Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

23 жовтня 2015 року представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності заявнику [PERSON] земельної ділянки, посилаючись на те, що в зв'язку із розбіжностями у площах земельної ділянки, зазначених в рішенні Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.01.2015 року та у витягу з Державного земельного кадастру, вона не має можливості зареєструвати земельну ділянку в реєстраційній службі Новосанжарського районного управління юстиції в Полтавській області. В своїй заяві представник заявника просила встановити факт, що за заявником [PERSON] згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.01.2015 року визнано право власності на земельну ділянку, що розташована на території Кустоловської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 25.03.2002 року, площею не 4,66 га, а 4,5127 га. Заявник та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали. Представник зацікавленої особи - Кустоловської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав заяву № 02-19/274 від 09.11.2015 року про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено, що згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.01.2015 року за [PERSON], [INFO], визнано право власності на земельну ділянку площею 4,66 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кустоловської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 25.03.2002 року, як за спадкоємицею за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 7). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5302860452015 від 31.07.2015 року вбачається, що [PERSON] має на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Кустоловської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,5127 га (а.с. 8-10). Аналіз цих документів дає суду підстави для встановлення факту належності земельної ділянки площею, що зазначена не в рішенні Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.01.2015 року, а в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, заявнику.

Outcome: approved