Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

23.10.2018 року до Волноваського районного суду Донецької області з Приазовського районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.09.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17В/2008, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 28291,00 доларів США, строком користування до 03.09.2015 року зі сплатою 16% річних. 17.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 3 до договору 17В/2008. Також в забезпечення виконання умов договору за кредитом між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 17Вз/2008 від 09.09.2008 року, згідно якого предметом застави є автомобіль марки Ssang Yong, модель Actyon A200XDI, тип легковий універсал, колір білий. реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі Y7CCJ4EA080104945, KPTC0B1KS8P056896, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 231966, виданого 2-м відділенням РЕР м. Маріуполя при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 03.09.2008 року. 22.01.2018 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань. Від так відповідач порушив умови укладеного договору у зв'язку з чим, станом на 22.01.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 333934 грн. 99 коп., з яких заборгованість за кредитом 136339, 93 грн.; 1878,37 грн. сума нарахованих процентів, в валюті кредиту, 77874,66 грн. сума прострочених процентів, в валюті кредиту; 117842,03 грн. сума комісій (неустойка), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір у розмірі 5009 грн. 03 коп. Відповідачка у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Суд, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 09.09.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17В/2008, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 28291,00 доларів США, строком користування до 03.09.2015 року. В забезпечення виконання умов договору за кредитом між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 17Вз/2008 від 09.09.2008 року, згідно якого предметом застави є автомобіль марки Ssang Yong, модель Actyon A200XDI, тип легковий універсал, колір білий. реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі Y7CCJ4EA080104945, KPTC0B1KS8P056896, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 231966, виданого 2-м відділенням РЕР м. Маріуполя при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 03.09.2008 року. Згідно умов договору, позичальник зобов'язався повернути кредит рівними частинами щомісячно у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого станом на 22.01.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 333934 грн. 99 коп., з яких заборгованість за кредитом 136339, 93 грн.; 1878,37 грн. сума нарахованих процентів, в валюті кредиту, 77874,66 грн. сума прострочених процентів, в валюті кредиту; 117842,03 грн. сума комісій (неустойка), що підтверджено розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Стаття 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач як позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 5009 грн. 03 коп.. На підставі викладеного і

Outcome: approved