Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

24.03.2017 року представник позивача звернулася з позовом до суду та просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Овручі, вул. Ш. Алейхема, 20, Житомирської області, яка належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №777896 і яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі за №1824210100:01:013:0243, мотивуючи тим, що він після смерті матері успадкував за заповітом 78/100 частин житлового будинку №20 по вул. Ш.Алейхема в м. Овруч, який розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га. Коли він звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, то йому було відмовлено, оскільки земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку не вказана в заповіті, по якому успадкував частину житлового будинку, а відповідно до спадкування по закону на вказану земельну ділянку має його брат [PERSON], який на день смерті матері проживав разом з нею та фактично прийняв спадщину. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. Третя особа будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причину неявки свого представника суду не повідомила. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 16.03.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №188497 та є матір»ю позивача, про що свідчать копія свідоцтва про народження серії І-ТП №274546, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, копія свідоцтва про одруження серії І-АБ №406941. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS], яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №777896 виданого 11.01.2010 року Держкомземом у Овруцькому районі на підставі рішення Овруцької міської ради 30 сесії 5 скликання від 07.12.2009 року. З копії заповіту від 22.12.1988 року посвідченого нотаріусом Овруцької ДНК [PERSON] видно, що [PERSON] заповіла свою частину жилого будинку з відповідними до неї надвірними будівлями, що знаходиться в м. Овручі по вул. Шолом Алейхема, 20 своєму сину [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.03.2017 року серії НВО 280276 свідчить про те, що [PERSON] успадкував належну його матері [PERSON] 78/100 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Овручі Житомирської області по вул. Ш. Алейхема, 20. Постановою приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] від 09.03.2017 року №180/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки у заповіті вказана лише частина спадщини, а саме частина житлового будинку №20 по вул. Ш. Алейхема в м. Овруч, а відповідно до спадкування за законом на земельну ділянку має син померлої [PERSON], так як проживав разом на день смерті. Заяву про відмову від спадщини протягом шестимісячного строку для її прийняття ним подано не було, тому він також включається до кола спадкоємців за законом, які прийняли спадщину. Згідно довідки КП «ГАРНЕ МІСТО» від 19.12.2016 року, по день смерті 16.03.2012 року [PERSON] разом з нею проживали сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до інформаційної довідки № 87103511 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер 1824210100:01:013:0243 відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З урахуванням наведеного, позивач набув право власності на вказану земельну ділянку. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1369,80 грн..

Outcome: approved