Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

22.10.2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.08.2005р. позивач-1 придбала у приватну власність 37/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], згідно Договору купівлі-продажу частини домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстровий № 546. В іншій частині домоволодіння проживає відповідач. До квітня 2013р. у вказаній частині домоволодіння проживав позивач-2, який був вимушений виїхати з квартири через незаконні дії відповідача та погрози розправою. Зараз позивачі не можуть потрапити до квартири, з міркувань безпеки, та переживань за власне життя та життя рідних. Внаслідок незаконних дій відповідача позивачу завдана майнова та моральна шкода, яку вони оцінюють в сумі по 5000 грн. кожному з них, на підставі чого просять зобов'язати відповідача припинити дії та не чинити перешкод у здійсненні права приватної власності частиною жилого будинку [NUMBER] в [ADDRESS]; витребувати з Верхньодніпровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області матеріали, які підтверджують їх звернення до міліції у зв'язку з викладеними обставинами; та стягнути з відповідача майнову та моральну шкоду, а також витрати пов'язані з розглядом справи в суді та витрати на правову допомогу адвоката. Заявою від 05.02.2014р. позивачі змінили позовні вимоги та просили зобов'язати відповідача припинити дії та не чинити перешкод у здійсненні права приватної власності частиною жилого будинку [NUMBER] в [ADDRESS]; стягнути з відповідача майнову шкоду у сумі 1646 грн., а також стягнути суму грошових коштів необхідних для відновлення у розмірі 1000 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в сумі 10000 грн. В судове засідання позивач-1 - [PERSON] з'явилася, позовні вимоги, з урахуванням змін підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Суду пояснила, що у суму майнової шкоди в розмірі 1646 грн. включені витрати пов'язані з здійсненням оцінки розміру шкоди в сумі 1000 грн., витрати на допомогу адвоката в сумі 300 грн. та сплата судового збору в сумі 346 грн.; морально шкода у розмірі 10000 грн., складається із двох сум - відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. на її користь та 5000 грн. на користь її сина - позивача-2. Підтвердила, що вона не зареєстрована в будинку [NUMBER] в [ADDRESS]. Позивач - 2 - [PERSON] в судове засідання з'явився позовні вимоги з урахуванням змін підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Погодився з поясненнями позивача-1. Також зазначав, що не зареєстрований в будинку [NUMBER] в [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що він є власником будинку [ADDRESS] в цілому. Згоду на укладання договору купівлі-продажу, де стороною є позивач-1, він не давав, тому вважає, що зазначений договір є незаконним. Позивачі вселилися та користуються його будинком не законно. Підтвердив, що він дійсно зруйнував частину стіни, яку зазначають позивачі, оскільки хотів обладнати вхід в цю частину будинку, а також він намагається змусити позивачів звільнити частину будинку, яку вони займають, при цьому дійсно погрожував застосуванням огнепальної зброї. Зазначав, що позивачі не зареєстровані в спірному будинку. Свідок [PERSON], суду показала, що їй на підставі Мирової угоди, затвердженої ухвалою Верхньодніпровського районного суду належала 37/100 жилого будинку [ADDRESS], яку вона продала позивачці-1 по справі. При укладанні договору купівлі-продажу відповідач також був присутній в нотаріальної конторі та надав згоду на укладання договору. Зазначала, що спочатку позивачі та відповідач проживали в спірному будинку без конфліктів, але останнього часу відповідач намагається змусити позивачів виїхати із будинку. Свідок [PERSON], суду показав, що приблизно в осені 2013 року (більш точну дату він не пам'ятає, він разом з міліцією був запрошений в будинок [ADDRESS], де вони побачили, що в стені, яка розділяє будинок на дві квартири була частково зруйнована. Зі слів присутніх це зробив відповідач. Свідок [PERSON], дав покази аналогічні показам свідка [PERSON] Свідок [PERSON], суду показав, що він працює дільничним в Верхньодніпровському РВ УМВС України в Дніпропетровській області. Позивачі неодноразово його викликали в зв'язку з наявним конфліктом між позивачами та відповідачем. Також позивач-1 зверталася до міліції з заявою в зв'язку з пошкодженням відповідачем спільної стіни будинку, яка розділяє їх частки. Суд, заслухавши позивачів, відповідачів, свідків, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Ухвалою Верхньодніпровського районного народного суду затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов якої: 1) За [PERSON] визнається право власності на 37/100 жилого будинку [ADDRESS], яка складається із: жилої кімнати 1-6, пл. 7,3 м.кв.; 1-7 пл. 6,9 кв.м; 1-8, пл.. 19,3 кв.м.; в літній кухні Б-І приміщення 1-3, пл. 8-1 кв.м.; коридор В№І к цьому приміщенню; підвал під сараєм В-І; паркани №І /6,66м/ и №4/6,66м/ на загальну суму 4360,7 руб. 2) за [PERSON] визнається право власності на 63/100 жилого будинку [ADDRESS], яка складається із: ванної І-4, пл.. 5,4 кв.м.; сені 1-3, пл.. 6,2 кв.м.; жилої І-5, пл.. 9,8 кв.м.; кухні І-9, пл. 9,6 кв.м.; сені А-І в літній кухні Б-І приміщення І-2, пл.. 15 кв.м.; підвал під жилим будинком, вхід в підвал Ж-І; гараж І-І; смотрова яма г-І; колодязь К-І; ворота №2; паркан №І /5,10м/, №3 /24,5м/ и №4 /9,04м./, крильце, мощення на загальну суму 7314,1 руб. В загальному користуванні співвласників залишається убиральня Д-І - 18 руб. Земельну ділянку сторони зобов'язуються поділити добровільно (а.с. 94-96). 22.08.2005р. [PERSON] продала належні їй 37/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області [PERSON], що підтверджується Договором купівлі-продажу частини домоволодіння від 22.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 546 (а.с.11). Право власності на 37/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області зареєстроване за [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.09.2005р. (а.с.13). 15 жовтня 2013 року відповідач розібрав частину стіни, яка розділяє частку домоволодіння, що належить позивачці від частки домоволодіння, що належить відповідачеві. Ця обставина визнається сторонами, тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України не потребує доведенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що позивачка-1 є власником 37/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області, а відповідач чинить позивачеві перешкоди в користування належним їй майном, зокрема шляхом створення умов, які не дозволяють проживати в домоволодінні (розбір частини стіни, усні вимоги щодо звільнення приміщення, погрози на адресу позивачів), то позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача не чинити ) перешкод у здійсненні права власності частиною жилого будинку [ADDRESS], підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Як убачається із Висновку про вартість об'єкту оцінки, вартість робіт по відновленню пошкодженої стіни з урахуванням ПДВ складає 1258 грн.(а.с.26-61) Одночасно з цим позивачем-1 заявлена вимога про відшкодування матеріальної шкоди, в частині вартості робіт з відновлювання стіни в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги позивача -1 підлягають задоволенню в заявлених ним межах та з відповідача на корить позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, пов'язана з відновленням стіни у розмірі 1000 грн. Також підлягають задоволенню вимоги позивача-1 в частині стягнення майнової шкоди, пов'язаної з витратами на проведення оцінці вартості відновлюваних робіт, виходячи з заступного. Відповідно до ст..22 ЦК України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Оскільки необхідність понесення витрат на проведення оцінці вартості відновлюваних робіт пов'язана з відновлюванням порушеного права, то вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача-1 в сумі 800 грн.(квитанція №12/13 від 03 листопада 2013 - а.с. 75). Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача-1 складає 1800 грн. Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, яка складається з витрат на послуги адвоката та сплату судового збору слід відмовити, тому що ці витрати не відносяться до майнової шкоди, а є, в силу ст. 79 ЦПК України, судовими витратами порядок відшкодування яких здійснюється відповідно до вимог процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що відповідач здійснює неправомірні дії, які порушують право власності позивача-1 та створюють йому перешкоди у користуванні своєї власністю, що дійсно спричиняють моральну шкоду позивачеві-1, яка полягає в відчуванні постійного хвилювання щодо неможливості користуватися своїм майном, в певності у власної безпеки при перебуванні в спірному будинку, відсутності захисту особистого життя та житла. При цьому, суд вважає, що заявлена позивачем-1 сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. є занадто великою, тому

Outcome: partial