Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

24.04.2018р. до місцевого суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON], де просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 11, розташованим по вулиці Жовтнева в місті Калинівка Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що є власником житлового будинку № 11, розташованого по вулиці Жовтнева в місті Калинівка Вінницької області, в якому зареєстровані її чоловік [PERSON] та син [PERSON], які за вказаною адресу на протязі тривалого строку не проживають, а тому втратили право на користування спірним будинком. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень з приводу заявленого позову не подали. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Позивач [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРН № 958291, посвідченого 30.11.2011р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1396, є власницею 23/50 частки житлового будинку № 11, розташованого по вулиці Жовтнева в місті Калинівка\~ Вінницької області, яка фактично складається з квартири № 2. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 1147 від 17.04.2018р., до складу сімї позивача, зокрема належать: чоловік [PERSON], 1965р. народження та син [PERSON], 1986р. народження. Останні згідно штампів в паспортах громадян України та Домової книги в передбаченому законом порядку зареєстровані за адресою: [INFO], зокрема відповідач [PERSON] з 28.03.2008р. у якості чоловіка власника житла, а відповідач [PERSON] з 12.06.2013р. у якості сина власника житла. Факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] з листопада 2015 року по даний час за вказаною адресою підтверджується письмовим актом від 23.04.2018р., складеним та засвідченим 24.04.2018р. секретарем Виконавчого комітету Калинівської міської ради Калинівського району Вінницької області [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Також права власника житлового приміщення визначені ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з норм діючого законодавства, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] добровільно покинули квартиру № 2, що знаходиться в будинку № 11, розташованого по вулиці Жовтнева в місті Калинівка Калинівського району Вінницької області, забрали свої речі та переїхали проживати за іншою адресою в іншу країну, суд вважає, що останні втратили право на користування спірним житлом, оскільки не проживають в ньому без поважних причин понад один рік. Відповідачами не надано доказів відносно створення позивачем перешкод для їх законного користування спірним житлом. З позовами про усунення перешкод в користуванні житлом, про вселення чи з будь-яким іншим позовом, спрямованим на захист свого права, відповідачі не зверталися. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких підстав, заявлення вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є належним способом захисту прав позивача, а тому вона підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на законі. Згідно із ст. 11 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачені підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, а саме, на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть та інш. Вимога позивача про зобов'язання УДМВС України у Вінницькій області зняти відповідачів з реєстраційного обліку не перебуває у нерозривному зв'язку з вимогою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial