Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

23.02.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі ј часки від усіх його видів заробітку (доходів) до закінчення навчання; додаткові витрати у розмірі 6 750 грн, та половину вартості контракту за навчання [PERSON] , а саме - 20 000 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного провадження та призначено справу до розгляду на 30 березня 2021 року. 29.03.2021 року до суду надійшов відзив відповідача, у якому останній просить відмовити у задоволені позву, оскільки на сьогоднішній день його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу. 30.03.2021 року у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача судове засідання відкладене на 19.04.2021 року. 19.04.2021 року у зв`язку з неотриманням позивачем копії відзиву на позовну заяву судове засідання відкладене на 20.05.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач надав суду заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України та просить відмовити у задоволенні позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 27.03.2003 р. Як вбачається з довідки Одеського морехідного коледжу рибної промисловості імені Олексія Соляника від 10.12.2020 року №1420, [PERSON] є курсантом денного відділення 3 курсу закладу вищої освіти Одеський морехідний коледж рибної промисловості імені Олексія Соляника 1-го рівня акредитації згідно з наказом про зарахування від 01.06.2018 року №141-КС. Початок навчання 01.09.2018 року. Закінчення навчання 07.07.2022 року. Навчається на контрактній формі. [PERSON] самостійного доходу немає, у зв`язку з тим, що він навчається на денній формі навчання, постійно проживає разом позивачем, а тому позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , мешкають разом за адресою : [ADDRESS] . Крім того, позивач зазначає, що дитина потребує також додаткового навчання на курсах матросів, за які вона додатково сплачує кошти у розмірі 10 000 грн. Також вказує, що дитина навчається на курсах БЖС, вартість яких складає 3500 грн. З огляду на вказане вважає за необхідне просити стягнути з відповідача половину вартості навчання на відповідних курсах, які вона вважає додатковими витратами на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікованої Україною 27.02.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказує відповідач на цей час у нього відсутня постійна робота зі стабільним доходом. Він підробляє час від часу, шукаючи постійну роботу, але із-за існуючих карантинних обмежень, які вводяться в державі вже довгий час, він не може знайти постійну роботу, працевлаштуватись та мати стабільний дохід. У зв`язку з чим він до цього часу не зміг погасити заборгованість по сплаті аліментів за останні місяці неповноліття сина. Крім того, відповідач вказує, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , яка народилась з хворим серцем та їй був встановлений діагноз «Відкритий артеріальний проток. Аневрізма міжпредсердної перегородки», та його дружина [PERSON] , яка є домогосподаркою. У 2013 році [PERSON] перенесла операцію на серці. Крім того, у 2013 році у [PERSON] було діагностовано серцеву недостатність. У обох доньок відповідача хвороби є хронічними, які потребують постійного медичного догляду та додаткового догляду з боку батьків, у зв`язку з чим його дружина не може працевлаштуватись, так як постійно доглядає за ними, є домогосподаркою та перебуває на утриманні відповідача. На теперішній час, із-за скрутного фінансового становища відповідач разом з сім`єю проживає в будинку його батьків разом з ними, так як у нього відсутнє власне житло та будь-яка нерухомість, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.03.2021 року. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, якою передбачені вимоги щодо допустимості доказів, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних доказів щодо інших доходів відповідача, офіційного працевлаштування відповідача, його додаткового доходу від підприємницької діяльності, позивачем до суду не надано. Також позивачем не надано до суду клопотання про витребування будь яких доказів щодо доходів [PERSON] чи клопотання про забезпечення доказів з даного приводу. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed