Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

23.12.2015 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської областіпро визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину до Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У судове засідання сторони не з'явились. У тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Вільшанськасільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови сільської ради Фіщук Л.С., згідно якої Вільшанськасільська рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заповіту [PERSON], складеного 31.10.1990 року в с. Вільшанка Чуднівського району Житомирської області посвідченого заступником голови Вільшанськоїсільської ради народних депутатів Хитрич К.О. та зареєстрованого у реєстрі за №84, спадкодавець [PERSON] 2/3 частини житлового будинку заповіла позивачу та 1/3 частину житлового будинку заповіла синові - [PERSON] (а.с. 5). З метою отримання відомостей про реєстрацію спірного житлового будинку за померлою [PERSON], позивач звернулась до Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації, і їй було повідомлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок, який розташований за адресою:[ADDRESS], не зареєстровані (а.с. 8,18). Судом встановлено, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована і проживала одна за адресою: [ADDRESS], [PERSON] станом на 01.04.1991 року була головою двору по [ADDRESS], документи на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі по сільській раді щодо власника будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою не збереглись, що підтверджується довідками №№1698, 1699, 1700 від 09.12.2015 року (а.с. 9-10,13). Судом встановлено, що позивач зверталась з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, спадкоємець за заповітом - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON], заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходило (а.с. 14). Судом також було встановлено, що осіб, які оспорювали б право власності позивача на даний будинок, немає. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому необхідно визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved