Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

23.06.2020 позивачка звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1 / 4 частині усіх видів заробітку відповідача на кожну дитинку щомісячно до досягнення повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що має з відповідачем доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згоди щодо утримання дітей не досягнуто. Позивачка вважає, що відповідач здатен забезпечити дітей. Відповідач отримав копію позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження але відзив не подавав. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З наданих доказів судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 05.07.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що складено відповідний актовий запис № 376. Сторони мають спільних дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановлені обставини підтверджується свідоцтвами про шлюб між сторонами та про народження дітей. Згоди щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто. Позивачка і відповідач є працездатного віку. На порушення ст.ст. 12, 13, 81, 177, 178 ЦПК України сторонами не надано доказів свого матеріального стану, доходів, стану здоров`я свого і дітей. Всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивачкою не зазначений обґрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача, тобто заявленого розміру аліментів. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-184, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд визначає розмір аліментів на дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стан здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З встановлених обставин та наведених положень закону вбачається, що відповідач зобов`язаний надавати позивачці допомогу на утримання дітей, сплачувати аліменти. Саме позивачка має право визначати вид аліментів, а суд їх розмір. Під час судового розгляду позивачка не навела обставин і не надала доказів у обґрунтування заявленого розміру аліментів. Відповідач не повідомив суду своїх доходів і не подав доказів. Він також не повідомив про стан свого здоров`я та наявність інших утриманців. Ураховуючи наведене суд вважає, що діти сторін щонайменше мають право на утримання від відповідача у розмірі, який відповідно до закону є безспірним для утримання двох дітей тобто на одну третину. (ч. 5 ст. 183 СК України). Визначений розмір аліментів є більш прийнятним для сторін і дітей. Такий розмір аліментів відповідає вимогам виваженості, розумності та справедливості і відповідає закріпленим у національному та міжнародному законодавстві (ст.ст. 2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини) принципам пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них. Відтак суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути аліменти у визначеному судом розмірі, починаючи з часу подачі позову до суду. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір за відповідною ставкою на час подачі позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: partial