Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

22.01.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій вказала, що в [ADDRESS] проживали її тітка (рідна сестра матері позивачки) [PERSON], [INFO], двоюрідна сестра (донька тітки) [PERSON], [INFO], чоловік двоюрідної сестри (зять тітки) [PERSON], [INFO], та їм на праві власності (по 1/3 частини) належали житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] (тітка позивачки) померла, [INFO] року [PERSON] (чоловік двоюрідної сестри позивачки) помер. В управління спадковим майном вступила [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки), та [INFO] року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за життя [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) посвідчина заповіт, яким заповіла позивачці все належне їй на день смерті майно. Позивачка прийняла спадщину за заповітом в шестимісячний термін, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальному порядку позивачці відмовлено в оформленні спадщини так, як відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), який би посвідчував право власності на належні померлим частки житлового будинку та господарських будівель. У зв'язку з вище вказаним, [PERSON] (позивачка) просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом після смерті двоюрідної сестри [PERSON], що розташовані по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області - в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з по господарської книги Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], постійно проживали та вели спільне господарство [PERSON] (тітка позивачки), [INFO], яка була головою двору, [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки), [INFO], та [PERSON] (чоловік двоюрідної сестри позивачки), [INFO], що підтверджується випискою з погосподарської книги Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 37 від 14.01.2014 року (а.с. 8). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. [INFO] року [PERSON] (тітка позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15.01.2014 року (а.с. 10). [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) вступила в управління спадковим майном після смерті матері, проводила похорон матері, обробляла земельну ділянку, сплачувала необхідні платежі, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 36 від 14.01.2014 року (а.с. 7). Крім цього, [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори від 27.01.2009 року (а.с. 15). [INFO] року [PERSON] (чоловік двоюрідної сестри) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03.04.2002 року (а.с. 11). [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка, оскільки до дня смерті спадкодавця проживали разом у [ADDRESS], що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 36 від 14.01.2014 року (а.с. 7). [INFO] року [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.07.2012 року (а.с. 12). Ще за життя [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) посвідчила на ім'я [PERSON] (позивачки) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 17.04.2007 року (а.с. 9). Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] (двоюрідної сестри позивачки) значився тільки за нею, а після її смерті [PERSON] (позивачка) проводила похорон померлої сестри, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 36 від 14.01.2014 року (а.с. 7). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців - [PERSON] (тітка позивачки) та [PERSON] (чоловік двоюрідної сестри позивачки), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) прийняла спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] (тітка позивачки), оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], оскільки вступила в управління спадковим майном, до дня смерті спадкодавця проживали разом, вела з ним спільне господарство. В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті двоюрідної сестри [PERSON], оскільки у шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 33). Відповідно до копії спадкової справи № 27/09 від 27.01.2009 року заведеної державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (тітка позивачки) та в нотаріальному порядку оформила право на спадщину за заповітом (а.с. 26-31). Спадкова справа після смерті [PERSON] (чоловік двоюрічної сестри позивачки) не заводилась, що підтверджується листами державного натаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 46/01-16 від 27.01.2014 року та приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу [PERSON] № 01-16/44 від 30.01.2014 року. Відповідно до копії спадкової справи № 7/13 від 23.01.2013 року заведеної державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті двоюрідної сестри [PERSON] (а.с. 32-36). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на право власності на житловий будинок та господарські будівлі, в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] (двоюрідна сестра позивачки), яка в свою чергу успадкувала 1/3 частину житлового будинку та господарських будівель за заповітом після померлої матері [PERSON], та 1/3 частину житлового будинку та господарських будівель за законом після померлого чоловіка [PERSON] Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини так, як відсутній правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності), який би посвідчував право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що підтверджується листом державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 25/01-16 від 21.01.2014 року (а.с. 16). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),

Outcome: approved