Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

22.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради, третьої особи приватного нотаріусу [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. В позові позивачі зазначили, що 14.05.2016 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: с. Біленьке, вул. Маяковського, 4 Запорізького району Запорізької області та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок. Ще при житті, 09.12.2008 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, яким все майно, що буде йому належати на день смерті, заповідав [PERSON] та [PERSON] Позивачі стверджують, що спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадковому майні, немає. Позивачі зазначають, що прийняли спадщину, відкриту після смерті [PERSON] у встановленому законодавством порядку, а саме шляхом звернення до Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом. При оформленні спадкових прав на житловий будинок та господарські споруди за адресою: с. Біленьке, вул. Маяковського, 4 Запорізького району Запорізької області, зясувалось, що правовстановлююча документація на вказаний житловий будинок на імя спадкодавця відсутня, право власності не зареєстровано. Також позивачі вказують, що [PERSON] побудував вказаний житловий будинок, проживав у ньому до смерті. Житлове приміщення використовувалось за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. Спадкодавець значився власником домоволодіння в сільській раді. Ним сплачувались всі необхідні платежі за комунальні послуги та інші платежі, як власником будинку. Тобто, спадкодавець виконував обовязки та користувався правами власника житлового будинку. Територіальною громадою в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області здійснювався контроль за утриманням будинку, право [PERSON] на житловий будинок не заперечувалось, не оспорювалось, інших документів для підтвердження права власності не вимагалось. Позивачі звернулись до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 23.11.16 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із відсутністю у позивачів правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок. Посилаючись на те, що на теперішній час позивачі не мають можливості зареєструвати право власності на спадковий будинок на імя померлого, тому що правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю, вони просили суд визнати право власності в порядку спадкування за заповітом по ? житлового будинку та господарських споруд розташованих за адресою: с. Біленьке, вул. Маяковського, 4 Запорізького району Запорізької області за кожним. В судове засідання позивачі не зявилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, від представника позивачів [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів, та без фіксації технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним шляхом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, про причину неявки суд не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14 травня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 359579, виданим Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.12). Факт родинних відносин позивачки [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯЛ №909490 від 10.05.1954 року, виданим РАЦС Верхньохортицького району Запорізької області; свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ЕД №325593 від 31.12.1975 року, виданим Зоринським горРАЦС Перевальського району Ворошиловградської області; свідоцтвом про розірвання шлюбу серія ІІ-ЕД №381546 від 09.12.1986 року, виданим Перевальським РАЦС Ворошиловградської області; свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-ЖС №413186 від 08.08.1990 року, виданим відділом РАЦС Енергодарського ГВК Запорізької області (а.с. 7-10). Факт родинних відносин позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія І-УР №431651 від 22.06.1960 року (а.с. 11). Згідно заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Запорізького району Запорізької області [PERSON] за реєстровим №1727, все належне майно де б воно не було і с чого б воно не складалось на день смерті, [PERSON] заповідав позивачам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. При житті [PERSON] належав житловий будинок за адресою: с. Біленьке, вул. Маяковського, 4 Запорізького району Запорізької області, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с.13-15) та довідкою від 29.11.2016 року №01-29/6228, виданою виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району запорізької області, про те, що [PERSON] є власником вищезазначеного будинку, згідно записів в погосподарській книзі (а.с. 24). Відповідно до довідки № 01-29/6227 від 29.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, крім [PERSON] за адресою: с. Біленьке, вул. Маяковського, 4 Запорізького району Запорізької області, ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав (а.с.25). Інших спадкоємців, згідно спадкової справи №114/2016, наданої приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON], немає. Відповідно до постанови Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] від 23.11.16 р. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: с. Біленьке, вул. Маяковського, буд. 4 Запорізького району Запорізької області в звязку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку в час побудови - 1919-1970 рр. (побудований будинок разом з господарськими спорудами) були врегульовані нижченаведеними нормами права та підзаконними нормативними актами. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української УРСР від 31.01.66 затвердженої Заступником Міністра комунального господарства Української РСР [PERSON] 31 січня 1966 р. та погодженої Заступником Голови Верховного суду Української РСРР 15 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.1995 року. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. П. 20 зазначеної Інструкції було визначено порядок реєстрації у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: «при наявності погосподарських книг сільської Радидепутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам». По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved