Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

23 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивувала свої вимоги тим, що [INFO] у м. Донецьк Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , який доводився їй батьком. Факт смерті підтверджується довідкою про причину смерті № 2320 від 23.05.2020 року та свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , а також фотокарткою з кладовища. Після цього представник заявника адвокат Стензя В.Л. звернувся до Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із проханням про державну реєстрацію смерті батька та видачі свідоцтва про смерть. Однак, йому було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва, оскільки представником заявника пред`явлено лікарське свідоцтва про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті в судовому порядку заявниці необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Олексіївка, Почепського району, Брянської області, громадянина України, померлого [INFO] у м. Донецьк Донецької області. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, та просили задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи: Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Також повідомили, що раніше для реєстрації смерті гр. [PERSON] , [INFO] до відділу не звертались. Актовий запис про смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Олексіївка, Почепського району, Брянської області, про що свідчить копія його паспорту серії [NUMBER] , виданого Куйбишевським РВДМУ України в Донецькій області 14 травня 1999 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.09.1966 р. в Куйбишевському районі м. Донецька, батьком [PERSON] є [PERSON] . Отже, заявниця [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2020 року так званим Куйбишевським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 23 травня 2020 року складено відповідний актовий запис № 548. Відповідно до Довідки про причину смерті № 2320 від 23.05.2020 року, [PERSON] , [INFO] , помер від атеросклеротичної хвороби серця. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Як вбачається зі змісту відмови Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 20.22-1483/62 від 01.07.2021 року, представнику заявника [PERSON] було відмовлено, оскільки пред`явлено свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.05.2020 року на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи [PERSON] видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Надати такі документи представник заявника не має можливості, оскільки батько [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є отримання в ВДРАЦС свідоцтва про смерть належного державного зразку. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявниця не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті батька [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved