Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

22\~травня 2018\~року позивач\~звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~\~аліментів\~на\~її утримання який обґрунтовує тим, що 06 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них\~народилась двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та вони повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач працює контролером в ІВЦ №133, але добровільно надавати кошти на її утримання відмовляється. Інших дітей відповідач не має, аліменти нікому не сплачує. Позивач не працює, займається доглядом за дітьми, самостійного джерела заробітку не має. Зважаючи на зазначені обставини вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та пояснила, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює контролером в ІВЦ 133, але добровільно матеріальну допомогу не надає. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та зауважив, що зі слів відповідача молодша дитина [PERSON] не являється його біологічною донькою. Також не заперечував, щодо того факту, що діти проживають з позивачкою. Вислухавши пояснень сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2008 року між сторонамибуло зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу\~сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 22 грудня 2017, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.6-7). На теперішній час діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок про реєстрацію місць проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Так, відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача, [PERSON] являється працездатною особою та працює в Ігренському виправному центрі №133, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вимоги позивача в частині стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для людини відповідного віку задоволенню не підлягають, оскільки в силу ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів визначається лише у випадку стягнення аліментів на утримання дитини та вираховується з прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. За змістом\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача з приводу того, що відповідач не являється біологічним батьком дитини [PERSON], оскільки належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України в підтвердження зазначених обставин суду не надає, а тому зазначені обставини являються лише припущеннями. Більш того, зазначені обставини спростовуються поясненнями позивача в судовому засіданні, а також наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження [PERSON]. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, як того вимагає ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial