overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що сімейні відносини не склалися через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки, фактичні шлюбні відносини припинилися ще 7 років тому, тому подальше перебування в шлюбі не має сенсу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору не заявлено. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, в телефонограмі просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1994 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського міськвиконкому за актовим записом № 286. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про розподіл майна не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 29.06.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 35 , зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO]. Спільне проживання сторони припинили три роки тому, тобто в 2014 році , по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про що свідчить оголошення про його виклик до суду в газеті «Зоря Полтавщини» , в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в 2014 році по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO] розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбу з 22.02.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

23.02.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в позовній заяві просила суд визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини, строком один місяць після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. За наявності у справ достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09.08.2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №330639 від 10.08.2016 року, актовий запис №669 (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира №10, в будинку по провулку Хорольському, 14а в м.Полтаві, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 18.11.2008 року (а.с.8). Крім того, судом встановлено, що 02.04.2014 року [PERSON] було складено заповіт, яким остання заповіла належну їй на праві власності квартиру №10, в будинку по провулку Хорольському, 14а в м.Полтаві [PERSON], [INFO], що підтверджується копією заповіту від 02.04.2014 року серії ВТТ №573650 (а.с.5). Також судом встановлено, що в установлені законом строки [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим пропустила відповідні строки на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, у суду є всі підстави задовольнити позов позивача [PERSON] та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

23.02.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала в цей же день і в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання її з відповідачем дитини в твердій грошовій сумі: 2090 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 19.05.2016 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі: 2090 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення його від сплати судових витрат, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

23.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 02.04.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 59900,23 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. До початку судового засідання представник позивача подав до суду новий погоджений з представником відповідача розрахунок заборгованості, за яким сума боргу за кредитним договором складає 13199,36 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 02.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 6700,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 05.12.2017 року склався борг перед банком у розмірі 13199,36 гривень, а саме борг за тілом кредиту 6609,79 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 6589,57 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити частково. З відповідача слід стягнути також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

23.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 13.10.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 53114,15 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 13.10.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 5700,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.01.2017 року склався борг перед банком у розмірі 53114,15 гривень, а саме борг за тілом кредиту 5691,09 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 41367,62 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3050,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 2505,44 гривень. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

23.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 15.09.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 51466,62 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 15.09.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 4600,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.01.2017 року склався борг перед банком у розмірі 51466,62 гривень, а саме борг за тілом кредиту 4554,49 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 40785,23 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3199,92 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 2426,98 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

23.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає разом з позивачем, а батько дитини після розлучення з позивачем проживає окремо. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину. Суд приходить до висновку, що виходячи з віку відповідача, його стану здоровя він має можливість та зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходів і ці обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

23.02.2017 року позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції Сумської області, за актовим записом № 717, шлюбі з відповідачем з 10.06.2006 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази по справі, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.3) згідно якого дійсно сторони зареєстрували шлюб 10.06.2006 році; суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню з наступних підстав:. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

23.02.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини (а.с. 19). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 372 (а.с. 11). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10), який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 17). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, не працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved