Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON] Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що прізвище заявника вказано як «[PERSON]», а прізвище його матері - «[PERSON]». Прізвище батька заявника також вказано як «[PERSON]». Заявник просив суд встановити факт того, що він є рідним сином [PERSON] та [PERSON]. У заяві від 22.12.2017 року заявник [PERSON] просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна І.О. у листі від 26.09.2017 року просила розглядати справу без її участі відповідно до діючого законодавства. У заяві від 22.12.2017 року заінтересована особа [PERSON] просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] року в м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 31.10.1973 року. В зазначеному свідоцтві ПІБ заявника російською мовою вказано як «[PERSON]», а батьків - «[PERSON], [PERSON]» (а.с. 7). В паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.01.2000 року ПІБ заявника зазначено як [PERSON] (а.с. 8). Однак, у паспорті батька заявника серії [NUMBER], виданому Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 22.05.2002 року, його ПІБ вказано як [PERSON] (а.с. 9). Крім того, в паспорті матері заявника серії [NUMBER], виданому Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 22.05.2002 року, та свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2017 року, її ПІБ вказано як [PERSON] (а.с. 6, 10). В теперішній час заявник бажає отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року, проте розбіжність у прізвищах не дає можливості заявнику оформити свої спадкові права. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Ці ж самі положення викладені у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якому зазначено, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази з позиції їх належності та допустимості, а також зв'язку у сукупності, суд приходить до висновку щодо підтвердження факту родинних відносин, а саме: факту того, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved