overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

21 січня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відовідачем зареєстрований 21 листопада 2009 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно актового запису № 39 розірвати. В обґрунтування позову зазначено, що 21 листопада 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2018 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила шлюб розірвати. Прізвище залишити [PERSON] , та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір у сумі 908 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 21 листопада 2009 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 21 листопада 2009 року. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 23 листопада 2009 року. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з квітня 2018 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

21 січня 2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 10 квітня 1991 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Великокрупільською сільською радою Згурівського району Київської області, актовий запис № 4, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON] ». Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалось, шлюбні відносини між ними припинилися, вони не змогли створити міцної сім`ї, перестали розуміти один одного. Натепер проживають окремо, тому просить шлюб між сторонами розірвати та у разі задоволення позову не стягувати із відповідача понесені нею судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, наслідки чого їй відомі та зрозумілі. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 квітня 1991 року, який був зареєстрований Великокрупільською сільською радою Згурівського району Київської області, актовий запис № 4, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Прізвище відповідача до укладення шлюбу « [PERSON] ». Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету. Примирення між сторонами не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Позивач після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. При поданні позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454,00 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Решту судових витрат за клопотанням позивача залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~21 січня [INFO] померла [PERSON] , ( свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , видане Стрюківською сільською радою Миколаївського району Одеської області 21 січня 2005 року, актовий запис № 4 ), яка до дня своєї смерті постійно проживала в с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області та склала заповіт посвідчений Стрюківською сільською радою, Миколаївського району, Одеської області 09 квітня 2003 року, реєстровий номер 32, яким заповіла [PERSON] , земельну ділянку. \~ \~ \~ \~До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,75 гектарів, яка розташована на території Стрюківської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, кадастровий номер [NUMBER] , та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] , виданого Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області. \~ \~ \~ \~Під час звернення до нотаріуса, для прийняття спадщини, нотаріусом було пояснено що, вона пропустила встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса про прийняття спадщини. Позивачка вчасно не звернулася до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим що не обізнані в діючому законодавстві та вважали, що вже є власником земельної ділянки так як померла склала на неї заповіт. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вона не обізнана в діючому законодавстві та вважали, що вже є власниками земельної ділянки. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 3 ), копією заповіту ( а.с. 4 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 - 6 ), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] ( а.с. 7 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

21 травня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області , відповідно до свідоцтва серія [NUMBER], актовий запис № 19 (а.с.4). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві , актовий запис № 2315 ). Позивач звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що з відповідачем постійно виникають непорозуміння та сварки . Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе .Втратили повагу один до одного .Разом не проживають з квітня 2014 р. Просить розірвати шлюб . Відповідач позовні вимоги визнав .Згоден на розлучення . Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя , а ст. 112 цього ж Кодексу передбачено , що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини , дитини -інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст.105 ч.3 цього ж кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення, відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам , одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення . Заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено , що сторони під час спільного життя втратили повагу один до одного . Разом не проживають .При таких обставинах збереження сім'ї [PERSON] не можливо .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

21 травня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Кудинській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 1, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на сварки, скандали, окреме проживання з червня 2016року, [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання він заявив про розгляд справи за його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила і про розгляд справи за її відсутності не заявила, хоча про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що після наданого судом 23.08.2016року строку для примирення, примирення не настало і позивач наполягає на розірванні шлюбу, спору щодо місця проживання дитини немає. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати з підстав, наведених в позовній заяві, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

21 травня 2014 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 14.05.2013 р. між ним та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE № 013000000038898, за яким боржнику відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом у сумі 10 000 грн, зі сплатою 32,0 % річних, на строк до 13 травня 2015 року. Вказали, що боржник порушив свої зобов'язання по договору і станом на 13 травня 2014 р. існує заборгованість в сумі 12 500,47 грн, яку просили стягнути, а також судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти постановлення судом рішення в заочному порядку. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, у судове засідання без поважних причин тричі, 04.06.2014 р., 16.06.2014 р. і 02.07.2014 р. не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2013 р. між Банком та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE № 013000000038898. За цим договором боржнику відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом у сумі 10 000 грн, зі сплатою 32,0 % річних, на 24 місяці, з кінцевим строком повернення 13 травня 2015 року. Судом з'ясовано, що відповідач отримав кредитну картку , на якій знаходилися грошові кошти і користувався ними, але свої зобов'язання щодо укладеного договору по поверненню боргу не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 13 травня 2014 р. складає - 12 500,47 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 9 809,17 грн; простроченої заборгованості по процентам - 2 691,30 грн. Виходячи з того, що відповідач не з'явився до судового засідання, а отже ухилилася від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] померла його тітка [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтва про народження його матері та тітки були втрачені. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], була його тіткою. Представник Довгалівської сільської ради до суду не з`явився, подав заяву у якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема, випискою з погосподарської книги №1 за 1958-1960 роки по Довгалівській сільській раді (а. с. 9), беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть а.с.6), була рідною тіткою [PERSON], [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була рідною тіткою [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності йому трудової книжки серії [NUMBER], виданої 12.12.1985 року Чернігівським радгоспом «Деснянський». В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що у вищевказаному документі при написанні дати його народження на першій сторінці « [INFO]» допущено виправлення, яке не завірено належним чином. Дане виправлення створює перешкоди у реалізації заявником своїх прав на отримання пенсії. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з'явились, через канцелярію суду від заявника та заінтересованої особи надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності та без участі представників. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявників юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 26 квітня 2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковської реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 108. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що з 2012 року він і відповідачка не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, в зв'язку із сварками, різницею характерів, різними поглядами на життя загальних прав та обов'язків, відсутністю взаєморозуміння, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 26 квітня 2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковської реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 108, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони не мають неповнолітніх дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 2012 року сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

21 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 26 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосоковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що вона і відповідач не підтримують шлюбні відносини з червня 2012 року, причиною розпаду шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між ними, постійні сварки та зловживання відповідачем спиртними напоями, а також негативний вплив на її онуку, яка проживає з нею, вважає, що їх сім'я розпалась. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 26 січня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 13, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони дітей не мають. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з червня 2012 року, не ведуть спільне господарство, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, через що виникають постійні сварки, відповідач зловживає спиртними напоями і негативно впливає на онуку позивача, яка проживає з нею, подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved