Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

22 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак Іван Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 02 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту на купівлю автотранспортного засобу, відповідно до якого Банк надав, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 18929,00 доларів США. Умовами кредитного договору розмір відсотків за користування кредитними коштами становить 6,79 % на рік, кінцевий термін повернення кредиту 01 вересня 2015 року. За змістом пункту 1.1.1 кредитного договору №499-22/340, погашення кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірах та строки, визначені у графіку погашення заборгованості по кредиту та сплати процентів. Крім того, 02 вересня 2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладений договір застави №4463. Предметом застави є автомобіль SEAT TOLEDO, № кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . 10 квітня 2009 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» у зв`язку зі зміною умов кредитування укладена додаткова угода № 2 про внесення змін до договору кредиту № 499-22\\340 від 02 вересня 2008 року на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якої змінений графік погашення кредиту з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 01 вересня 2015 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3940,45 доларів США заборгованості за кредитним договором № 499-22/340 від 02 вересня 2008 року та 828,21 грн судового збору. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року змінено рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року в частині стягнення розміру пені за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 499-22/340 від 02 вересня 2008 року з пені по тілу кредиту в сумі 13144,27 грн та пені по відсотках в сумі 797,71 грн. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2016 року роз`яснено рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року, роз`яснено, що рішення суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором слід розуміти, як стягнення із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3940,45 доларів США заборгованості за кредитним договором № 499-22/340 від 02 вересня 2008 року у розмірі 3185,72 доларів США - заборгованості за кредитом, 174,68 доларів США - заборгованості за відсотками, 13144,27 грн - пені по тілу кредиту, 797,71 грн - пені по відсотках. На виконання вказаного рішення суду 25 квітня 2017 року видано виконавчі листи. 05 березня 2021 року позивач отримав постанову від приватного виконавця Сапіжак І.І. про арешт майна боржника, яка винесена на підставі виконавчого напису №683, виданого 05 лютого 2021 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступника усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість за кредитним договором № 499-22/340 від 02 вересня 2008 року за період з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2019 року. Загальна сума заборгованості становить 4011 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 111840,34 грн, та 1500 грн. Також позивач вказує, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису не були надані належні документи, які б підтверджували безспірність заборгованості. За таких обставин позивач просить визнати виконавчий напис № 683, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 05 лютого 2021 року, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 23 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення суду не заперечив. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 лютого 2021 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 683, про звернення стягнення на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором № 499-22/340 від 02 вересня 2008 року, укладеним з Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , заборгованості за період з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2020 року у сумі 4011,40 доларів США (на день вчинення виконавчого напису становить 111840,34 грн), що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 2979,01 доларів США, простроченої заборгованості за комісією у розмірі 1025,74 доларів США, строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 0,00 долаірв США, строкової заборгованості за комісією у розмірі 0,00 доларів США, штрафних санкцій у розмірі 0,00 доларів США (а.с.10). Згідно виписки з рахунку, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 499-22/340 від 02 вересня 2008 року в розмірі 4011,40 доларів США (а.с.11). 26 лютого 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак І.І. винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] (а.с.12) 02 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», Кредитором, та [PERSON] , Позичальником, укладений договір кредиту № 499-22/340 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 18929,00 доларів США зі сплатою 6,79 процентів річних (а.с.13-15). 10 квітня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», Кредитором, та [PERSON] , Позичальником, у зв`язку зі зміною умов кредитування було укладено додаткову угоду № 2 до договору кредиту № 499-22\\340 від 02 вересня 2008 року на купівлю автотранспортних засобів, згідно умов якої було змінено графік погашення кредиту з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 01 вересня 2015 року (а.с.16). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2016 року роз`яснено рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року, роз`яснено, що рішення суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором слід розуміти, як стягнення із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3940,45 доларів США заборгованості за кредитним договором № 499-22/340 від 02 вересня 2008 року у розмірі 3185,72 доларів США - заборгованості за кредитом, 174,68 доларів США - заборгованості за відсотками, 13144,27 грн - пені по тілу кредиту, 797,71 грн - пені по відсотках (а.с.17-18). 18 жовтня 2017 року Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області була надана відповідь Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с.19). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований за № 282/20595, зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису. Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого за № 282/20595. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (пункт 1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Як вказує позивач у позовній заяві та не спростовано стороною відповідача чи третіми особами, у даному спорі серед документів, наданих Акціонерним товариством «Альфа-Банк», приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку. Також судом встановлено, що у даному спорі відсутні докази про безспірність боргу, жодних вимог позивач не отримував від стягувача. Як вказує позивач та не спростовано стороною відповідача чи третіми особами, сума боргу стягнута за межами позовної давності. Так, договір кредиту № 499-22/340 на купівлю автотранспортних засобів від 02 вересня 2008 року був укладений з виконанням зобов`язань до 01 вересня 2015 року (а.с.13-15), тобто з часу припинення дії договору виникають інші зобов`язання, проте у виконавчому написі період заборгованості визначено нотаріусом з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2020 року, що не відповідає розрахунку заборгованості по кредитному договору. Крім того, заборгованість за укладеним договором кредиту вже була стягнута судовими рішеннями. За таких обставин, суд приходить до переконання, що оскаржуваний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року), у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, с удові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції від 19 березня 2021 року позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 908,00 грн (а.с. 25). Позовні вимоги задоволені, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вище викладеного, відповідно до ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 15, 16, 524 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved