Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

22 квітня 2014 року в суд звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Волинської філії до [PERSON] про звернення стягнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 липня 2010 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № VOY0AD40301927, за яким останньому надано кредит у розмірі 108 160,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.07.2013 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.04.2014 року має заборгованість - 35 377,34 грн., з яких заборгованість по кредиту - 31 365,62 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 993,15 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 95,84 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.10 Кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 672,73 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором позичальник надав в заставу автомобіль MERCEDEZ-BENZ, модель: 313 CDI, рік випуску 2005, тип ТЗ: автобус пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. На підставі наведеного, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VOY0AD40301927 від 07.07.2010 року в сумі 35 377,34 гривень вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль MERCEDEZ-BENZ, модель: 313 CDI, рік випуску 2005, тип ТЗ: автобус пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) - автомобіля MERCEDEZ-BENZ, модель: 313 CDI, рік випуску 2005, тип ТЗ: автобус пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль MERCEDEZ-BENZ, модель: 313 CDI, рік випуску 2005, тип ТЗ: автобус пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. А також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 353,77 грн. В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій позов підтримав із зазначених у заяві підстав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позов визнала частково, надала суду квитанцію про сплату заборгованості в розмірі 8 000,00 грн. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2010 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № VOY0AD40301927, за яким останньому надано кредит у розмірі 108 160,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.07.2013 року (а.с. 11-20). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.04.2014 року має заборгованість - 35 377,34 грн., з яких заборгованість по кредиту - 31 365,62 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 993,15 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 95,84 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.10 Кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 672,73 грн. - штраф (процентна складова). З квитанції № 21072014112242 від 21.07.2014 року встановлено, що [PERSON] погашено заборгованість по кредиту в розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 48). Таким чином, загальна сума заборгованості становить 27 377,34 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором позичальник надав в заставу автомобіль MERCEDEZ-BENZ, модель: 313 CDI, рік випуску 2005, тип ТЗ: автобус пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПриватБанком заявлено позов саме з цих підстав, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПриватБанку. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок Відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПриватБанку), вимога Позивача стосовно зобов'язання Відповідача виконати зобов'язання в натурі є законною і обґрунтованою. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Отже, [PERSON] істотно порушено вимоги ст.ст. 526, 527, 530, ч.2 ст.1054 ЦК України, п.п. 4.1., 7.1 кредитного договору, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: partial