PERSON] за договором, а саме: надання інформації про чинні закони щодо імміграції та вимоги щодо документів, необхідних для формування імміграційної справи, суд приходить до висновку, що вказаний акт про виконання робіт не підтверджує факту виконання умов договору і не дає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення коштів за укладеним договором, оскільки зміст договору є загальним та в ньому відсутня конкретизація послуг, які повинні бути надані. Аналогічна позиція викладена і Верховним Судом у постанові від 13 червня 2018 року у справі №607/14115/17 (провадження № 61-685св17). Посилання позивача на правові висновки, що містяться у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року по справі №320/2692/16-ц та від 11.02.2019 року по справі № 643/13788/15-ц є безпідставними, оскільки у даних справах наявні інші підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Оскільки позивач не надав доказів порушення відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором від 02.02.2017 року, то відсутні й правові підстави для солідарного стягнення коштів із поручителів-відповідачів [PERSON] та [PERSON] З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. Щодо відшкодування відповідачу [PERSON] судових витрат на професійну правову допомогу суд зазначає наступне. У відзиві на позовну заяву, поданому до суду відповідачем [PERSON] та її представником - адвокатом Терлюком О.Я. 20.11.2018 року, не ставиться вимога щодо стягнення із позивача витрат на правову допомогу. Однак до вказаного відзиву додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи від 20.11.2018 року, згідно якого попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається із: зустріч, консультація клієнта, знайомство з матеріалами справи, опрацювання законодавчої бази, формування узгодженої правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів - 1700,00 грн., підготовка та подання письмового відзиву на позов - 3400,00 грн., судове представництво в суді у судових засіданнях - 2550,00 грн. Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката складає 7650,00 грн. До розрахунку додано квитанцію №12/02 від 12.11.2018 року, з якої вбачається, що [PERSON] сплатила гонорар 7650,00 грн. за надання правничих послуг адвокату Терлюку О.Я., ордер серії ТР №037545, виданий адвокатом Терлюком О.Я. на надання правової допомоги [PERSON] від 12.11.2018 року, договір про надання правничих послуг адвоката №12/01 від 12.11.2018 року, укладений між адвокатом Терлюком О.Я. та відповідачем [PERSON], відповідно до умов якого, оплата за надані послуги проводиться відповідно до Додатка №1, що є невід'ємною частиною цього договору. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Разом з тим, відповідачем [PERSON] не надано документів, які свідчать про обсяг наданих послуг і виконаних робіт, зокрема відсутні акти виконаних робіт, акти наданих послуг. Також в матеріалах справи відсутній Додаток №1 до договору про надання правових послуг адвоката від 12 листопада 2018 року № 12/01, який є невід'ємною частиною даного договору, та який регулює оплату за надані адвокатом послуги. Відповідно до роз'яснень п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З урахуванням наведеного, відсутні підстави для відшкодування [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed