Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Мотивувала тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка на день розгляду справи досягла повноліття, продовжує навчатись в учбовому закладі [PERSON] коледжі Національного університету харчових технологій на третьому курсі денного відділення на державній формі навчання. Донька не працює, отримує стипендію, яка значно менша за прожитковий мінімум. Іншого самостійного доходу вона не має. Дитина знаходиться у скрутному матеріальному становищі і потребує допомоги від обох своїх батьків. Позивачка надає їй матеріальну допомогу, але повністю не може забезпечити потреби повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись. Просила стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 28.02.2016 року на весь період навчання доньки, але не більш ніж до досягнення нею 23-річного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задоволити. Суду пояснила, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем. У них двоє спільних дітей. Рішенням суду відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/3 частки від свого доходу. Однак, донька [PERSON], яка 28.02.2016 року стала повнолітньою, продовжує навчатись у [PERSON] коледжі НУХТ, отримує незначну стипендію, тому потребує матеріальної допомоги від свого батька. Марія навчається на відмінно, бере участь в олімпіадах, що потребує додаткових коштів, має на меті після закінчення коледжу вступити до вищого навчального закладу і отримати вищу освіту. Позивач також повідомила, що має у власності житло і присадибну ділянку, на якій вирощує городину, працює вихователем у дитячому садку, її зарплата 2000 2500 грн. на місяць, має на утриманні ще сина [PERSON], [INFO], тому зароблених нею коштів не вистачає на утримання дітей. Наполягала на стягненні аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на час її навчання в розмірі 1/6 від доходу відповідача щомісяця. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, надав письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Суду пояснив, що він хотів би бачитись із своїми дітьми [PERSON] та [PERSON], спілкуватись, допомогти їм по господарству, однак відповідач чинила перешкоди, а останні роки діти не бажають його бачити, що є для нього образливим. У нього інша сім`я, на утриманні знаходиться малолітній син, [INFO] Пояснив, що він офіційно працює інженером з компютерних систем у [PERSON] філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення і отримує невелику заробітну плату, проживає у відомчому житлі, ні він, ні його дружина житла у власності не мають. З урахуванням прожиткового мінімуму для повнолітніх осіб, обовязку утримувати дитину обох батьків, з урахуванням отримання дитиною стипендії, погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/12 частки від його доходу. Заперечив щодо стягнення з нього 400 грн. на правову допомогу, оскільки вважає цю суму занадто великою. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтримала письмові заперечення, що були приєднані до матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Дитина [PERSON] досягла повноліття, однак, продовжує навчатись в учбовому закладі [PERSON] коледжі Національного університету харчових технологій І-го рівня акредитації на денному відділенні, державна форма навчання. Термін навчання: з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с. 12). Розмір стипендії, яку студентка [PERSON] отримала за січень грудень 2015 року складає разом 8\~894,26 грн. (а.с. 13). [PERSON] разом із братом [PERSON], [INFO], проживають із матір`ю, перебувають на її утриманні. За рішенням Ленінського місцевого суду м. Вінниці від 03.07.2002 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, до досягнення старшою дитиною [PERSON] повнолітня (а.с. 14). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка навчаються і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчатись на денній формі навчання, отримує стипендію, середньомісячна сума якої за 2015 рік складала приблизно 741,18 грн., що значно менше прожиткового мінімуму. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2016 по 30.04.2016 року становить 1378 грн. За таких обставин суд вважає, що [PERSON], хоча і отримує стипендію та грошову допомогу від матері, з якою проживає, все ж потребує матеріальної допомоги і від батька. Відповідач офіційно працює інженером з компютерних систем у [PERSON] філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення, має стабільний дохід, сукупний розмір доходу з квітня 2015 року по березень 2016 року становить 72 332,29 грн. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], проживає із сім`єю у відомчому житлі, продовжує сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач також може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач визнав позов частково і що утримання дитини є обов`язком обох батьків, крім сплати аліментів іншої допомоги, в тому числі грошової сину [PERSON] та доньці [PERSON] відповідач не надає, тому приходить до висновку, що частка в розмірі 1/9 від доходу відповідача, що буде стягуватись на утримання [PERSON] на період навчання в учбовому закладі [PERSON] коледжі НУХТ, але не більше ніж до 23-річного віку, буде обґрунтованою і законною. Пунктом 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року передбачено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено в п. 47 цієї постанови стягуються, зокрема, за складання позовної заяви, надання консультацій тощо. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, в тому числі із складанням акту виконаних робіт. З договору-квитанції №38 від 01.02.2016 року, виданої адвокатом [PERSON] обласної колегії адвокатів [PERSON] вбачається, що [PERSON] сплатила 400 грн. за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини (а.с. 16). При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню, суд має виходити з того, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному рішенні. Згідно ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені обставини з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved