overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

23.09.2019 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Луганську померла його мати, [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності. Від заінтересованої особи заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у місті Луганську внаслідок набряку легенів померла громадянка України [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті № 879 , виданими медичним закладом на території м. Луганська, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із копії паспорта померлої, свідоцтва про смерть, [PERSON] народилася [INFO] в с. Виползове Ст.- Оскольського району Білгородської області, була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Заявник, який є сином померлої, звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак йому було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

23.09.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Довжанську Луганської області помер її чоловік, [PERSON] . Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від заінтересованої особи заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у м. Довжанську Луганської області внаслідок гострого повторного інфаркту міокарда помер громадянин України [PERSON] , що підтверджується довідкою про причину смерті № 200 , виданою 25.03.2018 року медичним закладом, розташованим на території міста Довжанська Луганської області, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із копії паспорта померлого, свідоцтва про смерть, [PERSON] народився [INFO] у м. Свердловську Луганської області, був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] . 25.07.2019 року заявник, яка є дружиною померлого, звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

23.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] .. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що з 30.01.2004 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають ддвох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу між ними все частіше стали виникати сварки, вони зрозуміли, що подальшще спільне життя разом неможливе. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми, а тому в їх та їх дітей інтересах вирішили розірвати шлюб. Його рішення про розірвання шлюбу є остаточним, між ними вирішено питання щодо місця проживання дітей та їх участі в вихованні та матеріальному забезпеченні. Просив їх шлюб розірвати. Відповідачка відзив на позов не подала. У судовому засіданні сторони відсутні. Звертаючись до суду з позовом позивач просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила суду, що проти позову щодо розірвання їх з позивачем шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати щодо позовних вимог про розірвання шлюбу віднести на рахунок позивача, оскільки останній не просив їх відшкодувати за рахунок відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

23.09.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.12.2014 року, отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банку керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/СМС ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ\~«Приватбанк»,\~що діяв\~на підставі\~ліцензії НБУ\~№ 22\~від 29.07.2009\~року,\~а зараз\~діє на\~підставі ліцензії\~НБУ №\~22\~від 05.10.2011\~року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

23.09.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.04.2013 року, отримав кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банку керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/СМС ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ\~«Приватбанк»,\~що діяв\~на підставі\~ліцензії НБУ\~№ 22\~від 29.07.2009\~року,\~а зараз\~діє на\~підставі ліцензії\~НБУ №\~22\~від 05.10.2011\~року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

23.09.2019 року позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 23.09.2019 року до повноліття дитини. Вимоги обґрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 05.06.2003 року, який розірвано рішенням суду від 10.04.2012 року. Дитина проживає разом із нею, відповідач коштів на утримання дитини не надає. 09.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] . Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (реч. 1 ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ураховуючи наведене та визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, тому його слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

23.09.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 22 серпня 2016 року виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо з початку 2019 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 22 серпня 2016 року виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 2, стягнути судові витрати. В судове засідання позивачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в шлюбі, який був зареєстрований 22 серпня 2016 року виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .\~ Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .\~ Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім`ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

23.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21.12.1991 року, вказавши у позові, що неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В позові зазначила, що з січня 2013 року шлюбні відносини фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше подружнє життя неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 19) Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 18, 24), причини неявки суду не повідомив, заяв не надав, відзив на позов також не надходив. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 21.12.1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

23.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 124195 грн. 51 коп., яка виникла станом на 01.09.2019. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посадах провідного математика та бухгалтера. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 03.10.2019 року №466/191 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 103945 грн. 44 коп. та за сумісництвом 20250 грн. 07 коп., а всього в розмірі 124195 грн. 51 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 124195 грн. 51 коп. станом на 01.09.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 1241 грн. 95 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

23.09.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 27 січня 2014 року виконкомом Райгородської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 1. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем з грудня 2017 року шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, двічі до суду не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи не надала, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 1 (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки з грудня 2017 року, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved