overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту неправильності запису в трудовій книжці та належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до паспорта громадянина України дата її народження значиться [INFO]. По місцю роботи на неї була заведена трудова книжка, в якій працівник відділу кадрів невірно записала її дату народження [INFO]. На даний час вона досягла пенсійного віку, а тому звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Нововолинську для нарахування пенсії, але в зв'язку з розбіжністю в записах в трудовій книжці та паспорті їй було відмовлено у прийомі документів. Оскільки організація, де видавалася трудова книжка ліквідована, тому для вирішення даного питання вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки. Враховуючи вищевикладене просить встановити, що трудова книжка виписана на її ім'я з невірно вказаною датою народження [INFO] належить їй - [PERSON], [INFO] та просить встановити неправильність запису в трудовій книжці останньої про дату народження [INFO] і вважати правильною дату народження [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, подали до суду письмові заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності та просили заяву задоволити (а.с.14-15). Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду в м. Нововолинську в судове засідання не з'явився, начальник управлянні Гребєнщикова С. подала письмову заяву в якій просить справу слухати за відсутності їх представника (а.с.13). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що трудова книжка заповнена на ім'я [PERSON] з невірно вказаною датою народження [INFO] належить [PERSON] Даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: копією паспорта [PERSON] (а.с.4-5), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8), а тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON], [INFO] слід задоволити, а у задоволенні вимог, щодо встановлення неправильності запису у трудовій книжці про дату народження [INFO] відмовити, оскільки такі факти не підлягають розгляду у порядку окремого провадження.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулась до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 13 жовтня 2000 року, який зареєстровано Березнегуватським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис № 44. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, у вихованні доньки ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги дитині не надає. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання також надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивачки. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. 13 жовтня 2000 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано Березнегуватським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис № 44, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 15 травня 2001 року, актовий запис № 29 (а.с.3). Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені. Дитина проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. до Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 31.10.1991 року Білицькою міською радою м.Добропілля Донецької області, за актовим записом №83. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Майнового спору не має. Позивач до судового засідання не з'явився, в своїй позовній заяві просила розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Майнового спору не має. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31.10.1991 року Білицькою міською радою м.Добропілля Донецької області, за актовим записом №83 (а.с.5). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 16 березня 1990 року у Палаці шлюбу м. Ніжнєвартовск, актовий запис № 475. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем в них двоє дорослих дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось. з 2003 року припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася без поважних причин, належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи. Про причяини неявки до суду не повідомила. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвища сторін після розірвання шлюбу не змінюються. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до його повноліття, а в межах суми платежу за один місяць негайно. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона виховує та утримує сина самостійно, відповідач працює водієм в ТОВ «Білогір'я молокопродукт», має стабільний заробіток, однак не приймає участі в утриманні дитини, не надає грошової матеріальної допомоги, а тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить розгляд справи проводити в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодившись сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному позивачем розмірі. Вислухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]. Згідно довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 16 червня 2014 року № 1277 позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] та на її утриманні перебуває, зокрема, син [PERSON], 2004 року народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, зазначені в ст. 182 СК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, доказів того, що не може працювати за станом здоров'я чи з інших причин, а також те, що в нього на утриманні перебувають інші діти чи інші непрацездатні особи суду не надав, а тому здатний та зобов'язаний, як один із батьків, утримувати свого неповнолітнього сина та сплачувати аліменти. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що перебувала з відповідачем у справі у цивільному шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сумісно не проживають. Дитина проживає разом з позивачкою в с.Червона Долина Снігурівського району, а відповідач не надає допомоги на утримання сина. Просила суд стягнути на утримання дитини аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав повністю, згодний надавати матеріальну допомогу на утримання сина у заявленому позивачкою розмірі. Інших утриманців не має. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.4) сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю в с.Червона Долина Снігурівського Миколаївської області, про що свідчить довідка Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5). Відповідач проживає в с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області, про що свідчать дані його паспорта, є працездатним, але не працює, існує за рахунок випадкових заробітків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Аліменти на інших дітей не сплачує. Суд вважає, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі, визнані відповідачем і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилалася на те, що вона народилася [INFO] в с. Черкаси Луковського району Волинської області, зареєстрована та проживає по [ADDRESS]. 27 грудня 2001 року Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області їй був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 018145 на право власності на земельну ділянку площею 2,070 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В Державному акті помилково по батькові вона зазначена як [PERSON], зазначена помилка не дає їй можливості реалізувати свої права як власника земельної ділянки. В зв'язку з наведеним, заявник [PERSON] просила суд встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 018145 на право власності на земельну ділянку площею 2,070 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, виданого 27 грудня 2001 року Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши докази, надані заявником, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Черкаси Луковського району Волинської області, зареєстрована та проживає по [ADDRESS], що підтверджується паспортом громадянина України. Встановлено, що 27 грудня 2001 року Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 018145 на право власності на земельну ділянку площею 2,070 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, в тому числі - факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Суд приходить до переконання, що в Державному акті на право приватної власності на землю, по батькові заявник помилково зазначений як [PERSON], тому, вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання право на шлюб з [PERSON] мотивуючи тим, що вона не досягла шлюбного віку, у звязку з чим відділ РАЦС не приймає заяви на реєстрацію шлюбу. Вона вагітна і вони хочуть створити сімю. Просить задовольнити заяву. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала, і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] . просив заяву задовольнити, пояснивши, що вони з [PERSON] хочуть одружитися, але РАЦС не приймає їх заяву бо вона ще не досягла шлюбного віку. Заінтересована особа [PERSON], в задоволенні заяви не заперечувала, просила надати дочці [PERSON] право на шлюб. Представник органу опіки та піклування [PERSON] вважала, що надання судом права на шлюб буде відповідати інтересам заявниці. Представник органу РАЦС взадоволенні заяви не заперечував, просив розглянути справу без його участі, про що надав заяву до суду. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Разом з тим, в силу ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно п.3 ст.234 ЦПК України, суд розглядає справи про надання права на шлюб в порядку окремого провадження. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] не досягла шлюбного віку, але має вік понад шістнадцять років і бажає разом з [PERSON] створити сімю, зареєструвавши шлюб, що вбачається з пояснення сторін, паспорту та свідоцтва про народження заявниці. З довідки Буринської ЦРЛ видно, що [PERSON] вагітна (а.с.7). Враховуючи викладене та приймаючи до увагу думку представника органу опіки та піклування, суд прийшов до висновку, що надання права на шлюб заявниці буде відповідати її інтересам, у звязку чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулася д суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилалася на те, що вона народилася [INFO] в Республіці Грузія. 02 жовтня 1980 року в Алгетинській сільській раді Марнеульського району вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. [INFO] вона народила дочку - [PERSON]. Заявник зазначила, що в актовому запису про народження [PERSON], проведеному 01 листопада 1983 року, проведеному Алгетинською сільською радою Марнеульського району, в графі мати вона помилково зазначена як [PERSON]. [PERSON] посилалася на те, що зазначений факт перешкоджає їй оформити пенсію по догляду за хворою дитиною. В зв'язку з наведеним, заявник [PERSON] просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що вона, [PERSON] є матір'ю [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши докази, надані заявником, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в Республіці Грузія, що підтверджується копією паспорта та посвідкою на постійне проживання на території України. Судом встановлено, що 02 жовтня 1980 року в Алгетинській сільській раді Марнеульського району [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У відповідності до свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] в с. Аглгеті Марнеульського району Грузія, в графі мати зазначена [PERSON], в графі батько - [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, в тому числі - встановлення фактів родинних відносин. Суд приходить до переконання, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, оскільки в свідоцтві про народження дочки заявник помилково зазначений як Бабаєва, оскільки при укладенні шлюбу прізвища не змінювала, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved