Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

22.04.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. У позовній заяві позивач посилається на те, що 12.02.2005 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У березні 2021 року відповідачем була подана позовна заява про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не приймає, її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Син проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В ухвалі про відкриття провадження сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду представником було подано заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , питання щодо розірвання якого знаходиться на розгляді Солом`янського районного суду м. Києва. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини, що мають істотне значення, відповідно до ст. 182 СК України: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач в обґрунтування заявлений вимог посилається на те, відповідач проживає окремо та коштів на дитину не надає. При цьому, вона в повному обсязі оплачує навчання та лікування сина, який має проблеми з ендокринною системою, проходить курс диенцифальної терапії. На підтвердження зазначених обставин до позовної заяви позивачем надано копії наступних документів: консультаційного висновку спеціаліста від 19.04.2021 року; договору № 14КІК/9 2020 про надання освітніх послуг від 31.08.2020 року; квитанції про сплату за навчання від 26.06.2020 року на суму 7300 грн.; довідки Київського кооперативного інституту бізнесу і права № 013 від 17.01.2020 року; заяви від 17.01.2020 року. Виходячи з норм чинного законодавства, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. Таким чином, суд вважає, що заявлений розмір аліментів, які просить стягнути позивач є обґрунтованим та жодним чином стороною відповідача не спростований. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, при зверненні до суду з позовною заявою за правилами позовного провадження для визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, не підлягає застосування положення щодо десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки така норма врегульована при звернені до суду із заявою про видачу судового (ч. 5 ст. 183 ЧК України). Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved