Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

22.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування до [PERSON] 03.08.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К .Г . постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що [INFO] померла її мати, [PERSON] 05.11.1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -1/3 квартири [ADDRESS] ; -Ѕ квартири [ADDRESS] ; -Ѕ садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -Ѕ земельної ділянки загальною площею 112, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно було придбано [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність. Заповіту [PERSON] за життя складено не було. В межах встановленого законом строку звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Чоловік померлої - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на її користь. Однак, до складу спадщини за даними Свідоцтва про право на спадщину за законом не включено нерухоме майно, що належало померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності з відповідачем [PERSON] , проте право власності на яке було зареєстровано за останнім. Так, за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] було набуто у спільну сумісну власність наступне майно: -квартира [ADDRESS] ; -садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка загальною площею 112, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] у зв`язку з тим, що не було надано документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вищевказане майно. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на: Ѕ частину квартири [ADDRESS] ; Ѕ частину садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 112, 8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 07.12.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. У судовому засіданні 22.11.2019 року позивачка [PERSON] та її представник відсутні, звернулися до суду з заявою про завершення розгляду справи за їх відсутності, просили задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає заявлені до нього позивачкою [PERSON] вимоги у повному обсязі. З огляду на викладене, врахувавши подані сторонами у справі заяви по суті справи, суд вважає за можливе завершувати розгляд справи за відсутності сторін. Заслухавши у попередніх судових засіданнях думку представників позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивачки [PERSON] (а.с. 13, 19). 05.11.1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 23). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -1/3 квартири [ADDRESS] ; -Ѕ квартири [ADDRESS] ; -Ѕ садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -Ѕ земельної ділянки загальною площею 112, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно було придбано [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність. Заповіту [PERSON] за життя складено не було. В межах встановленого законом строку звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] , на підтвердження чого надано заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. (а.с. 20). Як видно зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. на ім`я [PERSON] , до складу спадщини ввійшли: 1/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 21). Однак, до складу спадщини за даними Свідоцтва про право на спадщину за законом не включено нерухоме майно, що належало померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності з відповідачем [PERSON] , проте право власності на яке було зареєстровано за останнім. Так, за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] було набуто у спільну сумісну власність наступне майно: -квартира [ADDRESS] ; -садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка загальною площею 112, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, 19.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] у зв`язку з тим, що не було надано документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вищевказане майно (а.с. 34). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на: Ѕ частину квартири [ADDRESS] ; Ѕ частину садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 112, 8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1226, ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу); Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини; частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини; спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. За даними матеріалі справи, а саме: -листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за № 062/14-12527 (И-2019) від 13.09.2019 року, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській біржі «Десятинна» № 156-Б/47 від 17.01.1997 року (а.с. 155); -свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.03.2008 року виданого виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради та технічного паспорту садового будинку кооперативного дачного фонду, садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 24, 25, 27); -державного акту на право приватної власності на землю від 30.08.2000 року виданий на підставі рішення виконкому Чабанівської селищної Ради народних депутатів № 18 від 20.01.1999 року, земельна ділянка загальною площею 112, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року, який був чинним на час набуття спірного майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Пунктами 12, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за загальними правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України, при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК України, спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. При поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило ч. 1 ст. 1278 ЦК України, про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. З огляду на встановлені судом обставини, а саме те, що майно з приводу якого заявлено спір належало померлій матері позивачки та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя у рівних частках, а також зважаючи на те, що [PERSON] у встановленому законом порядку відмовився від своєї частки спадщини після смерті дружини [PERSON] , суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуваннядо [PERSON] , підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved