Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

23 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 23 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNN0GК0000000108, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 35 000,00 доларів США строком до 23 жовтня 2027 року. В забезпечення умов кредитного договору 23 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, буд. № 262. В порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в звязку з чим, виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 658\~179,17 грн. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2013 року були задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, суд вирішив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNN0GК0000000108 від 23 жовтня 2007 року в розмірі 658\~179,17 грн. звернути стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, буд. № 262, шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Позивач зазначив, що у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців. В звязку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд висилити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, Волгоградська, буд. № 262. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, просив суд задовольнити його позовні вимоги, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNN0GК0000000108, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 35 000,00 доларів США строком до 23 жовтня 2027 року. В забезпечення умов кредитного договору 23 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, буд. № 262. В порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в звязку з чим, виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 658\~179,17 грн. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2013 року були задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, суд вирішив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNN0GК0000000108 від 23 жовтня 2007 року в розмірі 658\~179,17 грн. звернути стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, буд. № 262, шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. У відповідності до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. У відповідності до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. У відповідності до вимог ст. 109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині виселення [PERSON] із спірного житлового приміщення обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона надати докази тим обставинам, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог. Позивачем не надано суду доказів того, що в спірному житловому приміщенні зареєстровані або проживають інші особи. В звязку з наведеним, позовні вимоги в частині виселення інших осіб, не підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданого платіжного доручення, позивач поніс судові витрати в сумі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial