Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

23.03.2021 до Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 19.01.2019 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Проте, сторони мають різні погляди на сумісне життя та сімейні цінності, ця несумісність поглядів почала призводити до неповаги один до одного, провокування сварок. На протязі 3-х місяців вони не проживають разом, як подружжя, не ведуть сумісного господарства, не пов`язані спільним побутом, подружні відносини припинені, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому для збереження людських відносин між ними просила шлюб розірвати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті. Позивач в засідання не з`явилась,подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, не ведуть сумісного господарства, не пов`язані спільним побутом, подружні відносини вони припинили, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 цього Кодексу документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved