Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

22.05.2017 року [PERSON]Ю (далі\~позивач) звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 23.09.2006 року відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та [PERSON]В (далі\~відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 420. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2013 році через несумісність характерів. Позивачка вважає, що їх спільне життя з відповідачем, як однієї родини, неможливе, а тому зберегти шлюб немає сенсу. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання також не з'явився, направив на адресу суду заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін суд дійшов до таких висновків. 23.09.2006 року відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 420 між [PERSON]Ю та [PERSON]В було зареєстровано шлюб. Свідоцтво про шлюб серії I\~ФП № 019683. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Ліпартія». Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у 2013 році через несумісність характерів. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved