overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 квітня 1999 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 1999 року, актовий запис № 427 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 10-11, 12). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не з'явилися, у поданих письмових заявах просилисправу слухати за їх відсутності, позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2004 року (а.с. 4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 10,11). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача та дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі , не заперечує щодо заочного розгляду справи. Зазначила, що 13 лютого 1993 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу народились діти - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 13 лютого 1993 року перебувають у шлюбі. ( арк.с.4). У сторін є діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалася на ті обставини, що 29 липня 1997 року між ним та відповідачем - [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 466. Від шлюбу дітей не мають. З 01 серпня 1997 року шлюбні відносини між стронами припиненні, мешкає подружжя окремо один від одного. Спільного господарства не ведуть, майновий спір вдсутній. З огляду на вищевказане, позивач просить суд задовольнити позов та розірвати їх з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав позов задовольнити . Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

23 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з її навчанням з дня пред'явлення позову до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, оскільки він має постійне місце роботи, стабільний заробіток, що не перевищує 3000 грн., проте на його утриманні перебувають четверо його неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та непрацездатні батьки. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 27 серпня 1998 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 942 (а/с 6). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 7). На даний час [PERSON] навчається на І курсі в Навчально-науковому інституті управління та адміністрування Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання до 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою № 15.015 від 24 лютого 2015 року (а/с 8). На даний час на утриманні відповідача перебувають четверо його неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Також, відповідач має двох непрацездатних батьків, яким за законом також він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, а також те, що відповідач має постійне місце роботи, на його утриманні перебувають четверо неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та непрацездатні батьки, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], у розмірі 1/10 частини всіх видів доходів щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

23 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 13 жовтня 1995 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з січня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дітей та майновий спір на даний час відсутній. Також у теперішній час між ними мається домовленість про утримання дітей. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згодний. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 371213, виданого повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1343. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей дитину сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

23 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона 11 липня 2003 року уклала шлюб разом з відповідачем по справі - [PERSON], від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька знаходиться на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 100 грн. щомісяця до досягнення повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, в своїй заяві на адресу суду просив цивільну справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально її утримувати. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції убачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка народилась у [PERSON]. Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою Барвінківського виконавчого комітету міської ради Харківської області, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю, [PERSON], і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має нерегулярні доходи. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

23 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] року, у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 14.01.2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який є батьком [PERSON], [INFO]. З 02.02.2015 року [PERSON] мешкає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка подала суду заяви про можливість розгляду справи за її відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] року, є дитиною відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де батьками записані позивачка та відповідач. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп. (одержувач: УДК у Орджонікідзевському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ: 37999701, МФО: 851011, банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, КБКД: 22030001, р/р: 31214206700009).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

23 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач \~в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню неповнолітніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2015 року (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4-5). Діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вище зазначені обставини відповідач не заперечив, позов визнав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позовні вимоги визнає, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дітей на матеріальне забезпечення. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

23 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2009 року по 22 серпня 2014 року, від якого сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 2); копію заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова № 751/8561/14 від 22.08.2014 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3); довідку про склад сімї (а.с. 4) суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

23 квітня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] на період навчання в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. В даний час дочка навчається в Чернігівському національному технологічному університеті та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 4 ), яка навчається в Чернігівському національному технологічному університеті. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Довідкою від 19.02.2016 року підтверджується, що [PERSON] перебуває на навчанні, термін навчання до 30.06.2019 року, не має самостійного заробітку. Крім того, необхідно здійснювати витрати на харчування, одяг, проїзд та задоволення інших потреб. Суд з врахуванням вищевикладеного, вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Outcome: approved