Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

23.05.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Виконком Тернівської районної у місті ради, про надання дозволу неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], на виїзд за межі України. В обґрунтування вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2010 по 22.02.2013. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з позивачем. В даний час позивач підтримує дружні стосунки зі своїм знайомим, який є громадянином [PERSON] та який запросив позивача з сином до себе в гості в [PERSON] та який готовий взяти на себе всі витрати на дорогу, а також всі витрати на їх утримання під час перебування в [PERSON], на обстеження і оздоровлення малолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває на обліку з приводу захворювання очей, Відповідач, як батько дитини, повинен дати згоду на видачу синові проїзного документу та на його виїзд за кордон, але він проти цього, свою відмову нічим не мотивує та вимагає виплатити йому за згоду суму грошей, тому позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх та сина прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи виконкому Тернівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення даного питання залишає на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, зі згоди позивача позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2010 по 22.02.2013, - а.с.5, 6. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], - а.с. 4, який згідно довідки №20 від 20.05.2016, виданою Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою, проживає з позивачем по вул. А. Головка, 24/57 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, - а.с.10. Як встановлено судом, позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог надала суду документи, що свідчать про розірвання шлюбу та сімейних відносин з батьком дитини, постійне місце проживання матері та дитини, окремо від батька. Згідно ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати її гідність. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 11.07.2007 року «Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянина ми України», перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або у супроводі осіб, уповноважених ними. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, здійснюється у разі пред'явлення нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, суд вважає, що відсутність та неможливість отримання згоди відповідача [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення документів, та виїзд дитини за кордон суперечить ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», є такою що суперечить інтересам дитини, її духовному і моральному розвитку, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.7, 155 ч.ч.1, 2 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 11.07.2007 року «Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянина ми України»,

Outcome: approved