Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

23 жовтня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті, в якій заявниця просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , місце смерті - м. Луганськ. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Луганськ за наступних обставин: ракова інтоксикація. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.12.1967 Палацем Щастя м. Луганськ вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] , про що зроблений актовий запис № 1574. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Заявник зазначає, що місце смерті є тимчасово окупованою територією України, тому отримати документ, що підтверджує факт смерті, за зразками законодавства України та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» неможливо. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2021 відкрито провадження у справі. Заявнця в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час заяви повідомлена у встановленому законом порядку. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги в заяві підтримує та прохає задовольнити. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. До суду надійшли пояснення за підписом начальника відділу Сіренко Н., відповідно до яких відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заперечень щодо встановлення факту смерті не має. Просить розглядати справу за відсутності представника у зв`язку з великим обсягом роботи у відділі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані в обґрунтування заяви, дійшов висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Відповідно до даних, які містяться в довідці про причини смерті (до форми №106/ у №555, виданої для поховання) від 20.09.2021, [PERSON] , померла [INFO] у віці 82 роки, причиною смерті зазначено ракову інтоксикацію, вторинне злоякісне новоутворення легенів. Згідно з даними свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 25.09.2021, виданого Жовтневим відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис про смерть № 2085. Місто Луганськ, відповідно до розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Довідка про причини смерті (до форми №106/ у №555, виданої для поховання) від 20.09.2021, та свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 25.09.2021, виданого Жовтневим відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, видано органами на тимчасово окупованій території. Діяльність таких органів відповідно до законодавства України вважаються незаконними та документи видані такими органами є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не міг здійснити державну реєстрацію факту смерті [PERSON] . Відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. The Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, на підставі викладеного, за наявності належних та допустимих доказів, суд вважає підтвердженим факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , місце смерті - м. Луганськ, Луганської області, Україна.

Outcome: approved