Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-27 00:00:00

23.07.2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років з [PERSON] з метою реалізації спадкових прав, як спадкоємцем 4 черги за законом, після смерті [INFO] останньої. В судовому засіданні заявниця [PERSON] повністю підтримала заяву і пояснила, що у 1997 році забрала проживати до себе [PERSON] , яка проживала по сусідству та не мала родини, так як остання за станом здоров`я потребувала стороннього догляду. На даний час вона має намір успадкувати майно після померлої, в зв`язку з чим їй необхідно встановити зазначений факт. Представник заінтересованої особи - Батуринської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. Вислухавши заявницю, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] , починаючи з 1997 року і по день смерті [PERSON] - по [INFO] проживала разом з останньою однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України «У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення». Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до [INFO] ». Згідно з абз. 1,2 п. 21 вищезазначеної ППВСУ «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо». За приписами ст. 1264 ЦК України «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини». Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить право на земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) ЧН № 0096548 (а.с. 7), право на яку, як спадщину після померлої [PERSON] , має намір оформити заявниця [PERSON] . За повідомленням державного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Кухти Т.О. спадкова справа щодо померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався з заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті (а.с. 18) В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою заявниці у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність підтвердження щодо належності до кола спадкоємців та доказів прийняття спадщини після померлої [PERSON] , внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (а.с. 8). Зі змісту повідомленням виконавчого комітету Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області від 01.06.2021 року № 569 вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою в [ADDRESS] , але фактично з 1997 року до дня смерті проживала з [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] ( а.с.6). Згідно ст. 79 ЦПК України «Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи». Відповідно до ст. 80 ЦПК України «Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання». Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, факт, який просить встановити заявниця, підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає право реалізувати спадкові права і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved