Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

23.09.2014 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. 17 серпня 2007 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося, сторони не знаходили порозуміння щодо поглядів на сім'ю та взаємні обов'язки по вихованню дитини, у зв'язку з чим починались суперечки. З червня 2014 р. сторони вирішили повністю припинити сімейні відносини, оскільки сім'я фактично вже не існувала. Син знаходиться на утриманні позивачки. Але відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим ставить її та сина в скрутне матеріальне становище. Вважає, що примирення між ними неможливе та не доцільним. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 серпня 2007 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис №111 /а.с. 4/. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Крім того, син знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим ставить позивача та сина в скрутне матеріальне становище. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ним. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє право особи на утримання, яке виникло у неї від час шлюбу. Позивач не може повноцінно утримувати дитину, оскільки одна виховує сина та отримує мінімальну заробітну плату. Згідно з наданими суду даними, відповідач є фізично здоровою людиною, працездатний, має нерегулярний мінливий заробіток, аліментів на інших дітей не сплачує. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину судом враховуються зазначені обставини, а також можливість надання утримання другим з батьків. Оскільки відповідач здоровий, працездатний, не має інших осіб на утриманні, крім сина, має нерегулярний мінливий заробіток, не надає ніякої матеріальної допомоги дитині, тому суд задовольняє позов в повному обсязі. При подачі позовної заяви про стягнення аліментів судовий збір не сплачено, в зв'язку з чим суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved