Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

23.08.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, зазначивши, що з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31.10.2013 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Проте з того часу його сімейний стан змінився, він повторно уклав шлюб, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . На його утримання з позивача також стягнуті аліменти на підставі судового наказу від 08.07.2019 року на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму. На теперішній час шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано та позивач проживає окремо. Він працює у 10 агроцеху ДП Ілліч Дгро Донбас «Харвест» та його середня заробітна платня складає 5200 грн. При цьому, загальна частка аліментів що він сплачує на двох неповнолітніх дітей складає 1/2 частину його заробітку. А залишку заробітної платні позивачу не вистачає на оплату комунальних послуг, продуктів харчування, одягу, лікарських засобів і т.і. У зв`язку із зазначеним, просив суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку на користь [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та за участю його представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник позивача адвокат Спруцко В.І. в судове засідання не явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду також надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, залишивши вирішення спору на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надала, відзив на позов до суду не надходив. Суд, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31.10.2013 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). На підставі вказаного рішення суду було видано 01 листопада 2013 року виконавчий лист № 266/4698/13-ц, 2/266/15203/13, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів щомісячно(а.с.10). Згідно судового наказу Першотравневого районного суду Донецької області від 08.07.2019 року з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно,починаючи з 22.05.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON] , з нього також стягнуті аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання їх сина, у розмірі 1/4 частки його доходів. Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх синів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідачів судового збору, сплаченого ним за подання даного позову, суд вважає можливим залишити судовий збір за його рахунок.

Outcome: approved