Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON], [INFO], перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 року. Із відповідачем є спільний син - [PERSON], [INFO], який проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач - батько дитини, ухиляється від утримання малолітнього сина, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча матеріальне становище та стан здоров'я дозволяє йому таку допомогу надавати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. За таких обставин, суд заочно вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі із 08 жовтня 2005 року по 12.04.2013 року, що підтверджується копією рішення суду від 12.04.2013 року, яке набрало законної сили 01.10.2013 року. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER], який проживає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Згідно ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральні формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% (тридцять відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, та враховуючи, що позивач не надала до суду доказів наявності у відповідача постійного доходу, тому суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 730 гривень (половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), оскільки встановлений законом прожитковий мінімум не потребує додаткового обґрунтування, тому що дана сума, гарантована законом, є мінімально необхідною для утримання дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2015 року і до повноліття дитини. Задовольняючи позовні вимоги частково про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько сина - [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Суд також виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, та враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Отже, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 730 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 22 грудня 2015 року і до повноліття дитини. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial