Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

22 березня 2016 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 25 жовтня 2013 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб, який був зареєстрований Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовий записом № 02. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на сімейне життя, зловживання відповідачем алкогольними напоями та сварок на цьому грунті. В стані алкогольного сп'яніння відповідач веде себе неадекватно, безпричинно ображає позивачку, принижуючи її гідність. Спільне життя припинили, в результаті чого позивачка переселилась проживати в будинок своїх батьків, а відповідач залишився проживати в будинку своїх батьків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливими. Спільних дітей немає. Розірвати шлюб шляхом спільного подання заяви про розірвання шлюбу до органу ДРАЦС відповідач відмовляється. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву якою просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб про що, Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області був зроблений відповідний актовий запис № 02. Шлюбні відносини сторони фактично припинили із-за різниці в поглядах на сімейне життя, зловживання відповідачем алкогольними напоями та сварок на цьому ґрунті. В результаті чого сторони припинили спільне проживання позивачка переселилась проживати в будинок своїх батьків, розташований за адресою: [ADDRESS], а відповідач залишився проживати в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Спільне господарство не ведеться. Спорів щодо поділу спільного майна немає. Шлюб розривають вперше. Дітей сторони не мають. Розірвати шлюб шляхом спільного подання заяви про розірвання шлюбу до органу ДРАЦС відповідач відмовляється, тому позивачка вимушена звернутись до суду. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили, любов та повага між ними відсутні, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права та те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України відповідачка має право відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved