Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

22 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 листопада 1992 року. Від шлюбу мають шестеро дітей, троє з яких неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя спочатку складалось добре, жили в злагоді, ростили дітей, але з часом стосунки погіршилися, перестали розуміти один одного, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Спільного господарства не ведуть, майже рік разом не проживають. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд його розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2019 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 09 год. 00 хв. 28.11.2019 року, яке у зв`язку з неявкою учасників справи відкладено на 11 год. 00 хв. 26.12.2019 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2019 року надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці, провадження в справі зупинено. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.02.2020 року поновлено провадження в справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 09 год. 30 хв. 28.02.2020 року, яке відкладено на 09 год. 30 хв. 06.03.2020 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.03.2020 року закрито підготовче провадження в справі та призначено судовий розгляд по суті на 16 год. 00 хв. 17.03.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки за наданий судом строк примирення не відбулось. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що хоче зберегти сім`ю. З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 21 листопада 1992 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №461. Прізвище після укладення шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 21 листопада 1992 року Шепетівським міським відділом записів актів громадянського стану Хмельницької області. Від шлюбу у сторін є шестеро дітей, троє з яких неповнолітні: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 25 лютого 2005 року, серії [NUMBER] від 14 серпня 2008 року, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, та серії [NUMBER] від 04 березня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області відповідно. Судом встановлено, що сторони з квітня 2019 року сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Також, встановлено, що взаємини між ними зіпсувались, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно роз`яснень, що містяться в абз. 5 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, однак за наданий судом двохмісячний строк примирення не відбулося, позивач[PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved