overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

23 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 23 червня 2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями, після чого останній вчиняв сварки та небажання відповідача змінювати свої звички, що призвело до втрати нею почуття поваги та любові до відповідача. Шлюбні відносини вони припинили у 2015 році, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спорів щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 24 травня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 14-15). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 21, 22). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 15 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 7). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з грудня 2015 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

23 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 22 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м.Донецька згідно актового запису № 575 - розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що 22 вересня 2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2016 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судова повістка про виклик до суду відповідачці [PERSON] не направлялась у зв`язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 22 вересня 2007 року уклали шлюб (арк.с.4). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.14). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2016 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

23 квітня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 145 - розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 17 лютого 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року. Причиною розпаду сім`ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Від позивачки надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та наполягає на розірванні шлюбу. Від відповідача також надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову та розірванні шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 17 лютого 2015 року уклали шлюб (арк.с.4). Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

23 квітня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 03.09.2004 року, від якого не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.09.2004 року, від якого не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

23 квітня 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Жванчик [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Жванчик» с.В.Жванчик, Дунаєвецького району, Хмельницької області, право якої посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Позивачка є донькою померлої та відповідно спадкоємцем за законом 1-ої черги, крім неї спадкоємцями за заповітом є - [PERSON] та [PERSON] , котрі на спадщину не претендують, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались та звертатись не будуть. 02 квітня 2019 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. з питанням видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке залишилося після смерті матері, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] в зв`язку з тим, що вона звернулась до нотаріальної контори після спливу строку для прийняття спадщини, встановленого чинним законодавством. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, а тому звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 13 травня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позов , в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав та проти задоволення позову не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали. Враховуючи те, що відповідачами визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

23 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 19 жовтня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №394. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, відповідач визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 19 жовтня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №394. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

23 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 13 жовтня 2007 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2021 року сторонам надано строк для примирення один місяць, у зв`язку з чим провадження в справі зупинено. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 23 липня 2021 року провадження відновлено. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 35, 36). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 37). Подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 38). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 6). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

23 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачкою. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 12 квітня 1997 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сімейні стосунки припинені, почуття взаємної поваги та любові втрачено. Оскільки шлюб фактично розпався, через що сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, позивач просив розірвати його. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причин неявки суд не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 квітня 1997 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №3 (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка заперечень проти позову не висловила, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про залишення відповідачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 908 грн 00 коп., які, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

23 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною своєї матері [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що внаслідок важкої хвороби її матір повністю втратила здатність до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду та довготривалого лікування. Згідно з довідкою № 709, виданою 23 листопада 2020 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Павлоградської міської ради, [PERSON] , 1945 року народження, потребує постійного догляду у зв`язку з невиліковною хворобою прогресуюча лейкоенцефалопатія, тетроспарез, судинна деменція (а.с.13). Від заявника та представника органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Павлоградської міської ради надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність. \~ Як\~передбачено частиною\~ 1\~статті 39\~Цивільного кодексу\~України,\~ фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з частиною 1 статті 41 Цивільного кодексу\~України,\~ \~над недієздатною\~фізичною особою\~встановлюється опіка. Висновком судово-психіатричного експерта №191 від 06 жовтня 2021 року підтверджується, що КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» відповідно до ухвали суду від 20 липня 2021 року була проведена амбулаторна комісійна судово-психіатрична експертиза, за висновком якої [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. Зазначений стійкий психічний розлад позбавляє іспитовану в даний час можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.42-43). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] . Відповідно до положень статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради винесено подання про призначення [PERSON] піклувальником матері [PERSON] (а.с.11). Як передбачено частиною 4 статті 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , здійснює нагляд за нею, займається її лікуванням, має можливість виконувати обов`язки опікуна. Тому заява [PERSON] про призначення її опікуном над [PERSON] підлягає задоволенню. Як передбачено частинами 5, 6 статті 300 ЦПК України, рішення суду при визнання фізичної особи недієздатною після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved