overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

22.07.2015 року заявник [PERSON] звернувся із вказаною заявою в суд вказуючи на те, що [PERSON] , [INFO] є його батьком, проживає з ним та страждає тяжким хронічним захворюванням. З 01.11.2004 року [PERSON] є інвалідом . У звязку з цим він неоднаразово лікувався у психіатричних закладах, проте з часом стан його здоров»я погіршувався. 14.04.2009 року його було безстроково визнано інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18 № 089108 . Внаслідок хронічного психічного розладу його батько не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними . Просить визнати [PERSON]Ф недієздатним та призначити опікуна.. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 429 [PERSON] страждає енцефалопатією складного психоорганічного синдрома по змішаному типу, переважно амнестичного. За своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Рекомендується визнати його недієздатним із встановленням над ним опіки. Заявник до судового засідання не з»явився, в наданій заяві просить провести слухання без нього. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ч 1 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 ч.1 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. У судовому засіданні встановлено, що відповідно висновку психіатричної експертизи від 11.08.2015 року [PERSON] рекомендується визнати недієздатним та встановити над ним опіку, оскільки він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно рішення Новотроїцької селишної ради [PERSON] було призначено його опікуном. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі зазначеного, ст.240,241 ЦПК України, ст.ст 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22.07.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання однією сімєю його колишньої дружини [PERSON], померлої 01.05.2009 року, та їх спільного сина [PERSON], померлого 22.12.2014 року, на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємцем за законом померлого сина [PERSON] Останній, в свою чергу, прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON], не оформивши при цьому своїх спадкових прав. У звязку з відсутністю у померлого сина факту прийняття спадщини після смерті матері, позбавлений права на спадкування спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Новоград-Волинської міської ради Житомирської області в судове засідання не прибув, в письмовій заяві до суду просив слухати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.05.2009 року померла [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO], однак проживала не за місцем своєї реєстрації, а за місцем реєстрації свого сина [PERSON] в м. Новоград-Волинський, по вул. Довженка, 22 до дня своєї смерті, що підтверджується довідками КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 30.06.2015 року та 03.07.2015 року і актом депутата Новоград-Волинської міської ради від 06.07.2015 року. 22.12.2014 року помер [PERSON] Спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились. Заявник є спадкоємцем за законом після смерті померлого сина [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила суду факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] однією сімєю протягом останніх шести місяців до дня її смерті. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що померлі [PERSON] та її син [PERSON] дійсно постійно проживали однією сімєю на час відкриття спадщини [PERSON] Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті сина [PERSON], вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

22.07.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту того, що він є сином [PERSON], яка померла 20.04.2015 року в м. Первомайськ Миколаївської області. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 20.04.2015 року померла його мати [PERSON], яка проживала коло нього в м. Первомайськ, а була зареєстрована в [INFO]. Ще за життя матірю на користь заявника було складено два заповіти, але коли він звернувся до Кривоозерської державної нотаріальної контори, то йому було розяснено необхідність встановлення факту родинних стосунків з помрелою матірю, так як у свідоцтві про смерть її прізвище вказано як [PERSON], а його прізвище за паспортом [PERSON], і в його свідоцтві про народження мати зазначена на російській мові «Самбецкая Татьяна Сергеевна», тому він і змушений звернутись до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області в судове засідання не зявився, але надано листа з проханням розглядати справу без участі представника та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.Згідно копії свідоцтва про народження заявника його мати зазначена на російській мові «Самбецкая Татьяна Сергеевна» (а.с. 4), а згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 20.04.2015 року в м. Первомайськ Миколаївської області (а.с. 3) Факт того, що заявник являється сином спадкодавця підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та це також видно і із копій заповітів [PERSON] від 21.06.2011 року (а.с. 7) та від 15.11.2000 року (а.с. 9), в яких видно, що вона заповідає своє майно [PERSON], то суд знаходить що в силу ст. 60 ч. 1 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п. 1, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

22.07.2015 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб посилаючись на те, що вона з 21.06.2013 року зустрічається з [PERSON], у сім'ї якого на даний час проживає та знаходиться на обліку в Родинській міській лікарні у звязку з вагітністю терміном 18-19 тижнів. У реєстрації шлюбу їй та [PERSON] було відмовлено у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 ч. 1 СК України, тому вона просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], оскільки вони бажають створити сімю. Заявник [PERSON] у судовому засіданні на вимогах наполягала. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] мати заявниці заявлені, вимоги підтримали. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, рішення винести згідно з нормами діючого законодавства та на підставі тих документів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги заявниці обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що заявник [PERSON] народилася 17.11.1997року (а.с.3), яка з 21.06.2013 року зустрічається з [PERSON], у сім'ї якого на даний час проживає, оскільки вони кохають один одного. Заявник вагітна від [PERSON], перебуває на обліку в Родинській міській лікарні у звязку з вагітністю терміном 18-19 тижнів (а.с.4). У реєстрації шлюбу заявнику та [PERSON] було відмовлено у звязку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 Сімейного Кодексу України та запропоновано звернутися до суду із заявою про надання права на шлюб. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду, їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає інтересам заявниці, оскільки вони кохають один одного, чекають на народження дитини, бажають створити сімю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

22.07.2015 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі 2/756/1817/15 (Унікальний номер: 756/932/14-Ц), яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. При ознайомленні позивачки із текстом рішення суду нею виявлено описки у рішення, які можуть завадити їй у виконанні рішення. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд виправити описки у рішенні суду. Згідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Сторони в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути питання про виправлення описки у рішенні суду за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.07.2015 року 2/756/1817/15 (Унікальний номер: 756/932/15-Ц) позбавлено [PERSON] батьківських прав та збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. У абзаці 3 вступної частині рішення суду невірно зазначено дату, з якої [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а саме: «09.04.2013 року», замість вірного: «09.04.2012 року»; у абзаці 14 мотивувальної частині рішення суду невірно зазначено «позивним», замість вірного: «позитивним»; у абзаці 4 резолютивної частини рішення суду невірно зазначено імя дочки, а саме: «Синькова Діря Дмитрівна», замість вірного: «Синькова Даря Дмитрівна». Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд вважає необхідним виправити допущені у судовому рішенні описки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

22.07.2015 року ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» звернулося до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» Максимцова Н.Б. позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач зареєстрований проживанням за адресою: [ADDRESS], є споживачем послуг ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» з теплопостачання, але своєчасної оплати отриманих послуг не проводив, внаслідок чого за період з 01.01.2014 року по 01.05.2015 року має заборгованість в сумі 5449,63 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» 5449 грн. 63 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію та понесені підприємством при зверненні з позовом до суду судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що дійсно має заборгованість за спожиту теплову енергію. Він не проводив оплату отриманих послуг, оскільки у нього не було коштів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги, які спрямовані на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники житла зобов'язані своєчасно оплачувати комунальні послуги. Відповідно до довідки підприємства-позивача відповідач має заборгованість з послуг теплопостачання в розмірі 5449,63грн. (а.с. 5). Відповідно п. 3 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року зі змінами та доповненнями (далі - Правила), послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Як передбачено п. 30 Правил споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Зважаючи на вище викладене, позов ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» підлягає до задоволення. Судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

22.07.2015 року ОСББ «Мир» м. Новогродівка звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, вказуючи на те, що відповідач мешкає за адресою м. Новогродівка вул. 40 років Жовтня,31/15, але плату за користування житлом та витрати на його утримання, за період з 01.06.2014 року по 01.07.2015 року не здійснює, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 767грн.45коп., яку відповідач добровільно не відшкодовує. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача, згідно наданої письмової заяви, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі, а у разі відсутності відповідача- заочно. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дати слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСББ «Мир» м. Новогродівка обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як відповідач дійсно проживає в жилому приміщенні по вул. 40 років Жовтня,31/15, в м.Новогродівка, та зобов'язаний сплачувати витрати на утримання квартири та комунальні послуги, однак відповідач цей обов'язок не виконує, в зв'язку з чим за період з 01.06.2014 року по 01.07.2015 року включно, згідно представлених документів, утворилась заборгованість по квартплаті в розмірі 767грн.45коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Наданий розрахунок заборгованості перевірений судом. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Квартирна плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення сплачувати обов'язкові платежі на утримання та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Згідно ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру, зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

22.07.2015 року ОСББ «Мир» м. Новогродівка звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, вказуючи на те, що відповідач мешкає за адресою м. Новогродівка вул. Шевченко,25/7, але плату за користування житлом та витрати на його утримання, за період з 01.04.2012 року по 01.07.2015 року не здійснює, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1489грн.40коп., яку відповідач добровільно не відшкодовує. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача, згідно наданої письмової заяви, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі, а у разі відсутності відповідача- заочно. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Суд ухвалив слухати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСББ «Мир» м. Новогродівка обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як відповідач дійсно проживає в жилому приміщенні по вул. Шевченко,25/7, в м.Новогродівка, та зобов'язана сплачувати витрати на утримання квартири та комунальні послуги, однак відповідач цей обов'язок не виконує, в зв'язку з чим за період з 01.04.2012 року по 01.07.2015 року включно, згідно представлених документів, утворилась заборгованість по квартплаті в розмірі 1489грн.40коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Наданий розрахунок заборгованості перевірений судом. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Квартирна плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення сплачувати обов'язкові платежі на утримання та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Згідно ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру, зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

22.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 28.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №362, від даного шлюбу маємо неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з 2015 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала зазначаючи, що в наданий судом строк примирення не відбулося, вона втратила почуття любові до чоловіка. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти розірвання шлюбу, просить надати додатковий строк на примирення строком на три місяці. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 07.04.1986 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З 1997 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] по причині відсутності там без поважних причин понад одного року. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що відповідач є його дочкою, вона на даний час мешкає в Республіці Польща, де забезпечена житлом. Відповідач без поважних причин в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач, де крім нього зареєстрований також відповідач (а.с.4-5). Відповідач, як член сім'ї власника помешкання, з 2005 року у вказаній квартирі не проживає, що підтверджується відповідним актом від 17.07.2015 року, складеного за участю мешканців вказаного будинку та представника Об'єднання житлово-будівельних кооперативів міста Чернігова (а.с.3). Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На переконання суду (виходячи з наявних по справі доказів) - відповідач втратив право на користування квартирою [ADDRESS], так як він був відсутній там без поважних причин понад один рік (з 2005 року), інший строк відсутності члена сім'ї власника житла не встановлювався домовленістю сторін, відсутні підстави встановлені законом, згідно яких за відповідачем зберігалося житло понад одного року і вказані обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved