Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер її «цивільний чоловік» [PERSON] .. Рішенням Буринського районного суду від 07.11.2016 року встановлено факт проживання їх однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини. До складу спадщини ввійшла земельна ділянка площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона являється спадкоємцем четвертої черги за законом. Коли звернулася до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину, останній повідомив, що на день смерті із спадкодавцем був зареєстрований його син [PERSON] , який являється спадкоємцем першої черги за законом, а також роз`яснив, що за таких обставин питання спадкування підлягає вирішенню в судовому порядку. Посилаючись на те, що син спадкодавця не прийняв спадщину, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,5741 з кадастровим номером 5920984600:05:001:0053, що розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району та належала спадкодавцю. 13.02.2017 року [PERSON] звернувся до [PERSON] та Михайлівської сільської ради із зустрічним позовом, в якому вказав, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті останнього він прийняв, так як проживав і був зареєстрований на день смерті разом із спадкодавцем. Крім того, він являється спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] ввела суд в оману, коли подала позов про проживання із його батьком однією сім`єю протягом п`яти років до дня його смерті, оскільки спільного господарства вона із ним не вела та не повідомила суд про інших спадкоємців. Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, що належала на праві власності його батьку відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001450 від 29.03.2002 року. Ухвалою Буринського районного суду від 17.03.2017 року вказані позови об`єднанні в одне провадження. Позивачка за первісним позовом [PERSON] свої вимоги підтримала, зустрічний позов не визнала, просила розгляд справи провести без її участі, про що повідомила суд телефонограмою. Представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] не визнав, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю. Просив розгляд справи провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області в задоволенні позовів заперечень не мав, просив розгляд справи провести без його участі, про що повідомив до суду письмовою заявою. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав в селі Михайлівка Буринського району Сумської області, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,5741 з кадастровим номером 5920984600:05:001:0053, що розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001450, виданого 29.03.2002 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №562 (а.с.4,6-10). Рішенням Буринського районного суду від 07.11.2016 року задоволено заяву [PERSON] , встановлено факт, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем [PERSON] понад п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.14). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 20.04.2017 року вказане рішення суду першої інстанції було скасовано, заяву [PERSON] залишено без розгляду, роз`яснено право звернення до суду в порядку позовного провадження (а.с.50,51). Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 06.10.2017 року позов [PERSON] до Михайлівської сільської ради та [PERSON] був задавлений, встановлено, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , понад п`ять років, починаючи з 1993 року до [INFO] та на момент відкриття спадщини (а.с.52,53) Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 30.11.2017 року, залишеним без змін Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, вищевказане рішення Буринського районного суду було скасоване, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а.с.54-59). Згідно довідок Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області на день смерті [PERSON] разом із ним був зареєстрований та проживав його син [PERSON] (а.с.11,36). Ступінь родинних відносин між останніми підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] дійсно є його батьком(а.с.37). Таким чином, судом безспірно встановлено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] , який прийняв спадщину, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, що також підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.26,27). Враховуючи, що позивачка за первісним позовом [PERSON] не довела належними і допустимими доказами своє право на спадкування після померлого [PERSON] , суд приходить до висновку, що її вимоги за цим позовом є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. За змістом ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч.1ст.1225 цього Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ст.ст.1296 та 1297 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що [PERSON] не спроможний отримати свідоцтво про право на спадщину через наявний спір із [PERSON] , яка також заявила в органи нотаріату про своє право на спадщину, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved