Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

22.09.2017 року [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві власності належить будинок, який розташовано за адресою: вул. Авіаційна, 20 у м. Дружківка Донецької області. В даному будинку крім нього також зареєстровані його колишня дружина - [PERSON], [INFO] та її донька від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року відповідачі [PERSON], [PERSON] в будинку не мешкають, комунальні послуги не сплачують, господарством не займаються. В будинку немає їх речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідачі не бажають. Просить захистити його право власності на майно, а саме будинок, який розташований в м.Дружківка по вул. Авіаційній, 20, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. З огляду на це, відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Будинок, який розташовано за адресою: вул.Авіаційна, 20 у м. Дружківка Донецької області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування будинку від 17 грудня 2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON], № 12238 (а.с.16) . Згідно зі ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований у спірному будинку за адресою: вул. Авіаційна, 20 у м. Дружківка Донецької області, 18.03.2014 року, відповідач [PERSON], [INFO] - 18.03.2014 року, що підтверджується довідкою виконкому Дружківської міської ради та домовою книгою (а.с.23,38). Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням. Як вибачається із позовної заяви відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в будинку за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Авіаційна, 20 з вересня 2016 року, особистих речей в будинку немає, господарство не ведуть. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Звертаючись до суду з позовом 22.09.2017 року [PERSON] просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що вони не проживають у спірному будинку з вересня 2016 року, тобто понад рік. Виходячи із змісту частини 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірний будинок у позивача виникло з моменту державної реєстрації на будинок 17.12.2002 року за договором дарування будинку від 17 грудня 2002 року (а.с.14). Тобто на час звернення власника будинку до суду (22.09.2017 року) з позовом про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в спірному будинку, у власника було таке право. З зазначеного в позові моменту минуло понад один рік, як відповідачі в спірному житловому приміщенні відсутні, а тому є усі правові підстави для визнання їх, такими, що на час звернення позивача до суду втратили право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідачі не мешкають у будинку №20 по вул. Авіаційній у м.Дружківка, не сплачують комунальних платежів, не ведуть ніяких господарських робіт, не мають права власності на частину вказаного будинку позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved