Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

24.04.2018 року КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 15189 грн. 11 коп., судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в тому числі, до квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, які є споживачами послуг. Послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачами вчасно не оплачувались. 21.04.2017 КП «Харківводоканал» до суду подало заяву про видачу судового наказу про стягнення з боржників заборгованості за надані послуги, однак за заявою боржників ухвалою суду від 08.06.2017 скасовано судовий наказ від 15.05.2017, та роз'яснено право звернутися в порядку позовного провадження. За період з 01.12.2014 по 28.02.2018 року виникла заборгованість у сумі 15189 грн. 11 коп. (з урахуванням інфляційних втрат та 3-х відсотків річних). Ухвалою суду від 18.05.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.11.2018 до суду від [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позовні вимоги заявлені за межами позовної давності. Послуги нараховувались на шістьох осіб, однак позовні вимоги заявлені лише до чотирьох осіб, тобто відповідачами повинні бути не чотири споживачів, а шість. Положення ст. 625 ЦК України на ці правовідносини не поширюються, тому не підлягають застосуванню. 13.02.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що доводи відповідача є безпідставними. Послуги розраховувались на 6 осіб, а відповідачами є чотири особи з тих підстав, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є неповнолітніми особами та дітьми відповідачів, тому вони не можуть бути відповідачами, натомість їх утримання повинні здійснювати батьки, тому вони і повинні сплачувати за дітей комунальні послуги. На ці правовідносини поширюються положення ст. 625 ЦК України, що підтверджується правовим висновком ВСУ по справі №6-68цс12 від 20.06.2012 р. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідачі не з'явилися, про день та місце слухання справи неодноразово були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], - з 1986 року, [PERSON], [INFO], - з 1962 року, [PERSON], [INFO], - з 1991 року, [PERSON], [INFO], - з 1998 року, [PERSON], [INFO], - з 2003 року, [PERSON], [INFO], - з 02.12.2015 року. Вказані особи, як споживачі, отримують послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал», відкрито особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON] Як вбачається з довідки-картки абоненту, відповідачі сплачують надані послуги періодично, однак не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачами, про що свідчить часткова оплата відповідачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, - не звільняє відповідачів від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто, відповідачі отримували надані позивачем послуги та частково їх оплачували, а позивач надав та продовжував надавати вказані послуги, матеріали справи не містяться звернення відповідачів у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг. Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати послуг. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. В місті Харкові питання, щодо визначення виконавця послуг вирішено Харківською міською радою. Рішенням Харківської міської ради від 16.05.2012 р. №286 визначено виконавцем послуг в житловому фонді міста з централізованого постачання холодної води та водовідведення комунальне підприємство «Харківводоканал». Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п.1.10 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, які затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 1 липня 1994 року, тарифи на користування водою від комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації визначаються згідно з чинним законодавством України без будь-яких додаткових узгоджень з абонентами розмірів цих тарифів та термінів їх введення. Згідно з п.п. 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Обов'язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР. На підставі викладеного, у відповідачів виникли зобов'язання щодо сплати заборгованості за надані комунальні послуги. З довідки-картки абоненту вбачається, що з січня 2015 року послуги надавались на п'ятьох осіб, а з грудня 2015 року - на шістьох осіб, що відповідає тим обставинам, що довідки про склад сім'ї, оскільки у вказаній квартирі 02.12.2015 року був зареєстрований [PERSON] При цьому, з довідки про склад сім'ї вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є неповнолітніми особами, є дітьми відповідача(ів). Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно з частиною першою статті 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Крім того, зважаючи на норми ч.2 ст. 14 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника, суд приходить до висновку, що відповідачі несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями їх неповнолітніх дітей щодо отриманих комунальних послуг, тому в даному випадку діти не можуть бути відповідачами у цій справі. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.625 ЦК України надання житлово-комунальних послуг та оплата таких є зобов'язальним правовідношенням, а в даному випадку - грошовим зобов'язанням з боку отримувачів послуг. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в разі невиконання якого по здійсненню оплати на таке поширюється ч.2 ст.625 ЦК України про цивільно-правову відповідальність за прострочення виконаного зобов'язання. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат утворилася заборгованість у сумі 15189 грн. 11 коп., а саме: за послуги з централізованого водопостачання (за період з 01.03.2015 року по 28.02.2018 року) - 5941 грн. 73 коп.; за послуги з централізованого водовідведення (за період з 01.12.2014 року по 28.02.2018 року) - 7043 грн. 85 коп.; інфляційні втрати (в межах заявлених вимог за період з 01.03.2015 по 28.02.2018) - 406 грн. 07 коп.; 3% річних від простроченої суми (в межах заявлених вимог за період з 01.03.2015 по 28.02.2018) - 1797 грн. 46 коп. Відповідач просила застосувати трьохрічний строк позовної давності та відмовити у позові в цій частині у зв'язку з пропуском строку. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. 21.04.2017 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів. 15.05.2017 року Київським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення заборгованості, який ухвалою суду від 08.06.2017 скасовано та роз'яснено право звернутися до суду в позовному провадженні. З цим позовом КП «Харківводоканал» звернулося 24.04.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Враховуючи, що КП «Харківводоканал» звернулося до суду за захистом свого права, зокрема, з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з боржників у квітні 2017 року, тобто строк позовної давності перервався, то позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, починаючи з квітня 2014 року. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року (справа № 6-214 цс14). Враховуючи, що позивач просить стягнути заборгованість з грудня 2014 року, тобто в межах строку позовної давності, то підстави для застосування позовної давності відсутні. На підставі викладеного, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. У зв'язку з необхідністю розгляду справи представник позивача вчиняв процесуальні дії шляхом направлення 07.02.2019 відповідачу відповіді на відзив, що підтверджується квитанцією «Уркпошти» від 07.02.2019 року на суму 31 грн. 00 коп. У зв'язку з цим, з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню на користь позивача витрати по 7,75 грн. з кожного (31/4). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ставка судового збору при зверненні позивача до суду складала 1762 грн. Враховуючи, що при звернення до суду з заявою про видачу судового наказу з боржників, КП «Харківводоканал» було сплачено судовий у розмірі 800 грн. (платіжне доручення №2929 від 14.04.2017), який зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, то різниця недоплаченого судового збору становить 962 грн. (1762-800) При зверненні до суду з цим позовом позивачу було відстрочено сплату судового збору у розмірі 962 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір по 200 грн. з кожного (800/4), а також підлягаю стягненню у рівних частках з відповідачів на користь Держави недоплачений судовий збір по 240 грн. 50 коп. з кожного (962/4). Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved