Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

23 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у частці від доходу, в якій зазначила, що з 2009 року по грудень 2018 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від шлюбу мають синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що відповідач працює у в ФГ «Володимир», матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив позовну заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив врахувати, що на його утриманні є малолітня дитина від іншого шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2009 року по грудень 2018 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання мають синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Діти проживають разом з позивачкою [PERSON] та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи, що на утриманні позивачки перебувають сини, а відповідач не надає матеріальну допомогу на їх утримання, проте згідно з вищезазначеними нормами закону зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, з метою захисту інтересів дітей, створення їм необхідних умов для всебічного розвитку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

Outcome: approved