Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

23.01.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] (далі по тексту - [PERSON].), який помер [INFO] у м. Луганськ. На обґрунтування заяви послалася на те, що її чоловік помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану теж надіслав заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Нез'явлення учасників справи є підставою для її розгляду без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 18.09.1976 Палацом щастя м. Ворошиловград (актовий запис про шлюб № 1402). Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 10.06.1998 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] народився [INFO] у м. Луганськ та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З позовної заяви, довідки про причину смерті та фото могили на кладовищі вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у м. Луганську внаслідок хвороби. Причиною його смерті зазначено рак верхньої долі лівої легені, ракова інтоксикація. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Суд визнає загальновідомим, що наразі окремі райони Донецької та Луганської областей, в тому числі і м. Донецьк, є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України, воно є недійсним і не створює правових наслідків, а тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити державну реєстрацію його смерті, що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved