Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

22.10.2019 року [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] , згідно з яким позивачка просила ухвалити судове рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що їй належить на праві власності вищевказаний житловий будинок. У вказаному будинку разом з нею також проживав та був зареєстрований її син, відповідач у справі [PERSON] . Однак, починаючи з 2002 року відповідач припинив проживати у її будинку та вибув проживати до АР Крим і до цього часу проживати у будинок не повертався. Особисті речі відповідача в будинку відсутні, поштова кореспонденція на вказану адресу на його ім`я не надходить. Протягом відсутності відповідача без поважних причин, останній комунальні послуги не сплачував, допомогу на утримання будинку не надавав, у зв`язку з чим порушуються її права, як власниці житлового будинку. При цьому, наявність реєстрації відповідача у її будинку, заважає оформити субсидію на компенсацію витрат зі сплати комунальних послуг, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. 30.10.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу відзив на позов, згідно якого пред`явлений до нього позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вказав, що з 2002 року по теперішній час він постійно проживає по [ADDRESS] . На спірну житлову площу у будинку [ADDRESS] він не претендує. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 10.11.2000 року державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори за р./№ 2145, власником житлового будинку [ADDRESS] ,є позивачка [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з даних будинкової книги, за порядковим номером 2 мається запис про реєстрацію 16.12.2000 року у вищевказаному будинку відповідача у справі - [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Проте, як слідує з письмових пояснень відповідача, що також підтверджується комісійним актом обстеження домоволодіння [PERSON] , проведеного Новобузької міською радою 21.10.2019 року, у вказаному житловому будинку відповідач [PERSON] припинив проживати ще з 2002 року (а.с.6). Як встановлено при судовому розгляді справи [PERSON] добровільно покинув вказане приміщення і вибув проживати за іншою адресою. Позивачка перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачеві [PERSON] , який доводиться їй сином, не чинила. Згідно положень ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до вимог 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що у разі відсутності члена сімї без поважних причин, житлове приміщення зберігається на протязі одного року, у зв`язку з чим, зважаючи на те що відповідач [PERSON] не проживає у будинку позивачки без поважних причин понад встановлені строки, останнього слід визнати таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням в цьому будинку. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. На стягненні з відповідача судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved