Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

22 травня 2020 року, [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею 94/100 часток домоволодіння та цілої частки земельної ділянки з кадастровим номером 1414100000:01:019:1045 площею 0,0388 га по [ADDRESS] . Зазначає, що на вищевказаній земельній ділянці, що належить позивачці, знаходяться два житлових будинки, будинок за літер А-1, та будинок за літер Б- 2. Будинок за літер Б - 2 знаходиться у власності позивачки повністю, а будинок за літерою А - 1 перебуває у спільній власності позивачки та [PERSON] .. Зазначає, що в 1995 році між співвласниками були уточнені ідеальні частки, тоді існував один житловий будинок за літер А - 1, після уточнення ідеальних часток, колишній власник [PERSON] подарував свою частку позивачці, яка в 1996 році отримала дозвіл на будівництво будинку за літер Б - 2. Вказує на те, що співвласники будинку літер А-1 декілька разів з 1995 року змінювались з 2010 року співвласником будинку літер А - 1 на підставі свідоцтва про право на спадкування стала відповідачка. В 1997 році позивачка приватизувала частку земельної ділянки на якій розташовані її об`єкти нерухомого майна, частка позивачки огороджена та має окремий вхід і фактично є окремим домоволодінням. Вказує на те, що кожний зі співвласників користується належною йому часткою, спору, з приводу встановленого порядку користування майном між співвласниками не було. Оскільки фактично існують два окремих домоволодіння, двір було розподілено за домовленістю співвласників на дві окремі ділянки, у кожного зі співвласників був свій двір окремий вхід до двору, окремі комунікації. Кожен зі співвласників користувався своєю часткою як окремим будинком, кожен з будинків має окрему систему опалення, частка позивачки має окрему систему опалення водопровід. Зазначає, що [PERSON] обмежена в праві вільно користуватися та розпоряджатися своєю часткою, оскільки, частка позивачки і відповідачки складає одне домоволодіння, і чинне законодавство вимагає згоди іншого співвласника на вчинення певних дій щодо розпорядження майном. На сьогодні, вона не має можливості навіть без згоди іншого співвласника зареєструвати в будинку членів своєї родини. З огляду на викладене просила суд, ухвалити рішення, яким припинити право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку А - 1, житлового будинку Б - 2 з господарськими будівлями та спорудами погреб літер В, гараж літер Г, вбиральня, літер Д, огорожа № 1, №2, водопровід № 3, 94/100 часток якого належить [PERSON] на праві приватної власності. Виділити в одиницю 94/100 часток, що складаються з частки житлового будинку літер А - 1, загальною площею 23,6 кв.м., житловою площею 19,0 м. кв., житлового будинку літер Б - 2 загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м., льоху літ. «В», гаражу літера «Г», вбиральні літ. «Д», огорожі № 1, водопроводу [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на виділену в одиницю частку, як на самостійний об`єкт права власності з присвоєнням окремої адреси: [ADDRESS] , яка складається з частки житлового будинку літер А-1 загальною площею 23,6 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м,( кімнати 1-01/2.8 кв.м., 1-02/1.8 кв.м., 1-03/19,0 кв.м., ганок) житлового будинку літ. Б - 2, загальною площею - 48,3 кв.м., житловою площею - 22,7кв.м., льоху літер В, гаражу літер Г, вбиральні літер Д, огорожі № 1, водопроводу № 3, що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер1414100000:01:019:1045, яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Позивачка [PERSON] та її представник Статіва О. В. , яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2677 від 26 березня 2019 року, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви із проханням справу слухати за їхньої відсутності. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак, [PERSON] будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а позивачка та її представник не заперечували проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 01 червня 2020 року у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано із КП «БТІ» належним чином завірену копію архівної реєстраційної справи щодо нерухомого майна на оспорюваний житловий будинок, а також відомості про те, за ким та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстроване право власності на вказаний житловий будинок. Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року розгляд справи було вирішено проводити у заочному порядку. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 червня 2006 року, домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної власності [PERSON] - 6/100 часток, [PERSON] - 94/100 часток(а.с.5). Відповідно до витягу про реєстрацією права власності на нерухоме майно № 11050576 від 26 червня 2006 року, право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] - 6/100 часток та [PERSON] - 94/100 часток(а.с.6). Відповідно до договору дарування від 28 вересня 1995 року, [PERSON] подарував [PERSON] Ѕ частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДН №001241, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0388 га. Розташовану на території Слов`янської міської ради, по [ADDRESS]. Вказаний державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1241(а.с.8). Згідно із витягом з Поземельної книги про земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1414100000:01:019:1045, площею 0,0388 га(а.с.9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради народних депутатів № 548/2 від 26 грудня 1996 року, [PERSON] надано дозвіл на будівлю житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.10). Згідно із довідкою уточнення ідеальних часток праві спільної власності на домоволодіння від 05 січня 1995 року, [PERSON] належить частина домоволодіння яка складає 7/10 часток вказаного домоволодіння, [PERSON] друга частина домоволодіння, яка складається з 3/10 часток будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до КП «БТІ» № 3240-3/0.46/01 від 22 жовтня 2018 року, право власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків, що розташовані в [ADDRESS] , станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за: 94/100 часток за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, видане Слов`янською міською радою, 26 червня 2006 року. Дата реєстрації 26 червня 2006 року. Номер запису 5344 у книзі 55а стор.110, реєстраційний номер майна: 15199668. 6/100 часток за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане Першою слов`янською державною нотаріальною конторою 30 квітня 2010 року № 1-544, договір про розподіл спадкового майна, посвідчений Першою слов`янською державною нотаріальною конторою 07 травня 2010 року за № 1-565. Дата реєстрації 04 червня 2010 року. Номер запису 5344 у книзі 55а стор.110. Реєстраційний номер майна: 15199668. У користуванні [PERSON] знаходяться 94/100 часток, що складаються з: сіни 1-1/2,8 кв.м., санвузла 1-2/1,8 кв.м., житлової 1-3/19,0 кв.м., загальною площею 23,6 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., ганок у житловому будинку літ. «А-1»; житлового будинку літ «Б-2», загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м., льоху «В»; гаражу «Г»; вбиральні «Д»; огорожі №1. Найменування вулиці з «[ADDRESS]» на «[ADDRESS]» змінено на підставі розпорядження Слов`янського міського голови № 53р від 19 лютого 2016 року(а.с.12). Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 30 від 30 квітня 2020 року, два житлових будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS] може бути поділено за типом майна: два житлових будинка з господарськими будівлями та спорудами(а.с.13 -26). Згідно із звітом з незалежної оцінки майна складеного 21 травня 2020 року, ймовірна ринкова вартість двох житлових будинків, а саме будинку А-1, загальною площею 23,6 кв.м.(житловою площею 19,0 кв.м.), будинку Б - 1, загальною площею 48,3 кв.м.(житловою площею 22,7 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 82700 грн.(а.с.27,28). Згідно із довідкою КП «БТІ» № 1522-2/0,45/01 від 01 липня 2020 року, наданої на виконання ухвали суду від 01 червня 2020 року, право власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків, що розташовані в [ADDRESS] , станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за: 94/100 часток за гр.. [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого Слов`янською міською радою, 26 червня 2006 року; дублікат виданий 14 квітня 2010 року; дата реєстрації - 14 квітня 2010 року, номер запису 5344 в книзі 55а-110. 6/100 часток за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане Першою слов`янською державною нотаріальною конторою 30 квітня 2010 року № 1-544, та договору про розподіл спадкового майна, посвідченого Першою слов`янською державною нотаріальною конторою 07 травня 2010 року за № 1-565. Дата реєстрації 04 червня 2010 року. Номер запису 5344 у книзі 55а стор.110(а.с.46) В судовому засіданні було також оглянуто матеріали реєстраційної справи, а саме: свідоцтво про право власності на спадок за законом від 12 січня 1993 року, спадкове майно розташоване за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , було розподілено між його родиною: жінкою - [PERSON] , дочкою - [PERSON] , сином - [PERSON] (а.с.47,48); свідоцтво про право власності на спадок за законом від 24 травня 1994 року, спадкове майно розташоване за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , було розподілено між її дітьми: дочкою - [PERSON] , сином - [PERSON] (а.с.49); З матеріалів справи слідує, що [PERSON] було видано дублікат свідоцтва про право власності від 14 квітня 2010 року(а.с.55). Згідно із договором про розподіл спадкового майна укладеного 07 травня 2010 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями в рівних частинах на майно померлої [INFO] матері - [PERSON] , яке складається з житлового будинку [ADDRESS] та 6/100 часток будинку [ADDRESS] . Внаслідок чого [PERSON] у власність перейшли житловий будинок [ADDRESS] , а у власність [PERSON] перейшло 6/100 часток домоволодіння [ADDRESS] (а. с. 56). Внаслідок чого [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва на вищевказане майно про право на спадщину за законом(57,58). Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно із ст. 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Уразі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 червня 2006 року, позивачка є власником 94/100 часток домоволодіння, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельною ділянкою площею 0,0388 га, кадастровий номер 1414100000:01:019:1045. Власником 6/100 часток в будинку є [PERSON] .. Сторони здійснили поділ спільного часткового майна, за яким позивачці належить один окремий будинок та частина другого будинку, а інша частина будинку належить відповідачці. На сьогодні поділ спільного майна на два ізольованих домоволодіння здійснений відповідно до визначених ідеальних часток в майні кожного зі співвласників. Також, на підтвердження доводів позову, позивачкою було надано висновок щодо технічної можливості поділу спірного житлового будинку літер А-1 від 30 квітня 2020 року, з якого слідує, що за технічними показниками виділ частки, що належить позивачці у натурі можливий без проведення будівельних робіт, за яким поділ будинку на два ізольованих приміщення можливий. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачка у судове засідання не з`явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивачки. Таким чином, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вимог позивачки про присвоєння окремої адреси виділеній частині будинку, то суд зазначає, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вихід в окреме домоволодіння та розподіл поштових адрес віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування. Вихід в окреме домоволодіння та поштова адреса присвоюється об`єктам нерухомості до їх місця розташування місцевими органами виконавчої влади за зверненням зацікавленої особи. Отже вирішення судом спору щодо виділення частки в нерухомому майні в натурі, та ухвалення рішення з цього приводу є підставою для органу місцевого самоврядування для визнання виділених сторонам часток окремими домоволодінням та присвоєння їм окремих поштових адрес і не вимагає додаткового вирішення при розгляді справи про виділ частки в натурі. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., який був сплачений нею при звернення до суду із даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial