Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

22.06.2021 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, якою просить усунути йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Також, просив визначити спосіб участі його, як батька у вихованні та спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення днів зустрічей батька з дитиною, а саме: щосуботи з 10:00 год. до. 17:00 год., з урахуванням стану здоров`я дитини за місцем проживання батька без присутності матері, одного тижня взимку та двох тижнів влітку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . За усною взаємною згодою малолітній син проживає разом з відповідачем. Домовленості щодо порядку участі позивача у вихованні дитини та побачень з ним в договірному порядку досягнути не вдалось. Відповідач створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, а саме не дозволяє йому бачитись з дитиною, перешкоджає спілкуванню з ним. 26.02.2020 року Виконавчий комітет ММР прийняв рішення №173, яким визначено участь батька у вихованні дитини, надавши можливість безперешкодного спілкування з дитиною щосуботи з 10:00 год. до 17:00 год., з урахуванням стану здоров`я дитини, вихідні та святкові дні, домовленістю між батьками. Однак, навіть після отримання вищевказаного рішення, відповідач продовжила чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 21.07.2021 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.08.2021 року підготовче судове засідання по вказаній справі було закрито та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, що спілкування дитини з батьком негативно впливає на психіку дитини. Дитина з інвалідністю, перебуває на обліку у невролога, має проблеми зі здоров`ям, невроз дитячого віку, затримку психомовленневого розвитку. Невролог рекомендує уникати стресових ситуацій. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала Висновок органу опіки та піклування виконкому ММР про усунення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною вих.№ 02.02.01-22/14/21 від 27.09.2021 року. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін та свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , який народився [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 12 жовтня 2017 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, про що 09 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис №152. Згідно консультаційного висновку спеціаліста № 52 від 22.10.2019 року на [PERSON] , [INFO] останньому встановлений діагноз «Психологічний розлад внаслідок ушкодження головного мозку зі зниженням когнітивних функцій. Загальне недорозвинення мовлення. І рівня моторна анемія. Комунікативні порушення мовлення Аутичний синдром». Також згідно огляду невролога від 12.08.2021 року з дитиною в період з 18.02.2020 року по 09.04.2021 року проведена нейротерапія яка показує у динаміці значен покращення стану дитини. Та для забезпечення проведення нейротерапії рекомендовано вберегти дитину від незвичних та стресових ситуацій. Відповідно до педагогічної характеристики на [PERSON] , наданої 03.08.2021 року завідуючим ДНЗ № 143 «Чайка» [PERSON] - дитина відвідує дитячий садок протягом 4 років, а групу для дітей із затримкою психічного розвитку 3 роки. Садочок відвідує охоче. Хлопчика в ДНЗ завжди приводить та забирає мати. Дитина в цілому за час перебування у закладі показує позитивну динаміку у розвитку. На підставі судового наказу № 2-н/487/651/17 від 19.02.2020 року, який перебуває на виконанні Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ј частини доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості по несплаті аліментів № 2896 від 28.01.2021 року заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2021 року позивач не має. Згідно з Характеристикою, наданою начальником відділу організації інкасації, перерахунку та зберігання валютних цінностей Державного ощадного банку України [PERSON] , [PERSON] працює в системі Ощадбанку інкасатором з 16.01.2019 року та зарекомендував себе як працьовитий, добросовісний, старанний та дисциплінований працівник. Згідно з Характеристикою, наданої завідуючим ДНЗ № 143 «Чайка» [PERSON] , [PERSON] працює в дошкільному закладі на посаді музичного керівника з 19.02.2018 року та зарекомендував себе як працьовитий, добросовісний, старанний та дисциплінований працівник. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №173 від 26.02.2020 року визначено участь батька, [PERSON] , у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , надавши йому можливість безперешкодного спілкування з дитиною щосуботи з 10:00 до 17:00, з урахуванням стану здоров`я дитини, вихідні та святкові дні за домовленістю між батьками. Також, надано право батькам змінювати порядок побачень з дитиною за їх взаємною згодою. Також судом встановлено, що [PERSON] після отримання рішення звертався Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №173 від 26.02.2020 року звертався Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявами через перешкоди з боку [PERSON] у спілкуванні з сином. Правоохоронний орган у письмових відповідях від 16.03.2020 року та 23.03.2020 року для вирішення питання рекомендував звернутись до суду. Сама відповідач у судовому засіданні визнала факт перешкоди позивачу в спілкуванні із сином, посилаючись на те, що на її думку негативно вплине на психологічний стан дитини. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт неприязних стосунків між сторонами та зазначили, що у батька агресивна поведінка по відношенню до сина. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконкому ММР про усунення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною вих.№ 02.02.01-22/14/21 від 27.09.2021 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне усунути перешкоди батькові, [PERSON] , у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , надавши йому можливість безперешкодного спілкування з сином кожної суботи з 10:00 год. до 17:00 год., а також, дні народження дитини, святкові дні, враховуючи стан здоров`я, інтереси дитини та за домовленістю між батьками. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, враховуючи вищевикладене, позицію сторін, інтереси дитини, стан її здоров`я, права батьків по відношенню до дитини, а також Висновок органу опіки та піклування виконкому ММР про усунення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Зокрема, усунути позивачу перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини та визначити наступний спосіб участі батька у вихованні дитини: кожної суботи з 10:00 год. до 17:00 год., а також, дні народження дитини, святкові дні, враховуючи стан здоров`я, інтереси дитини та за домовленістю між батьками. В підтвердження заперечень стороною відповідача не надано суду будь - яких належних та допустимих доказів. До показів свідків [PERSON] та [PERSON] , в частині що у батька агресивна поведінка по відношенню до сина суд відноситься критично, оскільки їх покази фактично побудовані зі слів відповідача та у суду не має інших доказів, які б підтверджували надані свідчення. Враховуючи наведене позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial