overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 8163 грн 82 коп, мотивуючи вимоги тим, що 17.07.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 17.07.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки (а.7-15). Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 8163 грн 82 коп, яка включає заборгованість по тілу кредиту, несплачені проценти , штрафні санкції (а.с.5-6). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 8163 грн 82 коп, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що 03.12.2011 року вони зареєстрували шлюб. Зазначає, що сімейні стосунки між ними фактично припинені. Вони не ведуть спільний бюджет та спільне господарство. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим, це суперечить інтересам позивача. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просила про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідач про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін та провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 03.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 263764, виданим 07.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 273. Згідно змісту позову, причиною розпаду родини є фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, втрата почуття любові. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає цього, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 19.10.2007 року виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 03. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначила, що 19.10.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], Кіру, [INFO], Катерину, [INFO] Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося на думку позивача через те, що сторони не зійшлись характерами, мають різні погляди на життя, в звязку з чим в стосунках подружжя виникла неприязнь, яка з часом перетворилася на психологічну несумісність. Відповідач почав її бити, зловживав спиртними напоями. З 20.07.2013 року проживають окремо. Вважає, що сімя остаточно розпалася та відновлена бути не може. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила розірвати шлюб. Вказала, що на протязі двох років проживають за різними адресами, в різних населених пунктах. Позивач разом з дітьми проживають з іншим чоловіком, який з метою створення належних сімейних відносин придбав житловий будинок, намагається повністю забезпечити дітей всім необхідним, має намір їх удочерити. Посилаючись на бажання створити сімю з іншим чоловіком, зазначила недоцільним надавати строк для примирення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляду справи за його відсутності не направив. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.10.2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 104408, повторно видане 13.03.2013 року виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 03. Від спільного життя в сім'ї ростуть неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], Кіра, [INFO], Катерина, [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження серій 1-КЕ №№ 174612, 107126, 172850, відповідно актові записи №№ 1, 01, 57, в якому батьками дітей значаться сторони у справі. Згідно положень ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Враховуючи викладені позивачем обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв*язку з продовженням навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що у період з 08.06.1996 року по 05.02.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають повнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. На цей час [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання за контрактом Інституту педагогічної освіти Миколаївського національного університету ім. В.О.Сухомлинського IV рівня акредитації. Строк закінчення навчання - 30.06.2017 року. Оскільки, відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає, з нього підлягає стягненню на користь [PERSON] аліментів на час навчання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред*явлення позову та до закінчення строку навчання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь доньки на час її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Третя особа: [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON]. підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В силу ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є рідним батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданого 05.02.2013 року відділом ДРАЦС по Березівському роайону Березівського МРУЮ в Одеської області, у якому в графі «батько» вказано - «[PERSON]» (а.с. 3). Із довідки за підписом керівника Інституту педагогічної освіти Миколаївського національного університету ім. В.О.Сухомлинського за № 23/2684 від 06.03.2015 року вбачається, що [PERSON] є студенткою вказаного навчального закладу, форма навчання - денна, за контрактом. Строк закінчення навчання - 30.06.2017 року (а.с. 4). Оскільки, [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є працездатним, тому, має змогу надавати допомогу на період навчання доньки у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред*явлення позову та до закінчення нею навчання. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст. 199 СК України, є правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбних відносинах з 26.11.2003 року по 15.01.2015 року, і в цей час народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що останній не працює, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач надіслав до суду телефонограму, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.\~\~ Зі свідоцтва про народження, виданого Богодарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 20.04.2004 року, актовий запис № 6, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася 09.04.2004 року у [PERSON], яка після розірвання шлюбу з відповідачем і укладення нового шлюбу має прізвище [PERSON].. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобовязаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 22.07.2015 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Вона повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне та відмовилася від надання судом строку на примирення з відповідачем. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 27.08.2004 року, і мають двох спільних малолітніх дочок: Анастасію, [INFO] та Аліну, [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З жовтня 2013 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 17 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між позивачкою та [PERSON]. Від шлюбу є дочка - [PERSON], [INFO]. Розірвати шлюб в органах ВРАЦС відповідач не згоден. Життя з Відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачкою та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині. Враховуючи вищевикладені обставини, позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї з Відповідачем не можливе, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надала суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між мною та [PERSON], (далі за змістом - Відповідачка), згідно актового запису № 103, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], виданого 17 вересня 2011 року. Від шлюбу є дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 09 квітня 2013 року Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Причиною роздільного проживання є втрата між позивачкою та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, суд приходить до висновку, що відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

22.07.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з втратою порозуміння. В теперішній час сім'я розпалася остаточно, подружні стосунки не підтримуються. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.07.2006 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №624 від 07.07.2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка та відповідач додатково до викладеного в позові пояснили, що між подружжям постійно виникали конфлікти та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З червня 2015 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Враховуючи викладене, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини на даний час у сторін немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

22.07.2015 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Сторони на час подання позову перебували у шлюбі, але позовна заява про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді в Дзержинському районному суді м. Харкова. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, дитиною не цікавиться. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. У відповідності зі ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22.07.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 02.12.2010року між акціонерним товариством «Астрабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №310006021097018, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 74760,00грн. з розрахунку 16,9% річних на строк до 02.12.2015 року. Факт надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №12121 від 02.12.2010 року. 02.12.2013 року між акціонерним товариством «Астрабанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Астрабанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астрабанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астрабанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1441 від 26.06.2013 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22.07.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 22.08.2012року між акціонерним товариством «Астрабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300469009727018, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 56430,00грн. з розрахунку 1,0% річних на строк до 22.08.2017 року. Факт надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №121445 від 22.08.2012року. 02.12.2013 року між акціонерним товариством «Астрабанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Астрабанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астрабанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астрабанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1441 від 26.06.2013року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22.07.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 02.12.2011року між акціонерним товариством «Астрабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300457032112001, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 70000,00грн. з розрахунку 4,7% річних на строк до 02.12.2016 року. Факт надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №9767 від 02.12.2011року. 02.12.2013 року між акціонерним товариством «Астрабанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Астрабанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астрабанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астрабанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1441 від 26.06.2013року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Таким чином,

Outcome: approved