Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

22.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка після своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла їй усе майно. Вказує , що вона прийняла спадщину після смерті бабусі належним чином, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном на протязі шести місяців. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 2.1383 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Державний акт на право приватної власності на спадкову земельну ділянку видано вже після смерті спадкодавця, тому нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, тому нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. З огляду на вищезазначені обставини позивачка звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1383 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Гуменської сільської ради, Вінницького району Вінницької області. У судове засідання позивачка не з'явилась, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності проти задоволення даного позову не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5), проживала, відповідно до копії виписки з домової книги (а.с.12-13) в [ADDRESS]. За життя [PERSON] 28.09.1995 року склав заповіт, яким заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона матиме право за законом, копія якого надана суду (а.с. 18). Даний заповіт не змінено і не скасовано. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 2,14 га, яка розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.11.2001 року (а.с7). Оригінал даного державного акту знаходиться в Гуменській сільській раді Вінницького району, що підтверджується копією довідки, виданої Гуменською сільською радою Вінницького району від 22.10.2015 року (а.с.15). Право спадкодавця на земельну ділянку також підтверджується, також витягом Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 0503661622015 від 14.12.2015 року (а.с.10). Спадщину позивач прийняла належним чином, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном на протязі шести місяців, що підтверджується довідкою Гуменської сільської ради Вінницького району, Вінницької області № 813 від 25.12.2015 року (а.с.14). Такі дії позивача відповідають ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), який має застосовуватись до даних правовідносин згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується листом від 09.06.2016 року № 1489/01-16 з Вінницької районної державної нотаріальної контори . Однак, оформити нотаріально свої спадкові права на вищезазначене майно позивач не може, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю виданий спадкодавцю, після її смерті (а.с.16). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно до ч.1 ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб. Судові витрати залишити за позивачем, оскільки клопотання про їх розподіл не надходили.

Outcome: approved