Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

21 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2007 року про визнання його безвісно відсутнім. Просить скасувати рішення суду про визнання його безвісно відсутнім. Згодом, надав суду уточнену заяву. У судове засідання заявник [PERSON] не з*явився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності, свою заяву підтримує, просить її задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи Старокостянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області не з*явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суд не повідомив. У судове засідання заінтересована особа: [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. З*ясувавши обставини справи, взявши до уваги заяву заявника [PERSON], суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2007 року в справі за заявою [PERSON] про визнання громадянина безвісно відсутнім, [PERSON], [INFO], уродженця с. Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області було визнано безвісно відсутнім. З пояснень заявника вбачається, що 2006 року по теперішній час заявник [PERSON] зі своєю дружиною, [PERSON] підтримували зв'язок, так як у них є неповнолітні діти. Заявник [PERSON] надавав матеріальну допомогу у вигляді аліментів (без рішення суду про стягнення аліментів), добровільно виплачуючи грошові кошти на дітей через різні платіжні системи. Також, заявник [PERSON] неодноразово приїздив до України, про що свідчать наступні факти. Так, 22 липня 2009 року заявник [PERSON] [INFO]. отримав посвідчення водія ([NUMBER]), видане 5-ВРЕР УДАІ УМВСУ в Хмельницькій області м. Старокостянтинів. У 2011 році заявник [PERSON] перетинав кордон України, про що міститься відповідний штамп у його закордонному паспорті. Також, у закордонному паспорті [PERSON] є віза для перетину території Італії або інших країн Шенгенської зони, а також те, що на теперішній час заявник [PERSON] проживає в місті Запоріжжі, що підтверджується договором оренди житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В матеріалах справи знаходиться довіреність Італійської Республіки, м. Неаполь від 02 серпня 2018 року, яка посвідчена віце-консулом в Неаполі Пилипенко О.А. (реєстровий номер 570/4/4-3091), про те, що [PERSON], 10.07.1976 року уповноважує [PERSON], [INFO] бути його представником з усіх питань пов'язаних із розірванням шлюбу між ним та [PERSON], [INFO]. В довіреності вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] -[NUMBER], та серія його паспорту [NUMBER]. Відповідно до ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами 1,2 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вказує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved