Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 05.11.1993 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №23. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 24.07.004 року народження. Крім того, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з 2014 року. Позивачка зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність у відповідача зацікавленості у повсякденному житті сімї, побуті, сварки. Як наслідок вказаних обставин, почуття фактично втрачені. Подальше сімейне життя з відповідачем вважала неможливим. Спір про поділ майна буде вирішено в іншому провадженні. Син після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Чепурко». У судове засідання позивачка не зявилась, звернулась із заявою, в якій зазначила, що наполягає на задоволенні позову, просить розглянути справу за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав, що відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України є підставою для постановлення заочного рішення. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 05.11.1993 року, який було зареєстровано Лиманською сільською радою Зміївського району Харквської області, актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №202549 від 18.05.2004 року. (а.с.5) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про його народження. (а.с.10) Шлюбні відносини припинено з 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин. Відповідач заперечень не надав. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору [PERSON] просила не стягувати з відповідача.

Outcome: approved