Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

23.10.13 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання і виховання неповнолітньої дитини, в якому просить постановити рішення, яким залишити малолітню доньку [PERSON],[INFO] на вихованні у батька та визначити місце мешкання дитини разом з батьком, стверджуючи, він [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], з матір'ю дочки - відповідачкою по справі у шлюбі не перебувають, проживають окремо. Протягом останнього року відповідачка не переймається вихованням дочки , дочка постійно мешкає з позивачем та зареєстрована за його місцем мешкання, а також знаходиться на повному його утриманні. Позивач перебуває на службі в Одеському загоні морської охорони південного регіонального управління 1-категорії Державної прикордонної служби» та має можливість матеріально утримувати дочку. Позивач до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволені та просив справу розглядати за його відсутністю. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування надала до судового засідання заяву в якій позовні вимоги підтримала, підтримала висновок органу опіки про можливість визначення місця мешкання дитини з батьком та просять справу розглядати за їх відсутністю. Відповідачка [PERSON] до судового засідання надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, згодна з висновком органу опіки та піклування та не заперечує проти визначення місця мешкання дитини з батьком, а також просить справу розглядати з а її відсутністю. Суд, вивчив надані документи і встановив, що позивач [PERSON], є батьком малолітньої [PERSON] [INFO], у шлюбі з матір'ю дочки не перебуває. У свідоцтві про народження [PERSON] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Дочка знаходиться на повному його утриманні, зареєстрована та проживає за його місцем мешкання, відвідує дитячий садок №211. Позивач перебуває на службі в Одеському загоні морської охорони Південного регіонального управління « 1-ї категорії Державної прикордонної служби України» отримує достатню заробітну плату, відповідачка в свою чергу не працевлаштована, проживає окремо від дитини, вихованням дитини не займається. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.03.14 року №295/01-11 «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON],[INFO]» мати дитини [PERSON] зазначила, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] з сином [PERSON],[INFO], власного житла та умов для проживання ще однієї малолітньої дитини не має. Також згідно з даним висновком відповідачка згодна на визначення місця мешкання малолітньої [PERSON],[INFO] разом з батьком. Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно зі ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або батьками, а також інших дій, що стосується дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду позивачем надано достатньо доказів, відповідно до яких місце проживання малолітньої [PERSON] , необхідно визначити з батьком [PERSON]. Крім того суд приймає до уваги згоду відповідачки щодо визначення місця проживання [PERSON], [INFO] - по місцю проживання батька [PERSON].

Outcome: approved