overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

24.07.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем, [PERSON] зареєстрували шлюб 23.09.1989 р. у Гаврилівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18. Від шлюбу у них дітей не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склалися різні погляди на життя, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони розійшлись і вже більше 10 років проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного сімейного господарства не ведуть. Крім того вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру в подальшому зберегти сімейні стосунки з відповідачем у неї немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Також позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Мороз. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвати шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 23.09.1989 р. у Гаврилівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 (а.с. 4). Від шлюбу у них дітей не має. Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Їх шлюб існує формально. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням сторін. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Мороз. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

24.07.2015р. до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги аргементовано тим, що 19.06.1999 року сторони зареєстрували шлюб в органі Педосівської сільської ради Погребищенського району, Вінницької області, актовий запис №1. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки на протязі тривалого часу вони не можуть досягнути порозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим тому, що шлюб має формальний характер і бажає його розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності. Позовні вимоги підтримує і на розірванні шлюбу наполягає. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але повідомив телефотограмою, що позовні вимоги підтримує та проти постановлення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з постановленням заочного рішення суду, так як проти цього вони не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, так як останній вживає спиртні напої. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.4) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

24.07.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає, від шлюбу є діти, майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с.15). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних у справі доказів суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останнього подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, протягом останнього подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажають, від шлюбу є діти, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 701, мотивуючи тим, що вони з березня 2015 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 27.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 27.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Сторони з березня 2015 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові [PERSON] зазначив, що відповідач є його батьком. Після закінчення школи він продовжив навчання в Лохвицькому технологічному технікумі Полтавської державної аграрної академії. В звязку з навчанням у нього ідуть фінансові витрати на канцелярські засоби, продукти харчування, одяг. Батько може йому надавати матеріальну допомогу на період навчання, оскільки є працездатним. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і на весь час навчання. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, дав свою згоду на сплату аліментів на утримання сина, що продовжує навчання на період такого навчання в тому розмірі, в якому просить позивач. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направили на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Після закінчення школи позивач [PERSON] продовжив навчання в Лохвицькому технологічному технікумі Полтавської державної аграрної академії. Термін закінчення навчання 30 червня 2016 року (а.с.8). Згідно ст.ст. 199; 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідач, як батько [PERSON], який продовжує навчання, повинен йому надавати матеріальну допомогу на період навчання, зважаючи на що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 08.08.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] року, та сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем протягом одного року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву згідно якої позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності, а також просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №680. Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] року, та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, протягом одного року сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає відновити собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої 18.11.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18.11.2014 року її мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS]. Заповіту немає. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Позивач [PERSON] спадщину прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON], померлої 18.11.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею було пропущено передбачений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У звязку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини з матірю [PERSON], померлою 18.11.2014 року, та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у звязку з прийняттям спадщини після матері [PERSON], померлої 18.11.2014 року, як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Оскільки представник відповідача позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПУ України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, на підставі ст.ст.1222, 1223, 1258, 1261, 1268Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.4) та мають дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1- НО № 193414 (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно \~до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде \~стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, погодився на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 березня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 143. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння у сімї, що призвело до втрати почуття любові та фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо з лютого 2015 року. Встановлене свідчить, що сімя сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сімї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 16 травня 2009 року помер її батько [PERSON], який по день смерті проживав і був зареєстрований в [INFO]. Після смерті батька залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якого є вона [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді їй пояснили, що вона вступила у фактичне управління спадщиною і може в будь-який час її оформити, оскільки спадкодавець перед смертю тривалий час хворів і проживав біля неї. Вона його похоронила, розпорядилася його речами та доглядає за майном померлого. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивачка [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. Таким чином, в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що 16 травня 2009 року помер [PERSON], який по день смерті проживав і був зареєстрований в [INFO] (а.с.8,9), спадкоємцем по закону якого є його дочка [PERSON] (а.с.6,7), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але, всупереч вимогам законодавства, не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну консультацію працівників сільської ради. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved