overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] звернувшись до суду просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO],в розмірі 1/2частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що проживали однією сім'єю та перебували з відповідачем у шлюбних відносинах з 19.06.1999року. Від даного шлюбу у них народилися діти, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народженням дітей. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не бажає, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 07.06.1988 року в Бурштинській селищній раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, кожен має свої погляди на життя, що і призвело до розпаду сім'ї. Чоловік зовсім не приділяє увагу синові, який є інвалідом з дитинства ІІ групи, не бажає з ним спілкуватися та піклуватися про його здоров'я. Разом не проживають, тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати, залишити їй дівоче прізвище - Мосорко, і судові витрати стягнути з відповідача. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, позов задовольнити повністю. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу, позов визнає повністю, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.1988 року в Бурштинській селищній раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.1988 року (а.с.14). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 10.07.2009 року в виконкомі Бовшівської сільської ради Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 15.12.2009р.н., яка на даний час проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, виникають сімейні конфлікти. Відсутня взаємна повага один до одного, все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Тому подальше перебування в шлюбі неможливе, разом не проживають понад два роки. Просить шлюб розірвати та дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, позов задовольнити, оскільки примирення між ними неможливе. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої ним заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Також зазначив, що примирення між ними неможливе, оскільки в нього є інша сім'я. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.07.2009 року в виконкомі Бовшівської сільської ради Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 071309 від 10.07.2009 року (а.с.6). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 15.12.2009р.н. (а.с.7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Разом не проживають понад два роки. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній матеріальної допомоги на утримання дітей, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сімю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягувати з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення ними повноліття. Сторони в судове засідання не зявилися, однак надали до суду заяви, в яких: позивач підтримала свої вимоги, а відповідач визнав позов, прохали справу розглядати в їх відсутності. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері ( а.с. 7) , а батько [PERSON] (а.с.3,4,5) своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, у відповідності до ст. ст. 180, 199 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

23.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що є власником будинку №34 по вулиці Зелена в с. Сусідовичі Старосамбірського району Львівської області, в якому відповідач [PERSON] зберігає реєстрацію, хоча у будинку не проживає. Оскільки збереження реєстрації відповідача у будинку позбавляє її можливості розпорядитися ним, просить визнати [PERSON] втратившим право на користування житловим приміщенням в цьому будинку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала суду заяву, якою просила справу вирішити в її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце слухання справи був належно повідомлений, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. У відповідності зі ст. 391 цього Кодексу,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України,\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Однак, ч.2 \~ст. 405 ЦК України\~встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, житловий будинок № 34 по вулиці Зелена у селі Сусідовичі Старосамбірського району належить колгоспному двору головою якого є [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №154931, 04.11.2008 року у віці 80 років помер [PERSON]. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району від 16.05.2017 року №495, вбачається, що [PERSON], [INFO], який помер 04.11.2008 року, постійно до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Згідно даних будинкової книги, у будинку №34 по вулиці Зелена у селі Сусідовичі зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Сусідовицької сільської ради №2232 від 23.12.2016 року, [PERSON], [INFO] в селі Сусідовичі по вулиці Зеленій, 34 Старосамбірського району зареєстрований, але не проживає. Із рішення Старосамбірського районного суду від 16.11.2016 року про розірвання шлюбу вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] з березня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Таким чином, цими достовірними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] більше року за місцем реєстрації у житловому будинку [PERSON] № 34 по вулиці Зелена у селі Сусідовичі Старосамбірського району не проживає, отже його слід вважати втратившим право на користування цим жилим приміщенням. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

23.12.2016 року Володарський районний суд Донецької області ухвалив рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіна О.В. про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації, яким в задоволенні позову було відмовлено. Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 12.01.2017 року дану справу було повернуто до Володарського районного суду Донецької області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки висновок щодо розподілу судових витрат у резолютивній частині вищевказаного рішення відсутній. Сторони по справі в судове засідання не з'явилися за невідомою суду причиною, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, враховуючи, що згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою при ухваленні додаткового рішення, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Судом встановлено, що під час розгляду справи відповідачка [PERSON] просила суд стягнути з позивача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 4350 гривень і дане питання було вирішено судом, про що зазначено у мотивувальній частині судового рішення, а саме, про відсутність підстав для стягнення з позивача на користь [PERSON] витрат на правову допомогу. Також, в мотивувальній частині рішення зазначено про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 551,20 гривень за вимогу немайнового характеру. Однак резолютивна частина рішення не містить зазначення про те, що з позивача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривня, понесені відповідачкою [PERSON] витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню, а тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким доповнити резолютивну частину рішення від 23.12.2016 року і зазначити, про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 551,20 гривня, та про відмову в задоволенні вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 4350 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

23.12.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що 20.07.1999 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у справі у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис №378. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з серпня 2013 року. Подальше збереження сімї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлен належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

23.12.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, яку в подальшому уточнила та в якій вказала, що її двоюрідна сестра [PERSON], [INFO], є інвалідом 1 групи з дитинства з приводу тяжкої розумової відсталості. У звязку з захворюванням вона не розмовляє, погано орієнтується у просторі та часі, не вміє користуватися електроприладами, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заявник вказує, що постійно здійснює нагляд за сестрою. Заявник просить суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявницю опікуном. У судове засідання заявник та її представник адвокат [PERSON] не зявилася, від адвоката надійшла заява, в якій вона вказала, що на вимогах заяви наполягає та просить їх задовольнити, також просила розглянути справу у її відсутність. Представник опікунської ради Артемівської районної державної адміністрації у судове засідання також не зявилася, надала заяву, у якій зазначила, що проти задоволення вимог заяви не заперечує та просила задовольнити подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 236 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи. У частині третій статті 237 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. На підставі наданих заявником документів: копії паспортів, свідоцтв про народження заявника, [PERSON], свідоцтв про народження їх батьків, свідоцтв про укладення шлюбу (а. с. 6-7, 11-12,25, 27-31), суд приходить до висновку, що заявник [PERSON], [INFO], є двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно з висновками судово-психіатричної експертизи № 53 страждає важкою розумовою відсталістю з дитячого віку, за станом свого психічного здоровя не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, для захисту цивільних прав та інтересів потребує установи опіки над нею. (а. с. 60-62). Відповідно до ст. 16 ЦК України громадянин, який внаслідок душевної хвороби або слабоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнаний судом недієздатним. На підставі ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюються опіка. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікунська рада Артемівської райдержадміністрації вважає доцільним задовольнити заяву [PERSON] щодо призначення її опікуном над двоюрідною сестрою [PERSON] в разі визнання останньої недієздатною, що підтверджується витягом з протоколу № 1 засідання районної Опікунської ради Артемівської райдержадміністрації від 03.02.2017 року та поданням від 03.02.2017 року. (а. с. 40-41). Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

23.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 09.04.2016 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 369. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сім'я розпалася у жовтні 2016 року з причин різних поглядів на життя, непорозуміння одне одного, в зв'язку з чим були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 17). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі (а.с. 18). Судом встановлено, що між сторонами 09.04.2016 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 369 (а.с.9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сім'я розпалася у жовтні 2016 року з причин різних поглядів на життя, непорозуміння одне одного, в зв'язку з чим були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved