Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

23 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 17 серпня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Кам»янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської (актовий запис № 4). Від шлюбу з відповідачем мають дітей [PERSON], 1996 року народження, та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей являється відповідач. З вини відповідача спільне сімейне життя не склалося і 14 серпня 2001 року шлюб між ними було розірвано . Діти проживають з позивачем і знаходяться у неї на утриманні. Крім синів від першого шлюбу на її та чоловіковому утриманні знаходяться ще син [PERSON], 2003 року народження. Син [PERSON] навчається у 9 класі Криворізької загальноосвітньої школи-інтернат 1-2 ступенів № 1 тому, що засвоює матеріал та знаходиться на неповному державному забезпеченні (харчуванні) в школі. З часу окремого проживання відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає. Відповідач не офіційно працює у фермерському господарстві за місцем проживання за що отримує платню, має підсобне господарство і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. Позивач не працює, доглядає дитину інваліда [PERSON], 2003 року народження. Відповідач крім сина [PERSON], інших дітей не має, стягнень по виконавчим листам не проводиться. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, в зв»язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 800 грвень, щомісячно, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.01.2015 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги змінила у частині розміру стягнення аліментів, з твердої грошової суми на ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, про що надала відповідну заяву, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить стягнути аліменти у розмірі ? частини всіх видів його доходу. Посилаючись на те, що він офіційно працевлаштований і отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про його дохід наданої із місця роботи. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Кам»янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської (актовий запис № 4) , що підтверджується витягом із державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу з відповідачем мають дітей [PERSON], 1996 року народження, та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей являється відповідач (а.с. 4). З вини відповідача спільне сімейне життя не склалося і 14 серпня 2001 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу від 15 січня 2007 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6). Позивач вдруге клала шлюб з [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про шлюб видано Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 28 квітня 2007 року (а.с. 7). Діти проживають з позивачем і знаходяться у неї на утриманні. Крім синів від першого шлюбу на її та чоловіковому утриманні знаходяться ще син [PERSON], 2003 року народження (а.с.10). Син [PERSON] навчається у 9 класі Криворізької загальноосвітньої школи-інтернат 1-2 ступенів № 1 тому, що засвоює матеріал та знаходиться на неповному державному забезпеченні (харчуванні) в школі (а.с. 11). З часу окремого проживання відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає. Відповідач працює у фермерському господарстві за місцем проживання отримує заробітну плату, і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] (а.с. 17). Позивач не працює, доглядає дитину інваліда [PERSON], 2003 року народження. Відповідач крім сина [PERSON], інших дітей не має, стягнень по виконавчим листам не проводиться. Інших доказів для доведення обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, сторонами не надано. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.01.2015 року на користь матері дитини [PERSON], так як він не заперечує проти цього. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved