Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

23.11.2020 року [PERSON] через свого представника адвоката Станька Т.Р. звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. Позов мотивований тим, що 08.10.2019 року о 13 год. 21 хв. на вул. Данила Нечая, 63 у м. Вінниці сталась ДТП за наслідками якої було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, з якого вбачається, що водій автомобіля «Ford Mandeo» не надав перевагу в русі автомобілю «Toyota Prius», чим завдав пошкодження даному транспортному засобу. Водій транспортного засобу «Ford Mandeo» свою провину визнав та надав Полюс №АО/1783332, яким застраховано його автомобіль в разі цивільно-правової відповідальності. 09.06.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування у зв`язку з виникненням страхового випадку, також ним були надані документи, що додаються до заяви згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, свідоцтво [NUMBER] реєстрації транспортного засобу «Toyota Prius» д.р.н. [NUMBER] видане компанією Литовської Республіки «Regitra». У відповідь на заяву про страхове відшкодування, відповідач повідомив позивача про невизнання його майнових вимог у зв`язку з відсутністю правових підстав щодо виплати страхового відшкодування, що відображено в листі №51-3585 від 19.06.2020 року. Зокрема, відмова відповідача обґрунтована тим, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за допомогою публічного електронного реєстру транспортних засобів, який веде державна компанія Литовської Республіки «Regitra», було виявлено, що транспортний засіб «Toyota Prius» д.р.н. [NUMBER] заборонено використовувати в дорожньому русі та існують обмеження щодо вказаного транспортного засобу. З огляду на викладене, позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з ТДВ «СК«Ю.Ес.Ай.» на його користь грошову суму в розмірі 33363,15 грн, з яких: 23863,15 грн - страхове відшкодування, 2000,00 грн - витрати понесені на визначення вартості (оцінювання) матеріального збитку, 7500,00 грн - моральної шкоди, а також судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2021 року залучено до участі у справі [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №195) ТДВ «СК«Ю.Ес.Ай.», який надіслано на адресу суду засобами поштового зв`язку 28.12.2020 року, згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами зважаючи на те, що відмова відповідача у здійсненні страхового відшкодування на користь [PERSON] була правомірною, так як в результаті проведення страхового розслідування було виявлено, що транспортний засіб «Toyota Prius» д.р.н. [NUMBER] заборонено використовувати в дорожньому русі та існують обмеження щодо вказаного транспортного засобу. Крім того, позивачем при зверненні не було надано документів, що підтверджують законність підстав використання транспортного засобу «Toyota Prius» державний реєстраційний знак [NUMBER] та не надано документи, до підтверджують проведення всіх необхідних реєстраційних процедур з даним транспортним засобом для встановлення особи, яка має законне право отримати страхове відшкодування. Щодо вимоги про відшкодування збитків понесених позивачем на проведення незалежної оцінки відповідач зазначив, що ТДВ «СК«Ю.Ес.Ай.» не може встановити причинно-наслідковий зв`язок з мотиваційним підходом в оцінці збитків нанесених транспортним засобом «Toyota Prius» д.р.н. [NUMBER] , оскільки з отриманих відомостей про стан транспортного засобу за допомогою публічного електронного реєстру транспортних засобів виявлено, що в останнього недійсний технічний огляд. З огляду на що, неможливо встановити, які саме пошкодження отримані у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 08.10.2019 року о 13год. 21 хв., а який технічний стан автомобіля був до зазначеної події. При цьому представник відповідача зауважив, що проведення експертних оцінок являється правом позивача, а не його обов`язком. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди відповідач вказав, що позивачем не надано конструктивної аргументації щодо причинного зв`язку між моральною шкодою позивача та прийнятим ТДВ «СК«Ю.Ес.Ай.» рішенням. З огляду на викладене, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 29.03.2021 року на офіційну електронну адресу суду представником позивача адвокатом Станьком Т.Р. надіслано відповідь на відзив на позов (вх. №7425) згідно якої позивач не погоджується із твердженнями наведеними відповідачем у відзиві на позов. Зазначає, що чинним законодавством чітко встановлено та регламентовано порядок отримання страхового відшкодування, який було дотримано позивачем при зверненні з метою отримання страхового відшкодування, таким чином зважаючи на відсутність підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування - відповідач зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування у встановленому законом порядку. Відповідач не може виходити за межі рамок встановлених законом та посилатись на інші підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, ніж ті, що передбаченні чинним законодавством. Крім того, представник позивача зауважив, що посилання на існування заборони використання транспортного засобу чи існування такого обмеження щодо такого транспорту не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, разом з тим зважаючи на те, що відповідний реєстр веде свій облік згідно законодавства Литовської Республіки юридична сила останнього на територію України не поширюється, а відносини щодо здійснення реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу, виходять за межі доказування у даній справі. Щодо твердження відповідача про те, що позивачем не було надано документів на підтвердження законності підстав використання транспортного засобу, зазначив, що п. 35.2 ст 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не встановлено необхідність надання такого документу, що свідчить про незаконність вимог відповідача. Крім того, позивач посилаючись на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №703/2107/18, зауважив, що перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Вказав, що моральна шкода полягала не тільки у душевних стражданнях, яких зазнав позивач, але й у незручностях у формі позбавлення можливості користуватись пошкодженим транспортним засобом протягом тривалого часу. З огляду на викладене, просив позовні вимоги задовольнити. Третя особа [PERSON] своїм правом на надання письмових пояснень по справі не скористався. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством. 30.07.2021 року представником позивача адвокатом Станьком Т.Р. надіслано на електронну пошту суду клопотання (вх. №ЕП-17794) про розгляд справи у відсутність позивача та його представника на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08.10.2019 року о 13 год. 21 хв. у м. Вінниці по вул. Данила Нечая, 63 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Mandeo», д.н.з. [NUMBER] , не надав перевагу у русі транспортному засобу «Toyota Prius», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8-10). Як слідує із Свідоцтва про реєстрацію Європейського співтовариства [NUMBER] власником транспортного засобу «Toyota Prius», держаний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 11-14). 22.05.2020 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» із заявою про страхове відшкодування, згідно з якої просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка сталася 08.10.2019 року за участю транспортного засобу винної сторони «Ford Mandeo» з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , цивільно-правову відповідальність якого застраховано за договором (полісом) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1783332 від 21.08.2019 року, а саме відшкодувати витрати пов`язані з пошкодженням транспортного засобу «Toyota Prius» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 15-16). Як слідує із листа ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» вих. №51-3585 від 19.06.2020 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не визнає майнові вимоги [PERSON] у зв`язку з тим, що не має правових підстав, щодо виплати останньому страхового відшкодування, оскільки в результаті проведення страхового розслідування було виявлено, що транспортний засіб «Toyota Prius» д.р.н. [NUMBER] заборонено використовувати в дорожньому русі та існують обмеження щодо вказаного транспортного засобу (а.с. 17-18). Із звіту №07-20-М139 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу Toyota Prius державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , вбачається, що розмір збитків зазначеного транспортного засобу станом на дату оцінки становить 23863,15 гривень (а.с. 19-51). Як слідує із рахунку-фактури №07-20-М139 від 14.07.2020 року вартість послуги визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу після ДТП «Toyota Prius», державний номер [NUMBER] , становить 2000,00 грн (а.с. 52), які були сплачені [PERSON] , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №07-20-М139 від 23.07.2020 року (а.с. 53). Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 1.6 ст. 1 Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно з п. 1.4 ст. 1 Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом з тим, судом встановлено, що водій [PERSON] , який керував транспортним засобом «Ford Mandeo» номерний знак [NUMBER] , вину у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої було завдано пошкодження транспортному засобу «Toyota Prius» номерний знак [NUMBER] , визнав. Згідно з п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п.35.2. ст. 35 Закону до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження законності підстав використання транспортного засобу та на підтвердження проведення всіх реєстраційних процедур. Частиною 36.1 статті 36 Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved