Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

24.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов позивач обґрунтовує тим, що з 05.10.2002 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У 2004 році шлюб між ними було розірвано, однак вони продовжували проживати однією сім'єю до 22.03.2015 року. [INFO] року у них народився син [PERSON], а [INFO] року народився син [PERSON], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надавав нерегулярно та у невеликих розмірах. Позивач не має можливості самостійно утримувати дітей, крім того молодший син хворіє та потребує додаткових витрат, тому вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Також позивач в позові зазначає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дітей. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року, який в подальшому було розірвано у 2004 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.12.2004 року (а.с. 3). Згідно позовної заяви, сторони після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім'єю до 22.03.2015 року, що не заперечується відповідачем. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], а [INFO] року народився син [PERSON], батьком яких є відповідач [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4, 5). Діти проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 160, виданою виконкомом Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області 14.03.2015 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей (молодший син сторін [PERSON], відповідно до медичної довідки, має генетичне захворювання та потребує лікування (а.с. 6)), діти перебувають на утриманні матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей, окрім зазначених, та інших утриманців на утриманні не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання двох дітей, визначений позивачем в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, проти чого не заперечує відповідач. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача, а на користь позивача - витрати за надання правової допомоги. Відповідно до квитанції № 19 від 23.03.2015 року за надання правової допомоги позивач сплатила адвокату кошти в сумі 150 грн. (а.с. 8). На підставі викладеного та

Outcome: approved