Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

22.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 15 січня 2002 року, відповідачу, їй та неповнолітньому сину [PERSON] належить в рівних частках квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 16 лютого 2005 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. В зв'язку з заборгованістю по аліментам на утримання сина 27 грудня 2010 року відповідач уклав договір про припинення права на аліменти на дитину, який було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано за реєстровим №1761, згідно умов якого відповідач передав 1/3 частину квартири їхньому неповнолітньому сину. Відповідач з 01.01.2006 року не проживає у вищевказаній квартирі, однак з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знявся, реєстрація відповідача в квартирі заважає їй вільно, на свій розсуд розпоряджатися вказаним майном, крім того, вона змушена сплачувати за відповідача належні комунальні платежі, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 п. 7 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні » зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 15 січня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №111, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5-6 ). Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року гр. [PERSON] уклала шлюб з гр. [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. 27 грудня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про припинення права на аліменти на дитину, який було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1761, у відповідності до умов якого маючи намір урегулювати взаємовідносини щодо обов'язку із утримання сина, батьки малолітнього [PERSON] дійшли згоди про припинення права на аліменти на дитину у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно ( а.с. 8- 10 ). Відповідно до п. п. 2-3 вказаного договору платник аліментів [PERSON] з метою припинення обов'язку із сплати аліментів на користь малолітнього сина [PERSON] передав у його власність належну йому на праві приватної власності 1/3 частку квартири за [ADDRESS]. [PERSON] прийняла зазначену нерухомість для малолітнього сина [PERSON], котрий залишається проживати разом з нею у квартирі, частка якої є предметом цього договору. 1/3 частка квартири, яка передається за договором на користь малолітнього [PERSON] належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], 15.01.2002 року за реєстровим №111, зареєстрованого ОКП « Кіровоградське ООБТІ» 23.01.2002 року, записано у реєстрову книгу за №68, за реєстровим №16170. З витягу про державну реєстрацію прав ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 20.01.2011 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору про припинення права на аліменти на дитини від 27.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] належить 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 13 ). З довідки КП ЖЕК №4 від 15 жовтня 2014 року за №2568 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 1974 року народження, [PERSON], 1976 року народження, [PERSON], 1999 року народження, [PERSON], 2006 року народження ( а.с. 15 ). Згідно акту, складеного сусідами та завіреного начальником КП ЖЕК №4 від 15 жовтня 2014 року вбачається, що гр. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає з 01.01.2006 року ( а.с. 16 ). Враховуючи вищевикладене, а також те, що з 2006 року відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні та з 27.12.2010 року не являється його співвласником, реєстрація відповідача у вказаному вище житловому приміщенні порушує право власності позивача на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, вона вимушена сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у будинку осіб, в зв'язку з чим вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн., які позивач не просила стягувати з відповідача, тому суд вважає їх фактично понесеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved