Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

23 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 1600 доларів США, що еквівалентно 42160 грн., відсотки, які обумовлені договором позики в сумі 18115 грн. 62 коп., а також судові витрати. В обґрунтування вимог вказував, що 05 серпня 2015 року він позичив для [PERSON] гроші в сумі 2500 доларів США, котрі остання зобовязалася повернути через півтора місяці, а в разі невиконання зобовязання виплатити 10 відсотків річних від суми займу, про що нею було написано відповідну розписку. Однак, у вказаний термін відповідач свого зобов`язання не виконала та лише, починаючи з 13 травня 2017 року, частково повернула борг в сумі 900 доларів США, але від сплати решти боргу в добровільному порядку ухиляється, тому він змушений звернутися з цього приводу до суду. При цьому вказав, що розрахунок 10 відсотків річних від суми позики становить 250 доларів США, що еквівалентно 6587 грн. 50 коп., а оскільки термін прострочки зобов`язання складає 2 роки 9 місяців, тому сума відсотків, які підлягають стягненню становить 18115 грн. 62 коп. (6587,50 грн. х 2 р. 9 міс.). В судове засідання [PERSON] не з`явився, 20 листопада 2018 року подав суду письмову заяву, в якій вказав про підтримання ним позову, розгляд справи просив проводити у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечив. [PERSON] в судові засідання не з`являлася, хоча про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, так як у звязку з відсутністю інформації про зареєстроване місце її проживання, оголошення про виклик відповідача до суду 02 листопада та 07 грудня 2018 року опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади України. Від [PERSON] не надійшло повідомлення про причини неявки чи відкладення розгляду справи, а також нею не подано відзив на позовну заяву тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 05 серпня 2015 року сторони уклали між собою договір позики, згідно якого [PERSON] передав для [PERSON] 2500 доларів США, а остання зобовязалася повернути названу суму коштів через півтора місяці та, в разі невиконання зобовязання, виплатити 10 відсотків річних від суми займу, що стверджується даними розписки (а.с.4), однак такий обовязок нею не виконано. Отже, кошти за вказаним договором відповідач мала б повернути у строк до 20 вересня 2015 року, та в порушення договору [PERSON] все ж таки частково сплатила борг в розмірі 900 доларів США, а саме: 13 травня 2017 року 400 доларів США, 09 червня 2017 року \~200 доларів США, 13 липня 2017 року 100 доларів США, 31 травня 2018 року 200 доларів США, про що свідчать дані розписки на звороті аркуша. Вирішуючи спір, суд виходить із наступного. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положеннями\~ст.1047\~названого Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України).\~ Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, між сторонами укладено договір позики, який за своїм змістом та формою відповідає наведеним вище нормам, а тому його умови підлягають виконанню сторонами договору. [PERSON] порушила умови договору щодо своєчасності сплати коштів за отриманою нею позикою, у зв`язку з чим має повернути залишок суми позики та сплатити за порушення умов договору 10 відсотків річних від суми позики. За положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Відповідач за період з 13 травня 2017 року по 31 травня 2018 року частково повернула для позивача борг за вказаним договором в розмірі 900 доларів США, а відтак залишок боргу становить 1600 доларів США. Приймаючи до уваги, що [PERSON] у своєму позові просить стягнути суму заборгованості, яка відповідно до курсу, встановленого акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» станом на 17 липня 2018 року 26,35 грн., еквівалентна 42160 грн., а тому саме в цьому розмірі підлягає стягненню неповернута сума позики. [PERSON] позичив для відповідача 2500 доларів США, а отже 10 відсотків річних складатиме 250 доларів США. Оскільки позовні вимоги заявлені про стягнення 10 відсотків річних за 2 роки 9 місяців, тому суд визначає їх розмір в сумі 687,50 доларів США (за 2 роки 500 доларів США, за 9 місяців 187,50 доларів США), яка за вказаним вище курсом еквівалентна 18115 грн. 62 коп., котра підлягає стягненню з [PERSON] Також, згідно ч.1 ст.141 ЦПК\~України відповідачем на користь [PERSON] має бути сплачено понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved