Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

23 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом та послалась на те, що з 28.08.2004 року вона з відповідачем знаходилась в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приазовського районного суду Запорізької області 08.11.2016 року було розірвано. Від шлюбу з [PERSON] у них є спільна дитина, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В житті дитини, вихованні та розвитку ніякої участі на приймає, що ставить її в край скрутне матеріальне становище. Дитина хворіє, потребує витрат на лікування, розвиток на дошкільний та творчий. Всі додаткові витрати несе вона. Відповідач проживає та працює у місті Маріуполі (ПАО «ММК ім.Ілліча» «Метінвест») у відділі «Охорони праці» та має можливість виплачувати аліменти, оскільки працює на постійній роботі. Тому позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову і до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, через канцелярію Приазовського районного суду Запорізької області надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином сповіщений про день та час розгляду справи телефонограмою (а.с. 27). Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], на підставі свідоцтва про народження, виданого 01 липня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації народжень 01.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 702 (а.с.9), але добровільно обов'язок по її утриманню не виконує, донька проживає з позивачкою [PERSON], яка є матір'ю та знаходіться на її утриманні. Згідно з рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання\~ доньки не надає. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову і до досягнення нею повноліття, таким чином задовольнивши позов. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати, що складаються з судового збору.

Outcome: approved