Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

24.03.2014 року Комунальний заклад охорони здоров'я Обласний протитуберкульозний диспансер № 3 (далі - КЗОЗ ОПТД № 3) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа - [PERSON], в якій вказано, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], діагноз туберкульоз лівої легені (інфільтративни) вперше встановлено у вересні 2013 року під час профілактичного огляду за місцем проживання. Після додаткового обстеження та проведення лабораторних досліджень хворий направлений на лікування до Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3, де він перебуває і по теперішній час. Однак, на протязі всього періоду лікування в стаціонарі хворий постійно зловживає алкогольними напоями, порушує режим медичного закладу, ухиляється від лікування, з власної ініціативи залишає диспансер, не регулярно приймає протитуберкульозні препарати, чим значно зашкоджує лікуванню та розповсюджує туберкульоз. 21.01.2014 року [PERSON] проконсультовано лікарем - наркологом. Під час обстеження було встановлено діагноз хронічний алкоголізм (F 10.26), в зв'язку з чим, хворого попереджено про примусове лікування. Тобто, в добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу, хоча йому доведено до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути небезпечними. Вимоги протиепідемічного режиму [PERSON] не виконуються. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини хворого, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 17.03.2014 року за № 127 [PERSON] має основний діагноз - невдача лікування туберкульозу лівої легені (інфільтративний). Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм (F 10.26), в зв'язку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці. Оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні № 1 є відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці, бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. На підставі зазначеного заявник просив госпіталізувати [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], до КЗОЗ Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці для примусового лікування хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу. Представник заявника Сергієнко С.М. у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій на задоволенні вимог наполягала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 17.03.2014 року № 127, у [PERSON] основний діагноз - невдача лікування туберкульозу лівої легені (інфільтративний). Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм (F 10.26), в зв'язку з чим хворий потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці /а.с. 3/. Наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу, хронічний алкоголізм, порушення умов перебування в ОПТД № 3 та режиму лікування [PERSON] підтверджується випискою з його історії хвороби № 175, копією виписки з медичної карти хворого ТБ 09, копією довідки нарколога від 21.01.2014 року та копіями доповідних, з яких вбачається, що хворий постійно перебуває в медичному закладі в нетверезому стані /а.с. 4-5, 6, 7, 8/. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 11 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, зловживає алкоголем, ухиляється від лікування, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і постановлення рішення про примусову госпіталізацію хворого до Обласної психіатричної лікарні № 1 для примусового лікування строком на три місяці.

Outcome: approved