overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

23.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], мотивуючи свій позов тим, що з 28.04.2009 року знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після фактичного припинення сімейних стосунків у січні 2014 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, більше аліменти він нікому не платить, тому позивач і звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 28.04.2009 року (а.с.4), від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), яка мешкає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що дитина повністю знаходиться на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги доньці не надає, добровільно виплачувати аліменти на дитину відповідач не бажає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає матеріальному положенню відповідача, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 23.05.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

23.05.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.08.2012 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] і оскільки донька проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 від всіх доходів відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повторно від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи відкласти, з»явитися в судове засідання не може, через зайнятість на роботі. Оскільки відповідач повторно не з»явився в судове засідання та двічі просить його відкласти через зайнятість на роботі, а підтверджень того не надає, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до утримання дитини, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитини повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 23.05.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

23.05.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON],[INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка до судового засідання не з*явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідач до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч.1 ст 124 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд ухвалює заочне рішення на піставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини - [PERSON],[INFO] (а.с.6), яка знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.8-9), дитина здорова (а.с.7), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своєї неповнолітньої дитини . Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

23.05.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07 червня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. У зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки та непорозуміння, з березня 2009 року позивачка з відповідачем проживають окремо. Спроби налагодити шлюбні відносини позитивного результату не мали. Позивачка вважає, що поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе. Спільне майно, набуте у період шлюбу з відповідачем, буде розділено між сторонами в добровільному порядку. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивачки (а.с.3) - свідоцтво про шлюб (а.с.4) - свідоцтво про народження (а.с.5) - довідка про склад сім»ї позивачки (а.с.6) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

23.05.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вимоги мотивувала тим, що народила дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач. Посилаючись на те, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 13 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач до суду також не прибув, подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, вислухавши їх пояснення, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 180 СК України обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року /а.с. 6/, [PERSON] народився [INFO] року /а.с. 7/ і їх батьками записані позивачка та відповідач. Виходячи з вимог ст.ст. 59-61 ЦПК України позивачка довела свої вимоги на стягнення аліментів у визначеному нею розмірі, оскільки утримує дітей, батьком яких записаний відповідач і він не надає їм матеріального утримання. Позовні вимоги узгоджуються з вимогами закону, доказів на протилежне відповідач не надав. Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 367 ЦПК України суд визнає за обов'язок допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з часу звернення позивачки до суду з даним позовом з 23.05.2014 року по 23.06.2014 року - включно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

23.05.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, де зазначила, що 04.12.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №417. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій сумі у розмірі 1000 грн. з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, вказуючи на те, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у у твердій сумі у розмірі 1000 грн. з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про розгляд справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що позивачка є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , батьком яких є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження від 26.11.2009 р. виданого Іллічівським РАЦС ММУЮ Донецької області та від 13.01.2011 року виданого Іллічівським РАЦС ММУЮ Донецької області. У відповідності з довідкою КСН «Іллічівець» від 21.05.2014 р. №155 позивачка мешкає за адресою: [ADDRESS] з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій сумі 1000 грн. з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

23.05.2015 р. ця заява подана до суду. У позові порушується питання про стягнення із відповідача на користь держави шкоди у розмірі 5304,00 грн. заподіяної незаконним виловом риби. Під час розгляду справи прокурор заявлені вимоги підтримав та пояснив, що заподіяна шкода [PERSON] в сумі 5304, 00 грн. підтверджується постановою Літинського районного суду від 15.12.2014 року та розрахунком матеріальних збитків. [PERSON] для розгляду справи не з»явився, хоч був повідомлений належним чином, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомив про причину неявки, а тому, з»ясувавши позицію позивача, який не заперечив проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухваливши заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд рахує, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні беззаперечно доведено, що відповідач 23.09.2014 року на річці «Згар» поблизу с. Новоселиці, Літинського району Вінницької області здійснював незаконний вилов риби забороненим сітним знаряддям лову та виловив ціні види риби, з яких: лящ 90 екз., амур - 1 екз., щука-1 екз., окунь -1 екз., загальною вагою 12 кг., що відповідно до розрахунку заподіяна шкода складає 5304,00 грн. Зазначене підтверджується постановою Літинського районного суду від 15.12.14 р., протоколом про адміністративне правопорушення, розрахунком завданих збитків (а.с. 5,6,7, 9), Оцінивши в сукупності надані докази, суд рахує, що з метою захисту інтересів держави із відповідача слід стягнути завдану шкоду та судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

23.05.2016 [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлення над ним опіки. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що у його батька [PERSON] 18.02.2014 стався інфаркт головного мозку. Після цього, як загальний стан здоров'я так і психічний стан здоров'я його батька значно погіршився, він не завжди реагує на звернення до нього, наявна дезорієнтація, не виконує прохань, в нього порушена мова, зір, рухи, він не розуміє своїх дій та не може керувати ними. Також, у зв'язку із психічним станом здоров'я [PERSON] перебуває на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР». Заявник [PERSON] проживає спільно з батьком [PERSON], здійснює над ним догляд, а тому для захисту прав батька просить встановити опіку над ним, визнати його недієздатним та призначити заявника опікуном. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, надавши суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над батьком [PERSON] та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки суду надано всі належні докази, то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], з яким він спільно проживає, - а.с.6, 7. Згідно висновку комісійної судово-психіатричної експертизи від 01.11.2016 КЗ «Гейківська ПЛ» ДОР», [PERSON] страждає стійким психічним розладом у формі судинної деменції з гострим початком, що позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними, - а.с.41-46. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, згідно ч.1 ст.60 ЦК України, слід визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши [PERSON] опікуном. Суд також враховує, що заявник [PERSON] проживає спільно з батьком [PERSON], практично здоров, має переважне право на опіку як близький родич. На підставі ст.ст.39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

23.05.2016 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.05.2012 Сигнаївською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис №4. Сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач часто зловживає спиртними напоями, залишає своє місце проживання, не дбає про сімю, з жовтня 2014 року шлюбні відносини сторони фактично припинили і разом не проживають, спільного господарства також не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дитини. у сторін відсутній. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнає повністю. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.05.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 087205, яке видане Сигнаївською сільською радою Шполянського району Черкаської області 25.05.2012, актовий запис №4 (а.с.4). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР №155514 від 12.11.2012, виданого виконавчим комітетом Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON] народилась 25.10.2012, про що 12.11.2012 складено відповідний актовий запис №10. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дітей у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

23.05.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2013 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що після народження сина їх відносини з чоловіком погіршилися через сварки з відповідачем, під час яких відповідач підіймав на неї руку, що спостерігав їх син [PERSON]. Для власного блага та блага сина вона вирішила розірвати шлюб, примирення вважає неможливим, та на даний час проживає з сином окремо. В судому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, додатково пояснила, що сплатила судовий збір за надані їй чоловіком кошти, тому не підтримує вимогу щодо їх стягнення з відповідача. Відповідач позов визнав. Сторони вважають їх примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 16 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 70 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) позивач згідно її заяви в судовому засіданні залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved