Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

23.02.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 12.05.2016 року уточнила та просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Головатого отамана, 1, який належав померлій 18.11.2013 року [PERSON], мотивуючи тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] 18.11.2013 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Головатого отамана, 1. 17.07.2008 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла позивачу. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що державна реєстрація права власності на житловий будинок, що знаходиться в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Луначарського, 1 в установленому законом порядку за правовстановлюючими документами дублікатом свідоцтва про право власності, виданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 23.05.2013 року за реєстровим № 1-607, та дублікатом свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 23.05.2013 року за реєстровим № 1-604, не була проведена за [PERSON]. Відповідно до п. 4.18 глави ІІ.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, однак конверти з судовими повістками повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений за адресою, за якою він зареєстрований, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-121 та свідоцтва про право власності від 20.01.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-124, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Луначарського, 1. Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» № 57р від 19.02.2016 року, вулицю Луначарського було перейменовано на вулицю Головатого отамана. Відповідно до листа № 802 від 30.05.2016 року, наданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентарної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на обєкт нерухомості по вул. Головатого отамана, 1 в м. Ізмаїл Одеської області остання технічна інвентаризація вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами проводилась станом на 19.03.2014 року відповідно до якої встановлено, що житловий будинок літ. «А» побудований у 1963 році, обєкти самочинного будівництва відсутні. Відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрований в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Відповідно до п. 41, 42 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року для державної реєстрації права власності на новозбудований обєкт нерухомого майна не подається документ, що засвідчує прийняття спадщини в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року, тому що вказані обєкти не підлягають здачі в експлуатацію. Обєкт нерухомості, розташований по вул. Головатого отамана, 1 в м. Ізмаїл Одеської області є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає здачі в експлуатацію. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 356320 від 19.11.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] померла 18.11.2013 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Головатого отамана, 1. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 17.11.2008 року нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4-1456, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що вона за законом матиме право [PERSON], [INFO]. Згідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 161612, виданим 09.12.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Четверякова». Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36907941 від 18.03.2014 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 18.03.2014 року, зареєстрований за № 4-1456 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] № 1564/02-14 від 05.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що державна реєстрація права власності на житловий будинок, що знаходиться в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Луначарського, 1 в установленому законом порядку за правовстановлюючими документами дублікатом свідоцтва про право власності, виданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 23.05.2013 року за реєстровим № 1-607, та дублікатом свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 23.05.2013 року за реєстровим № 1-604, не була проведена за [PERSON]. Відповідно до п. 4.18 глави ІІ.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Вислухавши, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved