Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

22.10.2020 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їхніх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також просить стягувати з них аліменти на користь дитячого будинку «Оранта» м.Дрогобича на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 30.07.2020 надійшло клопотання адміністрації дитячого будинку «Оранта» м.Дрогобича про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 21.09.2020 надійшло клопотання адміністрації дитячого будинку «Оранта» м.Дрогобича про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народились вищевказані діти. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст.133 СК України. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2015 шлюб між [PERSON] , та [PERSON] розірвано. Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.02.2019 №29 малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON][INFO] та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано у дитячий будинок «Оранта» на 6 місяців на повне державне забезпечення у зв`язку з тим, що мати дітей [PERSON] опинилась у важкому матеріальному становищі. Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 19.09.2019 №225 продовжено термін перебування малолітніх дітей на повному державному забезпеченні у зв`язку з важким матеріальним становищем їхньої матері [PERSON] . За час навчання мати та батько дітьми не цікавляться, жодного разу не відвідували. Як повідомила тітка [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] з 2017 виїхав за межі України і не повертався, життям своїх дітей не цікавиться. [PERSON] перебуває під супроводом центру. У ході здійснення соціального супроводу сім`ї надано ряд соціальних послуг, зокрема дотримання здорового способу життя, ведення домашнього господарства та покращення житлових умов. Однак, [PERSON] , рекомендацій фахівців із соціальної роботи та плану супроводу не виконувала, базові потреби дітей не забезпечувала, на медичний огляд дітей не приводила. Разом із співмешканцем зловживала алкоголем, у квартирі вчиняли бійки, свідками яких були діти. Державні соціальні виплати на дітей [PERSON] використовувала не за призначенням. Жодних позитивних змін в поведінці [PERSON] , не відбулося, мати ніде не працює, житлове приміщення в антисанітарних умовах, дітей в сім`ю повертати неможливо. Рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 13.101.2020 №3-35/9136 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх дітей. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх дітей, які перебувають в ДБ «Оранта» м.Дрогобича на повному державному утриманні, вважають за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з останніх аліментів на користь дитячого будинку «Оранта» на утримання малолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття на кожну дитину. Ухвалою судді від 23.10.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16.11.2020. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - дитячий будинок «Оранта» м.Дрогобич. 16.11.2020 підготовче провадження у даній справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 10.12.2020. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що в перерві між судовими засіданнями комісія тричі здійснювала вихід за місцем проживання матері. Однак, 11.12. та 12.12.2020 двері ніхто не відчинив. А 12.01.2021, коли комісії вдалось потрапити в квартиру виявлено, що жодних ремонтних робіт, як запевняла суд відповідач, не проводиться, житлові умови не покращилися, зокрема, і надалі в квартирі відсутній санвузол та порозкидувані пляшки з-під спиртного. Вважає, що дітей категорично не можна повертати в такі умови. Мама, маючи третю групу інвалідності - робочу, так і не здійснила жодних кроків, щоб знайти роботу. Відповідачка протягом двох років, навіть в перерві між судовими засіданнями, не вжила жодних заходів для покращення ситуації щодо житлово-побутових умов та матеріального забезпечення дітей, що свідчило б про її бажання повернути дітей в сім`ю. Місце знаходження відповідача, батька дітей, так і не встановлено, жодного разу за останні роки він своїми дітьми не цікавився. Просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Обіцяє змінити своє ставлення до дітей та покращити соціально-побутові умови. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала. Просить такий задоволити. Додатково суду пояснила, що всі дітки були оглянуті психологом, яка дала висновок про те, що в дітей наявний підвищений рівень тривожності. Дітки є педагогічно занедбані, зокрема трирічна [PERSON] , потрапивши у дитячий будинок, не розмовляла. Мати дітей відвідувала їх в середньому 1 раз на місяць, формально, дуже коротко. При цьому зовнішній вигляд матері був неохайний, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. [PERSON] ніколи не цікавилася чим необхідно дітей забезпечити. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , яка є рідною тіткою відповідачки, підтримала позов, з яким звернувся Орган опіки та піклування. Зазначила, що сама неодноразово просила [PERSON] змінити спосіб життя. Після смерті матері та бабусі відповідачки, за дітьми перестав здійснюватись будь-який догляд. [PERSON] та її співмешканець [PERSON] зловживають алкоголем, при чому на [PERSON] часто наявні ознаки побоїв. Просить суд позбавити відповідачів батьківських прав, що цілком відповідатиме інтересам дітей, та зазначила, що має намір над всіма дітками, своїми племінниками, оформити опіку. Вислухавши пояснення сторін, провіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог п.1,2 ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.02.2019 №29 малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано у дитячий будинок «Оранта» м.Дрогобича терміном на 6 місяців на повне державне забезпечення у зв`язку з тим, що їхня мати - [PERSON] опинилась у важкому матеріальному становищі. Рішеннями виконавчого комітету Дрогобицької міської ради термін перебування дітей у дитячому будинку неодноразово продовжувався, станом на час розгляду справи діти перебувають в дитячому будинку «Оранта». Як вбачається з інформації, наданої Дрогобицькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №5 [PERSON] є учнем 5-Б класу. За період навчання в школі мати і батько жодного разу дитину не відвідували, навчанням і вихованням дитини не цікавились. З класним керівником дитини щодо навчання не спілкувались. [PERSON] є учнем 3 А класу, за період За період навчання в школі мати і батько жодного разу дитину не відвідували, навчанням і вихованням дитини не цікавились. З класним керівником дитини щодо навчання не спілкувались. Згідно листа Дрогобицького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 01.10.2020 №290 сім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під соціальним супроводом Центру. [PERSON] є мамою 4 неповнолітніх дітей. У ході здійснення соціального супроводу сім`ї надано ряд соціальних послуг, зокрема щодо дотримання здорового способу життя, ведення домашнього господарства та покращення житлових умов. Однак, [PERSON] рекомендацій фахівців із соціальної роботи та плану супроводу не виконувала, базові потреби дітей не забезпечувала, на медичний огляд дітей не приводила. Разом зі співмешканцем зловживали алкоголем, у квартирі вчиняли бійки, свідками яких були діти. Державні соціальні виплати на дітей [PERSON] використовувала не за призначенням. Рішенням виконкому дрогобицької міської ради усі 4 дітей влаштовані у дитячий будинок «Оранда». За останні 3 місяці покращити ситуацію у сім`ї [PERSON] не вдалося. Мама дітей уникала та ігнорувала комунікацію з фахівцями із соціальної роботи, а відповідно, і не виконувала вказівок. Зі слів соціального оточення, поведінка [PERSON] і надалі не змінилася: вона ніде не працює, веде нездоровий спосіб життя, занедбала побут. Навчанням та вихованням дітей не цікавиться, провідує їх у дитячому будинку вкрай рідко. Місце проживання батька дітей, [PERSON] встановити не вдалося. З актів обстеження умов проживання від 05.08.2020, 14.12.2020 та 12.01.2021 в квартирі [ADDRESS] - антисанітарія, безлад, наявні пляшки від алкоголю, неприємний запах від тютюну, грибок та пліснява на стінах тощо. Як вбачається з інформації, представленої дитячим будинком «Оранта» від 24.12.2020 [PERSON] , [INFO] , влаштований у дитячий будинок «Оранта» відповідно до рішення Дрогобицького міськвиконкому від 21.02.2019 №29 та термін перебування продовжено на 6 місяців відповідно до рішення Дрогобицького міськвиконкому від 19.09.2019 №225. Психоемоційний стан [PERSON] після прибуття в дитячий будинок був нестабільним. Дитина мала підвищений рівень тривожності, оскільки психологічний клімат у сім`ї був негативним. Під час індивідуальної роботи з дитиною було виявлено, що [PERSON] неодноразово була свідком фізичного насильства у сім`ї батька щодо матері. Хлопчик потребував психологічної допомоги. Словниковий запас [PERSON] був слабо сформований. Не відповідав віковій нормі. У нього значно порушена звуковимова. Також [PERSON] не мав сформованого уявлення про правила культури поведінки. Навички самообслуговування були не сформовані. Згідно інформації представленої дитячим будинком «Оранта» від 24.12.2020 [PERSON] , [INFO] , влаштована у дитячий будинок «Оранта» відповідно до рішення Дрогобицького міськвиконкому від 21.02.2019 №29 та термін перебування продовжено на 6 місяців відповідно до рішення Дрогобицького міськвиконкому від 19.09.2019 №225. Психоемоційний стан дівчинки по прибутті в дитячий будинок був нестабільним. [PERSON] мала підвищений рівень тривожності та потребувала психологічної допомоги. Словниковий запас дитини був зовсім не сформований. [PERSON] зовсім не розмовляла, що не відповідало віковій нормі Дівчинка потребувала постійної опіки та уваги з боку вихователів. Навички самообслуговування були не сформовані, ігрова діяльність - слабо розвинута. У інформації, представленій дитячим будинком «Оранта» від 24.12.2020 вказано, що [PERSON] , [INFO] , влаштований у дитячий будинок «Оранта» відповідно до рішення Дрогобицького міськвиконкому від 21.02.2019 №29 та термін перебування продовжено на 6 місяців відповідно до рішення Дрогобицького міськвиконкому від 19.09.2019 №225. Після прибуття в дитячий будинок, було виявлено, що емоційний стан дитини нестабільний. Хлопчик потребував психологічної допомоги, оскільки був наляканий та мав підвищений рівень тривожності. При подальшій роботі з дитиною, було виявлено, що [PERSON] неодноразово піддавався фізичному насиллю з боку батька та був свідком фізичного насильства у сім`ї батька щодо матері. [PERSON] прибув в дитячий будинок педагогічно занедбаний, йому важко було спілкуватися з дітьми дорослими, оскільки в дитини неправильна і нечітка вимова з порушеннями. Тому [PERSON] потребував занять з корекції мовлення, навчальна діяльність була на низькому рівні. [PERSON] не мав сформованого уявлення про правила культури поведінки. Навички самообслуговування були не сформовані (дитині важко було самостійно одягатися та взуватися, не вмів доглядати за ротовою порожниною тощо), потребував постійної допомоги з боку педагога. З інформації, представленої дитячим будинком «Оранта» від 24.12.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , влаштований у дитячий будинок «Оранта» відповідно до рішення Дрогобицького міськвиконкому від 21.02.2019 №29 та термін перебування продовжено на 6 місяців згідно рішення Дрогобицького міськвиконкому від 19.09.2019 №225. Після прибуття [PERSON] в дитячий будинок, було виявлено, що стан дитини є емоційно-нестабільний. Хлопчик був наляканий та мав підвищений рівень тривожності. У ході роботи з [PERSON] , було виявлено, що дитина неодноразово піддавалась фізичному насиллю з боку батька та була свідком фізичного насильства у сім`ї. Тому [PERSON] потребував обов`язкової психологічної допомоги. [PERSON] прибув у дитячий будинок педагогічно-занедбаним. Навчально-пізнавальна мотивація недостатньо розвинута. Тому навчальна діяльність дитини на низькому рівні. Сама потребував постійної допомоги вихователів. Також у ході роботи з [PERSON] , було виявлено, що мама майже не цікавилась навчанням дітей. Дитина часто виконувала домашні завдання на групі продовженого дня або проводила час після школи, гуляючи вулицями міста. [PERSON] не мав сформованого уявлення про окремі правила культури поведінки. Навички самообслуговування у [PERSON] були сформовані частково. Зовнішній вигляд хлопчика був неохайний. Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їхніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їхніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з вищенаведеного достовірно з`ясовано, що в порушення вимог ст.150 СК України, відповідачка не належно виконує Конституційний обов`язок, щодо належного виховання своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За положеннями ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. А також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. (ст.165 СК України) Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, в т.ч. - п. 2 ч. 1 - якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 статті 166 СК України визначені правові наслідки позбавлення батьківських прав. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для того, щоб позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, оскільки вони без поважних причин не виявляю щодо них батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та утриманню,дітьми не займаються, не піклуються про них, не проявляє інтересу до стану його здоров`я та навчання, не цікавляться фізичним, моральним і духовним розвитком, а місце знаходження [PERSON] взагалі не відоме. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі по 840,80 грн.

Outcome: approved