Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

21 січня 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/17-26/1511-77 від 05 липня 2007 року (далі - Кредитний договір), згідно з яким останньому надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 9500,00 доларів США строком до 05 липня 2027 року із сплатою 12,5% річних. При цьому, позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом комісії згідно умов Кредитного договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. З метою зменшення фінансового навантаження в умовах кризових явищ в економіці України між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 05 березня 2009 року було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили тимчасово зменшити розмір щомісячного платежу, а Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено у новій редакції. Також сторони передбачили право достроково стягнення заборгованості за Кредитним договором у разі прострочення платежів. У порушення ж умов Кредитного договору та Додаткової угоди №1 до нього, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12 грудня 2014 року має прострочену заборгованість в сумі 9042,21 доларів США (142059 грн. 46 коп.), де 8076,02 доларів США (126879 грн. 94 коп.) - заборгованість за кредитом, 583,95 доларів США (9174 грн. 26 коп.) - заборгованості по сплаті відсотків, 382,24 доларів США (6005 грн. 26 коп.) - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат. Представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.40), у письмовій заяві, поданій до суду, представник позивача на підставі довіреності Пармузін А.С. вказав, що позивач позов підтримує у повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, представник позивача справу прохав розглянути без його участіта не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.41-42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.39), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] 05 липня 2007 року укладено Кредитний договір № 014/17-26/1511-77, згідно з яким останньому надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 9500,00 дол. США строком до 05 липня 2027 року із сплатою 12,5% річних. При цьому, позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом комісії згідно умов Кредитного договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. (а.с.5-17). 05 березня 2009 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили тимчасово зменшити розмір щомісячного платежу, а Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено у новій редакції (а.с.17-18). Також сторони передбачили право достроково стягнення заборгованості за Кредитним договором у разі прострочення платежів. Так, відповідно до п.6.5 Кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього Договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та інших випадках, передбачених цим Договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником не пізніше 30 календарних днів з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення (а.с.12). Пунктом 1.2 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником порядку погашення кредиту кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту в повному обсязі у порядку, передбаченому п.6.5 Кредитного договору (а.с.17-18). З системного аналізу стст.526,543,625,629,1048-1050,1054,1055 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якими врегульовано спірні правовідносини, вбачається що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути за сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання. [PERSON], як позичальник за Договором, неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 12грудня 2014 року має прострочену заборгованість за Кредитним договором в сумі 9042,21 доларів США (142059 грн. 46 коп.), де 8076,02 доларів США (126879 грн. 94 коп.) - заборгованість за кредитом, 583,95 доларів США (9174 грн. 26 коп.) - заборгованості по сплаті відсотків, 382,24 доларів США (6005 грн. 26 коп.) - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків (а.с.20-23). Положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до стст.526,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається та позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини суми кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 15 грудня 2014 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом (а.с.19). Проте, вищезазначена сума заборгованості за Кредитним договором [PERSON] на користьПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Відповідач [PERSON]. заперечень проти позову у будь-якій формі не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Кредитним договором, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 1420 грн. 59 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.4).

Outcome: approved