Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

22.09.2021 року [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Донецьк Донецької області та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] , місце смерті: м.Донецьк Донецької області. В заяві зазначає, що батько похований в м.Донецьк, оскільки не було необхідності транспортувати його з непідконтрольної території. Вона звернулася до органу РАЦС м.Марганець для реєстрації смерті її батька, отримала відмову в проведенні державної реєстрації, оскілки державна реєстрація смерті відбувається на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Лікарське свідоцтво про смерть видане на непідконтрольній території України, російською мовою та не відповідає дійсній формі свідоцтва про смерть, яка затверджена Постановою КМУ. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання на території України свідоцтва про смерть. Заявниця надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту смерті просила задовольнити. Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Дніпро) Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області надано заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу ДРАЦС. Заперечень на заяву про встановлення факту смерті заінтересованою особою не надано. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджується, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.8). За довідкою від 13.12.2017 року № 000438511 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , зареєстрована: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.4). За довідкою від 29.01.2018 року №000463692 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , зареєстрований: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 124, виданого 19.05.2021 року ГБУ «УПМСП №11 м.Донецька», [PERSON] помер [INFO] в м.Донецьк, смерть настала від набряку головного мозку (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть, виданого Пролетарським відділом ЗАГС Донецького управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 19 травня 2021 року серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.7). Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 21 вересня 2021 року відмовив заявниці в проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] не пред`явлені документи встановленого зразка. Лікарське свідоцтво про смерть видане на непідконтрольній території України, російською мовою та не відповідає дійсній формі лікарського свідоцтва про смерть, яка затверджена Постановою КМУ «Про затвердження зразків актових записів цивільного тану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану від 10 листопада 2010 року, із змінами, внесеними згідно Постанови КМУ №775 від 16 вересня 2015 року та №1114 від 16 грудня 2015 року (а.с.9). Таким чином, на даний час заявниця не має можливості зареєструвати факт смерті батька. Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.8 п.1 ст.315 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Частиною 1 статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545; в) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки заявниця не може надати органу ДРАЦС для державної реєстрації смерті свого батька та отримання свідоцтва про смерть документів встановленого зразка, відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для реєстрації факту смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Дослідивши всі надані заявницею докази, які підтверджують факт смерті [PERSON] , встановивши, що заяву подано родичкою померлого, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved