Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

23 травня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхнього малолітнього сина. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.02.2010р. Від шлюбу у них із відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею. Вказує, що після припинення шлюбних відносин відповідач як батько дитини хоч і бере участь у вихованні та утриманні дитини, однак матеріальну допомогу надає не в повному обсязі. Повідомила, що вона перебуває на обліку як безробітна, а відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та інших утриманців у нього немає. З огляду на зазначене, просить стягувати з відповідача та її користь аліменти на утримання сина в розмірі 800, 00 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала в суду заяву, згідно якої підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задоволити; розгляд справи провести без її участі (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав в суд заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення; просить провести розгляд справи без його участі (а.с. 25). За таких обставин суд ухвалив розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 17.02.2010р., що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-МИ №032515, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області 17.02.2010р. (а.с. 4). 02 травня 2008р. у сторін народився син [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 072527, виданим 12.05.2008р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 5). На даний час дитина зареєстрована із матірю [PERSON] за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS], та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2267 від 23.05.2017р., виданою Новодністровською міською радою, та довідкою № 107 від 03.04.2017р., виданою службою у справах дітей Новодністровської міської ради Чернівецької області, (а.с. 6, 10). [PERSON], 2008р.н., встановлено діагноз «Міопія слабкого ступеня обох очей, стадія акомодації», а [PERSON], 1987р.н., встановлено діагноз «НЦД по змішаному типу», що підтверджується заключенням ЛКК №№ 554-555 від 22.05.2017р. (а.с.7-8). Позивач не працює та перебуває на обліку як безробітна в Новодністровському міському центрі зайнятості, що підтверджується довідкою №23-07/407, виданою 23.05.2017р. Новодністровським міським центром зайнятості (а.с.9). Як вбачається із довідки №202/14.2-42, виданою 31.03.2017р. Новодністровським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Цернівецькій області, із відповідача [PERSON] стягнення аліментів за будь-якими виконавчими листами відділом не проводиться (а.с. 11). В позовній заяві [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] має мінливий дохід та є працездатним, а тому може та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач [PERSON] вказані обставини не заперечив та, як вбачається із його письмової заяви від 31.05.2017р., позов визнає в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11. 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В інших випадках аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) та згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобовязаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При ухваленні рішення суд враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 16 років встановлений в розмірі 1777, 00 грн., а відтак, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 533, 10 грн. Оскільки відповідач не має постійного місця праці та регулярного доходу, при цьому, обовязок утримувати дитину є обовязком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, враховуючи визнання позову [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи стан здоровя, сімейне становище дитини, відповідача та позивача, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 184 СК України позов слід задоволити повністю та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно до повноліття дитини. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640, 00 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved