Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

23 квітня 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач 06 серпня 2015 року о 08 годині 30 хвилин рухаючись на автодорозі Костянтинівка-Артемівка, керуючи транспортним засобом Renfult Master державний номерний знак [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення із автомобілем [NUMBER], що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На дату скоєння цієї пригоди, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2015 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить ДП «НЕК Укренерго». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до звіту від 01 жовтня 2015 року про оцінку автомобіля [NUMBER] складає 24\~774,85 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпілий звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою для отримання відшкодування. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 27 травня 2016 року здійснило виплату потерпілій особі в розмірі 22\~495,71 гривень. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 27 травня 2016 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, який залишено без задоволення. Просить стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 22\~495,71 гривень та судовий збір в сумі 1762,00 гривень. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надав (а.с.28, 34). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, до судового засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.36). Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Як вбачається з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні суд встановив наступне. Судом встановлено, що 06 серпня 2015 року о 08 годині 30 хвилин [PERSON] рухаючись на автодорозі Костянтинівка-Артемівка, керуючи транспортним засобом Renfult Master державний номерний знак [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення із автомобілем [NUMBER], внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. [PERSON], згідно постанови Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2015 року № 243/9434/15-п, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого\~ст.\~124\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. Постанова набрала чинності 09 жовтня 2015 року (а.с.7-8). Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На момент ДТП відповідач не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] застрахована за полісом № АЕ/2513861 (а.с. 9). Судом встановлено, що позивач 27 травня 2016 року перерахував на розрахунковий рахунок власника автомобіля [NUMBER] за шкоду, заподіяну в результаті вищезазначеної ДТП, грошові кошти в сумі 22\~495,71 гривень (а.с. 13). Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про компенсацію зазначених виплат, однак до теперішнього часу відповідач не компенсував позивачу ці виплати (а.с. 23), у зв'язку із чим, підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 41.1, 41.4\~ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Разом з тим\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 вищезазначеного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі\~ст. 980 ЦК України\~та\~ст. 4 Закону України «Про страхування»\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно із\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі вищевикладеного, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 гривень 00 копійок (а.с.1-2).

Outcome: approved