Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

22.03.2018 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що тривалий час вони проживають окремо один від одного, стосунки між ними розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Іванко». Згідно ухвали суду від 29.03.2018 року вбачається, що за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбувідкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 23.04.2018 року о 09 годині 00 хвилин. Позивач у судове засідання не з'явилась, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 18.05.2013 року сторони уклали шлюб у Лутовинівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] Віталіївну, [INFO]. Майновий спір між сторонами відсутній. Шлюбні стосунки сторони не підтримують з листопада 2017 року. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем «Іванко». Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~та ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved