Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

24.03.2014 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.01.2002 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки між ними виникли взаємонепорозуміння. Шлюбні відносини припинені в березні 2012 року, позивач та відповідач мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, поновлення відносин між сторонами неможливе. Спору з приводу спільного майна позивач та відповідач не мають, майно буде розподілено добровільно. Відповідач категорично відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС, постійно ухиляється від подання відповідної заяви. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 09.01.2002 року у Андріївській сільській раді Слов'янського району Донецької області, після розірвання шлюбу її прізвище «[PERSON]» замінити на дівоче прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 09.01.2002 року у Андріївській сільській раді Слов'янського району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 1 від 09.01.2002 року). (а. с. 4) Шлюбні відносини між подружжям припинені в березні 2012 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved