Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

24.06.2014 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладеним 20.09.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON], станом на 11.09.2013 року в сумі 45677,81 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладених договору кредиту в 2008 році і генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20.09.2012 року відповідачу було надано кредит в сумі 36 162,30 гривень, в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановлених ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови договору - генеральної угоди, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.47-48). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с.46-47), однак на пошту за отриманням копії позову, судової повістки і в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 20.09.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] укладений генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, предметом якого стало надання грошових коштів у розмірі 36 162,30 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком 36 місяців з терміном повернення кредиту не пізніше 30.09.2015 року, період сплати щомісячних платежів по 1 1311,97 гривень кожний - з 1 по 25 число кожного місяця, зі сплатою штрафу в сумі 7 687,89 гривень в разі порушення строків погашення кредиту, в порядку та на умовах, визначених Договором. Своїм підписом в заяві [PERSON] підтвердила свою згоду, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між нею і банком кредитний договір (а.с.5-30). Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11.09.2013 року становить 45 677,81 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом - 33 388,79 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом - 4 601,13 гривень, а також відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди штрафу в сумі 7 687,89 гривень. Викладене підтверджується розрахунком (а.с.4). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved