overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

23 серпня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали разом до 26 листопада 2015 року. Від шлюбу мають мололітнії дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характером, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинено з листопада 2015 року. Примирення неможливе. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.3). Позивач [PERSON], надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, прізвище не змінювати (а.с.16). Відповідач [PERSON], надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 11 серпня 2007 року позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 11.08.2007 року, актовий запис 346 (а.с.4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 732 (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 663 (а.с.6). Спільним побутом не пов'язані, однією сім'єю не проживають з листопада 2015 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

23 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 19 травня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування у вказаному шлюбі в них 16 січня 2008 року народився син [PERSON] та 24 вересня 2010 року син [PERSON]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, на даний час отримує пенсію по втраті зору, а тому має постійний дохід. Просить стягнути із відповідача в свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх його видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на стягненні з відповідача аліментів на утримання дітей у вказаному в позові розмірі. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує щодо сплати аліментів в розмірі, якому просить позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони на даний час перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Броницькою сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 19 травня 2007 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 4, 5), а перебувають вони на утримані позивача про що відповідач не заперечує. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VІІI від 25.12.2015 року передбачено, що для дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років з 1 травня 2016 року прожитковий мінімум становить відповідно 1228 грн. і 1531 грн., що 30 відсотків становитиме 368,40 грн. та 459 грн. 30 коп. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, відповідача, який інших, окрім синів [PERSON] і [PERSON] дітей не має, отримує пенсію в розмірі 1175 грн., суд у відповідності до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, визначає аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

23 серпня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 20 червня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 20 червня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №268. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 22 травня 1993 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №149. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 травня 1993 року уклав шлюб з [PERSON], яка 12 серпня 2008 року змінила прізвище на [PERSON]. В шлюбі з відповідачем народилися двоє дітей, які є повнолітніми. Подружнє життя з [PERSON] не склалося, понад десять років вони не підтримують подружніх стосунків, він працює в Республіці Італія і фактично там проживає. Основною причиною розпаду сім'ї були постійні конфлікти між ним та різниця в поглядах на сумісне життя та побут. Наміру відновлювати подружні стосунки він не має, відтак перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Оскільки він не підтримує з відповідачем подружніх стосунків, шлюб носить лише формальний характер та примирення і збереження сім'ї неможливе, просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності та у відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 18). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.16). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб (а.с.5), копії паспорта [PERSON] (а.с.6-7), копії свідоцтва про зміну імені [PERSON] (а.с.8), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 травня 1997 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Позивач та Відповідач разом не проживають, не ведуть спільного господарства, дітей від шлюбу не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив розглянути справу у заочному порядку згідно з положеннями ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 травня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб повторно виданим 02 червня 2017 року Солом'янським районним у місті києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис №6) (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, та на примирення не згодні. З матеріалів справи вбачається, що спори про поділ майна подружжя між Позивачем та Відповідачем відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 25 вересня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №545. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився. Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 вересня 2009 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №545 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надала суду нотаріально завірену заяву про визнання позову та просила розглядати справу за її відсутністю. В позовній заяві [PERSON] зазначено, що з 28 вересня 2012 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне з відповідачем життя виявило розходження поглядів на сімейні відносини та несумісність характерів. Сторони не знаходили порозуміння, оскільки мали різні погляди на життя, на шлюб, що привело до припинення шлюбних відносин та розпаду сім'ї. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 28 вересня 2012 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 639. Подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з початку 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають намір збереження сім'ї. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. Відповідач не наполягає на відновленні її дошлюбного прізвища. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання їх дочки - [PERSON], [INFO]. В позові зазначав, що на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року він сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання своєї доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів свого заробітку. Проте останнім часом його сімейне та матеріальне становище змінилося. Так, 8 жовтня 2016 року він уклав новий шлюб із громадянкою [PERSON] [INFO] року в них народилась донька [PERSON]. Тому, у зв'язку зі зміною матеріального та сімейного становища, просив зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів своїх заробітків. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що їй дуже тяжко самій утримувати дитину, а на даний час вона не має можливості працювати, оскільки донька часто хворіє та потребує постійного догляду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів. В той же час, 8 жовтня 2016 року він зареєстрував шлюб із громадянкою [PERSON], за час якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 2 і ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Досліджені під час судового розгляду докази та встановлені обставини свідчать про те, що у позивача дійсно змінилося сімейне та матеріальне становище, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач має постійну та офіційну роботу, тому з урахуванням матеріально становища дитини та платника аліментів, їх здоров'я, розмір щомісячних аліментів має складати 1/6 частину всіх видів його заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 05 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 440. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 серпня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 440 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved