Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

22.01.2021 року позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] , будучи бухгалтером ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» всупереч інтересам роботодавця, на свою користь, незаконно, шляхом внесення завідомо неправдивих даних в офіційні документи: розрахунково-платіжні відомості та реєстри на виплату заробітної плати, незаконно протягом 2017-2020 років нарахувала і отримала кошти в розмірі 609 718, які витратила на власний розсуд, чим спричинила збитки та матеріальну шкоду підприємству Позивача. Відповідач спричинив позивачу значні збитки, а тому останній за захистом свого порушеного з боку відповідача права звернувся до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача, адвокат Осадчий А.В., не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи - рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом відповідачки, а також рекомендовані повідомлення, які повернулися до суду без вручення відповідачці з відміткою працівника поштового відділення - «за закінченням встановленого терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає», що підтверджується довідками Укрпошти, форма 20. Ч. 1 ст. 211 ЦПК України встановлено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 1 та п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: -день вручення судової повістки під розписку; -день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже, відповідачку належним чином було повідомлено про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог с. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представником позивача адвокатом Осадчим А.В. 09.04.2021 року через канцелярію суду було подано заяву, згідно якої вбачається, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі заяви від 01.09.2011 року [PERSON] , останню було прийнято в Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський домобудівельний комбінат» на посаду бухгалтера, про що було видано наказ № 1-к від 01.09.2011 року При цьому, 18.07.2013 року, відповідачку було ознайомлено з посадовою інструкцією бухгалтера, про що міститься її особистий підпис. Згідно п. 2 та п. 3 посадової інструкції бухгалтера, затвердженої 18.07.2013 року директором ТОВ «Полтавський ДБК» [PERSON] вбачається, що Відповідачка була зобов`язана забезпечувати повне та достовірне відображення інформації, що міститься у прийнятих до обліку первинних документів, на рахунках бухгалтерського обліку та подавати в банківські установи документи для перерахування коштів на сплату податків, зборів, інших платежів. Як вбачається з доповідної записки головного бухгалтера ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» [PERSON] на ім`я директора Товариства [PERSON] , останньою 20.08.2020 року при перевірці нарахування заробітної плати працівникам підприємства було виявлено надмірне нарахування заробітної плати Відповідачці, яке вона здійснювала сама собі в порушення вимог чинного законодавства на протязі 2017-2020 років. Всього Відповідачка незаконно нарахувала і отримала кошти як заробітну плату в розмірі 609 718, які витратила на власний розсуд.. З пояснювальної записки, складеної [PERSON] власноручно 21.08.2020 року, вбачається, що Відповідачка визнала факт надмірного нарахування та отримання нею заробітної плати у розмірі, більшому ніж її посадовий оклад, передбачений штатним розписом, протягом 2017-2020 років. Наказом ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» № 60-к від 25.08.2020 року Відповідачка було відсторонено від посади на час проведення службового розслідування. Для врегулювання питання погашення завданої Позивачу матеріальної шкоди 26.08.2020 року між Позивачем та Відповідачкою було укладено договір № 26/08 про погашення матеріальної шкоди. За п.1.1. договору № 26/08 від 26.08.2020 року вбачається, що Відповідачка, яка є Боржником за даним Договором, яка у ході виконання нею своїх трудових обов`язків на посаді бухгалтера ТОВ «Полтавський ДБК» завдала значної матеріальної шкоди внаслідок безпідставного нарахування собі заробітної плати в більшому розмірі протягом 2017-2020 років, зобов`язується відшкодувати Позивачу, який є за даним договором Роботодавцем матеріальну шкоду, завдану нею у ході виконання трудових обов`язків бухгалтера у сумі 609 718,72 грн. (Шістсот дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять грн. 72 коп.) в обумовлений цим Договором строк. Згідно п.2.1. цього Договору вбачається, що погашення зазначеної суми завданої матеріальної шкоди здійснюється Боржником згідно «Графіку платежів» (п. 2.2 Договору), на протязі 12 (дванадцяти) місяців, щомісячно рівними частинами по 50 810 грн. (П`ятдесят тисяч вісімсот десять грн.), починаючи з 26 серпня 2020 року, але не пізніше 26 липня 2021 року. При цьому вказано, що платіж дванадцятого місяця є по відношенню до суми заборгованості коригуючим. 31.08.2020 року наказом № 63/1-к Відповідача було звільнено з посади бухгалтера по п.2 ст. 41 КЗпП України через втрату до неї довіри. З копією наказу її було ознайомлено, трудову книжку нею отримано особисто в день звільнення. Вказаний наказ Відповідачкою в судовому порядку не оскаржувався та не був скасований. З моменту звільнення на зв`язок з Позивачем Відповідачка не виходив, контакти ігнорує, кошти згідно умов договору № 26/08 від 26.08.2020 року не вносить. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Працівники, які не є керівниками підприємства (установи, організації) і структурних підрозділів на підприємстві або їх заступниками, за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, викликаними неналежним виконанням ними трудових обов`язків, несуть матеріальну відповідальність за ч.1 ст.132 КЗпП, крім випадків, для яких ст.134 КЗпП передбачена повна матеріальна відповідальність. У такому ж порядку визначається матеріальна відповідальність працівників, з якими укладено договір про повну матеріальну відповідальність (статті 135-1, 135-2 КЗпП, якщо шкода заподіяна не незабезпеченням цілості прийнятого під звіт майна, а іншими порушеннями трудових обов`язків (неналежним оформленням документів про виявлену при прийнятті матеріальних цінностей недостачу, що потягло її оплату тощо) (п. 7 вказаної Постанови). При цьому, як передбачено п. 14 зазначеної постанови, вирішуючи вимоги, які ґрунтуються на договорі про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, суди мають виходити з того, що остання є повною матеріальною відповідальністю, яка регулюється ст.135-2 КЗпП й іншими актами трудового законодавства, що її стосується. Згідно із вимогами ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що відповідачка шляхом внесення завідомо неправдивих даних в офіційні документи: розрахунково-платіжні відомості та реєстри на виплату заробітної плати, незаконно протягом 2017-2020 років нарахувала і отримала кошти в розмірі 609 718, які витратила на власний розсуд, чим спричинила збитки та матеріальну шкоду підприємству Позивача. При цьому, позивачем надано суду штатні розписи ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» за 2017,2018,2019 та 2020 роки, а також банківські виписки по зарплатній картці [PERSON] за цей же період. 