Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

23.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 04.12.2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 36 а, на земельній ділянці площею 620 кв. м, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № 9, виданого Представництвом Фонду комунального майна 24.02.1997 року; житлової будівлі розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Садова, 1-а; житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Чернишевського, 33. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої матері [PERSON] є позивач та [PERSON] дочка померлої. Спадкоємці у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори с заявами про прийняття спадщини. 24.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно укладеного договору спадкове майно було розділене наступним чином: у власність [PERSON] перейшов житловий будинок № 36-а, розташований по Острівському шосе в м. Херсоні, на земельній ділянці площею 620 кв. м та житлова будівля № 1-а розташована по вул. Садова в м. Херсоні; у власність [PERSON] перейшов житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Чернишевського, 33. Державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом у звязку з тим, що право власності на вказане майно [PERSON] за життя не зареєструвала. З огляду на викладене позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок № 36-а, розташований по Острівському шосе в м. Херсоні, на земельній ділянці площею 620 кв. м, який належав спадкодавцю [PERSON], померлої 04.12.2012 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, також зазначила, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, судом установлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на обєкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем [PERSON] права на спірне нерухоме майно. Так, матеріалами справи підтверджено, що 04.12.2012 року померла [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області зроблений 04.12.2012 року відповідний актовий запис № 182. Після померлої [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: житлового будинку, розташованого за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 36 а, на земельній ділянці площею 620 кв. м, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № 9, виданого Представництвом Фонду комунального майна у м. Херсоні 24.02.1997 року; житлової будівлі розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Садова, 1-а; житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Чернишевського, 33. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до норм ст. 1261 ЦК, є діти померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємці у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулися до нотаріальної контори с заявами про прийняття спадщини. Між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений 24.11.2015 року державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори [PERSON], за яким спадкове майно було розділене наступним чином: у власність [PERSON] перейшов житловий будинок № 36-а, розташований по Острівському шосе в м. Херсоні, на земельній ділянці площею 620 кв. м та житлова будівля № 1-а розташована по вул. Садова в м. Херсоні; у власність [PERSON] перейшов житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Чернишевського, 33. Постановою № 373/02/31 від 20.11.2015 року Державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок № 36-а, розташований по Острівському шосе в м. Херсоні, на земельній ділянці площею 620 кв. м та житлову будівлю № 1-а розташовану по вул. Садова в м. Херсоні, що належав померлій [PERSON], з посиланням на відсутність державної реєстрації у встановленому законом порядку права власності на належне майно. Матеріалами дослідженої в ході судового розгляду інвентарної справи № 42316 підтверджено, що 26.12.1996\~року між Представництвом фонду державного майна України у м. Херсоні та товариством покупців - членів трудового колективу державного комунального підприємства «АЗІМУТ» укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства «АЗІМУТ», що знаходиться за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 36-а (реєстровий номер 6740). Зазначене в договорі майно передано покупцям за актом №\~4-142 від 28.12.1996 року. Згідно до свідоцтвом про право власності від 24.02.1997року Представником фонду державного майна України у м. Херсоні посвідчено, що майно цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства «АЗІМУТ», яке знаходиться за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 36-а, належить покупцю [PERSON] інвентарний номер 203), на підставі договору купівлі продажу від 26.12.1996\~року, реєстраційний номер 6740, житлове приміщення, розташоване на земельній ділянці 620м?. Рішенням загальних зборів пайщиків Державного комунального підприємства «АЗІМУТ» [PERSON] виділена земельна ділянка для обслуговування жилого приміщення в розмірі 620кв.м. за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 36-а. Статтею 128 ЦК України в редакції 1963року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобовязання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Згідно до ч.2 ст. 227 ЦК України 1963\~року договір купівлі продажу підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Отже, матеріалами справи підтверджено належність спадкодавцю [PERSON] на праві особистої власності житлового приміщення за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 36-а, проте за життя спадкодавець не зареєструвала своє право власності на житлові приміщення, відповідно до діючого в України, на той час цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільного права і інтересів є визнання права. Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008\~року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, є виключним способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщину в нотаріальному порядкую. Зважаючи на те, що в судовому засідання безспірно встановлено належність спадкодавцю [PERSON] на праві особистої власності нерухомого майна, а саме: житлового приміщення, розташованого за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 36-а, на земельній ділянці площею 620 кв.м., однак відсутність державної реєстрації на нерухоме майно, є перешкодою для оформлення права на спадщину за законом в нотаріальному порядку, проте не позбавляє права позивача на спадщину, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218, 1265, 1296 ЦК України, ст. ст. 128, 227 ЦК України 1963 року,

Outcome: approved