Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

22.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], про визнання батьківства вказуючи, що 21 травня 2010 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Курінської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області. Сімейне життя у них не склалося, з липня 2013 року вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства і взагалі не спілкуються. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2014 року шлюб, зареєстрований 21 травня 2010 року виконавчим комітетом Курінської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області актовий запис № 4 між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). [INFO] у позивачки народився син [PERSON]. Батьком сина є [PERSON], який не заперечує свого батьківства. Проте, відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, шлюб між позивачкою та [PERSON] розірваний лише 05 травня 2014 року, тому при реєстрації народження сина у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області у актовому записі №61 від 07.08.2014 року батьком сина записано [PERSON] Внаслідок чого позивачка змушена звернутись до суду для внесення реальних відомостей, тобто про дійсного біологічного батька дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що до суду подав заяву. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи без його участі, про що до суду подав заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] являється біологічним батьком [PERSON], [INFO], даний факт відповідач визнає в повному обсязі, про що свідчить заява, яку він подав до суду (а.с. 4). Відповідач [PERSON] не заперечує про те, що він не являється біологічним батьком [PERSON], про що свідчить подана ним до суду заява, в якій він не заперечує, що [PERSON] являється біологічним батьком [PERSON] (а.с. 17). Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] являється біологічним батьком малолітнього [PERSON], [INFO].

Outcome: approved