Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

22 лютого 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач звернувся до позивача із заявою про отримання банківських послуг, у відповідності до якої позивач відкрив відповідачу кредитний рахунок з обумовленим лімітом, відповідач в свою чергу зобов`язався здійснювати погашення кредиту. Своїх зобов`язань відповідач не виконує, тому позивач в судовому порядку просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість, яка станом на 04 лютого 2021 року становить 18\~977,61 грн., яка складається з 15\~869,86 грн. основна сума боргу, 3\~107,75 грн. заборгованість по відсоткам, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. (а.с.1-6) Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.133) ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17 березня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.\~1 ч.\~1 ст.\~274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с. 134 135). Представник позивача у судові засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення на його адресу судових повісток. Позивачем до позовної зави було додане клопотання в якому він просить суд розглянути справу за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. (а.с.9) Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не находив. Відповідач повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та SMS повідомлень. Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Згідно довідок про доставку SMS, повідомлення значаться доставленими. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.\~280, 287, 288 ЦПК України,\~розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. 25 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №\~б/н, в якій виявив намір оформити на своє ім`я платіжну картку (кредитку). (а.с. 27-28) 25 вересня 2013 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 10/16, в подальшому кредитна картка перевидавалась неодноразово, останній раз [PERSON] була надана кредитна картка 28 листопада 2017 року № [NUMBER] з терміном дії до 09/21. (а.с.\~26) Як вбачається з матеріалів справи позивачем відповідачу 28 листопада 2013 року був встановлений кредитний ліміт в сумі 300 грн., який в подальшому змінювався, максимальний розмір кредитного ліміту був встановлений 18 лютого 2020 року в сумі 10\~000 грн.(а.с.25) З виписки за договором № б/н укладеним між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою, здійснював покупки, поповнював мобільні рахунки, тобто реалізувала своє право на користування кредитними коштами (а.с. 106 127). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що банком було виконано взяті на себе зобов`язання щодо відкриття відповідачу кредитного рахунку із можливістю користування кредитними коштами. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. З наявної в матеріалах справи виписки по картковому рахунку, вбачається, що відповідачем неналежно виконуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення основної суми боргу. (а.с.106-127) В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору у зв`язку з цим суд вважає за можливе в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по основній сумі боргу. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованість суд зазначає, що згідно наданої позивачем інформації, максимальний розмір кредитного ліміту який був встановлений відповідачу становить 10 000 грн. (а.с.25) Доказів того, що відповідачу були надані у користування кредитні кошти в іншому розмірі до справи не надано, факт користування відповідачем таким іншим грошовим лімітом не був встановлений при розгляді справи. Достеменно встановити факт користування відповідачем іншим розміром кредитного ліміту з наданої виписки з карткового рахунку неможливо, оскільки згідно виписки сума боргу включає в себе не тільки використані відповідачем кошти, а й нараховані позивачем відсотки, комісію та пеню, які за своєю природою не відносяться до суми основного боргу. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документальна підтверджена сума основного боргу в розмірі кредитного ліміту, що складає 10 000 грн. В решті стягнення заборгованості основної суми боргу слід відмовити, через не доведення позивачем факту користування відповідачем саме такою сумою. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд виходить з наступного. На підтвердження факту обумовлення між сторонами процентної ставки за користування кредитним лімітом надано вищевказану анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, проте, яка не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше), як це передбачено нормами ст.\~ст.\~207,\~1055 ЦК України. Наданому витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ті інформації та контактні данні кредитодавця , не може бути надана правова оцінка в частині визначення розміру процентної ставки, оскільки достеменно встановити, який саме вид платіжної картки був наданий відповідачу з наявних в матеріалах справи доказів визначити неможливо. В анкеті заяві відсутні відомості про те, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачу відповідно до його заяви. Окрім цього, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить відомостей про те, що відвідач був ознайомлений з даними умовами, підпис останнього на вказаному витягу відсутній. Також слід зауважити, що витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» має декілька видів Тарифів в залежності від типу кредитної картки: «Універсальна 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold». Кожен вид кредитної картки передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Умови та Правила надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача, у судовій практиці, із застосуванням\~ст. 207 ЦК України\~за висновками Верховного Суду України в постанові №\~6-16цс15 від 11 березня 2015 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету. За офіційним тлумаченням частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин і свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, з огляду на що споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно, суд відкидає аргументи позивача про застереження у заяві-анкеті перед місцем її підписання відповідачем, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку становить між сторонами договір банківських послуг, внаслідок їх явної неприйнятності з огляду на усталену судову практику застосування ст. ст.\~207,\~634 ЦК України\~за висновками Великої палати Верховного Суду, викладеними третього липня 2019 року у постанові № 14-131цс19, про неприпустимість покладання на слабшу сторону споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору. За відсутності в заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані позивачем витяги з тарифів і умов, які не містять підпису відповідача, в судовій практиці застосування ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~за висновками Великої палати Верховного Суду у зазначеній постанові № 14-131цс19 не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не можуть підтверджувати вказаних обставин. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що з матеріали справи неможливо встановити розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, вирішувати питання щодо наявності у відповідача перед позивачем заборгованості по відсоткам в розмірі 3\~107,75 грн. є неможливим. У зв`язку із цим, вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами задоволенню не підлягають. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс19, постановах Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі № 203/4297/18, 09 січня 2020 року у справі № 204/6608/18, а також у постанові\~Верховного Суду від 27 березня 2020 року №703/3063/18. Згідно ч.\~1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 936 грн. 95 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial