Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

21 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 05.11.2014 року Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №5. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. З жовтня 2015 року вони в шлюбі не живуть. Відповідач тривалий час систематично зловживає алкогольними напоями, неодноразово наносив їй побої, погрожував фізичною розправою, принижував її як жінку, поводився брутально. Зрештою, за вимогою позивача, він залишив сім`ю і переїхав на постійне місце проживання до своїх родичів в с. Тетевчиці Радехівського району Львівської області. Отже, майже вже як три роки їхній шлюб фактично розпався. Підстав сподіватися на примирення між ними не має. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON] , який зареєстрований 05.11.2014 року Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №5. У судове засідання позивач не з`явився, подала суду заяву в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.11.2014 року Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області 05.11.2014 року (а.с.4). Під час шлюбу, у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , від 12 березня 2015 року, та син [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , від 30 серпня 2016 року (а.с.5,6). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved