Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

23.07.2019 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частину права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061502 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року); визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061502 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року); визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061502 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року); визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061501 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року); визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061501 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року); визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право 1/3 частину права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061501 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року). Свої вимоги позивачі вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Заповіту спадкодавець не залишив. Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061501 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року) та право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061502 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року) та житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 08 квітня 2011 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій під № 106, згідно умов якого належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] вона заповіла мені, [PERSON] , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0061501 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року, право на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 умовних кадастрових гектара, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0061502 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 15 квітня 2010 року, право на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 умовних кадастрових га, майновий пай серії ОД № XVІ 10062003 виданий Комишівською сільською радою від 08.04.2011 року вона заповіла нам, своїм дітям - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному. Спадкоємці прийняли спадщину у встановленому законом порядку. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачам було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить, зокрема, 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № 121 від 19.09.2003 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.07.2002 року (а.с 8), [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить , 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Комишівської сільської ради №877 від 01.07.2019 року, [PERSON] заповіту не залишав. Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК Української ССР 1963 року, який діяв станом на 2002 рік, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, в редакції, яка діяла станом на 2003 рік, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Згідно довідки Комишівської сільської ради №877 від 01.07.2019 року, на час смерті [PERSON] та протягом 6 місяців з дня її смерті, спільно з ним проживала дружина померлого - [PERSON] , і таким чином прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.09.2011 року (а.с 9), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061501 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року) та право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061502 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року) та житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] 1 /2 частина якого належала їй на підставі свідоцтва про право власності № 121 від 19.09.2003 року та 1/2 частину вона успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 08 квітня 2011 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій під № 106, згідно умов якого належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] вона заповіла [PERSON] , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0061501 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року, право на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 умовних кадастрових гектара, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0061502 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 15 квітня 2010 року, право на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 умовних кадастрових га, майновий пай серії ОД № XVІ 10062003 виданий Комишівською сільською радою від 08.04.2011 року вона заповіла нам, своїм дітям - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46789075 від 16.02.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 08.04.2011 року, зареєстрований за № 106, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що в березні 2018 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. для оформлення спадкових прав після смерті матері, [PERSON] , однак їм було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Крім того, встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 19 вересня 2018 року було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті останньої, тобто його визнано таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Після ухвалення Ізмаїльським міськрайонним судом рішення від 19.09.2018 року, [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. із заявою у порядку ч. 2 ст. 1272 ЦК України (за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини), якою надав згоду на подання заяв про прийняття спадщини іншим спадкоємцям. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття псадщини, і таким чином, прийняли спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. за №417/02-14 від 14.05.2019 року позивачам повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved