overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

23.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. 12.01.2015 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач від виконання обовязку з утримання дитини ухиляється. На даний час дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст. 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони по справі зареєстрували шлюб 12.01.2015року. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] Дитина проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач, офіційно не працює, немає на утриманні інших дітей чи непрацездатних родичів. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 640 гривень в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

23.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.06.2010 року Курилівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис №05 та після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач вказує, що останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, що привели до неможливості збереження сім'ї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], спору щодо місця його проживання не мають. Майновий спір також відсутній. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.06.2010 року, який було зареєстровано Курилівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, за актовим записом №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 15.06.2010 р. (а.с.6). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER]. (а.с. 7) Ч. 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, суд вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, спір про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10.11.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського обласного управління юстиції, про що є актовий запис № 2818. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Грішина». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2015 року, про що є актовий запис № 2818 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського обласного управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчанни [PERSON] в розмірі 842 грн. до закінчення ним навчання. Представник позивача позов підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був розірваний 12.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Довідкою Чернігівського національного технологічного університету від 13.10.2017 року №1101/170 підтверджується, що [PERSON], навчається на 2 курсі механіко-технологічного факультету Чернігівського національного технологічного університету, на денній формі навчання, закінчення терміну навчання 30.06.2010 року (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на корить позивача аліменти в розмірі 842 грн. 00 коп., щомісячно починаючи з 23.11.2017 року на період навчання [PERSON], [INFO] в Чернігівському національному технологічному університеті до [INFO], але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 29.05.1993 року, виконавчим комітетом Свердловської сільської Ради Комінтернівського р-ну Одеської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу мають двох дітей: Олексія, [INFO] та Катерини, [INFO]. Шлюб розпався через постійні сварки та бійки. Відповідач відмовляється розривати шлюб, через органи РАЦС, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилась надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.05.1993 року, виконавчим комітетом Свердловської сільської Ради Комінтернівського р-ну Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №7. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ -ЖД №355262 /а.с.9/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1986 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стало зловживання таким алкогольними напоями, внаслідок чого в сім'ї постійно виникали сварки, які переростали в значні скандали, що унеможливлює їх спільне проживання як сім'ї. З початку 2017 року подружні відносини між сторонами фактично припинені, за цей час вони переконалися, що у них немає спільних інтересів. На даний час їх шлюб існує формально, на примирення не згідна, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позов підтримує повністю і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 08.02.1986 року зареєстрували шлюб у Червоноармійському районному відділі ЗАГС м Львова актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.02.1986 року. У сторін від спільного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сторони з початку 2017 року спільно не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, спору щодо спільного майна не існує. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 640,00 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 07 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 382. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились з вересня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного. Кожен живе своїми інтересами, спільне господарство не ведеться. Через органи державної реєстрації актів цивільного стану відповідач розірвати шлюб не погоджується. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї суперечить її інтересам. Позивач просила справу розглянути без її участі. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заперечень на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 07 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 382. Від шлюбу дітей не мають. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливе. Шлюбні відносини сторін, як зазначила позивач, припинились з вересня 2017 року, спільне господарство не ведеться і відповідач заперечень цим обставинам не надав. З моменту звернення позивача до суду пройшло більше п'яти місяців, сторони не примирились, що вказує на неможливість збереження сім'ї. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 640 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

23.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 23.03.2012 року, вказавши у позові, що мають дитину - [PERSON], 2012 року народження. В позові зазначила, що на даний час разом з чоловіком не проживають, дитина проживає разом з матір'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить шлюб задовольнити (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити (а.с. 20). Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 23.03.2012 року, мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а.с. 5, 6). На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти позову не заперечує, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

23.11.2017 року позивачка звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 16 червня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №284. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин втрати любові, поваги один до одного, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. В судове засідання позивач надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутності, погодження на ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримала, примирятись не бажає. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, відзиву на позов не подавав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у червні 2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано 16 червня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №284. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спір про місце її проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через втрату любові, поваги один до одного, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

23.11.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 20.11.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, у сімї часто виникали сварки та скандали. Зазначає, що почуття любові та поваги між ними втрачено, шлюбні стосунки припинено. Вважає, що збереження шлюбу неможливе. Тому просить позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися. 10.01.2018 року позивачка подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вказала, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач 31.01.2018 року подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, на розірвання шлюбу згідний. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 148850, виданим виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівській області, актовий запис №92. Від шлюбу у сторін є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, останні шлюбних стосунків не підтримують, почуття любові та поваги між ними втрачено, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути 640 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

23.11.2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, указав, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO], дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, який мешкає з позивачкою та знаходиться в неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved