Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

22.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною частковою власністю колишнього подружжя без виділу його часток в натурі. [PERSON] з 2003 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2010 року і в період шлюбу від 15.10.2007 року за договором міни квартири було придбано майно, а саме квартира [ADDRESS] Просить визнати за нею та відповідачем право власності в рівних долях по 1/2 частки квартири. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, враховуючи положення ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 27.09.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був розірваний про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 02 від 20.01.2010 року, свідоцтво про розірвання шлюбу видано 10.02.2010 року (а.с. 6). Відповідно до нотаріально посвідченого договору міни-квартири від 15.10.2007 року [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником спірної квартири є [PERSON] (а.с. 8). Згідно звіту про оцінку майна, спірне житло коштує 28568 грн. (а.с. 9-13). 13.09.2016 року [PERSON] подав заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 26). Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні положення щодо майна, набутого за час шлюбу, містить ч. 3 ст. 368 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення щодо рівності часток у спільній сумісній власності містить ч. 2 ст. 372 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Звертаючись з позовом до суду про розподіл майна подружжя, [PERSON] зазначає, що квартира [ADDRESS] є спільним майном, оскільки була придбана в період шлюбу. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, положення наведених вище норм матеріального права та ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Враховуючи клопотання позивача, що не протирічить положенням ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе судові витрати в сумі 551,20 грн. віднести на її рахунок.

Outcome: approved