overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому 16.09.2008 року виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №43. Від зазначеного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав суду заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача у засобах масової інформації. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.09.2008 року виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №43, згідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-НО №149785 (а.с. 4). Від зазначеного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15.10.2014 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як убачається з матеріалів справи, на теперішній час відповідач відбуває покарання за вчинення злочину у виправному центрі № 74 м. Орджонікідзе. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, з 01.03.2016 року по 01.03.2017 року, оскільки відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на її утримання як інваліда третьої групи не надає. Позивач в судове засідання не прибула, в поданій заяві від 26.06.2016 року просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність. Відповідач без поважних причин в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 08.09.2007 року по 27.04.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі і 10.02.2016 року позивачу була в черговий раз встановлена третя група інвалідності загального захворювання, строком з 01.03.2016 року до 01.03.2017 (а.с.4-5). Згідно до вимог ст.ст.75, 76 Сімейного Кодексу України, після розірвання шлюбу дружина, яка є інвалідом третьої групи, має право на утримання від колишнього чоловіка. Суд вважає, що відповідач зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на її утримання, так як він працевлаштований, а позивач потребує матеріальної допомоги. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказано, що 09.06.1984 р. позивачем було укладено шлюб з [PERSON] Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №133. Від шлюбу сторони мають трьох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні життєві погляди, що викликало конфліктні ситуації, які суперечать інтересам подружжя. Подальше спільне життя як подружжя неможливе. На даний час сторони як подружжя не проживають. Спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позовну заяву підтримала повністю, просила справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище «Лісняк». Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками поштового відділення про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання від 04.04.2016 р., 19.04.2016 р. та 04.05.2016 р., згідно ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09.06.1984 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.06.1984 р. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу протягом 6 років (з 1995 по 2001 рік). 15.06.1999 року у них народився син [PERSON] В серпні 2001 року припинили сімейні стосунки, почали проживати окремо. До грудня 2015 року відповідач систематично допомагав позивачці в утриманні сина, хоча участі в його вихованні не приймав, не цікавився життям сина, не спілкувався з ним. В грудні 2015 року відповідач заявив, що надалі не бажає добровільно надавати позивачці матеріальну допомогу, що позивачка має стягнути з нього аліменти в судовому порядку. За законом батьки мають рівні обов'язки по утриманню дітей, тому на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини його доходу. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Судом встановлено, що з 1995 року по 2001 рік позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 036258 від 22.06.1999 року встановлено, що 15.06.1999 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та позивачка (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви та вважає, що не має підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі 551 гр. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона спільно проживала з відповідачем. В період спільного проживання народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. При неодноразовому зверненні в усній формі до відповідача з проханням матеріально підтримувати дочку, сплачуючи аліменти, так як вони, спільне господарство не ведуть, однак відповідач на її звернення не реагує, та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач працездатний та має можливість утримувати дочку, тому на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі стягнувши з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/4 частини його доходу. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 457750 від 25.10.2013 року встановлено, що 17.10.2013\~року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі по 551 гр. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

23.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 3657 грн 02 коп. та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 09.12.2015 року по день ухвалення рішення суду. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач, в порушення вимог трудового законодавства України, в день звільнення не провів розрахунок і не виплатив усі належні їй суми, чим порушив її трудові права. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнала. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працювала у відповідача контролером радіоапаратури та приладів 6 розряду. Наказом відповідача від 08.12.2015 року № 350/к позивача звільнено з роботи 08.12.2015 року за угодою сторін, згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 3657 грн 02 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком листком відповідача (а. с. 6), що є підставою для її стягнення в судовому порядку. Згідно із статтею 117 Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум в день його звільнення, підприємство повинно сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як слідує з довідки відповідача, правильність якої позивачем не спростовано, середньомісячний і середньоденний заробіток позивача (без відрахування податків і зборів) становив 2118 грн 75 коп. і 141 грн 25 коп. відповідно. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8616 грн 25 коп. [(2118.75 х 4) + 141.25], де: 4 кількість повних місяців прострочення розрахунку при звільненні позивача, за період з 09.12.2015 року по 08.04.2016 року включно. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

23.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 24.04.2010 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, подружні відносини припинені з серпня 2014 року. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2010 року у виконкомі Шабельківської селищної ради міста Краматорськ Донецької області, актовий запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. (а.с.7-8) Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 551,20 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420,00 грн., слід відшкодувати за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

23.03.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 25.11.1994 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з вересня 2015 року. Позивач просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

23.03.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 03.10.2016 на її користь на сина, 27.03.2016 народження, стягнуто аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.08.2016 щомісячно і до досягнення сином повноліття, а також стягнуто кошти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 31.08.2016 і до досягнення сином [PERSON], 27.03.2016 народження 3-х річного віку. З 14.11.2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. В даний час в неї погіршився матеріальний стан, оскільки на момент винесення рішення судом, вони з відповідачем проживали однією сімєю, а тому відповідач надавав на її та утримання дитини додаткову матеріальну допомогу. З лютого 2017 їх відносини та спільне проживання припинилися, відповідач матеріально її та сина не підтримує, хоча має постійну роботу в ДП «Красилівський агрегатний завод» та дохід, відповідно - матеріальний стан у нього покращився. Крім того, зважаючи на регулярний характер доходів відповідача та їх розмір, вік та матеріальні потреби дитини, здійснення нею догляду за дитиною, відсутність у неї можливості працевлаштуватися та самостійно забезпечувати власні матеріальні потреби, просить змінити розмір стягуваних аліментів на дитину з 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/4 частку усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів на неї просить змінити з 500 грн щомісяця на 1/6 частку усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення сином трьохрічного віку. В судове засідання позивач не зявилася. Надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач, в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

23.03.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач [PERSON]вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з 2008 року. Від даних стосунків мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO](а.с.2). Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.3). Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти з [PERSON]на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved