Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

22.08.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 09.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту №5077-Д за умовами якого позивач на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 50000,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 33,00% на рік. В забезпечення виконання умов договору кредиту 09.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №1653 згідно якого останній зобов'язався перед позивачем відповідати по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Аналогічний договір поруки №1654 в забезпечення виконання умов договору кредиту був укладений 09.07.2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] Позивач зазначає, що до травня 2014 року відповідач [PERSON] дотримувався графіку розрахунків по кредиту і здійснивши останній платіж 08.05.2014 року в сумі 2206,00 грн. без поясненням будь-яких причин припинив сплату кредиту, ігнорує звернення позивача як і поручителі. У телефонній розмові з представником позивача, яка відбулась 07.08.2014 року, відповідач запевнив, що погасить кредит у найближчі дні, однак обіцянки не дотримав. Позивач зазначає, що виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання грошових коштів, при цьому, позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, оскільки не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, а тому позивач звернувся до суду користуючись наданим правом дострокової вимоги про повернення кредиту та нарахованих відсотків і просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості по кредиту, яка станом на 18.08.2014 року становить 44274,89 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідачів понесені позивачем судові витрати. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Також за змістом заяви представник позивача просить суд відхилити клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що клопотання не містить об'єктивного підтвердження викладених у ньому даних. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, до суду надійшло клопотання відповідача про перенесення дати розгляду справи на інший час, оскільки 19.09.2014 року знано погіршився стан здоров'я дружини відповідача і лікарі зобов'язали відповідача доглядати за дружиною декілька днів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність визнання повідомлених причин неявки відповідача [PERSON] в судове засідання неповажними, оскільки відповідне клопотання не містить будь-яких належних підтверджуючих даних тих обставин, що викладені в клопотанні. За наведених обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №5077-Д. За змістом укладеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 50000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 33% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач [PERSON] в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (а.с. 6-9). Виконання позивачем свого обов'язку по видачі відповідачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 50000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 09.07.2013 року (а.с. 10). З метою забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним вище договором кредиту, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №1653 від 09.07.2013 року (а.с. 19). Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 2.2. вказаного договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитодавцем відповідати по зобов'язаннях [PERSON] на суму кредиту 50000,00 грн., що витікають із кредитного договору №5077-Д від 09.07.2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником, з яким поручитель ознайомлений. Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за кредитним договором №5077-Д від 09.07.2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником. Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. З метою забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним вище договором кредиту, між позивачем та відповідачкою [PERSON] також був укладений договір поруки №1654 від 09.07.2013 року (а.с. 19). Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 2.2. вказаного договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитодавцем відповідати по зобов'язаннях [PERSON] на суму кредиту 50000,00 грн., що витікають із кредитного договору №5077-Д від 09.07.2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником, з яким поручитель ознайомлений. Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за кредитним договором №5077-Д від 09.07.2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником. Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним вище договором кредиту належним чином не виконав у зв'язку із чим станом на 18.08.2014 року виникла заборгованість на загальну суму - 44274 грн. 89 коп., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 40536,62 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 3738,27 грн. - заборгованість відсотках за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог фінансової установи про стягнення заборгованості. При цьому, суд вважає законними вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості, враховуючи, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] в забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, було укладено з позивачем договори поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи, що укладеними договорами поруки передбачено, що поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору і поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі що і позичальник (за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язань), вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості в тому числі з поручителів є законними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved