Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

23 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ОТГ Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову, [PERSON] зазначає, що 07.04.1974 року громадянин [PERSON] за договором купівлі - продажу придбав у [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] . В подальшому, 14.06.1980 року [PERSON] , яка діяла за довіреністю в інтересах [PERSON] , продала вказаний житловий будинок сестрі позивача [PERSON] . Документів про те, що [PERSON] передавала грошові кошти за продаж житлового будинку [PERSON] не збереглося, а також немає відомостей, про те, що [PERSON] переоформила права власності на спірний будинок на своє ім`я. Тим не менш, [PERSON] деякий час проживала у цьому будинку, а згодом у грудні 1989 року остання на підставі рішенням Новомосковської районної ради №409 від 15.12.1989 року отримала дозвіл на будівництво нового будинку на цій же земельній ділянці, з терміном закінчення будівництва до 15.12.1992 року. В 1993 році позивач купила цей будинок разом з недобудованим новим будинком у своєї сестри [PERSON] , але у зв`язку з тим, що остання фактично проживала у цьому будинку, але не оформила на себе право власності на будинок, позивач також не змогла зареєструвати за собою право власності на спірний житловий будинок. Рішенням Орлівщинської сільської ради №16 від 24.11.1993 року було переоформлено план будівництва нового будинку по [ADDRESS] , на ім`я позивача, а 30.09.2009 року на підставі рішення Орлівщинської сільської ради №68-24/У їй було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , цим же рішенням земельній ділянці присвоєно адресу [ADDRESS] . Однак при тому, що позивач стала забудовником нового будинку, оформили належним чином право власності на старий будинок вона позбавлена можливості, і фактично він до цього часу належить [PERSON] . Між тим, позивач зазначає, що особисто вона користується спірним житловим будинком з 1993 року, тобто на сьогоднішній день термін її користування складає більше 25 років, вона продовжує проживати у вказаному житловому будинку, добросовісно, безперешкодно, відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, сплачує комунальні послуги. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, окрім неї, немає. У зв`язку з чим, [PERSON] посилаючись на вимоги ст. 344 ЦК України, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , як за набувачем таких прав за набувальною давністю. Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, без участі представника відповідача, за наявними у справі доказами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у свій сукупності, з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Суду подано копію договору купівлі - продажу, посвідченого 07 квітня 1979 року секретарем виконкому Орлівщинської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №27, у відповідності до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок, розміром житлової площі 28 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.12). Згідно копія технічного паспорту на вказане домоволодіння (а.с.9), власником житлового будинку, станом на 12.07.2000 року, значиться [PERSON] . Поряд з цим, як зазначає позивач у позові, 14.06.1980 року [PERSON] , яка діяла за довіреністю в інтересах [PERSON] , продала належний останньому на праві власності житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] . В матеріалах справи міститься копія паспорту на забудову (а.с.18), зі змісту якого вбачається, що на підставі рішення Новомосковської районної ради народних депутатів від 15.12.1989 року за № 409 [PERSON] виділено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] під будівництво житлового будинку з терміном закінчення будівництва до 15 грудня 1992 року. Згідно довідок архітектора району №1132, №1133 від 28.12.1989 року [PERSON] дійсно являється забудовником в [ADDRESS] (а.с.14), також [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських споруд на земельній ділянці, що знаходиться по [ADDRESS] , зі строком закінчення будівництва до 15 грудня 1992 року (а.с.15). У відповідності до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, а п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначає, що правила ст. 344 ЦК України поширюються також у випадках, коли володіння почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. Так, суду подано копію рішення Орлівщинської сільської ради №16 від 24.11.1993 року, на підставі якого переоформлено план будівництва нового будинку по [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] (а.с.16). Згідно повідомлення Новомосковського БТІ (а.с.17) на території домоволодіння по [ADDRESS] самовільно побудовані будівлі на дворищі [PERSON] , які дійсно належать гр. [PERSON] . У відповідності до рішення Орлівщинської сільської ради № 68-24/У від 30 вересня 2009 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель та надано дозвіл на будівництво за адресою: [ADDRESS] , одночасно присвоєно юридичну та поштову адресу земельній ділянці - [ADDRESS] » (а.с.25). На підставі зазначеного рішення [PERSON] виготовлено паспорт на забудову садиби за адресою: [ADDRESS] під будівництво житлового будинку, зі строком закінчення будівництва до 30 вересня 2012 року (а.с.23). Згідно довідок архітектора району №313, №314 від 07.10.2019 року [PERSON] дійсно являється забудовником в [ADDRESS] , на підставі рішення сесій Орлівщинської сільської ради №68-24/У від 30.09.2009 року (а.с.20), також [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку та господарських споруд на земельній ділянці, яка знаходиться в її користуванні в [ADDRESS] , з терміном закінчення будівництва до 30.09.2012 року, згідно плану забудови, виданого районним відділом архітектури (а.с.21). На запит суду з КП «Новомосковського МБТІ» ДОР» надійшли дві інвентаризаційні справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , з яких вбачається, що власником вказаного домоволодіння значиться [PERSON] . Поряд з цим, матеріали інвентаризаційних справ свідчать про те, що технічне обстеження спірного житлового будинку у 2000 році здійснювалося на замовлення та в присутності [PERSON] . Крім того, актом поточних змін від 27.07.2002 року було встановлено, що згідно списків Орлівщинської сільської ради дворище за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , правова документація відсутня. По домашній угоді дворище купила [PERSON] та почала будівництво будинку «Е», л.кухні «з», погріб «ПГ». В свою чергу, довідкою з місця проживання №861 від 01.06.2018 року позивача та відміткою у її паспорті (а.с.8) стверджується, що [PERSON] фактично проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.08.1993 року (а.с.26), такі ж дані щодо проживання та реєстрації за вказаною адресою з 1993 року містяться й в акті, складеного депутатом Піщанської сільської ради, за участю сусідів (а.с.28). Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Частиною 4 ст.344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішення суду Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, позивачем по справі подано до суду достатньо доказів на підтвердження обставин, викладених в позові.Суду доведено, що [PERSON] з 1993 року безперешкодно заволоділа нерухомим майном та продовжує відкрито, постійно ним володіти, що дає суду підстави визнати позивача власником нерухомого майна, з підстав, зазначених в ст. 344 ЦК України. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved