overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

23 грудня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, , вул. Янтарна, 10/173. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.12.2016р. о 08 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.12.2016р. о 08 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Дубченко лікарні КЗ „СМБ № 1 МОЗУ ПНД. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого підвищений настрій. Мова гучна, скандована, по типу монологу. Відчуття дистанції різко знижене. Висловлює маячні ідеї підміни особистості, відносини до доньки, «обличает» оточуючих. Конфліктний, роздратований. Відповідає на запитання більше в плані заданого, але зі сковуванням на вторинні асоціації. Обмани сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Мислення паралогічне, різнопланове, аморфне. В місцезнаходженні та календарному часі орієнтований вірно, паспортні дані називає правильно. Память на поточні дії помірно знижена. Інструкції усвідомлює, але по маячним мотивам виконує не все. Критики до хворобливих переживань не має, до свого стану часткова. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, поточний процес на фоні змішаного виразного типу дефекту. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 серпня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №513. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені у листопаді 2014 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 111636 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-КИ №299573 (а.с.6). Судом встановлено, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили у листопаді 2014 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги він мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з 2012 року, мешкають окремо. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, надав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, погодився на заочний розгляд справи (а.с.29). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.27-28). Згідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підстави наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону, а також те, що позивач надав згоду на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановив заочне рішення). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 07 лютого 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 339132, виданого Кулевчанською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 4). Шлюбні відносини сторони не підтримують з 2012 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу спільних дітей не мають. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає необхідним залишити дружині прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що він з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 07.10.2002 року, який було зареєстровано Олексіївською сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 7. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю. Сімейне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, внаслідок чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. Все вищевикладене призвело до розпаду сімї, шлюбних стосунків подружжя не підтримує та спільного господарства не веде з 2013 року. Позивач у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що вона згодна на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без її участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, несумісність характерів. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 05 липня 1997 року, від якого мають доньку Анастасію, [INFO]. З листопада 2012 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки сторони втратили повагу один до одного, мають різні погляди на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду у розмірі 551 грн., 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 04.08.2012 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 85. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя. Все вищевикладене призвело до розпаду сімї, шлюбних стосунків подружжя не підтримує вже більше ніж пів року та спільного господарства не веде. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала, не надала згоди на заочний розгляд справи, після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище [PERSON], та не бажає стягувати з відповідача на її користь суму сплаченого нею судового збору при подачі позову до суду. (а.с.10). Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, що підтверджується розпискою про отримання ним повістки про виклик до суду.(а.с.15). Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

23 грудня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, чоловік перестав поважати її як особистість, не рахується з її бажаннями та не поважає її працю в інтресах сім'ї. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у майбутньому він змінить своє відношення до позивачки. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого Світлодолинською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторони не підтримують з лютого 2016 року, примирення не досягли, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 551, 20 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

23 грудня 2016 року представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання квартири та легкового автомобіля обєктами права спільної сумісної власності подружжя, визначення часток кожного з подружжя і стягнення грошових коштів вартості 1/2 частини легкового автомобіля на користь одного з подружжя. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що з 15.10.1995 року позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились діти: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають разом із [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні. В період шлюбу у 1997 році сторони придбали за спільні кошти подружжя на імя [PERSON] двохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Сокирянського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 619 та легковий автомобіль марки «Opel Omega», кузов - WOL000017J1165023, державний реєстраційний номер [NUMBER], 1988 року випуску. 06 липня 2016 року рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Домовленості про поділ майна у добровільному порядку сторони не знайшли. Представник позивача [PERSON] просить суд визнати вищевказані квартиру і легковий автомобіль спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] з визначенням права власності кожного з них на 1/2 частину цього майна, стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину вартості легкового автомобіля і судові витрати у сумі 551,20 грн.. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак 19.01.2017 року подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не з'явився, будь-яких заяв чи повідомлень про відкладення або неможливість участі в судовому засіданні до суду не подав. Вся поштова кореспонденція, що відправлялася судом на адресу місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS], поверталась із відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 23, 35). Враховуючи те, що [PERSON] був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, а інших відомостей про місце проживання чи перебування відповідача в матеріалах справи немає, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

23 грудня 2019 року [PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання їх, втратившими право на користування житлом будинком [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником, вищевказаного будинковолодіння. У будинку зареєстроване місце проживання відповідачів, однак останні з 2000 року за вказаною адресою не проживають та не користуються будинковолодінням і їх місце проживання - не відоме, що перешкоджає йому вільно розпоряджатись своїм майном, в тому числі і отримати субсидію по оплаті за комунальні послуги. Представник позивача звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що позивач є власником будинком [ADDRESS] . Місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстроване за адресою: будинок [ADDRESS] з 2000 р., однак останні за вказаною адресою не проживають понад рік. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2017р., посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу Лавутою Ю.А. за р.№2/2017 (а.с.5); даними довідок виконкому Сербинівської сільської ради №1566 від 12.12.2019р. (а.с.3) та №14 від 21.01.2020р. (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] втратившими право на користування житлом будинком [ADDRESS] . Також, підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з кожного, по 256,13 грн., судових витрат на користь позивача, відповідно ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

23 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 16 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з серпня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16 липня 2014 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 03 (а.с.9). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з серпня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved