Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

22 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 липня 1976 року. З 2014 року фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені через втрату всіх фізичних та духовних зв`язків, порозуміння, поваги та любові, з огляду на що примирення неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, з огляду на що він звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Щодо наявності у подружжя спору про поділ майна у позовній заяві не зазначено. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 26 лютого 2020 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 26 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 00 хвилин 26 березня 2020 року. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. 26 лютого 2020 року на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку) відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явиласьза невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , [INFO] , з 24 липня 1976 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС виконкому Артемівської міської ради Донецької області, про що зроблено актовий запис за № 427, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 1976 року (а.с. 5). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Сторонами не заявлено про наявність між ними спору щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені відповідач змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON] . При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачем клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявлялось, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним залишити після розірвання шлюбу їй прізвище, набуте у шлюбі. Крім того, враховуючи, що позивач у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved