Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

22 травня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02 грудня 2012 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину та 01 лютого 2014 року їй були видані свідоцтва на частку житлового будинку та грошові заощадження Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою. До спадкового майна чоловіка також відносяться земельні ділянки, розташовані по вул.Освітянській, 26 у м.Полтаві : кадастровий номер 5310137000:18:008:0375 площею 0,1000 га та кадастровий номер 5310137000:18:008:0376 площею 0,0356. Вказані земельні ділянки знаходяться у спільній сумісній власності [PERSON] та у покійної [PERSON], яка померла 23 жовтня 2016 року. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] є відповідач у справі [PERSON]. 20 грудня 2016 року постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частки земельних ділянок після смерті чоловіка, так як частка покійного у спільному майні не визначена. З цих же підстав [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті [PERSON] Таким чином, вона позбавлена можливості позасудовим шляхом отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно , не визначивши частки померлих. Позивач просить визначити, що частки померлого [PERSON] та померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що розташована у м.Полтаві, вул.Освітянська,26, яка має цільове призначення для ведення садівництва, площею 0,0356 га, кадастровий номер 5310137000:18:008:0376, та на земельну ділянку що розташована у м.Полтаві, вул.Освітянська,26, яка має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310137000:18:008:0375, складають по 1/2 частки кожному. У судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Представник Четвертої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представники, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ксерокопією державного акту серії ЯЛ № 231284, виданого на імя [PERSON], земельна ділянка, площею 0,1000 га, що розташована по вул.Освітянській,26 у м.Полтаві, кадастровий номер 5310137000:18:008:0375 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]( а.с.14,17). Згідно зі ксерокопією державного акту серії ЯЛ № 231285, виданого на імя [PERSON], земельна ділянка, площею 0,0356 га, що розташована по вул.Освітянській,26 у м.Полтаві, кадастровий номер 5310137000:18:008:0376 з цільовим призначенням для ведення садівництва належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]( а.с.15,16). [PERSON] помер 02 грудня 2012 року , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про його смерть від 03 грудня 2012 року ( а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому вищезазначені земельні ділянки. Як вбачається з постанови державного нотаріуса від 20 грудня 2016 року № 1655/02-31 ( а.с.8) 25 січня 2013 року була відкрита спадкова справа № 26/2013 року до майна померлого 02 грудня 2012 року [PERSON] та спадщину прийняла дружина померлого [PERSON], інших заяв в спадковій справі немає. 01 лютого 2014 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на частку житлового будинку та на грошові заощадження. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки відмовлено, так як частки земельних ділянок, що є спадковим майном, є невизначеними. Згідно з постановою державного нотаріуса від 27 квітня 2017 року № 518/02-31 ( а.с.9) 12 листопада 2016 року була відкрита спадкова справа № 225/2016 року до майна померлої 23 жовтня 2016 року [PERSON] та спадщину прийняв за заповітом [PERSON], інших заяв в спадковій справі немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки відмовлено, так як частки земельних ділянок, що є спадковим майном, є невизначеними. Як убачається зі ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2014 року та ксерокопії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою : м.Полтава, вул. Освітянська, 26, який розташований на приватизованій земельній ділянці, успадкованої після смерті [PERSON] ( а.с.5,6). Відповідач [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою : м.Полтава, вул. Освітянська, 26, який розташований на приватизованій земельній ділянці, успадкованої після смерті [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 липня 2017 року та ксерокопією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У відповідності до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 89 Земельного кодексу України\~передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласникам земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідно до часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які належали померлим [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/2 частині, які були успадковані позивачем та відповідачем, та те, що їм на праві спільної сумісної власності належали земельні ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва, частки співвласників земельних ділянок є рівними та кожному з них належить по 1/2 частки земельних ділянок. На підставі викладеного,

Outcome: approved