overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

22.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин (а.с. 4-5), яку 21.10.2014 р. уточнив (а.с. 28-29) та просив встановити, що [PERSON] є його батьком, посилаючись на те, що він є сином [PERSON], померлого [INFO]., що виникли розбіжності в його прізвищі в паспорті та прізвища батька в свідоцтві про смерть, що змусило його звернутися до суду, т.я. виникли перешкоди в оформленні спадщини після смерті батька. В судове засідання не з'явились заявник та заінтересовані особи. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити (а.с. 37). Заінтересовані особи подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, про відсутність заперечень (а.с. 40, 42). Судом винесено ухвалу про розгляд справі у відсутності заявника, заінтересованих осіб. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] помер батько заявника [PERSON], [INFO], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 квартири [ADDRESS] (а.с. 6-8, 10-13, 30-34). Заявник своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав лист про необхідність встановлення факту родинних відносин з померлим із-за розбіжностей в написанні прізвища (а.с. 9, 35). Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, якщо від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

22.09.2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 28.09.1984 року у виконавчому комітеті Шарапанівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 11. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.09.1984 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки понад п'ятнадцять років вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить його інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутність, позивач у свої заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

22.09.2014 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що відповідач не працює, шлюбні відносини припинено, син проживає з нею та потребує допомоги. Крім того просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини, яка виявила бажання в подальшому займатися в секції плавання Позивач подала до суду заяву про підтримання позову. Відповідач [PERSON] подав до суду письмові заперечення, частково визнав позов на суму 350 грн. аліментів щомісяця. Посилається на відсутність роботи та доходу, стягнення з нього аліментів також на неповнолітню доньку [PERSON], 2006 р.народження в розмірі 1/4 частини заробітку, догляд хворих матері-інваліда та бабки. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат - відмовити. Судом встановлено відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України, що не потребує доказуванню, довідкою з місця проживання, свідоцтвом про народження а.с.2-6, що син сторін [PERSON], 2011 р.народження, проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов'язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути нижчим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено рішенням суду від 04.06.2008 р. то з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина доньки [PERSON], 2006 р.народження в розмірі 1/4 частини заробітку. При відсутності доходу відповідача, сплаті аліментів на одного утриманця, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути аліменти в розмірі 350 грн. на місяць, в тому розмірі який визнане відповідач, але не нижче 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов стосовно стягнення додаткових витрат є неконкретним, та таким, що суперечить закону. Розмір участі одного з батьків в додаткових витратах на дитину в разі спору вирішується судом відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України, повинні враховуватись особливі обставини, до яких зайняття плаванням не відноситься. Крім того обставини на які посилається позивач не виникли, а можуть виникнути в майбутньому, і самі позовні вимоги є неконкретними. Оскільки позов задоволено частково, та позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. згідно ст.81,88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

22.09.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21.02.2006 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через непорозуміння і несумісність характерів, на грунті чого виникали сварки. З березня 2009 р. проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують і не поновлювали їх, спору про поділ майна не виникає. В теперішній час має намір створити нову сім'ю. Дитина проживає з батьком і питання утримання дочки вирішили у добровільному порядку. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що з дружиною не проживають з 2009 р., шлюбні стосунки не поновлювали і наміру не мають. Він має намір створити нову сім'ю. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21 лютого 2006 р. у виконкомі Вишнівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис № 50 (а.с. 4, 5). Шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2009 р. і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають окремо і мають намір створити нові сім'ї, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній, а питання утримання дитини вирішено батьками у добровільному порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

22.09.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29.10.2011 р. з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через вживання чоловіком наркотичних засобів, заради збереження сім'ї намагалася вплинути на нього, але він не реагував, на грунті чого виникали постійні сварки, тому з квітня 2013 р. подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Спору про поділ майна не виникає, а питання утримання дитини вирішено у судовому порядку. Просить залишити їй шлюбне прізвище. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 87 від 11.11.2014 р., в судове засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 29 жовтня 2011 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 316 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2013 р. і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що подружжя проживають окремо, шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Спору про поділ майна не виникає, питання утримання дитини вирішено у судовому порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, адже заперечень проти позову відповідач не надав, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

22.09.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON], який було розірвано 27.07.2012 р., мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, з 15.01.2012 р. проживають окремо. Відповідач працює і має стабільний заробіток, задовільний стан здоров'я та не має на утриманні інших членів родини. Просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON]. В теперішній час працює помічником машиніста в П'ятихатському локомотивному депо, отримує доходи, з яких добровільно через бухгалтерію підприємства сплачує належні 25 % заробітку на утримання дитини, однак не заперечує проти примусового їх стягнення. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], актовий запис № 140, батьками якого є сторони (а.с. 4, 6, 7). Батько утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] не виконує у повному обсязі, працює, за станом здоров'я може надавати допомогу, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дитини і можливості його матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179- 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

22.09.2014р. в суд поступила позовна [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач вказує, що 06.11.1997р. уклала шлюб з відповідачем та від шлюбу в них народилось двоє дітей, а саме : син [PERSON] [INFO]. та донька [PERSON] [INFO]. які проживають з позивачкою. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає дітям , а тому просить позов задоволити повністю. В судовому засіданні Позивачка позов підтримала повністю з підстав викладених позові та додатково вказала , що діти хворіють та їм необхідне належне утримання. Відповідач в суді позов визнав та просив стягувати меншу суму яка становить 800 грн. на двоїх дітей так як він ніде непрацює та допомагає мамі пенсійного віку. Поясненнями Позивача та відповідача та дослідженими судом доказами доведено, що позовні вимоги частково підставні та підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі який зареєстрували 06.11.1997р.. Від спільного проживання мають сина [PERSON] [INFO]. та доньку [PERSON] [INFO]. які проживають з позивачкою (а.с. 3-5).. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач не утримує та не надає матеріальної допомоги своїм дітям, зважаючи на те , що позивач ніде непрацює та перебуває в скрутному матеріальному становищі, а відповідачка працює неофіційно на посаді секретаря, суд вважає що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі 600 грн. на кожну дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

22.09.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.14). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 23 липня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають двох спільних дітей - малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, протягом тривалого часу вони проживають окремо, ведуть окреме господарство. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин суд, враховуючи заяву позивача, на місці ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 23 липня 2009 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом Серія [NUMBER] від 13.11.2014 року. Від шлюбу мають двох спільних дітей - малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON] є матір'ю його померлої дружини [PERSON], посилаючись на те, що в свідоцтві про народження його дружини прізвище матері зазначено не [PERSON], а [PERSON]. Вказана обставина унеможливлює прийняття спадщини за законом після смерті дружини. В судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву та наполягає на її задоволенні. Представники заінтересованих осіб до суду не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, подали заяви про відсутність заперечень щодо поданої заяви та розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши учасника процесу, дослідивши обставини справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], спадкоємцем померлої є її чоловік [PERSON], який звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Неуспадкованою залишилася земельна ділянка (пай), площею 1,80 га, розташована на території Ружичанської сільської ради Хмельницького району та яка була фактично успадкована померлою після смерті її матері [PERSON], але не оформлено правоустановлюючі документи через розбіжності в написанні імені матері в свідоцтві про народження [PERSON] Підтвердженням того, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] є свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що прізвище дружини не змінювалося; свідоцтво про народження [PERSON], де батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] ; довідками Ружичанської сільської ради про те, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа; довідками Ружичанської сільської ради про спільне проживання [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про право на спадщину; відповідю нотаріуса від 11.09.2014 року про те, що спадкову справу після смерті [PERSON] заведено за заявою [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

22.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved