Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

22.03.2019 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Позов мотивувала тим, що 28.09.1996 року між нею та відповідачем, було зареєстровано шлюб, який 06.04.2009 року було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На теперішній час син [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, бюджетного фінансування, період навчання по 30.06.2019 року. Він отримує соціальну стипендію для внутрішньо-переміщених осіб в сумі біля 1200 грн. Позивач працює та отримує мінімальну заробітну плату в сумі 4173 грн. На її утриманні знаходиться менший син [PERSON] , [INFO] , тому доход сім`ї не є достатнім для забезпечення навчання старшого сина. Відповідач працює, має постійний дохід та має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина, але добровільно її не надає. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на час навчання сина в університеті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у своїй позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволення позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився,надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Розмір аліментів визначає суд у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається і є студентом 4 курсу денної форми навчання групи КС-15-1 факультету Фізики, електроники та комп`ютерних систем Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, бюджетного фінансування, з терміном навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою №87-100-744 від 04.03.2019 року (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , відповідач є її батьком (а.с. 4). Із доданої до матеріалів справи довідки про склад сім`ї №171 від 22.03.2019 року вбачається, що позивач проживає з сином [PERSON] , 1997 року народження, сином [PERSON] , 2005 року народження (а.с.8). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи надані та досліджені докази, у суду є достатні підстави вважати, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на період навчання їхнього сина [PERSON] у вищому навчальному закладі, оскільки відповідач добровільно не допомагає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст. 199, 200 СК України, ст. 141 ЦПК України,

Outcome: approved