Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

23.10.2017 року позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, й до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 10.11.2015 року був зареєстрований шлюб у сторін по справі. В шлюбі народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Дитина має вроджену хворобу, яка потребує медичного догляду, про що є відповідна виписка із медичної карти хворого № 134. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, зокрема не надає матеріальну допомогу на її утримання. Крім цього, у зв'язку з хворобою, дитина потребує додаткових витрат та додаткового догляду. Відповідач аліментів нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, у шлюбі з позивачем перебуває і зараз, інших неповнолітніх та повнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Ільченко Н.А., ухвалою якої від 24.10.2017 року відкрито провадження по справі. У зв'язку з повторним перерозподілом на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2018 року вказана цивільна справа передана судді Бондар В.Я. для розгляду по суті. Ухвалою судді Бондар В.Я. від 02.05.2018 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 15.06.2018 року. У зв'язку з перебуванням судді Бондар В.Я. у відрядженні, підготовче засідання, призначене на 15.06.2018 року не відбулось. Розгляд справи відкладено на 07.08.2018 року. 07.08.2018 року ухвалою суду підготовче засідання закрито та призначено розгляд справи по суті на 31.10.2018 року. 31.10.2018 року через канцелярію Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд про ухвалення рішення без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягала. В судове засідання 31.10.2018 року учасники справи не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу, [INFO] року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З виписки з медичної карти амбулаторного хворого №42.827 від 15.03.2017 року вбачається, що [PERSON] має вроджену ізольовану лівосторонню ущелину верхньої губи альвеолярного відростку (а.с.6). З посвідчення серії [NUMBER] виданого УСЗН в Приморському районі ДП та СП ОМР вбачається, що [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда (а.с.11). Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини (а.с. 6-11), а також враховуючи положення ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2017 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved