overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2001 року, актовий запис № 1891 (а/с 3). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Десняського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця до його повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Також, позивач вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи та уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 червня 2009 року (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

23 червня 2015 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дітей на її користь. У судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач - позов визнав, згоден сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2006 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 552 (а.с. 7). Подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Матеріалами справи встановлено, сторони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога [PERSON] відповідає вимогам ст. 180 СК України, що приводить суд до переконання про задоволення вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Під час розгляду справи у суді, представник позивача по довіреності [PERSON] звернувся до суду з заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітної плати (доходів) щомісячно, на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач з ними не мешкає, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач починаючи з лютого 2015 року матеріальну допомогу надавати перестав, що є обтяжуючим фактором для позивача. Позивач бажає отримувати від відповідача аліменти на підставі виконавчого листа, тому була змушена звернутись до суду. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, уточнені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2006 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. 21 червня 2007 року позивач народила дитину [PERSON], батьком дитини у свідоцтві про народження вказано відповідача (а.с. 2). На даний час, сторони подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітня дитина проживає з матірю, позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати та утримувати неповнолітню дитини, відповідач з лютого 2015 року перестав надавати матеріальну допомогу, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається, відповідач є працездатним, аліментних стягнень на користь третіх осіб не має, при цьому позов визнав, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судовий збір по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

23 червня 2015 року позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 2638 грн. 97 коп. додаткових витрат, понесених нею на лікування дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їх з відповідачем донька проживає з нею , а [PERSON] відповідно до судового рішення від 23 травня 2007 року має обов'язок сплати на утримання дитини аліментів до досягнення дитиною повноліття. Однак донька постійно хворіє та має потребу у систематичному медичному обстеженні та лікуванні, що призводить до додаткових витрат , які за період з березня 2012 року склали 5277 грн. 94 коп. Оскільки власних коштів на лікування дитини не вистачає, позивач просить половину витрачених коштів стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, погоджується на відшкодування їй коштів на лікування дитини у тому розмірі, який визнає відповідач. Відповідач в ході судового засіданні з позовом погодився частково та пояснив, що згоден відшкодувати позивачці половину від суми позову, так як в силу тяжких сімейних обставин, які полягають у тому, що його мати страждає на злоякісне новоутворення, його матеріальні можливості обмежені. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 8) Дитина проживає з матір'ю, батько відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 23 травня 2007 року сплачує аліменти на її утримання. (а.с. 12, 13) Позивачем доведено, що в зв'язку з наявністю певних захворювань дочка потребує постійного лікування та вона несе додаткові витрати на придбання медикаментів, медичні обстеження, тощо. (а.с. 14-63) Розмір понесених витрат у сумі 5277 грн. 94 коп. підтверджений квитанціями. (а.с. 62-66) Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно довідки про доходи відповідач працює в ПП «Віктор і К», за період роботи з січня по червень 2015 року його дохід , за винятком податків та аліментів, становить 15191 грн. 76 коп. (а.с. 78) Виписками з медичної карти стаціонарного хворого від 01 квітня, 10 квітня, 06 травня, 13 травня, 03 червня, 10 червня 2015 року підтверджується, що мати відповідача страждає на злоякісне новоутворення, що тягне за собою витрату значних коштів на лікування. (а.с. 79-81, 82-88) Зважаючи на викладені обставини, враховуючи позицію позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та на користь [PERSON] підлягає до стягнення 1319 грн. 49 коп. додаткових витрат, понесених нею на лікування дитини. З підстав ст.. 88 ЦПК України судові витрати відшкодовуються відповідачем.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

23 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона з відповідачем з 07 жовтня 2011 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Фактично шлюбні стосунки припинені пів року тому, у зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору та спору щодо місця проживання неповнолітньої доньки на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позову наполягала. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать судові повідомлення. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 243083, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 07 жовтня 2011 року, актовий запис № 182. Згідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 442865, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась, 21 березня 2012 року, актовий запис № 276. В графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

23 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1999 року. Шлюб зареєстровано у Шепетівському міському відділі реєстрації актів громадського стану Хмельницької області, актовий запис № 251. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Позивачка [PERSON] в суді позов підтримала з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав, погодився сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до \~ст.ст. 180, 181, 182, 184 \~\~Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Судом встановлено, що з 04 вересня 1999 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про одруження. Вони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Неповнолітня [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що не оспорювалось сторонами під час розгляду справи у суді. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки працює молодшим інспектором відділу охорони у Шепетівській виправній колонії Хмельницької області (№ 98) та отримує заробітну плату. Враховуючи викладене, суд визначає аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають стягненню щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 червня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved