Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

22 травня 2018 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору між ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] про користування електричною енергією від 17.07.2012 № 200173955 (далі - Договір від 17.07.2012 № 200173955) позивач постачав відповідачу електроенергію, однак відповідач не повному обсязі проводила оплату одержаної електроенергії. 30.05.2017 рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Київобленерго» було змінено тип товариства на приватне та відповідно внесено зміни у найменування. Відтак станом на 08.10.2016 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 2753,50 грн. Відповідно до п. 27 ПКЕЕн 14.06.2015 між сторонами було підписано угоду про оплату наявної заборгованості. У зв'язку із частковим погашенням заборгованості, станом на 10.05.2018 сума заборгованості відповідача становить 1933,68 грн. Обставини цього предмету спору встановлені рішенням та ухвалою Згурівського районного суду Київської області відповідно від 24.03.2017 та від 10.10.2017 та не підлягають доказуванню, тому просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 1933,68 грн та понесені судові витрати. У відзиві на позов відповідач посилається на те, що вона проживає у приватному житловому будинку по [ADDRESS] Згурівського району Київської області. На підставі Договору від 17.07.2012 № 200173955 позивач надає їй послуги з електропостачання, які вона споживає та здійснює оплату по особовому рахунку 200173955 відповідно до встановлених тарифів та обсягу споживання. 12 січня 2015 року вона звернулася до Згурівського РП ПАТ «Київобленерго» із заявою про заміну електролічильника у зв'язку із його несправністю. Лише в березні 2015 року майстер, оглянувши електролічильник, не виявив несправності. У травні 2015 все ж таки провели заміну, проте у акті не зазначили останні показники лічильника та позивач не запропонував їй направили лічильника на експертизу. Під час розгляду справи у суді 24 березня 2017 року представник позивача пояснив, що цей електролічильник передано до обмінного фонду для подальшого використання, не підтвердивши цю інформацію. Нараховану суму боргу вважає незаконною, яка не могла виникнути навіть за два місяці несплати. 8 жовтня 2016 року Згурівський РП виніс попередження № 8424707886 про припинення постачання електроенергії у зв'язку із наявністю заборгованості у розмірі 2753,50 грн за період з січня по серпень 2016 року, з якого вбачається, що останній показник засобу обліку № 6729183, знятий позивачем, 6774 від 21 липня 2017 року. Таким чином позивач, використовуючи своє монопольне становище, чинив на неї тиск щодо сплати неіснуючої заборгованості, що змусило її підписати відповідну угоду. Державна інспекція з енергетичного нагляду на її звернення повідомила, що вважає процедуру перевірки роботи електролічильника та проведений розрахунок боргу неправомірними. Розрахунок за спожите електроенергію має бути проведений за середньомісячним її споживанням відповідно до вимог п. 33 ПКЕЕн. Відповідач та її представник у судовому засіданні із будь-якими заявами та клопотаннями не звернулись. В судове засідання представник позивача повторно не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач та її представник позов не визнали повністю. В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст відзиву та підтримала відповідач. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 24.03.2017 у справі № 365/837/16 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Згурівський районний підрозділ Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання незаконним винесення попередження про припинення постачання електроенергії, зобов'язання провести перерахунок заборгованості та стягнення моральної шкоди було встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Київобленерго» існують договірні відносини на користування електричною енергією в будинку № [ADDRESS] Згурівського району Київської області на підставі Договору № 200173955 від 17.02.2012. Остаточний показник лічильника спожитої позивачем електроенергії на момент його заміни станом на 26.05.2015 зафіксовано 009547 кВт та проведено відповідний перерахунок за цим показником. Позивач здійснила оплату по старому лічильнику за показником 8267 кВт. 14.06.2016 позивач звернулася до Згурівського РП із заявою про сплату боргу частинами та уклала відповідну угоду, розстрочивши сплату заборгованості у розмірі 2941,32 грн на 4 місяці, а саме, до 06.09.2016 (а.с.17-18 - копія рішення). Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Київобленерго» від 30.05.2017 змінено тип товариства на приватне та відповідно внесено зміни у його найменування (а.с.56 - копія витягу із Статуту ПрАТ «Київобленерго»). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак у відповідача виникла заборгованість за спожиту електроенергію за період з 16 травня 2015 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 1933,68 грн після коригувань позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості. Із копій рахунків за спожиту електроенергію вбачається, що позивач повідомляв у них про наявну заборгованість відповідача у розмірі 1933,68 грн (а.с.20-21, 22-53). Належних та достовірних доказів погашення заборгованості відповідач суду не надала та не спростувала доказів, наданих позивачем. Надану представником відповідача до відзиву копію відповіді Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 13 квітня 2017 року суд не приймає як належний доказ, оскільки відповідь ґрунтується на припущеннях та не спростовує аргументів, наведених позивачем. Ця інспекція, розглянувши звернення відповідача, провела аналіз викладених [PERSON] обставин, проте ніяких заходів реагування не здійснила (а.с.76-78 - копія відповіді). Представник відповідача надала власні розрахунки по оплаті за надані послуги позивачем відповідачу, які з огляду на вищевикладене є неспроможними. При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн (а.с.1-3 - платіжні доручення). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію, що встановлено судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, у якій брали участь ці самі сторони, зокрема [PERSON], щодо якої встановлено ці обставини, які у зв'язку із викладеним не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved