Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

24.02.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті його тітки [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є племінником [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме квартира [ADDRESS] , яка належала померлій. Так, 17.12.1997 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] квартиру. З метою прийняття спадщини позивач звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а в подальшому із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Разом з тим, оскільки постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин того, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи та держана о=реєстрація права власності, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 26.02.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 01.09.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили та відзиву не подали. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явились, відзиву не подали, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши сторону позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 17.02.1998 р. [PERSON] , на випадок своє смерті, зробила розпорядження за яким належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , що підтверджується заповітом посвідченим державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., який зареєстрований в реєстрі за №с2-376. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко О.М., 18.10.2016 р. заведена спадкова справа за заявою [PERSON] та [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 11.12.2018 р., яке набрало законної сили, визначено [PERSON] додатковий строк, достатній для поданням ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю у два місяці. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Генератор» 17.12.1997 р., вбачається, щоквартира [ADDRESS] належить на праві [PERSON] . Як встановлено судом, що 17.02.1998 р. [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] вищевказану квартиру. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, 18.11.2019 р., [PERSON] як спадкоємець після смерті [PERSON] за заповітом з метою прийняття спадщини звернувся у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса КМНО Литвиненко О.М. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копії матеріалів спадкової справи від 23.06.2016 року № 02-14. Постановою приватного нотаріуса КМНО Литвиненко О.М. від 20.11.2019 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно зі ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Судом приймається до уваги, що відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідноз пп.4.18 п.4 Глави 10 Розділу ІІ зазначеного вище порядку за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом порядку, що залишилась після смерті [PERSON] , а саме квартира [ADDRESS] , що належала останній на праві приватної власності, при цьому, приймаючи до уваги, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з 28.09.2016 року, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а саме визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] , які належала на праві власності [PERSON] померлій [INFO] . Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6559,24 грн. 24 у рівних частках, а саме по 3279,62 грн. з кожної.

Outcome: approved