Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

23.12.2015 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю, у якому просить визнати виконавчий напис НАМ 763352 від 28.03.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню повністю, посилаючись на його незаконність. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача ПАТ комерційний банк «Приватбанк» до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не з'явилася, заперечень стосовно позову до суду не надала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02.08.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», укладено кредитний договір у формі заяви позичальника № DNH4KS73000813, відповідно до умов якого позичальник отримав споживчий кредит у сумі 8649,00 грн. строком до 04.08.2008 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. 28 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1381, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 152291,67 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 150591,67 грн. з 02.08.2006 року по 26.02.2015 року, з яких: залишок заборгованості за кредитом 7816,79 грн., сума заборгованості по відсоткам 43737,21 грн., пеня 91866,64 грн., штраф - 7171,03 грн., а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700 грн. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі наданих нотаріусу ПАТ КБ «ПриватБанк» документів, а саме: кредитного договору № DNH4KS73000813 від 02.08.2006 року у формі заяви позичальника, виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором станом на 28.03.2015 року, а також письмової вимоги про усунення порушень за зазначеним кредитним договором без доказів її отримання боржником. На підставі виконавчого напису, 18.11.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 152291,67 грн. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так само і підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Виходячи з вимог ст. 257 ЦК України строк позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KS73000813 від 02.08.2006 року спливає 04.08.2011 року. Вчиняючи 28 березня 2015 року виконавчий напис, нотаріус не звернула уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку минуло більше трьох років, оскільки строк дії кредитного договору встановлений до 04.08.2008 року. За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису не було, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно розяснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», в п. 6 зазначено, що відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Таким чином, оскільки, нотаріус, який вчинив виконавчий напис не може бути відповідачем за даним позовом, а дійсним відповідачем може бути лише кредитор, який звернувся за виконанням такого напису, вимоги до нотаріуса, як відповідача є безпідставними. На підставі ст.88 ЦПК України, належить стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved