Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

24.05.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В ході розгляду справи до участі у якості третьої особи залучено [PERSON] (а.с.215) В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.09.2013 року о 14 годині 30 хвилин на автодорозі Кіровоград Запоріжжя на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON], керуючи автомобілем марки ГАЗ 2410, державний номерний знак 13956АН, в стані алкогольного спяніння допустив зіткнення з автомобілем марки «KIA CERATO», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження. 13.05.2014 року вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23.09.2013 року, [PERSON] визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, з іспитовим строком 2 роки. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ГАЗ 2410», державний номерний знак [NUMBER], є забезпеченим транспортним засобом [PERSON] «СГ «ТАС» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 3309660 від 09.08.2013 року. За результатами розгляду заяв потерпілого [PERSON] було складено страхові акти №№ 19637В/20/2014 та 23953В/20/2014, розраховано та виплачено потерпілому страхове відшкодування на загальну суму 33\~515 грн. 39 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, чим позивач виконав свої зобовязання перед страхувальником згідно з умовами Договору страхування у повному обсязі. Відповідачу було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування не сплачено. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» понесені матеріальні збитки в сумі 33\~515 грн. 39 копійок та понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 1378 грн. Представник відповідача адвокат [PERSON] надала суду заперечення на позов, посилаючись на те, що в наслідок ДТП 23.09.2013 року потерпілому було спричинено шкоду у вигляді пошкодження транспортного засобу, яка була відшкодована потерпілому у розмірі 50\~000 грн., та за регресним позовом з відповідача на користь позивача вказаний розмір шкоди було стягнуто, що підтверджується рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2015 року. Відповідно даного рішення з відповідача на користь позивача було стягнуто шкоду, яка відшкодована була потерпілому за страховим актом № 15418в/20/2014. Рішення суду виконується державним виконавцем за місцем роботи відповідача відповідно до постанови від 18.04.2016 року. За домовленістю між відповідачем та потерпілим у липні 2014 року [PERSON] взяв на себе зобовязання щодо самостійного відшкодування шкоди, яка була спричинена внаслідок ДТП та складалась із моральної та матеріальної шкоди, завданої здоров»ю потерпілого на загальну суму 30\~000 грн. На виконання даного зобовязання [PERSON] потерпілому [PERSON] відповідно до наданих останнім розписок особисто було відшкодовано шкоду, завдану внаслідок ДТП, що сталася 23.09.2013 року, у розмірі 30\~000 грн. Не зважаючи на те, що відшкодування моральної та матеріальної шкоди відповідач здійснив особисто потерпілому за їх домовленістю у розмірі 30\~000 грн., крім шкоди, завданої транспортному засобу, потерпілий в той же час звернувся до страховика із заявою про відшкодування цієї шкоди страховиком. В свою чергу страховик, не переконавшись у тому, чи здійснюється відшкодування особисто винуватим в скоєнні ДТП потерпілому, також здійснив виплату на користь потерпілого матеріального та морального відшкодування. Таким чином, свої зобовязання щодо відшкодування шкоди потерпілому відповідач [PERSON] виконав в повному обсязі, а потерпілий внаслідок спільного зі страховиком порушення процедури відшкодування шкоди безпідставно набув відшкодування шкоди у подвійному розмірі, що позбавляє позивача регресної вимоги за зобовязанням, яке було виконане згідно чинного законодавства самостійно відповідачем на користь потерпілого. Крім того, представник відповідача зазначає, що згідно позовних вимог відшкодування шкоди відбулось за страховим актом № 19637В/20/2014 в сумі 14\~841 гривня 01 копійка та за страховим актом № 23953В/20/2014 у визначеній сумі 13\~764 гривні, що не відповідає вказаній в позовній заяві загальній сумі 33\~515 гривень 39 копійок. Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити за його недоведеністю та безпідставністю в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, у якій просив позов задовольнити повністю та розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 09.11.2017 року позовні вимоги не визнала, надала пояснення згідно наданого до суду заперечення. У судове засідання 20.02.2018 року представник відповідача не з»явилася, повідомлена про дату та час судового засідання належним чином, клопотання про неможливість прибути до судового засідання та відкладення розгляду справи до суду не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов до [PERSON] задовольнити. Також надав заяву, в якій зазначив, що він дійсно отримав від [PERSON] кошти в сумі 30000 грн. в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди. Домовленість про сплату йому [PERSON] вказаної суми коштів була досягнута до винесення вироку відносно [PERSON] з метою помякшення вироку [PERSON], при цьому вказану суму коштів [PERSON] повинен був виплатити до закінчення іспитового строку. Від страхової компанії він отримав відшкодування в звязку з лікуванням на підставі наданих чеків. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.979 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-1У у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В судовому засіданні встановлено, що 09.08.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «TAC» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АС/3309660, за яким страховик застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля [NUMBER]. (а.с. 11). Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2014 року встановлено, що [PERSON] \~23.09.2013 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем ГАЗ 2410-12-20, державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався по автодорозі Кіровоград Запоріжжя в напрямку м. Зеленодольськ на 167 км + 900 м на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області. Приблизно о 14 годині 30 хвилин [PERSON] під час здійснення обгону транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «KIA CERATO», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 \~ КК України, тобто вина відповідача у заподіянні шкоди [PERSON] доведена в судовому порядку. Зазначеним вироком також встановлено, що на момент ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння. Згідно даного вироку обвинувачений [PERSON] частково відшкодував матеріальну шкоду в розмірі 19\~000 грн. та частково моральну шкоду в розмірі 12\~000 гривень (а.с. 13-21, 189-193). До [PERSON] «СГ «TAC» із заявою про страхове відшкодування звернувся [PERSON], зазначену подію відповідно до норм чинного законодавства України було визнано страховою, про що 15.09.2014 року було складено страховий акт № 196378/20/2014 на суму 14841,01 грн., 13.11.2014 року страховий акт № 2395313/20/2014 на суму 13764 грн., 02.03.2015 року - страховий акт № 406087/20/2015 на суму 4910,38 грн. Всього [PERSON] нараховано на підставі вказаних актів страхове відшкодування на загальну суму 33515,39 грн. (а.с. 32,46,100-117). Страхове відшкодування позивач виплатив на підставі заяв [PERSON] та відповідно до умов договору страхування в сумі 33 515,39 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 31245 від 27.11.2014 року, № 43820 від 16.03.2015 року, № 23119 від 18.09.2014 року (а.с. 118-123). Відповідно до ст.ст.33, 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до [PERSON] «СГ «TAC», як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в межах фактичних затрат, переходить право на звернення з регресною вимогою до [PERSON] як до страхувальника та особи, з вини якої було заподіяно шкоди у стані алкогольного спяніння. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 23.09.2013 року мав місце страховий випадок, внаслідок якого неправомірними діями відповідача [PERSON] завдано шкоду здоровю [PERSON] Відповідальність за завдану матеріальну шкоду в сумі 33515 гр. 39 коп. поніс позивач [PERSON] «СГ «TAC» відповідно до умов укладеного договору страхування з відповідачем. Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 33515 грн. 39 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1378 грн. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначила, що відповідач в добровільному порядку відшкодував [PERSON] завдану шкоду, а тому відсутні підстави для стягнення шкоди в порядку регресу. На підтвердження заперечень представником відповідача надано розписки [PERSON] Так, відповідно до розписки від 27.12.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 5000 грн. в якості компенсації за шкоду, спричинену 23.09.2013 року. Загальна сума, отримана в якості компенсації за шкоду, спричинену 23.09.2013 року, складає 30\~000 грн. Дана сума отримана в повному обсязі. (а.с. 195). Відповідно до розписки від 07.09.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 3000 грн. в якості часткового відшкодування шкоди за 23.09.2013 року. (а.с. 196). Розпискою від 27.07.2013 року [PERSON] підтвердив, що отримав від [PERSON] суму в розмірі 3000 грн. в якості часткового відшкодування шкоди за 23.09.2013 року. (а.с. 197). Розпискою від 05.05.2015 року [PERSON] підтвердив, що отримав від [PERSON] суму в розмірі 3000 грн. в якості часткового відшкодування шкоди (залиш. 15\~000 гривень) (а.с. 198). Відповідно до розписки від 30.03.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 3000 грн. в якості часткового відшкодування шкоди. Залишок 18 тисяч грн. (а.с. 199). Розпискою від 23.02.2015 року [PERSON] підтвердив, що отримав від [PERSON] суму в розмірі 3000 грн. в якості часткового відшкодування шкоди за 23.09.2013 року. (а.с. 200). Розпискою від 04.01.2015 року [PERSON] підтвердив, що отримав від [PERSON] суму в розмірі 3000 грн. в рахунок часткового відшкодування шкоди за ДТП 23.09.2013 року. (а.с. 201). Розпискою від 22.07.2014 року [PERSON] підтвердив, що отримав від [PERSON] суму в розмірі 3000 грн. в якості часткового відшкодування моральної шкоди. (а.с. 203). Відповідно до розписки від 28.08.2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] 3000 грн. в рахунок погашення боргу. (а.с. 202). Суд не бере до уваги як докази на підтвердження заперечення проти позову вказані розписки, оскільки зі змісту розписок не встановлено, що вищевказані кошти [PERSON] отримав в рахунок відшкодування витрат на лікування та втраченого заробітку, згідно розписки від 22.07.2014 року [PERSON] отримав кошти в якості часткового відшкодування моральної шкоди, крім того, [PERSON] надав письмове пояснення, що вказані кошти виплачені йому відповідачем [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди. Заперечення представника відповідача щодо суми, яка підлягає стягненню з відповідача, суд вважає необґрунтованим, оскільки на підставі досліджених судом доказів позивачем підтверджено належними доказами проведення виплат страхового відшкодування на загальну суму 33\~515,39 грн.

Outcome: approved