Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

23.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Верхівцевської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Заповіту вона не складала, а тому після її смерті належне їй майно отримав у спадщину її чоловік - [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав з останньою. [INFO]. помер і її батько - [PERSON]. Для отримання спадщини, яке складається з житлового будинку [ADDRESS], вона звернулася до державного нотаріуса. Але згідно постанови від 22.12.2014р. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк, на підставі чого просить визначити для неї додатковий строк для подання до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька - [PERSON], що помер [INFO]. у м. Верхівцево. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що вона несвоєчасно звернулася до нотаріальної контори, оскільки працювала за межами Верхньодніпровського району. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглядати справу за відсутністю представника ради (а.с.15). Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] р. померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 14.02.2003 р. виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 4). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08.12.2005 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] (а.с.11) та Свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] 22 грудня 2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 грудня 2014 року, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашова Г.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини (а.с. 11). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, а саме на те, що вона вважала, що батько залишив усе своє майно іншім особам. В судовому засіданні зазначала, що вона працювала. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд неодноразово, роз'яснював позивачці положення ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, проте доказів, що підтверджують неможливість звернення позивачки до нотаріальної контори у зв'язку з перебуванням на роботі за межами Верхньодніпровського району, суду не надано. Суд вважає неповажною причиною пропуску строку для прийняття спадщини через відсутність у позивача інформації щодо розпорядження спадкодавця своїм майном, тобто по суті через відсутність інформації про спадкову масу, з огляду на наступне. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у Постанові від 26 вересня 2012 року у справі N 6-85цс12, якщо спадкоємець не скористався правом на прийняття спадщин через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Оскільки позивачем не доведена існування інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для прийняття спадщини, а відсутність інформації про спадкову масу не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, то позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи, що позивачеві відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав не обґрунтованості позовних вимог, що виключає стягнення судових витрат з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, то зазначені витрати відносяться за рахунок позивача.

Outcome: dismissed