Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

23 березня 2017 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. 31 грудня 2016 року в м.Донецьку Донецької області помер його батько [PERSON], [INFO], який на момент смерті проживав у вказаному місті. Оскільки згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» місто Донецьк відноситься до такого населеного пункту, то заявник звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, просив винести рішення, яким просив встановити юридичний факт смерті свого батька. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав. Представник заінтересованої особи- Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. До суду викликався належним чином, що зокрема підтверджено відміткою у повістці (а.с.13). Суду надано письмову заяву керівника заінтересованої особи, в якій заперечень проти заяви суду не надано, як і проти розгляду справи по суті у відсутність представника заінтересованої особи. Суд прийшов до висновку про можливість і доцільність розгляду справи по суті у відсутність вказаного представника. Суд, заслухав заявника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, визнає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окрім того статтю 257-1 ЦПК можна застосовувати як в справах щодо фактів на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської області, так і в справах щодо фактів народження і смерті на території Криму. Заявник надав суду лікарське свідоцтво про смерть № 249 від 31 грудня 2016 року [PERSON] (а.с.6 ), свідоцтво про смерть [PERSON], видане 10 січня 2017 року (а.с.8). Вказане видано в «Донецькій народній республіці», належними доказами судом, відповідно до діючого законодавства, не визнаються. В той же час, заявник є сином громадянина України [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження ІІ-УР № 783726 від 27 вересня 1960 року (а.с.10), , паспортом заявника (а.с.4-5), з якого також вбачається, що він був зареєстрований в [INFO]. Як вбачається з паспорта [PERSON], [INFO] (а.с.10), [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO]. На теперішній час заявник є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, що також підтверджено довідкою УПСЗН від 10 червня 2016 року (а.с.14). Заявник надав суду фотознімки з місця поховання померлого батька та його матері в м.Донецьку, копію свідоцтва про смерть матері- Пєлєги [PERSON], померлої 14 червня 2013 року в м.Донецьку, копію нотаріально посвідченого заповіту, складений за життя 17 листопада 2008 року в м.Донецьку померлим на ім'я [PERSON] та [PERSON], які судом визнаються належними та допустимими доказами. Всі вказані обставини, як і факт смерті батька заявника, підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Суд визнає доводи заявника про смерть батька достатньо переконливими, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved