overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

24.05.2017 позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.06.2013, від якого [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У зв'язку з цим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON], в якій позивач просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, але до суду надано заяву, відповідно до якої [PERSON] просить дану справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 22.06.2013 було укладено шлюб. В період спільного проживання у них народилася дитина. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 09 липня 2014 року, позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] р. н. На даний час дитина проживає з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 24.05.2017 №974, виданою Виконавчим комітетом Голопристанської міської ради Херсонської області. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 184 ч. 1 Сімейного Кодексу передбачено, що в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, також у суду немає відомостей щодо офіційного працевлаштування відповідача, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 184 СК України, вважає доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, позов визнано відповідачем, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду з заявою про визнання його сина [PERSON], [INFO], недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що його син [PERSON] страждає на стійке психічне захворювання з дитинства, не може контролювати свої дії і адекватно реагувати на події та оточуючих. До школи син через свою хворобу не ходив, оскільки потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свою заяву і просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області, в судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши доводи заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. В силу ч. 1ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Положеннями ч. 3\~ст. 237 ЦПК України\~передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як вбачається з копії довідки до акта огляду МСЕК, серії 12ААА за № 270357 від 25.04.2017 року, [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ\~групи. З висновку судово-психіатричного експерта № 255 від 25.07.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю. В силу свого психічного розладу він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ч. 1\~ст. 241 ЦПК України\~передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. З рішення Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 23.05.2017 року № 11 вбачається, що на підставі протоколу органу опіки та піклування при виконавчому комітеті цієї сільської ради заявника [PERSON] призначено піклувальником [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 11029,37 грн., мотивуючи тим, що з 01.04.2014 року по даний час працює у відповідача на посаді водія автотранспортної дільниці. Протягом 6 місяців відповідач не виплачує заробітну плату, вимоги про її виплату ігнорує. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує частково в сумі 8987,92 грн., оскільки відповідачем виплачено 1848,73 грн., погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач з 01.04.2014 року по теперішній час працює у відповідача на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] довідкою ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» від 28.04.2017 року №213. Із наданого позивачем розрахункового листа за червень 2017 року борг по заробітній платі за відповідачем становить 8987,92 грн.. Таким, чином позов ґрунтується на вимогах ст. 115 КЗпП України, відповідно до якої заробітна плата має виплачуватись працівникові не рідше двох разів на місяць, що відповідач не виконує. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, який уточнив та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 32266,73 грн., мотивуючи тим, що з 01.04.2014 року по даний час працює у відповідача на посаді механіка цеху по виробництву сухих молочних продуктів. Протягом 6 місяців відповідач не виплачує заробітну плату, вимоги про її виплату ігнорує. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач з 01.04.2014 року по теперішній час працює у відповідача на посаді механіка цеху по виробництву сухих молочних продуктів, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER], довідкою ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» від 28.04.2017 року №210. Із наданого позивачем розрахункового листа за червень 2017 року борг по заробітній платі за відповідачем становить 32266,73 грн.. Таким, чином позов ґрунтується на вимогах ст. 115 КЗпП України, відповідно до якої заробітна плата має виплачуватись працівникові не рідше двох разів на місяць, що відповідач не виконує. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернувся із заявою, в якій просив встановити факт розірвання шлюбу між ним та [PERSON] В обґрунтування заяви [PERSON] послався на те, що 05.03.2005 року між ним та [PERSON] у відділі РАЦС Керченського міського управління юстиції АРК був зареєстрований шлюб. 23.03.2009 року заочним рішенням Ленінського районного суду АРК шлюб між сторонами розірваний, отримати актовий запис про розірвання шлюбу не представляється можливим в зв'язку із тимчасовою окупацією даної території України. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі м. Одеси в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа відповідно до ст. 3 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 05.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі РАЦС Керченського міського управління юстиції АРК був зареєстрований шлюб. 23.03.2009 року заочним рішенням Ленінського районного суду АРК шлюб між сторонами розірваний. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» органи державної влади на території АРК тимчасово не працюють. Вказані обставини виключають отримання заявником актового запису про розірвання шлюбу у встановленому досудовому порядку. Встановлення юридичного факту не пов'язано із послідуючим вирішенням спору. При таких обставинах, суд вважає, що вищевказаний факт є юридичним, доведеним в процесі розгляду справи та підлягає встановленню за рішенням суду. Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20.11.2010 року, зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №442. Від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.11.2010 року, шлюб зареєстровано Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №442 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб. В заяві просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], свою заяву мотивує тим, що вона народилася 28.08.2001 року. В 2015 році вона познайомилася з [PERSON], з яким склалися теплі та щирі стосунки, та вони мають взаємні почуття. На даний час вони проживають разом, в звязку з чим вирішили зареєструвати шлюб та для одруження з [PERSON] необхідно рішення суду про надання права на шлюб, оскільки на даний час їй 15 років. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала свою заяву і просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] - мати заявниці та [PERSON] - батько заявниці підтримали доводи заяви, в судовому засіданні пояснили, що укладення шлюбу не суперечить інтересам їхньої доньки та просять задовольнити заяву та надати дозвіл на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він підтримує заяву [PERSON], та бажає укласти з нею шлюб. Суд, заслухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно свідоцтва про народження серія I-КЕ №077205 від 14.09.2001 року вбачається, що заявниця [PERSON] народилась 28 серпня 2001 року і на день розгляду справи їй ще не виповнилось 18 років. Відповідно до довідки №162 міського клінічного пологового будинку від 23.05.2017 року [PERSON] знаходиться на 31 тижні вагітності. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки, заявниця не досягла шлюбного віку, але їй вже виповнилося 15 років і в судовому засіданні з'ясовано, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці, то суд на підставі ст.23 СК України, вважає за можливе задовольнити заяву і надати заявниці право на шлюб з [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеській області; визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO] з позивачкою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю порозуміння, несумісності характерів та різних поглядів на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 23.09.2011 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеській області, актовий запис № 448, (свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 154590). Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 343552 від 26.03.2013 року, яка проживає з матірю. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2017 року, спільне господарство не велось. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майновий спір у сторін відсутній. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття старшої дитини, а після цього 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до повноліття молодшої дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 04.02.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюбі (свідоцтво про шлюб серії І-ФП №007474, видане 04.02.2006 року Міським відділом РАЦС ММУЮ Миколаївської області, актовий запис №43). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких в актовому записі про народження вказаний відповідач (свідоцтво про народження серії І-ФП №261449 видане повторно 13.12.2016 року Миколаївським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис №3848 від 24.11.2009 року та свідоцтво про народження серії І-ФП №240941 видане Міським відділом ДРАЦС ММУЮ Миколаївської області 24.11.2015 року, актовий запис №2508 від 24.11.2015 року). Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Крім того, відповідач матеріальної допомоги позивачці не надає, вихованням дітей не займається, чим порушує право на забезпечення дітей гідними умовами життя та всебічного розвитку. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача, суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.05.2017 року і до повноліття старшої дитини, а після цього 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до повноліття молодшої дитини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640,00 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved