Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

22.06.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив: - встановити юридичний факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] без державної реєстрації з листопада 2002 року по 01 червня 2011 року; - визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Чкалова, 30 смт. Нові Санжари Полтавської області та визнати за [PERSON] право власності на ? частину вказаного житлового господарства; - визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки площею 0,11 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та розташована по вул. Чкалова, 30 смт. Нові Санжари відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 678400, виданого 19.06.2007 року та визнати за [PERSON] право власності на ? частину вказаної земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що з листопада 2002 року позивач та відповідачка [PERSON] почали проживати разом однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. 21 липня 2006 року на підставі договору купівлі продажу відповідач [PERSON] за рахунок спільних з позивачем сімейних заощаджень, придбали житловий будинок з господарсько побутовими будівлями по вул. Чкалова, 30 смт. Нові Санжари. При реєстрації вказаної домобудівлі відповідач одна набула права власності на нерухоме майно в цілому. Через відсутність реєстрації шлюбу не було враховано права спільної сумісної власності позивача на цю домобудівлю. В подальшому відповідачка стала власником земельної ділянки площею 0,11 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована по вул. Чкалова, 30 смт. Нові Санжари. З цих підстав змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом \~за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними \~та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 \~ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, \~у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 60 ч.2 СК України зазначає, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 74 ч.1 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як вбачається з договору купівлі продажу від 21.07.2006 року продавець [PERSON] в собі представника продала, а покупець [PERSON] купила житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, що знаходиться в смт. Нові Санжари Полтавської області по вул. Чкалова, 30, та земельну ділянку площею 1100 кв.м. на якій розташовані зазначені обєкти нерухомості, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.8). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.08.2007 року, власником будинку по вул. Чкалова, 30 смт. Нові Санжари, Новосанжарського району, Полтавської області є [PERSON] (а.с.10). Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду (інвентарний номер 1150, реєстровий номер 8/960), який знаходиться смт. Нові Санжари Полтавської області, вул. Чкалова, № 30, власником є [PERSON] (а.с.5-7). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 678400, виданого 19.06.2007 року, [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 21.07.2006 року № 976 є власником земельної ділянки площею 0,11 га у межах згідно з планом, що розташована смт. Нові Санжари, вул. Чкалова, 30, Новосанжарського району, Полтавської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с.11). Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 142571, виданого 17 травня 2016 року Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 червня 2011 року, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] ( а.с.13). Згідно довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради № 2011 від 14.06.2016 року, [PERSON] дійсно проживає та зареєстрований у [INFO] (а.с.15). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з наведеного та оцінивши всі обставини справи суд вважає, що можливо задовольнити вказаний позов. Судові витрати віднести на рахунок держави, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи і звільняється від сплати судового збору.

Outcome: approved