Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

22 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову суму матеріального збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 57\~882 грн. 80 коп., витрати з оплати вартості дослідження у розмірі 650 грн. 00 коп. та судові витрати. Позов мотивований тим, що 25 жовтня 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відповідачем [PERSON] було допущено зіткнення з автомобілем, належного позивачу, що призвело до пошкодження транспортних засобів. 04 листопада 2014 року Вінницький міський суд Вінницької області своєю постановою, яка набула законної сили 15 листопада 2014 року, визнав винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Внаслідок вищенаведеного, автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. «АВ 9977 СА», що належить позивачу на праві власності, отримав значні пошкодження, в результаті чого позивачем було понесено фактичні витрати на відновлення автомобіля, розмір яких становить 107\~882 грн. 80 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля «Форд», д.н.з. «АВ 6493 ВТ», була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС», остання 29 грудня 2014 року виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 50\~000 грн. 00 коп. Проте, залишається не відшкодованою позивачу сума матеріального збитку, завданого в результаті зазначеного ДТП, у розмірі 57\~882 грн. 80 коп., а також витрати у вигляді оплати послуг субєкта оціночної діяльності у розмірі 650 грн. 00 коп. та судового збору у розмірі 585 грн. 32 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, оскільки останній уникає будь-якого особистого спілкування з приводу позасудового вирішення даного спору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. При цьому зазначив, що з урахуванням заперечень представника відповідача, не наполягає на вимозі щодо стягнення витрат у вигляді оплати послуг субєкта оціночної діяльності у розмірі 650 грн. 00 коп.. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав частково, а саме визнав вимогу щодо стягнення з відповідача понесених фактичних витрат на відновлення транспортного засобу в розмірі 57\~882 грн. 80, не визнав вимогу позовної заяви щодо стягнення витрат у вигляді оплати послуг субєкта оціночної діяльності у розмірі 650 грн. 00 коп. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 25 жовтня 2014 року о 13 год. 20 хв. на проїзній частині автомобільної дороги в районі будинку №2 по вул. Пирогова у м. Вінниці, водій [PERSON], в порушення вимог п.13.1 ПДР, керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. «АВ 6493 ВТ», не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. «АВ 9977 СА», під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2014 року, яка набула законної сили 15 листопада 2014 року, у справі №127/23046/14-п [PERSON] визнано винним за вищезазначене вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. в дохід держави. Зазначена постанова набула законної сили (а.с. 6). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №847181 від 07 травня 2014 року власником автомобіля «Фольксваген», д.н.з. «АВ 9977 СА», являється позивач по справі [PERSON] (а.с. 5). Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія автомобіля марки «Форд Експлорер», д.н.з «АВ 6493 ВТ» була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС» та 29 грудня 2014 року остання виплатила позивачу [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50\~000 грн. 00 коп. (а.с. 32). Судом також встановлено, що фактичні витрати [PERSON], щодо відновлення транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. «АВ 9977 СА» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 107\~882 грн. 94 коп., що підтверджується заказом-нарядом № ЗН00004045 в ТОВ «Джерман-Центр» та фіскальним чеком від 26 січня 2015 року (а.с. 94-101). Таким чином, різниця між фактичним розміром майнової шкоди, завданої позивачу [PERSON] пошкодженням унаслідок дорожньо-транспортної пригоди належного їй автомобіля та страховим відшкодуванням становить 57\~882 грн. 80 коп.. (107\~882,80 50\~000,00=57882,80). Наведені вище обставини визнані сторонами під час розгляду справи, а тому, не підлягають доказуванню на підставі частини 1 статті 61 ЦПК України. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, різниця між фактичним розміром майнової шкоди, завданої [PERSON] пошкодженням унаслідок ДТП належного їй автомобіля, та страховим відшкодуванням становить 57\~882 грн. 80 коп., а тому, відповідно до ст. 1194 ЦК України вказана грошова сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь потерпілого - позивача [PERSON] для повного відшкодування завданої їй майнової шкоди (реальних збитків). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат у вигляді оплати послуг субєкта оціночної діяльності у розмірі 650 грн. 00 коп., суд виходив з того, що представником позивача в судовому засіданні було визнано заперечення представника відповідача про стягнення вказаної суми витрат, а оскільки на зазначену суму не було заявлено зменшення позовних вимог, суд відмовляє у їх задоволенні. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходив з наступного. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У звязку із частковим задоволення вимог позовної [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 57\~882 грн. 80 коп., судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 578 грн. 82 коп. 19 серпня 2015 року судом було прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення позовних вимог. При цьому різниця ціни позову, яка була заявлена позивачем при зверненні до суду та ціни позову, яка була заявлена при зменшенні позовних вимог, становить 11\~966 грн. 81 коп., а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору, з вказаної різниці ціни позову, що становить 119 грн. 66 коп. підлягає поверненню позивачу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial