Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

22 серпня 2019 року до суду поштою надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначено, що на підставі договору б/н від 24 вересня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з правом пролонгації. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2019 року в нього утворилася заборгованість в розмірі 12042 грн. 68 коп., з яких: 2196 грн. 08 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2500 грн. 97 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5063 грн. 76 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 1232 грн. 22 коп. пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 549 грн. 65 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь банку вказану суму. Ухвалою судді Білопільського районного\~суду Сумської\~області від\~10 вересня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 34). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 43). Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви [PERSON] від 24 вересня 2013 року останній отримав у ПАТ «КБ «ПриватБанк», нині АТ КБ «ПРИВАТБАНК», кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом\~з кінцевим\~терміном повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки (а. с. 5-24). Своїм підписом у вказаній вище заяві відповідач погодився з тим, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, являє між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також він підтвердив, що ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1, 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку штраф в розмірі встановленому тарифами договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Банк свої зобов`язання по договору виконав, надавши відповідачу кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. У той же час, останній, скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2019 року в нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 12042 грн. 68 коп., з яких: 2196 грн. 08 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2500 грн. 97 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5063 грн. 76 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 1232 грн. 22 коп. пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 549 грн. 65 коп. штраф (процентна складова) (а. с. 5-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягнути 10993 грн. 03 коп. заборгованості по кредитному договору, яка складається з наступного: 2196 грн. 08 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2500 грн. 97 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5063 грн. 76 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 1232 грн. 22 коп. пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафів у сумі 1049 грн. 65 коп., то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1049 грн. 65 коп. необхідно відмовити. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (91,28%) слід також стягнути 1753 грн. 49 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial