overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

24.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 29.02.1996 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Вони не підтримують подружні стосунки протягом одного року та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в п. 2 позовної заяви просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.4), сторони уклали шлюб 29.02.1996 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського РВК м. Одеси, актовий запис № 80. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

24.03.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача\~ - Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку\~ в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що мати позивача [PERSON] померла 17.09.2015 року і після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,4785 га. та 0,3115 га., що розташовані на території Стовпівської сільської ради,\~ Чуднівського району, Житомирської області. Крім позивача спадкоємцями першої черги є також чоловік та син померлої [PERSON], [PERSON], котрі відмовились від прийняття спадщини. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з помилкою в написанні по-батькові власника земельної ділянки допущеною в державному акті на право власності на земельну ділянку. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Стовпівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Стовпівська сільська рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

24.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про стягнення безпідставно списаних з карткового рахунку грошових коштів в розмірі 36872,84 грн та пені в розмірі 7079,04 грн. В обґрунтування позову приведені доводи, що відповідач без його відома здійснював грошові виплату його дружині [PERSON] з його банківської платіжної картки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представники відповідача позов не визнали. Третя особа вважає, що позов задоволенню не підлягає, так як позивач добровільно передав їй свою банківську платіжну картку, повідомив їй ПІН-код, дав згоду отримати нову БПК, щоб вона могла витрачати грошові кошти чоловіка в інтересах сімї (оплачувати комунальні послуги, утримувати їх малолітню дочку тощо), так як він перебував в зоні проведення Антитерористичної операції. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до п.2.3 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», у разі втрати, викрадення платіжної картки, якщо ПІН-код став відомий сторонній особі клієнт банку повинен в усній формі терміново повідомити про це Контакт-центр банку та протягом трьох днів надати письмову заяву до устави банку, де відкрито рахунок. Вищевказані дії позивач не вчинив, і з врахуванням того , що його рахунок обслуговувався послугою SMS-банкінгу, що давало йому можливість дистанційно відслідковувати рух коштів на рахунку та пояснень третьої особи суд приходить до висновку, що правові підстави відповідальності банку в порядку ст.1073 ЦК України відсутні, так як позивач з власного волевиявлення надав не сторонній людині, а своїй дружині [PERSON] платіжну картку, ПІН-код до неї, погодився на випуск нової картки з метою щоб вона оплачувала комунальні послуги за помешкання позивача, утримувала їх спільну малолітню дочку тощо на час його перебування в зоні АТО. Встановлені обставини свідчать, що збитки позивачу банком не заподіяні і це є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

24.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Водночас позивач відмовився від надання судом строку на примирення з відповідачем. Відповідач позов визнала, при цьому повідомила суду про своє бажання змінити своє шлюбне прізвище на дівоче - «[PERSON]». Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2010 року і мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Хоча сторони й проживають за однією адресою, проте вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

24.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 15605 грн 91 коп. та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 16.02.2016 року по день ухвалення рішення суду. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач, в порушення вимог трудового законодавства України, в день звільнення не провів розрахунок і не виплатив усі належні суми, чим порушив його трудові права. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнала. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача інженером-електронником ІІ категорії. Наказом відповідача від 11.02.2016 року № 29/к позивача звільнено з роботи 15.02.2016 року в звязку зі скороченням штату та чисельності працівників, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України (далі Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 15605 грн 91 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача, що є підставою для її стягнення в судовому порядку. Згідно зі статтею 117 Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум в день його звільнення, підприємство повинно сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як слідує з довідки відповідача, правильність якої позивачем не спростовано, середньомісячний і середньоденний заробіток позивача (без відрахування податків і зборів) становив 1563 грн 12 коп. і 120 грн 24 коп. відповідно. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3366 грн 78 коп. [1563.18 + (120.24 х 15)], де: 15 кількість днів прострочення розрахунку при звільненні позивача за період з 16 березня по 11 квітня 2016 року включно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

24.03.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, у якому, з урахуванням зменшених позовних вимог згідно із заявою від 05.05.2016 року, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Вимоги обґрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 30.10.2014 року. Від подружнього життя в них є два сини, які перебувають на її утриманні, оскільки відповідач коштів на утримання дітей не дає. Вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці, утримувати себе та неповнолітніх дітей не має можливості. Сторони у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вказала, що зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у своїй заяві від 25.04.2016 року зазначив, що позов підтримує. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зясувавши обставин справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.04.2014 року. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії 1-СГ № 418807 та серії 1-СГ № 474596, відповідно. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не дає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ураховуючи вищенаведене, визнання відповідачем позову про сплату на користь позивача аліментів на утримання кожного з дітей по 1167 грн., що випливає з його заяви від 25.04.2016 року, поданої до зменшення позовних вимог 05.05.2016 року, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

24.03.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що 07.10.2006 року вона з відповідачем в Кармалюківської сільській раді Балтського району Одеської області уклали шлюб. Від шлюбу з відповідачем є донька [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у них не склалися, тому на даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги не надає на утримання дитини. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття донькою. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. На даний час позивачем подана до суду позовна заява про розірвання шлюбу з відповідачем. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що вона народилася [INFO] року, і її батьком є відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

24.03.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебувала у цивільному з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. На даний час шлюбні відносини, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області № 2202 від 18.03.2016 року (а.с. 7). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 24.03.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

24.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

24.03.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 05 листопада 2012 р. н. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 30 % від його заробітної плати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що вже сплачує аліменти на трьох дітей. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Корабельного районного суду міста [PERSON] від 10.07.2014 року було розірвано, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Як вбачається з рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.06.2016 року з [PERSON] було стягнуто алміменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так як позовні вимоги про стягнення аліментів було заявлено у відсто ках, а саме просили стягнути 30% заробітку відповідача, що непередбачено діючим законодавством, як визначення розміру аліментів, то суд, відповідно до ст. 183 СК України , вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/7 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

24.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з 24.01.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно і до досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги змінила і просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання сина. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.4) судом встановлено, що сторони з 24.01.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки Літинської селищної ради (а.с.6) видно, що син [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач офіційно ніде не працює та не має інших доходів.

Outcome: approved