overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

24.04.2014 року позивачі звернулися з даним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками будинку [ADDRESS]. З 2006 року по 2011 рік позивач [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з відповідачем. Відповідач в двадцятих числах березня 2014 року самовільно заселився до належного їм будинку, при цьому відповідач створює перешкоди у проживанні позивачу [PERSON] з малолітньою дитиною у вказаному будинку, зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки, не бере участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг. Позивачі просять виселити відповідача з вищевказаного житлового будинку. Позивачі в судове засідання не з»явилися, подавши заяву про слухання справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до положень ч.3 ст. 76 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.157 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку (квартири) можуть бути виселені у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЖК України Якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) є власниками будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 27.12.1995 року. У вказаному будинку зареєстровані позивачі та [PERSON], [INFO], згідно домової книги. Згідно актів від 24 листопада, 09 грудня, 11 грудня, 22 грудня 2013 року та наданих фотознімків відповідач перешкоджає проживанню у вказаному будинку позивачу [PERSON] та малолітньому [PERSON], псує жиле приміщення, на зауваження не реагує. Відповідно довідки адресно-довідкового підрозділу відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач як колишній член сім»ї позивача [PERSON] систематично псує жиле приміщення, належне позивачам, робить неможливим проживання у будинку позивача [PERSON] та малолітнього [PERSON], заходи громадського впливу виявились безрезультатними, на підставі чого суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

24.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 21.05.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають сина, [PERSON], [INFO]. З середини 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Фактично сім'я остаточно припинила своє існування, а подальше збереження шлюбу між нею та відповідачем вважає недоцільним. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчив доводи позовної заяви, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про шлюб позивачка та відповідач одружились 21 травня 2007 року, шлюб зареєстрований виконкомом Біленьківської селищної ради м.Краматорська Донецької області, актовий запис за №21. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги міри, прийняті судом для примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

24.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 21 липня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але в позовній заяві просить справу слухати в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 351, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

24.04.2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 21.03.2008 року та шлюб розірвано рішенням Волноваського районного суду 21.11.2011 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття доньки. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки забов*язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, а відповідач зобов,язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України.. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

24.04.2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19.02.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №34. Від шлюбу дітей не мають. Однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого виниють сварки. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

24.04.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 лютого 2007 року, від якого вони мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо, діти мешкають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку кожного місяця та до повноліття дітей. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності й задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в які просить справу слухати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.2-3). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

24.04.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22603 грн 36 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 06.11.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 30.09.2013 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 22 603 грн 36 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.35/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував стосовно проведення заочного розгляду справи /а.с.36/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.34,38/. Про причини неявки до суду не повідомила. Клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

24.04.2014 року представник Кредитної спілки «Крез-Капітал» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь КС «Крез-Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 6000 грн 79 коп. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 березня 2012 року між КС «Крез-Капітал» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №303449, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 5480 грн 29 коп строком на 15 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 03.04.2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 6000 грн 79 коп. В судове засідання представник КС «Крез-Капітал» не з'явився, в поданій письмовій заяві представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 10.03.2012 року між КС «Крез-Капітал» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №303449, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 5480 грн 29 коп строком на 15 місяців зі сплатою 17,3 відсотків річних за користування від суми кредиту. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. На виконання укладеного договору позивачем було видано грошові кошти в сумі 5480 грн 29 коп шляхом оплати придбаної відповідачем побутової техніки. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом належним чином не виконувала. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно наявного розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору №303449 від 10.03.2012 року станом на 03.04.2013 року становить 6000 грн 79 коп Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного кредитного договору свої грошові зобов'язання належним чином не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог КС «Крез-Капітал».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

24.04.2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, вказуючи на те, що рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2013 року з нього стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 18.10.2013 року до закінчення дочкою учбового закладу, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. У січні 2014 року позивачу стало відомо, що відповідачка вийшла заміж та ніде не навчається у зв»язку з чим він просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON], які стягнуті за рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2013 року з 01.01.2014 року . Позивач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Судом встановлені наступні факти. Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2013 року з позивача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 18.10.2013 року до закінчення дочкою учбового закладу, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. У січні 2014 року позивачу стало відомо, що відповідачка вийшла заміж та ніде не навчається у зв»язку з чим він просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON], які стягнуті за рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2013 року з 01.01.2014 року . Згідно довідки № 309 від 09.04.2014 року вбачається, що [PERSON], 1995 року народження, у Київському національному університеті культури і мистецтв не навчалась. Згідно ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. На підставі ст.ст.199,273 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

24.04.2014р. Савранським районним судом Одеської області ухвало рішення у цивільній справі за позовом СТОВ «Маяк» до [PERSON] про відшкодування збитків та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до СТОВ «Маяк», треті особи - Кодимська РДА Одеської області і ГУ Держземагенства в Одеській області, про зобов'язання вчинити певні дії, яким у задоволенні позову СТОВ «Маяк» до [PERSON] було відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] до СТОВ «Маяк» - задоволено частково, а саме визнано поновленими на той самий строк та на тих самих умовах певні договори оренди землі від 01.09.2008р., укладені між СТОВ «Маяк» та Кодимською РДА, строком на п'ять років щодо оренди земельних ділянок, розташованих на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, у задоволенні решти позовних вимог [PERSON] було відмовлено. 30.05.2014р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо розподілу судових витрат. В судове засідання особи, які брали участь у справі, не з'явилися, що відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви. За таких обставин в порядку ч.2 ст.197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Як встановлено п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. З резолютивної частини рішення Савранського районного суду від 24.04.2014р. вбачається, що судом не вирішено питання про судові витрати, а відтак порушено вимоги п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України. У разі невирішення судом питання про судові витрати суду, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення (п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України). За ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні. Присутність сторін не є обов'язковою. Враховуючи, що при ухваленні вказаного рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки у задоволенні позову СТОВ «Маяк» до [PERSON] було відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] до СТОВ «Маяк» з позовними вимогами немайнового характеру - задоволено частково, та приймаючи до уваги, що [PERSON] при подачі зустрічного позову в грудні 2013р. сплачено судовий збір в сумі 229,40грн., що відповідає вимогам п.п.2) п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», тому з СТОВ «Маяк» на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у вказаній сумі.

Outcome: approved