Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

22 листопада 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області (Бишівський старостинський округ) про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в с. Бишів, Радехівського району, Львівської області помер батько позивача [PERSON] (надалі - « Спадкодавець »), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 13 березня 2007 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану РУЮ Львівської області. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 23 липня 1964 року, місце реєстрації Бишівська сільська рада Сокальського району Львівської області [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 25.02.1984 року, виданого Старояричівською сільською радою народних депутатів вбачається, що зареєстровано шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] . Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловікові - « [PERSON] » та дружині - « [PERSON] ». Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 8910866 від 16.03.2007 року, встановлено, що у державного нотаріуса Луців І.П. Радехівської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі № 132/2007, Спадкодавець - [PERSON] (дата смерті [INFO] ). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 1376 від 07.03.2008 року, виданого Луців І.П. нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори вбачається наступне, що « [PERSON] , яка є дочкою Спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала спадкове майно в розмірі 7/8 (сім восьмих) частин майна, яке складається із: права на земельну частку (пай), площею 1,04 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Нива», села Бишів Радехівського району Львівської області та належала померлому на підставі Сертифікату за ЛВ № 0189172, виданого Радехівською райдержадміністрацією Львівської області 14.02.2008 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 14.02.2008 року за № 10067». Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189172 виданого Радехівською райдержадміністрацією Львівської області від 14.02.2008 року встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай), площею 1,04 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Нива», села Бишів Радехівського району Львівської області. Згідно Заповіту, посвідченого секретарем виконкому Бишівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 275 від 12.03.2007 року, встановлено що Спадкоємець - [PERSON] успадкувала все майно від своєї мами Спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] . Дану інформацію підтверджує витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 54639658 від 27.12.2018 року, згідно якого у спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за № 195/2018, Спадкодавець - [PERSON] . Однак, Спадкоємець - [PERSON] не змогла оформити право власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 1376 від 07.03.2008 року та сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189172 від 14.02.2008 року, яка була успадковану від Спадкодавця - [PERSON] . Оскільки, Спадкоємець - [PERSON] не знала, що її батьку [PERSON] був вже виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 065916, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16047 від 28.08.2001 року. Даний державний акт виданий після смерті Спадкодавця - [PERSON] , а саме: [INFO] . Згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 065916, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16047 від 28.08.2001 року, після смерті Спадкодавця - [PERSON] , залишилася земельна ділянка, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області площею 1,0150 гектарів. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 065916, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 серпня 2001 року за № 16047 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступну земельну ділянку: земельну ділянку загальною площею 0,9448 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0702 гектарів. Відповідно до Витягу відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.11.2019 року № 97-13-0.30-1983/173-19 та № 97-13-0.30-1984/173-19 вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить - 20585,02 грн. Як вбачається з вище перелічених доказів Позивач прийняла спадщину, отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом однак, не змогла оформити право власності на земельну ділянку оскільки, Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 065916 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16047 від 28.08.2001 року був виданий після смерті спадкодавця, а саме: 28.08.2001 року та відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як спадкоємця у позасудовому порядку, а тому Позивач вимушена звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті її тата [PERSON] , який помер [INFO] та належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 065916 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 серпня 2001 року за № 16047, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,9448 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0702 гектарів (а.с.4-9). Представник позивача в підготовчому судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник Радехівської міської ради Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.31). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася відповідач. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] в с. Бишів, Радехівського району, Львівської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 13 березня 2007 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану РУЮ Львівської області (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 23 липня 1964 року Бишівською сільською радою Сокальського району Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 25.02.1984 року, виданого Старояричівською сільською радою народних депутатів, шлюб зареєстровано між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] . Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловікові - « [PERSON] » та дружині - [PERSON] Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 8910866 від 16.03.2007 року, встановлено, що у державного нотаріуса Луців І.П. Радехівської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі № 132/2007, Спадкодавець - [PERSON] (дата смерті [INFO] ) (а.с.13). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 1376 від 07.03.2008 року, виданого Луців І.П. нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] , яка є дочкою Спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала спадкове майно в розмірі 7/8 (сім восьмих) частин майна, яке складається із: права на земельну частку (пай), площею 1,04 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Нива», села Бишів Радехівського району Львівської області та належала померлому на підставі Сертифікату за ЛВ № 0189172, виданого Радехівською райдержадміністрацією Львівської області 14.02.2008 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 14.02.2008 року за № 10067. На 1/8 частину вищезгаданого спадкового майна Свідоцтво про право на спадщину видано також [PERSON] (а.с.14). Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189172 виданого Радехівською райдержадміністрацією Львівської області від 14.02.2008 року встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай), площею 1,04 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Нива», села Бишів Радехівського району Львівської області (а.с.15). Згідно Заповіту, посвідченого секретарем виконкому Бишівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 275 від 12.03.2007 року, встановлено що Спадкоємець - [PERSON] успадкувала все майно від своєї мами Спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.16). Дану інформацію підтверджує витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 54639658 від 27.12.2018 року, згідно якого у спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за № 195/2018, Спадкодавець - [PERSON] (а.с.17). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 065916, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16047 від 28.08.2001 року, після смерті Спадкодавця - [PERSON] , залишилася земельна ділянка, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області площею 1,0150 гектарів (а.с.18-зворот). Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 065916, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 серпня 2001 року за № 16047 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступну земельну ділянку, загальною площею 0,9448 гектарів та земельну ділянку, загальною площею 0,0702 гектарів (а.с.18). Відповідно до Витягу відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.11.2019 року № 97-13-0.30-1983/173-19 та № 97-13-0.30-1984/173-19 вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить - 20585,02 грн (а.с.19-20). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved