Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

23липня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебуває шлюбі, однак через те, що сімейні стосунки між ними не склалися, звернулася до суду з позовом про його розірвання. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу. Усної угоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи важке її матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 24.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 07.08.2019 року, яке через неявку сторін відкладено на 21.08.2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, згідно якої позов просила задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи . Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.11.2011 року виконкомом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про що зроблено відповідний актовий запис № 12 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Однак, як зазначає позивачка, вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей відповідно серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо одне від одного. Суд враховує, що діти проживають з матір`ю, яка несе тягар матеріально-побутового забезпечення сім`ї. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, вважає,що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов`язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Outcome: approved