Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

22 грудня 2014 року ПП Виробнича фірма «ГіС» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення шкоди спричиненої неправомірними діями робітника при виконанні своїх трудових обов'язків. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 10 квітня 2012 року на підставі особистої заяви від 09 квітня 2012 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду газорізальника 4-ого розряду до ПП ВФ «ГіС». В трудовому договорі від 09 квітня 2012 року, який підписаний особисто [PERSON] оговорювалися правила та умови роботи на підприємстві, які повязані з виконанням виробничих завдань на території ПАТ МК «Азовсталь», а також чітко оговорювались штрафні санкції за порушення режиму підприємства, які полягають в компенсації ПП ВФ «ГіС» матеріальної шкоди відповідного розміру виставленого ПАТ МК «Азовсталь». Відповідачем [PERSON], 15 квітня 2013 року було порушено умови договору в наслідок чого 15 квітня 2013 року був виданий наказ № 12-к про звільнення останнього за п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на робочому місці в стані алкогольного спяніння. Даний наказ [PERSON] не був оскаржений. Відповідно до умов контрактної угоди від 09 квітня 2012 року, у звязку з порушенням правил розпорядку на території комбінату ПАТ МК «Азовсталь» робітником ПП ВФ «ГіС» [PERSON] роботодавець повинен сплатити ПАТ «МК»Азовсталь» штраф в сумі 10 000 гривень, у звязку з чим позивачем 16 липня 2013 року на користь ПАТ «МК»Азовсталь» було сплачено зазначену суму. Також під час звільнення [PERSON]. у нього із заробітній плати було утримано в рахунок погашення штрафу суму 573,00 гривень. Враховуючи вище викладені обставини справи, ПП ВФ «ГіС» була спричинена матеріальна шкода в розмірі 10000,00 гривень в наслідок неправомірних дій відповідача, тому позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON], . на користь ПП ВФ «ГіС» матеріальну шкоду з урахування утриманої суми в розмірі 9427,00 гривень, а також судові витрати. В судовому зсіданні представник позивача ПП ВФ «ГіС» - [PERSON] яка діє на підставі довіреності, повністю підтримала позовні вимоги, та пояснила, що [PERSON] було порушено умови трудового контракту, у звязку з чим підприємству була спричинена шкода в розмірі 10 000 гривень. Враховуючи той факт, що відповідач не оскаржував наказ про звільнення, а тому визнав підстави звільнення, просить суд стягнути з відповідача штраф з урахуванням сплаченої суми в розмірі 9427,00 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Підтвердив факт знаходження на території ПАТ «МК»Азовсталь» в стані алкогольного спяніння, а також пояснив, що про необхідність сплати штрафу у разі порушення правил внутрішнього трудового розпорядку йому було відомо. Однак пояснив, що на даний час він ніде не працює, а тому можливості сплатити штраф у нього не має. Суд вислухав сторони, вивчивши письмові матеріали справи, надійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Наказом ПП «ГіС» № 36-к від 10 квітня 2012 року, [PERSON] було прийнято на роботу газорізальником 4 розряду, на підставі особистої заяви від 09 квітня 2012 року та трудового контракту від 9 квітня 2012 року. ( а.с.7,8) Під час прийняття на роботу, [PERSON]О, був попереджений про особливі умови роботи, а також про особливі умови договору, в яких передбачено сплату штрафу при порушенні режиму підприємства, про що свідчить його особистий підпис. ( а.с.6) Відповідно до п.1 трудового контракту від 9 квітня 2012 року, при порушенні режиму підприємства ПАТ «МК»Азовсталь», визначеного СТП 232-104-2011, яке повинно виконуватися ПП ВФ «ГіС», відповідно до договору підряду № 2012/14ск від 1 листопада 2011 року, а саме поява на території комбінату в стані алкогольного спяніння, встановленого в наслідок медичного огляду в наркологічному диспансері міста Маріуполя, [PERSON] повинен виплатити ПП «ГіС» матеріальну шкоду, визначеного розміром штрафу, вказаного в СТП 232-104-2011, та виставленого комбінатом на розрахунковий рахунок підприємства. ( а.с.7) Згідно акту № 2438 а від 15 квітня 2013 року, складеного начальником зміни № 3 ТОВ «Охорона Рівне», [PERSON] 15 квітня 2013 року о 21 годині 40 хвилин, пройшов на територію ПАТ «МК»Азовсталь» в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння. ( а.с.9) Згідно довідки № 520 від 15 квітня 2015 року, виданої КЛПУ Міським наркологічним диспансером міста Маріуполя, [PERSON] під час огляду знаходився в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненому. ( а.с.10) Згідно наказу ПП «ГіС» № 12-к від 15 квітня 2013 року [PERSON] було звільнено за ст. 40 п.7 КЗпП України у звязку з появою на робочому місці в стані алкогольного спяніння. ( а.с.11) Відповідно до п. 12.1.35 договору підряду № 2012/14 ск, від 1 листопада 2011 року, передбачені штрафні санкції за порушення трудового розпорядку, нормативних вимог пропускного режиму, та при нанесенні збитків майну ПАТ «МК»Азовсталь», а також за інші порушення передбачені в додатку № 1 до договору № 2012/14 ск від 1 листопада 2011 року. Згідно п.2 додатку № 1 до договору № 2012/14 ск від 1 листопада 2011 року, за появу на території заказника чи спроба проходу через КПП в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння сума штрафних санкцій складає 10 000 гривень. Платіжним дорученням № 403 від 16 липня 2013 року яке було виписано на підставі накладної № 59, від 23 травня 2013 року - ПП ВФ «ГіС» сплатило на користь ПАТ «МК»Азовсталь» за порушення [PERSON] правил розпорядку суму 10000 гривень. ( а.с.13,14) Згідно довідки ПП ВФ «ГіС», у [PERSON] під час звільнення та остаточного розрахунку було утримано із заробітній плати суму 573,00 гривень. ( а.с.12) Згідно ч.1,2 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Згідно абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх робітниками» від 29 грудня 1992 року №14, за правилами ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, робітники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну шкоду в розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку. Однак, якщо розмір матеріальної відповідальності був встановлений в укладеному з робітником контракті, шкода стягується з робітника згідно умов контракту. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачу ПП ВФ «ГіС» була заподіяна шкода в розмірі 10000,00 грн. в результаті неправомірних дій [PERSON] про наслідки яких останній був письмово попереджений при прийомі на роботу, тому позовні вимоги ПП ВФ «ГиС» до [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню, а сума заподіяної шкоди з урахуванням сплаченої суми штрафу в 9427,00 гривень стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею та документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного ст.ст. 21, 130 ч.1,2, 136 КЗпП України, ,

Outcome: approved