2017 рік Згідно штатного розпису ІТП Позивача на 2017 рік, затвердженого 28.12.2016 року, посадовий оклад відповідачки становив 4000 грн., персональна надбавка 2000 грн. Згідно штатного розпису ІТП Позивача на 2017 рік, затвердженого 28.04.2017 року, з 01.05.2017 року посадовий оклад відповідача становив 4000 грн., персональна надбавка 2500 грн. Всього місячний фонд заробітної платі (ФЗП) Відповідачки в 2017 році склав: з 01.01.2017 по 30.04.2017 в сумі 6000 грн., з 01.05.2017 по 31.12.2017 року в сумі 6500 грн. З урахуванням відрахованих ЄСВ, ПДФО та військового збору Відповідачка повинна була отримати заробітної плати на руки в період з 01.01.2017 по 30.04.2017 по 4830 грн. щомісячно, з 01.05.2017 по 31.12.2017 року 5232,50 щомісячно. Загалом за 2017 рік відповідачка повинна була отримати на руки 61 180 грн. заробітної плати на картковий рахунок в АТ «Полтава Банк». Згідно банківської виписки по картковому рахунку Відповідачка отримала в 2017 році наступні суми заробітної плати з ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат»: Січень 2017 - 8463,19 грн. Липень 2017 - 15677,08 грн. Лютий 2017 - 7039,94 грн. Серпень 2017 - 13806,65 грн. Березень 2017 - 6316,00 грн. Вересень 2017 - 9469,00 грн. Квітень 2017 - 7003,95 грн. Жовтень 2017 - 8871,47 грн. Травень 2017 - 12 438,95 грн. Листопад 2017 - 7050,00 грн. Червень 2017 - 10634,40 грн. Грудень 2017 року - 12 629,98 грн. Разом: 119 580,61 грн. Різниця складає: 119 580,61 грн. - 61 180 грн. = 58 400,61 грн. зайво нарахованої та отриманої Відповідачкою заробітної плати. 2018 рік Згідно штатного розпису ІТП Позивача на 2018 рік, затвердженого 29.12.2017 року, посадовий оклад відповідачки становив 4000 грн., персональна надбавка 2500 грн. Всього місячний фонд заробітної платі (ФЗП) Відповідачки в 2018 році склав: з 01.01.2018 по 31.12.2018 року в сумі 6500 грн. З урахуванням відрахованих ЄСВ, ПДФО та військового збору Відповідачка повинна була отримати заробітної плати на руки в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року 5232,50 щомісячно. Загалом за 2018 рік відповідачка повинна була отримати на руки 62 790 грн. заробітної плати на картковий рахунок в АТ «Полтава Банк». Згідно банківської виписки по картковому рахунку Відповідачка отримала в 2018 році наступні суми заробітної плати з ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат»: Січень 2018 - 12718,48 грн. Липень 2018 - 20838,25 грн. Лютий 2018 - 11064,92 грн. Серпень 2018 - 22303,55 грн. Березень 2018 - 13149,02 грн. Вересень 2018 - 21158,60 грн. Квітень 2018 - 14291,72 грн. Жовтень 2018 - 11 473,10 грн. Травень 2018 - 15824,22 грн. Листопад 2018 - 14 848,80 грн. Червень 2018 - 17837,31 грн. Грудень 2018 року - 43155,66 грн. Разом: 218663,63 грн. Різниця складає: 218663,63 грн. - 62 790 грн. = 155 873,63 грн. зайво нарахованої та отриманої Відповідачкою заробітної плати. 2019 рік Згідно штатного розпису ІТП Позивача на 2019 рік, затвердженого 28.12.2018 року, посадовий оклад відповідачки становив 4500 грн., персональна надбавка 2000 грн. Всього місячний фонд заробітної платі (ФЗП) Відповідачки в 2019 році склав: з 01.01.2019 по 31.12.2019 року в сумі 6500 грн. З урахуванням відрахованих ЄСВ, ПДФО та військового збору Відповідачка повинна була отримати заробітної плати на руки в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 року 5232,50 щомісячно. Загалом за 2019 рік відповідачка повинна була отримати на руки 62 790 грн. заробітної плати на картковий рахунок в АТ «Полтава Банк». Згідно банківської виписки по картковому рахунку Відповідачка отримала в 2019 році наступні суми заробітної плати з ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат»: Січень 2019 - 23658,15 грн. Липень 2019 - 21697,00 грн. Лютий 2019 - 21778,25 грн. Серпень 2019 - 22057,10 грн. Березень 2019 - 20150,00 грн. Вересень 2019 - 23119,52 грн. Квітень 2019 - 18556,40 грн. Жовтень 2019 - 21780,44 грн. Травень 2019 - 22831,84 грн. Листопад 2019 - 29605,62 грн. Червень 2019 - 7110,00 грн. Грудень 2019 року - 33696,24 грн. Разом: 266040,56 грн. Різниця складає: 266040,56 грн. - 62 790 грн. = 203250,56 грн. зайво нарахованої та отриманої Відповідачкою заробітної плати. 2020 рік Згідно штатного розпису ІТП Позивача на 2020 рік, затвердженого 27.12.2019 року, посадовий оклад відповідача становив 5000 грн., персональна надбавка 3000 грн. Всього місячний фонд заробітної платі (ФЗП) Відповідачки в 2020 році склав: з 01.01.2020 по 31.08.2020 року в сумі 8000 грн. З урахуванням відрахованих ЄСВ, ПДФО та військового збору Відповідачка повинна була отримати заробітної плати на руки в період з 01.01.2020 по 31.08.2020 року 6440 грн. щомісячно. Згідно банківської виписки по картковому рахунку Відповідачка нарахувала та отримала в 2020 році наступні суми заробітної плати з ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат»: Січень 2020 - 4000,00 грн. Липень 2020 - 37881,28 грн. Лютий 2020 - 24 535, 16 грн. Серпень 2020 - 28867, 90 грн. Березень 2020 - 29125,07 грн. Квітень 2020 - 24519,93 грн. Травень 2020 - 9050,00 грн. Червень 2020 - 22382,20 грн. Разом: 180 361,54 грн. Різниця складає: 180 361,54 грн. - 51520 грн. = 128 841,54 грн. зайво нарахованої та отриманої Відповідачем заробітної плати. Отже, всього за період з 01.01.2017 року по 31.08.2020 року [PERSON] зайво нарахувала та отримала 546 366,34 грн. заробітної плати, а враховуючи те, що Позивач виступав податковим агентом, то в цілому сума завданої шкоди складає з урахуванням військового збору та ПДФО складає 609 718,72 грн. (Шістсот дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять грн. 72 коп.). З укладеного між Позивачем та Відповідачкою договору № 26/08 від 26.08.2020 року, предметом якого є врегулювання порядку та строків погашення Відповідачкою завданої майнової шкоди, вбачається, що Відповідачка, укладаючи цей договір, визнає факт завдання нею значної матеріальної шкоди Позивачу внаслідок безпідставного нарахування собі заробітної плати в більшому розмірі протягом 2017-2020 років, внаслідок чого зобов`язується відшкодувати Позивачу - Роботодавцю матеріальну шкоду, завдану нею у ході виконання трудових обов`язків бухгалтера у сумі 609 718,72 грн. (Шістсот дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять грн. 72 коп.) в обумовлений цим Договором строк (п.1.1. Договору № 26/08). З п. 2.1. Договору № 26/08 вбачається, що погашення зазначеної суми завданої матеріальної шкоди здійснюється Відповідачкою згідно «Графіку платежів» (п. 2.2 Договору), на протязі 12 (дванадцяти) місяців, щомісячно рівними частинами по 50 810 грн. (П`ятдесят тисяч вісімсот десять грн.), починаючи з 26 серпня 2020 року, але не пізніше 26 липня 2021 року. З наданих Позивачем копій прибуткового касового ордеру № 3 від 26.08.2020 року на суму 50 000 грн. та копію видаткового касового ордеру на суму 13 000 грн., вбачається, що Відповідачка внесла до каси підприємства Позивача суму 63 000 грн. на виконання умов договору № 26/08 від 26.08.2020 року. Таким чином, залишок не погашеної завданої шкоди Відповідачкою становить суму 546718, 72 грн Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За умовами ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено той факт, що [PERSON] завдано шкоду ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» та у відповідності до вимог закону визначено її розмір. Крім того, визначено, в якій конкретно обстановці цю шкоду заподіяно та доведено, що позивачем були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними за умов дотримання відповідачкою вимог законодавства України. Пунктом 2 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 року, роз`яснено, що Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Зокрема позивачем доведено, що відповідачка, будучи особою, що несе матеріальну відповідальність за схоронність матеріальних цінностей, порушила свої посадові обов`язки, в тому числі, щодо збереження ввірених їй матеріальних цінностей, чим спричинила позивачу значні збитки. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський домобудівельний комбінат» до [PERSON] та стягнення на користь позивача коштів матеріальної шкоди в розмірі - 546718, 72 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 8200,78 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved