Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

24.05.2016 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 2015 р., зареєстрованого в реєстрі за № 4444, який був укладений між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] (покупцем). Однак, до цього часу в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], з яким позивач не знайома, ніколи з ним не спілкувалася, що унеможливлює виписати відповідача з квартири в добровільному порядку. Позивач не має можливістю користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки в квартирі до цього часу зареєстрований відповідач. Відповідач не мешкає в квартирі більше трьох років, ніяких особистих речей та майна відповідача в квартирі немає. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з Договором купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого 20.10.2015 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4444, [PERSON] належить на праві власності трикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до п.10 вказаного Договору купівлі-продажу квартири, Продавець та інші особи, в тому числі неповнолітні та малолітні, які проживають або знаходяться за згодою Продавця, в проданій квартирі, зобов'язані звільнити вищевказану квартиру, а також сплатити всі борги за комунальні платежі та знятися з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири до 27 жовтня 2015 року. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зазначена квартира зареєстрована на праві приватної власності за позивачем [PERSON] (а.с. 5). Однак відповідно до повідомлення адресно-довідкового бюро ГУ ДМС України в Харківській області [PERSON], [INFO], зареєстровано в [ADDRESS] з 23.01.2002 року (а.с.12). В зазначеній квартирі відповідач не проживає, але продовжує бути зареєстрованим. В добровільному порядку відповідач не знявся з реєстрації, чим безпідставно порушує права власника на вільне розпорядження та використання свого майна. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 552 грн., що підтверджується квитанцією від 24.05.2016 р.

Outcome: approved