Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

23.08.2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтувавши його таким: Згідно з договором №DO0FGK00000007 від 03.04.2007 р. ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 13200,00 грн. на термін до 02.04.2017 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлені Кредитним договором. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 11.08.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 18886,70 грн., а саме: 7254,32 грн. за кредитом, 6118,00 грн. по відсоткам за користування кредитом, 648,00 грн. по комісії за користування кредитом, 3728,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором, а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. фіксована частина, 887,46 грн. процентна складова, яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.04.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DO0FGK00000007, за умовами якого [PERSON] зобовязався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 03.04.2007 р. по 02.04.2017 р. включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 13200,00 грн. на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати (п.7.1.). Кредит наданий в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки. Періодом сплати вважається період з «03» по «08» число кожного місяця. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти у сумі не менше 227,29 грн. для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п.7.2.). Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджено «Ордером-распоряжением №7 о выдаче (погашении) кредита» від 03.04.2007 р. (а.с.12), і що стороною відповідача не спростовано. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач зобовязання за Договором не виконав. За п.4.1. Договору при порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п.2.2.2., 2.2.3. даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. За п.5.4 Договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобовязань за Договором утворилася заборгованість, яка станом на 11.08.2016 р. нарахована позивачем у загальному розмірі 18886,70 грн. і яка складається з: 7254,32 грн. за кредитом, 6118,00 грн. по відсоткам за користування кредитом, 648,00 грн. по комісії за користування кредитом, 3728,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором, а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. фіксована частина, 887,46 грн. процентна складова, що підтверджено відповідним розрахунком позивача (а.с.4-8), не спростованим відповідачем. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований. По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені в зазначеному розмірі, а також штрафів, виходячи з такого: 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання [PERSON] за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені в період з 14.04.2014 р., а також штрафів необґрунтованими. Розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, визначений судом в сумі 0,37 грн., виходячи з того, що загальний залишок пені за порушення строків розрахунку станом на 14.04.2014 р. нарахований позивачем в сумі 0,37 грн. З урахуванням вищенаведеного розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 11.08.2016 р. визначений судом в розмірі 14020,69 грн.: 7254,32 грн. за кредитом, 6118,00 грн. по відсоткам за користування кредитом, 648,00 грн. по комісії за користування кредитом, 0,37 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором. Тож позов підлягає частковому задоволенню. У звязку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1378,00 грн.

Outcome: partial