Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25 вересня 2004 року. Шлюб зареєстровано Самарським відділом РАЦС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №317. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відносини з чоловіком не склалися. За період спільного проживання вона дійшла висновку, що вони є різними людьми з різними поглядами на життя, на роль і участь кожного з подружжя в забезпеченні сімї, на взаємовідносини між подружжям. Вони стали чужими один одному. З 2015 року між нею та відповідачем постійно відбувалися сварки. З вересня 2016 року вони проживають окремо. З цього часу сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх з відповідачем спільною власністю немає. Вони проживає зі своїм малолітнім сином [PERSON] і утримує його. У звязку з викладеними обставинами позивач змушена була звернутися до суду з цим позовом та просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.09.2004 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №317 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з вересня 2016 року були фактично припинені подружні стосунки та припинено ведення спільного господарства. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved