Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

\~23.04.2020року [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2019року з 2500,00грн. до 1400,00грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до закінчення навчання 30.06.2022року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.01.2017року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16.11.2016року до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2019року з нього на користь [PERSON] , яка продовжує навчання стягнуто аліменти в розмірі 2500,00грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2019року і до закінчення навчання 30.06.2022року. З листопада 2019року з його заробітної плати здійснюються відрахування аліментів на підставі двох виконавчих листів. У зв`язку з тим, що загальний розмір відрахувань з його заробітної плати за двома виконавчими документами перевищує 50% вказаної заробітної плати, аліменти на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання, він не може сплачувати у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості від 12.03.2020року. Стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 2500,00грн. щомісячно, створює надмірний тягар та ставить його у вкрай невигідне матеріальне становище, оскільки окрім дітей на його утриманні також знаходяться непрацездатні батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Він постійно допомагає батькам у сплаті комунальних послуг, частково забезпечує їх продуктами харчування, у разі необхідності лікарськими засобами, тощо. Ухвалою суду від 27.04.2020року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач та третя особа в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились донька - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.01.2017року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування з 16.11.2016р. до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2019року задоволено позов [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , яка продовжує навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту в розмірі 2500,00грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2019року і до закінчення навчання 30.06.2022року. Позивач [PERSON] працює в Акціонерному товаристві «Електромашина», обмотувально-заготівельний цех, що підтверджується довідкою про доходи №27 від 01.04.2020року. Із вказаної довідки вбачається, що сума доходів позивача за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 без урахування аліментів становить 80,869грн.42коп. Сума сплачених аліментів становить 28565,95гшрн. Як вбачається з розрахунку від 12.03.2020, складеного старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Східного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції, [PERSON] станом на 01.03.2020року має заборгованість по аліментам у розмірі 15612,29грн., які стягуються на користь [PERSON] , яка продовжує навчання. Позивач має непрацездатних батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями пенсійних посвідчень. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно вимог ст.200 СК України,\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з п. 23Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Так як вбачається з матеріалів справи, позивач працює, отримує заробітну плату, яка з січня 2020року зменшилась у розмірі, має непрацездатних батьків. Будь-яких доказів того, що [PERSON] може сплачувати аліменти в розмірі 2500,00грн. відповідачкою не надано. А тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів з 2500,00грн. на утримання повнолітньої доньки [PERSON] підлягають задоволенню частково і необхідно стягувати з останнього аліменти у розмірі 1800,00грн. до закінчення навчання донькою [PERSON] , але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, що буде відповідати інтересам дитини. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим для захисту прав повнолітньої дитини. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року.

Outcome: partial