Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

23 січня 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території. Заявник зазначила, що вона є матір`ю дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Батьком дитини є [PERSON] , з яким заявник перебуває у шлюбі. Представник заявника 20 грудня 2019 року звернувся до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києвідля державної реєстрації народження [PERSON], однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації, у зв`язку з тим, що ним було пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник, її представник та заінтересована особа в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником заявника подано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як вбачається з матеріалів справи, дитина заявника [PERSON] народилася [INFO] в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, на тимчасово окупованій території, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.04.2019 року в м. Сімферополь (актовий запис № 110199910000601547009), виписним епікризом (із акушерського стаціонару) від 16.04.2019 року, відповідно до якого [PERSON] [INFO] народила дівчинку. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Заявник просить вказати батьком дитини громадянина російської федерації [PERSON] , водночас належних документів в підтвердження цього факту не додано. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Заявником надано копію свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя від 27.07.2018 року, в якому зазначено, що громадянин російської федерації [PERSON] та громадянка російської федерації [PERSON] уклали шлюб 27.07.2018 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Однак, заявником [PERSON] надано копію паспорта громадянина України, в якому зазначено, що вона є громадянкою України, і водночас подано копію свідоцтва про шлюб, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому вказано, що вона є громадянкою російської федерації. Таким чином, факт походження дитини від [PERSON] , а також громадянство матері та її прізвище, актуальне на момент народження дитини, не підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами. Відповідно до ст. 319 СК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки заявником не надано належних, допустимих та достовірних доказів для підтвердження усіх обставин, що мають значення для встановлення факту народження особи та реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed