Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

23 серпня 2008 року сторони по справі уклали шлюб, від якого мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через виникнення конфліктів, у зв»язку з тим, що відповідачка не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один до одного. Фактично сім»я розпалася та сторони по справі не проживають разом чотири роки. Збереження шлюбу, подальше спільне життя та примирення неможливе. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але телефонограмою повідомив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2008 року в Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області за актовим записом № 110, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4); - мають сина\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5); - подальше спільне проживання позивача з відповідачкою неможливе; - примирення між сторонами виключається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 СК України. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно доч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований у Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області 23 серпня 2008 року за актовим записом № 110. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, в рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки суд вважає необхідним залишити без змін.

Outcome: approved