Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

22 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду в порядку вимог ст. 405 ЦК України із позовом до [PERSON] , [INFO] , про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що він, [PERSON] , є власником 2/3 часток вказаної квартири. Відповідач [PERSON] зареєстрована в цій квартирі, однак фактично не проживає в цій квартирі з 2016 року, в добровільному порядку не знімається з реєстрації спірного житлового приміщення, оплату за нього та комунальні послуги не провадить, чим порушує його права власника житла на його користування та розпорядження, в тому числі й оформлення субсидії та реєстрації інших осіб в квартирі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Мазницький М.М. надали до суду заяву, в якій позов підтримали за заявленими підставами, просили розглянути справу за їх відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин своєї неявки, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надала. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до довідки Чугуївського міжміського бюро технічної інвентаризації № 260 від 13.09.2019 року квартира [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року зареєстрована за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частки за кожним на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом ЖКГ та будівництва виконкому Чугуївської міської ради від 26.11.1999 року. Дублікат виданий 12.01.2011 року відділом ЖКГ та будівництва виконкому Чугуївської міської ради за № 1-539. Згідно довідки № 0310-32/9374 від 19.02.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Чугуївського району Харківської області на ім`я [PERSON] , до складу сім`ї (зареєстрованих) останнього входять: [PERSON] (співвласник) [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , бабуся, [PERSON] , [INFO] мати; [PERSON] [INFO] , - брат (а.с.7). Як вбачається з копії договору дарування НМІ №636745, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївськоїго міського нотаріального округу Харківської області 31 жовтня 2017 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 1505, [PERSON] (дарувальник) передала безоплатно, а [PERSON] (обдарований) прийняв у власність 1/3 частку житлової квартири [ADDRESS] . Житлова квартира має загальну площу 47.: кВ.м, житлову площу 27,6 кв.м та складається з двох житлових кімнат. Від цієї житлової квартири відчужується 1/3 частка, що становить 15,9 кв.м від загальної площі та 9,2 кв.м від житлової площі квартири. Частка квартири належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності,видано відділом житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Чугуївської міської ради 12 січня 2011 року за № 1-539, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.02.2011 року та у Комунальному підприємстві «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 4513/50 в книзі 33-П(а.с.8). Згідно довідки № 7 від 12.02.2019 року, складеної за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] та посвідченої головою вуличного комітету( старшого будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] ) [PERSON] , [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані та проживають: [PERSON] брат, [PERSON] бабуся. Також проживають, але не зареєстровані: [PERSON] дружина, [PERSON] донька. В квартирі зареєсти рована але фактично не проживає протягом останніх 36 місяців [PERSON] мати(а.с.9). Згідно \~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~статті 321\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~статті 353 цього Кодексу. Статтею 346\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, врегульовані підстави припинення права власності, а саме: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викуп пам`яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерті власника. Учасниками справи не надано до суду доказів припинення права власності відповідача [PERSON] на спірну квартиру. Тому на підставі вищевикладеного, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] не втратила право власності\~\~на вказану квартиру, в силу приписів статей\~319,\~321 ЦК України. Отже, зазначені позивачем обставини про те, що відповідач відсутня в квартирі за місцем своєї реєстрації понад один рік, не свідчать про відмову [PERSON] від права власності на нерухоме майно та не є підставами для припинення права власності на нього. При розгляді вказаного спору суд керується вищезазначеними нормами права про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового законодавства або права власності на це приміщення згідно цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року № 1383-1У з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо розширення\~повноважень органів\~місцевого самоврядування\~та оптимізації\~надання адміністративних\~послуг»,зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом реєстрації (у\~тому числі\~через центр\~надання адміністративних\~послуг)на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки відповідач [PERSON] є співвласником житлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , її відсутність у спірному житловому приміщенні за будь-яких причин, не є підставою для застосування до виниклих правовідносин вимог ч.2 ст. 405 ЦК України.

Outcome: dismissed