Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

24.02.2014 року до суду надійшов вищевказаний позов, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і в якому позивачка, просить розірвати укладений нею з відповідачем шлюб, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, а також, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на наявність у нього наміру зберегти сім'ю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб від 19.02.2010 року, сторони 19.02.2010 року зареєстрували шлюб. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про зміну прізвища від 02.04.2013 року, позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 25.03.2010 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, вона з відповідачем сімейно-шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не веде і наміру поновлювати шлюбні відносини із відповідачем, не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. Наявність лише у самого відповідача наміру на збереження шлюбу без згоди на це позивачки, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу. Заперечувала позивачка і проти надання строку для примирення, посилаючись на відсутність у неї наміру на збереження шлюбу з відповідачем. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати та витрати при реєстрації розірвання шлюбу, позивачка просила покласти на неї. У зв'язку з тим, що при подачі позовних вимог про стягнення аліментів, позивачка була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved