overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

23 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.05.2017р. о 11 год. 02 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.05.2017р. о 11 год. 02 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Богданової І.О. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, іспитує обмани сприйняття, сам із собою розмовляє. Безпричинно сміється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

23 травня 2017 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким встановлено юридичний факт належності 12/50 частин домоволодіння № 31 по вул. Водостічна в м. Дніпропетровську Артеменко [PERSON], померлої 12 січня 2014 року, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом (після смерті її чоловіка, [PERSON], померлого 12 травня 2009 року), яке їй було видано 08 липня 2010 року\~ Другою Дніпропетровської державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером № 2-771. Визнано за [PERSON] право власності на 12/50 часток домоволодіння № 31 по вул. Водостічна в м. Дніпропетровську, яке складається з А-1, житлового будинку, житловою площею 49.6 кв.м.. загальною площею 87.8 кв.м., Б, В, В1, Д літніх кухонь, під Б погребу, Г, Е, Л, М, О, П сараїв, Р, С,\~ Т, Ф, Ч сараїв, Х сараю (тимчасового),\~ Ж гаражу, З, Н убиралень, Ц, Ш, душів, Щ навісу, № 1-9, I, II, Г споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 12 січня 2014 року. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року звернуто увагу на те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що по даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

23 травня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення.(а.с. 37) Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (про що свідчать поштові повідомлення а.с. 43, 46) відповідач не з`явилася до суду, не повідомила про причини неявки. З'ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. 01.02.2011р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 3200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 15443.14 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 30.04.2017р. заборгувала ПАТ КБ «Приватбанк» 15443.14 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

23 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олексієво-Дружківської територіальної громади в особі Олексієво-Дружківської селищної ради про поновлення строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 27 березня 2016 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 жовтня 1993 року. [PERSON] доводиться рідним сином спадкодавця, а тому є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України не має. Свідоцтва про право на спадщину також не видавалося. Фактично [PERSON] після смерті матері мешкає у її квартирі. Вчасно позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців від дня смерті [PERSON] тому що вважав, що оскільки він мешкає у квартирі матері, то вважав себе повноправним спадкоємцем. Позивач [PERSON] просить суд визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 27 березня 2016 року. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляну справи сповіщений належним чином: судовою повісткою. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Представник Олексієво-Дружківської селищної ради у судове засідання не з'явився. Селищний голова [PERSON] надав до суду клопотання про розгляд справи без присутності представника ради. Заперечень проти позовних вимог не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON] є поважними, у звязку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з дати набрання чинності рішенням суду. В частині поновлення [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті матері суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ст. 1272 ЦК України передбачає не поновлення строку для прийняття спадщини, а саме визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

23 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 липня 2001 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у виконкомі Тростянської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинено на початку травня 2017 року, спільне господарство не ведеться з відповідачем проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, доньку-[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та доньку-[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили в травні 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

23 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 19.11.2005 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство з відповідачем не ведуть з лютого 2017 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, вказав, що спільно господарство не ведуть з лютого 2017 року та просив строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 19.11.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19.11.2005 року, серія 1-БВ № 011428, актовий запис № 2268. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 178379. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з лютого 2017 року, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

23 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 30.08.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство з відповідачем не ведуть. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, вказав, що спільно господарство не ведуть та просив строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 30.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.08.2014 року, серія 1-БВ № 126485, актовий запис № 1681. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 262396. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

23 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 31.08.1996 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Від даного шлюбу у подружжя є троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Вказала, що за наданий судом строк для примирення вони з відповідачем не примирились. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 31.08.1996 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 31.08.1996 року, серія 1-БВ № 012262, актовий запис № 1199. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 070881, малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 063684 та малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 172589. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2017 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном чотири місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач вважає, що збереження сімї є неможливим. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача в дохід держави згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

23 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 08 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Причиною розпаду сімї, є те, що у сторін виникають сварки внаслідок того, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, а постійно влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей, що ображає її честь і гідність, в результаті чого втрачено кохання та взаємоповага. Від подружніх відносин у сторін є неповнолітня донька [PERSON] [INFO]. Вказує, що подружні відносини між сторонами припинилися з вересня 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Заперечує щодо примирення з відповідачем спору про спільне майно немає, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте від представника [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, сплату судового збору просить з відповідача не стягувати, після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16 лютого 2004 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 08 (а.с.4). Від подружніх відносин у сторін є неповнолітня донька [PERSON] [INFO] (а.с.8). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України при розподілі судових витрат судом враховується заява позивача, згідно якої остання просить судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного,

Outcome: approved