Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

22 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] [INFO], (адреса: Хмельницька область, Полонський район, смт. Понінка, вул. Корольова, 16, РНОКПП [NUMBER], [NUMBER] виданий 12.02.2018 року, орган, що видав 6825) аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 серпня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно його сина [PERSON], [INFO]. 03.11.2014 року рішенням Полонського районного суду Хмельницької області [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно її сина [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 18.11.2016 року за № 666 над неповнолітнім [PERSON] встановлено піклування та призначено піклувальником позивача [PERSON]. Відповідач [PERSON] участі у виховані сина не приймає, коштів на його утримання не надає. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивача. 16 квітня 2018 року від представника позивача надійшла заява про зміну прізвища відповідача з «Дермановська ([PERSON])» на прізвище «Андрейчук». В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Розгляд справи просив здійснити у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не направила. Суд, дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2000 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 013907 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області 14 листопада 2005 року (а.с. 4). Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2014 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно її сина [PERSON], 20 листопада 2000 року (а.с. 6). Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №666 від 18 листопада 2016 року, встановлено піклування та призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO], який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування його тітку, [PERSON], що проживає за адресою [INFO]. Київської області (а.с. 7). Нормами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідача батьківських прав, суд стягує із нього аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст. 180,182 СК України, останній зобов'язаний утримувати свою дитину, незалежно від її місця проживання. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має. Доказів протилежного суду не надано. Враховуючи вказані обставини суд приходить висновку про необхідність призначен-ня аліментів на утримання дитини відповідно до ст. 181 СК України з визначенням його розміру у твердій грошовій сумі. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максималь-ного розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. за № 606-XIV (606-14) «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень щомісячно. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 22.02.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial