Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

24.04.2015 року позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача тв. Якому просила суд стягнути аліменти на період її навчання, посилаючись на те, що її батьки [PERSON] та Корнієнко ([PERSON]І.) перебували у шлюбі, який було розірвано 13.11.2003 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №153. Після припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання позивача не надавав, внаслідок чого мати [PERSON] була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 03.09.2002 року позовні вимоги були задоволені. З [PERSON] на користь Корнієнко ([PERSON]І.) стягнуті аліменти на утримання позивача у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення повноліття. Відповідач судове рішення не виконував ні в добровільному, ні в примусовому порядку, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів. Лише декілька останніх місяців відповідач в рахунок сплати аліментів надсилав по 100 грн. щомісячно. 08.11.2014 року позивач досягла повноліття. Увесь час після розірвання шлюбу батьків [PERSON] проживає разом з матір'ю, повністю знаходиться на її утриманні, а [PERSON] протягом дванадцяти років матеріальної допомоги у належному розмірі на її утримання не надає, взагалі не цікавиться станом здоров'я доньки, досягненнями у навчанні і таке інше. 01.09.2014 року позивач вступила до Харківського обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ф.Г. Ананченка та є студенткою 1-го курсу заочного відділення за спеціальністю «Бухгалтерський облік» за контрактною формою навчання, а також є студенткою 1-го курсу денного відділення за спеціальністю «Соціальна робота». Оскільки внаслідок скрутного матеріального становища мати не в змозі сплачувати за контрактну форму навчання, то наказом директора технікуму №106-Н від 08.10.2014 року позивач була відрахована з заочного відділення навчального закладу і на теперішній час навчається лише на денному стаціонарі. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денному стаціонарі, а також має суттєві проблеми зі здоров'ям, а саме: у 2011 році позивачу було поставлено діагноз «Дистрофія Штадгарта обох очей» і вказана хвороба є необоротною, позивач майже повністю осліпла і на теперішній час їй оформлюється І група інвалідності, а також необхідно провести оперативне втручання, яке робиться за кордоном і потребує чималих грошових коштів, тому позивач не має можливості працювати, а усі витрати по утриманню несе тільки мати, вважає, що потребує матеріальної допомоги від батька - відповідача у справі. Враховуючи, що відповідач у справі офіційно працює, має щомісячний заробіток, позивач вважає за доцільне просити суд визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу). Крім того, слід зауважити, що відповідач у справі нікому аліменти не сплачує, має задовільний стан здоров'я, є працездатним, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти на утримання позивача, доки вона продовжую навчання і потребую від батька цієї допомоги. Виходячи з наведеного, а також з урахуванням на сьогоднішній день розцінок на транспорт, одяг, лікування, харчування, вважаю за доцільне визначити розмір аліментів в 1/3 частці від суми щомісячного заробітку (доходу). Позивач надала до суду заяву, в якій вимоги, викладені в позові повністю підтримала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач проти позову не заперечував, погодився з ним та теж просив суд розглянути справу за його відсутності, про надав суду відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного: У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], і навчається на першому курсі Харківського обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ф.Г. Ананченка за спеціальністю «Соціальна робота» по 30 червня 2016 року на денній формі навчання, дані факти підтверджуються свідоцтвом про народження серії № І-ВЛ №039011 та довідкою з місця навчання від 21.04.2015 року (а.с.3,6). На підставі вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] є студенткою Харківського обліково-економічного технікуму-інтернату ім.. [PERSON] з 01.09.2014 року і навчається на 1 курсі денного відділення за спеціальністю 5.13010101 «Соціальна робота», знаходиться на неповному державному забезпеченні (безкоштовно навчається, отримує стипендію), планове навчання до 30.06.2016 року, крім того: знаходиться на утриманні матері, має проблеми зі здоровям, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, отримує заробітну плату, останній зобовязаний утримувати свою повнолітню доньку до закінчення нею навчання. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено й не оспорюється сторонами по справі, що відповідач у стані утримувати матеріально свою повнолітню доньку, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти у зазначеному позивачкою розмірі щомісячно, до закінчення навчання сином. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved