Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

22 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛЬТАЖ КОМ» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути 54343 грн. 34 коп. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля, 18334 грн. 42 коп. втрати товарної вартості та 1500 грн. у відшкодування витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 01 жовтня 2019 року, автомобіль, який належить йому на праві власності, а саме: Ford Моndео, державний реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Винним у скоєнні ДТП згідно постанови суду визнаний [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер [NUMBER] . На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у відповідності до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Гарантія». Страхова компанія компенсувала позивачу 100000 грн., що дорівнює ліміту страхової суми, яка визначена у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, заподіяна майнова шкода позивачу в повному обсязі не відшкодована, у зв`язку з чим відповідач відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України має сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що поданий позивачем в якості доказу звіт про оцінку № 3835 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 21 жовтня 2019 року не є належним та допустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. А тому, відповідач вважає, що позов є необгрунтованим, а обставини, викладені в ньому, не підкріплені жодними доказами. Третя особа подала пояснення щодо позову, в якому вказує, що позивач на законних підставах звернувся до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Суд, відповідно до п.3 ч.5 ст. 12 ЦПК України роз`яснив позивачу право клопотати про призначення у справі судової експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи, проте позивач заявив, що експертизу замовляти не буде та просить вирішити справу на підставі наявних в ній доказів. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, заслухавши спеціаліста Щербатого А.А. щодо складеного ним звіту про оцінку № 3835 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 21 жовтня 2019 року та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.10.2019, о 11 год. 24 хв., у м. Чернігові на перехресті вул. Льотна та провулка Ю. Мезенцева водій [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер [NUMBER] та змінюючи напрямок руху, здійснюючи поворот ліворуч по вул. Льотна в бік вул. Алексєєва, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford Моndео, державний реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1, 13.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2019 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с. 20-21). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2020 року постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2019 року залишено без змін (а.с. 22-23). Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛЬТАЖ КОМ» є власником автомобіля «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який зазнав пошкоджень в результаті ДТП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у відповідності до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Гарантія» (а.с. 24). Після ДТП позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гарантія» із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Після проведення розслідування страхового випадку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Гарантія» компенсувало Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОЛЬТАЖ КОМ» 100000 грн., що дорівнює ліміту страхової суми, яка визначена у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АО/4414932) (а.с. 95). Згідно із звітом про оцінку № 3835 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 21 жовтня 2019 року СПД [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ - легкового автомобіля «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає: 172678 грн. 06 коп., зокрема, вартість відновлювального ремонту КТЗ, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає - 154343,34 грн., втрата товарної вартості, внаслідок пошкодження його у ДТП складає - 18334 грн. 42 коп. (а.с. 25-33). Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 21 жовтня 2019 року, вартість автотоварознавчого дослідження становить 1500 грн. (а.с 54). Позивачем зазначено, що відповідач грошові кошти для відшкодування заподіяної майнової шкоди не надавав, а тому він повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Аналогічні положення також містить і Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»». Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною першою статті 1194 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди та збитків, які він вимушений був понести для відновлення свого порушеного права, зокрема, витрати на автотоварознавче дослідження транспортного засобу в сумі 1500 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved