overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

23.09.2014 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання їхньої дитини, на період навчання останньої, посилаючись на те, що дитина після досягнення повноліття, продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позов визнав повністю. 3-я особа вважає позов обґрунтованим. Вислухавши пояснення сторін та 3-ї особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 25.09.1996 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], третя особа по справі. Відповідно до наявного в матеріалах справи, копії довідки Київського національного торговельно-економічного університету від 04.09.2014 року № 34/114, третя особа: [PERSON] є студентом денної форми навчання факультету обліку, аудиту та економічної кібернетики Київського національного торговельно-економічного університету і закінчує навчання у червні 2018 року. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони, батьки, можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення аліментів, суд вважає обґрунтованими. Що ж стосується розміру аліментів, то враховуючи положення ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої дитини, на період навчання останньої, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. Будь-яких конкретних правових доказів, які свідчили, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини до закінчення останньою навчання але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку в розмірі про який просить позивачка, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

23.09.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO] в зв'язку з її навчанням. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та просить стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі та просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірваний у 1996 році сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається у Білоцерківському національному аграрному університеті, навчання є платним. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Суд з врахуванням матеріального стану відповідача, сплати ним аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 23.09.2014 року на період навчання в Білоцерківському національному аграрному університеті до 30.05.2018 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

- 23.09.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають дочку [PERSON] 16.10.2014р.н. У 2015р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи \~до \~уваги \~пояснення \~позивачки, \~суд \~вважає, що сімя повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

23.09.2015 позивач звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.06.1998, від шлюбу сторони мають дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне життя між позивачем та відповідачем не складається, шлюб триває формально, у зв'язку з тим, що мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явився, через загальну канцелярію суду подала нотаріально посвідчену заяву в якій позов підтримала, просила задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, через загальну канцелярію суду подав нотаріально посвідчену заяву в якій позовні вимоги визнав, позов просив задовольнити та слухання справи проводити без його участі. Суд, оголосивши заяву позивача та заяву відповідача, визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін у справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 12.06.1998 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 407. Від шлюбу сторони мають дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

23.09.2015р. [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що 01.06.2013 року померла її мати [PERSON]. Внаслідок смерті якої відкрилася спадщина. За життя мати 21 березня 2005 р. склала заповіт, яким заповіла заявнику все належне їй на день смерті майно та майнові права. В установлений законом строк вона прийняла спадщину. Проте при зверненні до державного нотаріуса за видачею свідоцтва про спадщину було виявлено, що у свідоцтві про її народження батько зазначений [PERSON], а в заповіті її зазначено як [PERSON]. Тому в судовому порядку необхідно встановити факт її родинних відносин із спадкодавцем для оформлення спадщини. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги визнала, просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Представник Павлівської сільської ради в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі, про що повідомив у телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що зазначений в заяві факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про народження [PERSON], заповітом від 21.03.2005р., витягом з господарської книги. Достовірно доведено, [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла 01.06.2013 року. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла 01.06.2013 року, то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

23.09.2015 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Вказує, що спільне проживання припинено, відповідач працює, але допомогу на утримання сина надає не в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги до стягнення 1/6 частини заробітку відповідача, з якого вже стягуються аліменти на дитину від іншого шлюбу. Відповідач [PERSON] позов визнав. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.170 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України згідно норм яких батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обовязку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Таким чином суд вважає за можливе стягнути на користь позивача 1/6 частину заробітку батька на утримання неповнолітнього сина. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір згідно ст.81,88 ЦПК України. На підставі ст.180, 181-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

23.09.2015 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Вказує, що спільне проживання припинено, відповідач працює, але допомоги на утримання сина не надає, проживає окремо, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина. Позивач подала до суду заяву про підтримання позову, розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказує що вже сплачує аліменти на утримання другого малолітнього сина на користь [PERSON], його дохід є незначним. Третя особа [PERSON] не з'явилася в судове засідання при належному повідомленні Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено поясненнями сторін відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, довідкою з місця проживання, що син сторін [PERSON], [INFO] проживає окремо від батька. Поясненнями сторін також встановлено, що вони мають окремий бюджет, шлюбні стосунки припинено. Відповідно до ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов'язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. При встановленні розміру аліментів суд враховує сплату аліментів відповідачем на утримання малолітнього сина на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку. При доході відповідача в середньому 3652 грн. на місяць, наявності в нього утриманця згідно довідки ПП «СВІТЕКС», суд вважає за можливе стягнути 1/6 частину заробітку на утримання неповнолітнього на користь позивача, задовольнивши позов частково. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено частково, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551, 20 грн. в дохід держави згідно ст.ст.81,88 ЦПК України. На підставі ст.180, 181-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

23.09.2015 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.01.1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] -[INFO], яка на даний час досягла повноліття. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявились людьми з різними характерами, у них склались різні погляди на сімейне життя, різні інтереси. Відповідач зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані безпричинно вчиняв сварки та скандали, під час яких ображав її нецензурними словами, наносив побої. Така поведінка відповідача призвела до того, що останні чотири роки вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімейні відносини між ними припинені і відновлені бути не можуть, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Представник позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище позивачу [PERSON]. Крім того вказує, що строк, наданий сторонам на примирення, позитивних результатів не дав. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 23.01.1990 року у у виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а.с. 6). В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] -[INFO], яка на даний час досягла повноліття. Судом встановлено, що сторони не проживають разом та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім'ю у позивача немає. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням позивача. Крім того строк, наданий сторонам на примирення, позитивних результатів не дав. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

23.09.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 13.11.2010р. уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Майже три роки проживають окремо. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши думку сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 13 листопада 2010р. зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 252, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.2010р.(а.с.5) Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2009р.(а.с.6 ) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

23.09.2015р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до [PERSON], [PERSON] з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

23.09.2015року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] в розмірі 700,00гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому 14 червня 2011року шлюбі. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON],[INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на її утримання та не цікавиться їх життям. В судове засідання позивач не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 червня 2011року. В цьому шлюбі в них народилась дитина: [PERSON],[INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями відповідача даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дітей надав не регулярно. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, аліменти на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоров'я дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700,00гривень, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 487,20грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved