Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

22.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 30.11.2016 року уточнив та просить визнати за ним право власності на 2/12 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. За життя [PERSON] залишила заповіт від 11.03.2002 року, згідно якого житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. Гагаріна, 53 заповіла [PERSON], а сертифікат ОД № 0065785, виданий [PERSON] райдержадміністрацією 29.01.1997 року, право на земельний пай з земель, які перебувають у колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району в розмірі 3,84 в умовних кадастрових гектарах та майновий пай, який знаходиться в СК «Дружба» - [PERSON] 14.06.2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яка складається з 2/12 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району Одеської області. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмолено, у звязку із тим, що документ, що посвідчує право власності на вищевказане майно на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 2/12 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-5381. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 222123 від 16.06.2010 року, виданого виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 14.06.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/12 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно до заповіту, посвідченого 11.03.2002 року секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 54, [PERSON] заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області по вул. Гагаріна, 53 [PERSON], належний їй на праві приватної власності на підставі сертифіката ОД № 0065785, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 29.01.1997 року, право на земельний пай, які знаходяться в колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3,84 в умовних кадастрових гектарах та майновий пай, який знаходиться в СК «Дружба» - [PERSON]. Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 25575358 від 09.12.2010 року, наданого [PERSON] державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] № 54 від 11.03.2002 року не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як було встановлено в судовому засіданні, 2/12 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, які належать [PERSON] не охоплені заповітом, отже спадкування вищевказаної частки повинно відбуватися за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом було встановлено, що [PERSON], яка є донькою [PERSON], померла 02.02.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 255339 від 03.02.2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії I- ЯР № 807420, виданим 26.04.1958 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою. Тобто [PERSON] відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] № 2047/02-14 від 29.11.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що документ, що посвідчує право власності на вищевказане майно на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Вислухавши, думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved