Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

22 серпня 2018 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.07.2018 року, коли вона звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою доньку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. У наданому письмовому відзиві зазначив, що він проводив регулярно переказ грошових коштів на рахунок позивачки та надавав додатково готівкові кошти. Надав копії банківських квитанцій. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Із свідоцтва про народження (а.с. 7) вбачається, що відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки про склад сім'ї (а.с.4) вбачається, що на даний час неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивач згідно заяви від 18.07.2018 року та квитанції про направлення позову до суду, подавала заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача. Вказані обставини підтверджують вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, що є підставою для присудження аліментів на дитину з 18.07.2018 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved