Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

24.06.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, але не більше, ніж як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є її батьком. Вона в теперішній час є повнолітньою та продовжує навчання в Інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Форма навчання денна. І так як вона навчається на денній формі навчання, то не може заробляти самостійно. Вказувала, що у зв`язку з навчанням вона несе постійні витрати, пов`язані з навчанням, а саме: проїзд до навчального закладу, за проживання на квартирі, придбання одягу, продуктів харчування. Відповідач же працює та може надавати їй матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку кошти їй не надає. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 липня 2021 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду (а.с. 33-34). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2021 року відповідачу було продовжено строк на подання відзиву (а.с. 52-53). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 55), надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 56). Надав заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву (а.с. 41-42). У відзиві просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що вимоги позивачки нічим не обгрунтовуються, оскільки вона не вказує суму витрат, які вона несе, а саме: вартість навчання, вартість проїзду та вартість проживання. Також позивачка не зазначає за якою формою вона навчається, на бюджетній чи конкратній основі, чи отримує стипенді, тощо. В даний час він працює, однак отримує заробітну плату в мінімальному розмірі. Власного житла не має, проживає в орендованому будинку. Крім того, сплачує аліменти на утримання ще однієї доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Представник відповідача адвокат Кірнос Н.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд без її участі. Зазначила, що підтримує заперечення, що викладенні у відзиві на позовну заяву (а.с.58). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що батьком позивачки [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] видане Зачепилівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 27). Відповідно до довідки № 607 від 14.07.2021 року Київського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с. 28) [PERSON] є студентом 2 курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, є студентом 2 курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання (а.с. 9). Суд враховує, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , форма навчання є денною, вона потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. При цьому, звертаючись з позовом [PERSON] не навела достатнього обґрунтування та не довела належними та достатніми доказами які саме витрати та в якому саме розмірі вона несе, на якій основі навчається (платна, безоплатна), чи отримує вона стипендію, в якому розмірі несе витрати з оренди житла, тощо. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Аналіз ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Позивачем суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на батька (мати) обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання. Заперечуючи можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), про який просить позивачка, відповідач посилався на те, що він власного житла та підсобного господарства не має, сплачує аліменти на ще одну доньку [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), отримує мінімальну заробітну плату. Згідно з довідкою від 03.09.2021 (а.с.44) відповідач працює в ПП «Фудзмарт» та отримує заробітну плати в середньому 6300 грн. Так, згідно із виконавчим листом виданим 08.02.2012 Новосанжарським районним судом Полтавської області, із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері [PERSON] . В даний час відповідач [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). При цьому, обставин, які б свідчили про неможливість відповідачем надавати матеріальну допомогу дочці судом не встановлено. Інших обставин, які в розумінні ст. 199 СК України виключають можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання його дочкою, не наведено та не доведено. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою відповідача повнолітнього віку, продовження нею навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, конкретні обставини справи, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 24.06.2021 і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі відповідно до вимог частини 2 статті 199 СК України право на її утримання припиняється. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: partial