Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

23.04.2018 року позивач [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 11.08.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №163. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 14.05.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 11.08.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та Прокопенко (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], актовий запис №163 (свідоцтво про шлюб І-ФП №048492), видане 03.02.2009 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved