Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

23 жовтня 2014 року позивач подала до суду позов та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дочки. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вона має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 15 вересня 2014 року вона з відповідачем проживають окремо, спільна дочка проживає разом із позивачем, а відповідач як батько, добровільно кошти на утримання дитини не надає, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні підтримала свої вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн., просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач є батьком їх спільної дочки [PERSON]. З вересня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, а оскільки відповідач ухиляється від утримання дочки, хоча вирощує домашніх птахів, продає їх на ринку та має певний дохід, позивач звернулася до суду з позовом. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги у судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстави вказаних позивачем. Відповідач у судовому засіданні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дочки, але у розмірі меншому ніж просить позивач, оскільки він не працевлаштований і у нього в теперішній час складне матеріальне становище. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, вважає необхідним вимоги позивача задовольнити частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі зареєстрованому 15 червня 1990 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 320, що підтверджено свідоцтвом про шлюбу Серії [NUMBER], яке видане 14.10.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, але з вересня 2014 року, спільно не проживають, що визнали сторони у судовому засіданні, тому вказана обставина відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком до 06 років в період з 01.01.2014 року по 30.11.2014 року встановлений у розмірі 1032,00 гривень. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], і зобов'язаний її утримувати, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача, необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень (оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Суд, визначаючи суму аліментів враховує, що прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком до 06 років на день розгляду справи встановлений у розмірі 1032,00 гривень, але дитина проживає з позивачем і вона несе основне навантаження по утриманню, догляду дитини, тому суд визначає розмір аліментів у розмірі більшому ніж ? частина прожиткового мінімумі на дитину відповідного віку, але у розмірі меншому ніж просить позивач, що відповідає нормам ст. 141 Сімейного України, за якими батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial