Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

23.12.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], третя особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування позову вказала, що вона є донькою [PERSON], померлої у 2003 році та [PERSON], померлого у 2004 році. 26.04.1998 року позивач виїхала для роботи та проживання до Сполучених Штатів Америки, де мешкає і по цей час. [PERSON] перебуває на тимчасовому обліку в Генеральному консульстві України в Нью-Йорку (США). Влітку 2014 року позивач дізналась про те, що її батьки померли, після їх смерті залишилось спадкове майно - трикімнатна квартира [ADDRESS]. Батьки позивача мешкали разом з її братом - [PERSON], тому останній фактично прийняв спадщину. [PERSON] не прийняла спадщину після смерті своїх батьків у встановлений законом строк, так як безвиїзно знаходилась у Сполучених Штатах Америки і не була повідомлена про смерть батьків. В зв'язку викладеним, позивач просить визнати причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважною та надати їй додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батьків - [PERSON], померлої [INFO] та [PERSON], померлого [INFO] до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, жодних доказів та заперечень по суті позову не надав. Третя особа - представник Шостої Запорізької державної нотаріальної контора у судове засідання не з'явився, на запит суду надано спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] та заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню за наступними підставами. Свідоцтвом про народження на ім'я [PERSON], виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [NUMBER] від 28.11.2014 року підтверджено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 27.11.1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00014768834 від 27.11.2014 року (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть [NUMBER] від 11.12.2014 року (актовий запис № 4996), місце смерті: м. Запоріжжя, місце реєстрації: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 5). Відповідно до інформації, наданої державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, після померлої [INFO] [PERSON] заводилась спадкова справа № 937/2003, з заявою до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом у встановлений строк звернувся [PERSON], 1961 року народження та 20.07.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\12 частку квартири [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть [NUMBER] від 11.12.2014 року (актовий запис № 307), місце смерті: м. Запоріжжя, місце реєстрації: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 6). З копії спадкової справи № 481/2004, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] встановлено, що з заявою про прийняття спадщини за законом у встановлений законом строк звернувся [PERSON], 1961 року народження та 20.07.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\4 частку квартири [ADDRESS]. Відповідно до копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] від 17.06.1997 року на ім'я [PERSON] та візи [NUMBER], остання 28.04.1998 року виїхала за кордон (а.с. 9-11). та прийнята на тимчасовий консульський обліку в Генконсульстві України в Нью-Йорку (США) (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Частина 5 статті 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пункт п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7, зазначає, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Сукупність досліджених доказів свідчить про можливість визнання пропущеного позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки зазначені нею докази не спростовуються матеріалами справи, що є підставою для визначення їй, як спадкоємиці за законом, додаткового строку на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків - [PERSON], померлої [INFO] та [PERSON], померлого [INFO], тому її позов підлягає задоволенню, так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні. Спадкоємиць після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи вищевикладене, той факт, що [PERSON] не є єдиною спадкоємицею за законом, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці, оскільки такий строк буде достатнім для реалізації позивачем свого права на подачу заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved