Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

22.03.2016 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд визнати за нею право власності на праві спільної сумісної власності подружжя на ? частину житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,13 га по вулиці Теніста, 4 с.Єгорівка, Роздільнянського району Одеської області, який складається з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 65,80 м2, у тому числі житловою площею 33,50 м2, з надвірними спорудами веранда під літ «а», вбиральня під літ «В», сарай під літ «Б», №1-2 огорожа та право власності по праву спадкування за законом на ? частину вказаного житлового будинку з господарчими спорудами, що належав [PERSON], який помер 17 серпня 1998 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.08.1998 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить ? частина житлового будинку з господарчими спорудами по вулиці Теніста. №4, в селі Єгорівка Роздільнянського району Одеської області. який вони придбали у період шлюбу у СТОВ «ІВА». Спадкоємцем першої черги є позивач [PERSON]., [INFO] - дружина померлого. [PERSON] за життя не залишив заповіт, тобто має місце спадкування за законом. Позивач звернулася до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав та частину спадку прийняла. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на це спадкове майно та державної реєстрації договору купівлі-продажу. Тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не прибув, надав заяву про визнання позову та просив розглядати справу у відсутності свого представника. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оглянувши матеріали спадкової справи №354/2006 до майна померлого 17.08.1998 року [PERSON], дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 17 травня 1984 року [PERSON], [INFO] зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], актовий запис №10, місце реєстрації [PERSON] сільська рада Роздільнянського району Одеської області та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Також вона мала дитину доньку [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] помер 11 грудня 2008 року, актовий запис №1343 від 12.12.2008 року, місце реєстрації Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Донька [PERSON] померла 21 листопада 2013 року, актовий запис №718 від 26.11.2013 року, місце реєстрації Відділ ДРАЦС реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. У період шлюбу з [PERSON] у 1986 році подружжя придбало за спільну кошти у колгоспу ім..Калініна (на даний час СТОВ «ІВА») житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: вул..Теніста,4 с.Єгорівка, Роздільнянського району, Одеської області. Згідно технічного паспорту на домоволодіння рік його побудови 1984. Згідно витягу із по господарської книги [PERSON] сільської ради, вказаний будинок зареєстрований у книзі №2 сторінка 62 за [PERSON], хоча належав подружжю у рівних частках по ? частці за кожним. 17 серпня 1998 року [PERSON] помер, актовий запис №23 від 18.08.1998 року. місце реєстрації [PERSON] сільська рада Роздільнянського району Одеської області. після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить ? частина житлового будинку і господарчих споруд, а саме: житлового будинку літ. «А», загальною площею 65,80 м2, у тому числі житловою площею 33,50 м2, з надвірними спорудами веранда під літ «а», вбиральня під літ «В», сарай під літ «Б», №1-2 огорожа, за адресою вул..Теніста,4, с.Єгорівка, Роздільнянського району Одеської області, що розташовані на земельній ділянці площею 0,13 га, яка не приватизована. Позивач прийняла спадщину шляхом вступу в володіння спадковим майном, оскільки проживала зі спадкодавцем на день його смерті у вказаному будинку. Позивач звернулася із заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка, про що було відкрито спадкову справу №354/2006. Ніхто інший не звертався із заявами про прийняття спадщини до майна померлого. 01.09.2006 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім..Калініна села Єгорівка, Роздільнянського району, Одеської області, розміром 10,10 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом серії ОД №0217808, виданого на імя спадкодавця [PERSON] Роздільнянською райдержадміністрацією 19 лютого 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ 27 березня 1997 року за №186. Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок їй не видано, оскільки відсутня державна реєстрація вказаного майна. [PERSON] 26.04.2014 року уклала шлюб із [PERSON], актовий запис №92, місце реєстрації Відділ ДРАЦС РС Роздільнянського МУЮ в Одеській області та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Право власності позивача та спадкодавця [PERSON] на вказаний житловий будинок підтверджується документами, а саме: технічним паспортом на житловий будинок, випискою із по господарської книги [PERSON] сільської ради, довідкою [PERSON] сільської ради, СТОВ «ІВА» та іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Право спадкодавця на вказане майно ніким не піддавалося сумніву при його житті, не піддається сумніву і тепер. Суд також враховує, що нерухоме майно створене у 1984 році, а вбиральня добудована у 1991 році, коли, згідно діючого на той час законодавства, для власника цього майна не було обовязковим отримання відповідного свідоцтва про право власності та його державна реєстрація. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Позов оснований на законі, не порушує ні чиїх прав та законних інтересів та підлягає задоволенню. Підстав для відмови у його задоволенні у суду немає. На підставі ст..ст.182, 355, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.60 СК України,

Outcome: approved