overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання телекомунікаційних послуг в розмірі 148 грн. 66 коп.. В судове засідання представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не «явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2011 року [PERSON] уклав з TOB «Кабельний телевізійний центр» угоду (заява про приєднання до регламенту надання телекомунікаційних послуг) по підключенню до пакету телепрограм «Базовий». Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 22 лютого 2011 року підприємство здійснило підключення відповідача до послуги трансляції (ретрансляції) телеканалів згідно тарифного пакету «Базовий», відповідно до Регламенту надання доступу до послуги «Базовий». Відповідно до тарифних планів Позивача для фізичних осіб, щомісячна абонента плата становить 41 грн. Згідно пункту 6.3 розділу 6 Регламенту абонентна плата нараховується із дня підключення абонента до телекомунікаційної мережі. Датою підключення абонента до телекомунікаційної мережі вважається дата підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаного між підприємством та абонентом. Пунктом 6.4 розділу 6 Регламенту визначено, що абонентна плата вноситься щомісячно відповідно до чинних тарифів підприємства до 20 (двадцятого) числа поточного місяця. Відповідно до пункту 6.6. розділу 6 Регламенту нарахування абонентної плати здійснюється щомісячно на підставі обраного та діючого тарифного плану. Згідно підпункту 5.1.2 пункту 5.1. розділу 5 Регламенту, абонент (Відповідач) зобов'язаний здійснити оплату абонентної плати та додаткових сервісів в розмірі, строки та в порядку, визначеному цим регламентом. В порушеннях своїх зобов'язань, відповідач за період з 01 вересня 2011 року по 26 жовтня 2012 року прострочив оплату наданої послуги. 20.05.2013 року відповідачу була надіслана претензія на суму 148 грн. 66 коп. з вимогою про добровільне погашення суми боргу, проте сума боргу не погашена. Відповідач за отримані послуги не розрахувався вчасно, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 148 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 16). Вказана сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернулась до суду з даною позовною заявою та прохає суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця с. Степанівка Лозівського району Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 14 частки заробітку та всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона прохала суд справу слухати за її відсутності та прохала задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна від нього заява, в якій він прохає суд слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з'ясовано, що з березня 2012 року по вересень 2013 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Із ксерокопії свідоцтва про народження на [PERSON] (а.с.№10), вбачається, що дійсно - [PERSON], народилась [INFO] і в графі «Батько» вказано - [PERSON] тобто відповідач по справі, а в графі «Мати» зазначено [PERSON], позивач по справі. Як вже вище зазначалося, відповідач визнав позов. Матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини в порушення вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України та ч.2 ст.51 Конституції України, в яких зазначено, що: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.09.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16 вересня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.11.1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16 листопада 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернулась з названим позовом до відповідача, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 08 серпня 1998 року, який був зареєстрований у Києво-Святошинському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №298. Від спільного шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі 08 серпня 1998 року зареєстрований у Києво-Святошинському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №298, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.08.1998 року. Від спільного шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 грудня 2002 року. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі ? частини. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.08.2011 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач працює, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі ?? частини з усіх видів заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачку [PERSON] рішенням Апостолівського районного суду позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], 1996 року народження. ЇЇ призначено піклувальником [PERSON], який перебуває у неї на утриманні. Відповідачка матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь піклувальника [PERSON] Справа за заявами сторін розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір»ю [PERSON], [INFO], відповідачка здорова, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

22.11.2013р. ТОВ «Росвен Інвест Україна» (далі - Товариство) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 11 386-22 грн., з яких: -7 840-00 грн. - заборгованість по кредиту; -3 546-22 грн. - комісійні виплати.(а.с.1-3) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором про надання споживчого кредиту за №1001421900 від 20.03.2012р. (далі- Договір), ТОВ»ОТП Кредит», правонаступником якого є ПАТ»ОТП Банк» (далі- Банк), надав [PERSON] кредит в сумі 7 840-00 грн. строком до 20.03.2014 року, яким також передбачені комісійні виплати. Згідно з договором факторингу за №08/03/2013 від 06.03.2013р., Банк передав, а Товариство прийняло право грошової вимоги за вищевказаним Договором. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість в сумі 11 386-22 грн., а тому Товариство вимушене звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача - Духота І.В. надав суду заяву про розгляд справи без його участі та просить постановити заочне рішення.(а.с.1-3) Відповідач також також не з»явився в судове засідання, призначене на 05.02.2014р., причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

22.11.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у звязку із чим подальше збереження сімї вважає неможливим. Сторони мають інші сім»ї і бажають узаконити свій стан. Відповідачка у судовому засіданні, визнавши позовні вимоги просила про їх задоволення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.07.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим ВДРАЦС Піщанського РУЮ Вінницької області. В судовому засіданні відповідачка наполягала на розірванні шлюбу. Позивач письмовою заявою до суду просив про розгляд справи у його відсутності і задоволенні вимог. Сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні відносини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї є не доцільним і підстави для його розірвання наявні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таких обставин суд знаходить підстави, а тому задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

22.11.2016 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 серпня 1991 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, стали постійно виникати сварки, останнім часом не могли переносити один-одного, виявилося, що в них різні погляди на життя, несумісність характерів. Позивач стверджує, що вони з дружиною проживають разом в одному будинку, проте шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Неповнолітніх дітей вони не мають. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, додатково зазначив, що примирення між сторонами неможливе, оскільки сторони не спілкуються, позивач змінив місце проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 1991 року у Виконавчому комітеті Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про що зроблений актовий запис №09, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5). Неповнолітніх дітей не мають. Сторони подружніх стосунків не підтримують, згідно з поясненнями представника позивача проживають окремо. Сторонам надавався строк на примирення, проте представник позивача, який діє від імені та в інтересах позивача [PERSON], на позові наполягає. За таких обставин суд прийшов до висновку, що примирення між сторони виявилось неможливим, сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з позовною заявою та поясненнями представника позивача, понесені позивачем судові витрати позивач просить залишити за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

22.11.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року, від якого дітей не мають. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки на час спільного проживання у них виникали постійні непорозуміння, сварки, що і призвело до розпаду сімї. Спільне господарство не ведуть. В звязку з чим він вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 11 листопада 2011 року у Виконавчому комітеті Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] 1-ОК № 125964 (а.с. 4). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

22.11.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2014 року, від якого дітей не мають. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки на час спільного проживання вони втратили повагу один до одного та взаєморозуміння, внаслідок чого виникають постійні сварки, які і призвели до розпаду сімї. Спільне господарство не ведуть. В звязку з чим він вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 20 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис № 80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-СР № 100323 (а.с. 5). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

22.11.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року, від якого дітей не мають. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки на час спільного проживання у них виникали сварки, непорозуміння. Спільне господарство не ведуть. В звязку з чим він вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 30 серпня 2003 року у Виконавчому комітеті Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-НМ № 140738 (а.с. 5). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved