Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

23 жовтня 2006 року між ПриватБанком та [PERSON] укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконувала зобов'язання по договору внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 11160,49 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача Смірнова О.К. не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи належним чином повідомлена за останнім відомим місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 23 жовтня 2006 року між ПриватБанком та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30 травня 2014 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за Кредитним договором № б/н в сумі 11160,49 грн., яка складається з наступного: 2601,02 грн. - заборгованості за кредитом; 7551,83 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 507,64 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON]за Кредитним договором № б/н від 23 жовтня 2006 року на суму 11160,49 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved