Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що з 17.10.2014 перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання сина не надає. Позивач у судове засідання не зявився, в матерілах справи міститься заява про слухання справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, в матерілах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що 17.10.2014 сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області, за актовим записом № 160 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 161764 виданого 06.02.2015 виконавчим комітетом Косачівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с. 5) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 2897 від 22.07.2016 виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області (а.с. 6), [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, син [PERSON], проживає разом із матір'ю, позивач потребує матеріальної допомоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також суд вважає можливим задовольнити позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки у відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, працює вона чи ні, й незалежно від її матеріального становища, при умові, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Відповідач дружину не утримує, але зобов'язаний це робити, в зв'язку з чим із нього необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved