Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

22.05.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Менчугово Старобешівського району Донецької області, громадянина України, померлого [INFO] в [ADDRESS]. Вимоги заяви мотивовано тим, що [INFO] в м. Комсомольське (Кальміуське) Старобешівського району Донецької області помер [PERSON] , який є її рідним батьком. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2018 року, виданим органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому вважається недійсним і не створює правових наслідків. З метою офіційної реєстрації факту смерті [PERSON] вона звернулася до Саксаганського районного у м. Кривому Розі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, однак отримала відмову. Оскільки зареєструвати факт смерті батька на території України в позасудовому порядку вона не має можливості, тому вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 22.05.2019 року відкрито провадження по справі з призначенням до розгляду за правилами окремого провадження. Правом на участь в судовому засіданні [PERSON] не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи правом на участь в судовому засіданні не скористався, надавши суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, заперечень по справі не має. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON] серії [NUMBER] від 27.09.1975 року) є донькою [PERSON] , будучи усиновленою останнім, що підтверджується свідоцтвом про усиновлення [NUMBER] від 04.07.1960 року. Відомості про [PERSON] як батька заявника зазначені також в свідоцтві про її народження серії [NUMBER] від 04.07.1960 року. Заявник є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в УПСЗН Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 16.05.2019 року №1242-5000125736. Судом оглянуто надані [PERSON] свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2018 року, видане «Адміністрацією міста Комсомольське Старобешівського району Донецької Народної Республіки», та лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14.07.2018 року, видане Старобешівською центральною районною лікарнею, в яких зазначено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] вдома в [ADDRESS]. Смерть настала в результаті наявного захворювання, причина смерті - церебральний атеросклероз, набряк головного мозку. Актовий запис про смерть за №77, складений 20.07.2018 року. З метою проведення державної реєстрації факту смерті батька заявник звернулася до Саксаганського районного у м. Кривому Розі відділу РАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, проте в здійсненні таких дій отримала відмову, оскільки надане нею свідоцтво про смерть [PERSON] видане органом, що діє на тимчасово окупованій території України, а тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно із Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 року, Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17.03.2015 року, п.15 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 12.12.2015 року, м. Комсомольське знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 року №1351-VIII, яка набрала чинності 22.05.2016 року, населений пункт в Донецькій області - м. Комсомольське перейменовано на м. Кальміуське. Як слідує з ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що Адміністрація міста Комсомольське Старобешівського району Донецької Народної Республіки створена та діє на тимчасово окупованій території, тому видане нею свідоцтво про смерть [PERSON] в розумінні ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним та не створює правових наслідків на підконтрольній Україні території, що позбавляє [PERSON] , яка є громадянкою України, можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька. Такими чином, за відсутності належних документів, визначених п.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть [PERSON] окрім як після встановлення у судовому порядку факту його смерті. Оцінивши докази в їх сукупності, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно зі ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи те, що пред`явлена заявником вимога про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території має для неї юридичне значення, іншої можливості підтвердити факт смерті батька вона не має, в той час такий факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду,тому суд вважає за можливе заяву задовольнити та встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] в с. Менчугово Старобешівського району Донецької області, визнавши датою його смерті [INFO] , а місцем смерті - [ADDRESS]. Згідно із ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі ч.4 ст.317 ЦПК рішення суду допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають. Від сплати судового збору заявник звільнена на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved