Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

23.02.2016 р. [PERSON] (далі за текстом заявник) з метою реалізації свого права на спадкування, звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт, що він є сином [PERSON] (померлого 24.02.1982 р.), [PERSON] (померлої 13.05.2011 р.), посилаючись на те, що в теперішній час він оформлює документи, необхідні для прийняття спадщини, що залишилася після смерті його батьків, які померли. Однак, у документах, що підтверджують факт родинних відносин між ним та його батьками, є розбіжності. Так, прізвище заявника згідно свідоцтва про народження та паспорту громадянина України зазначено як «Топалов», а прізвище його батьків в свідоцтві про смерть зазначено як «Топал», у звязку з чим заявник звернувся до суду для встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявник не зявився, 24.03.2016 р. надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а. с. 27). Представник заінтересованої особи Главанської сільської ради Арцизького району Одеської областів судове засідання не зявився, 14.03.2016 р. надав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву в його відсутність (а. с. 22). У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 13.10.1959 р., його батьком вказано [PERSON], матірю [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до копії паспорту громадянина України, заявник значиться як [PERSON] (а. с. 4). Згідно копії свідоцтва про смерть, матір заявника значиться як [PERSON], яка померла 13.05.2011 р. (а. с. 5). Згідно копії актового запису по смерть №15 від 01.03.1982 р., батько заявника російською мовою значиться як [PERSON], який помер 24.02.1982 р. (а. с. 24). Згідно довідок, виданих Главанською сільською радою Арцизького району Одеської області №159 від 05.02.2016 р., №198 від 10.02.2016 р. [PERSON] дійсно проживала в [INFO] по день смерті, яка наступила 13.05.2011 р. До складу сімї входив син [PERSON] заявник по справі. [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 3,12 га, відповідно до державного акту серія ЯА №848762 від 11.01.2006 р. (а. с. 11, 12). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 848762 від 11.01.2006 р., копії акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 16.08.2005 р. вбачається, що померлій матері заявника [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 3,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 14, 15, 16). Після смерті матері [PERSON] (померлої 13.05.2011 р.), заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а. с. 13). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт родинних відносин між ним та його померлими батьками для реалізації права на спадкування. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між заявником [PERSON] та його батьком [PERSON], який помер 24.02.1982 р.; матірю [PERSON], яка померла 13.05.2011 р., а саме факт того, що [PERSON] та [PERSON] доводяться рідними батьками [PERSON] (13.10.1959 р. н.). Розбіжності в написанні прізвищ померлих в свідоцтві про їх смерть зі свідоцтвом про народження заявника, суд повязує з необізнаністю особи, яка видавала згадані документи. На підставі викладеного, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає що заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved