Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

23.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі договору дарування ВКТ №941570 від 02.10.2008 року посвідченого державним нотаріусом Другої Краматорської ДНК, зареєстрований за номером №4546, вона є власником будинку [ADDRESS] У зазначеному будинку крім неї зареєстрований її брат [PERSON], який з вересня 2004 року не проживає у даному будинку, житлом не користується, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачці вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, вислухавши позивачку, свідка [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS] яка показала суду, що проживає по сусідству з позивачкою тривалий час, підтримують з нею сусідні відносини. Відповідач [PERSON], з 2004 року в [ADDRESS] не проживає. Позивачка не чинила перешкоди у проживанні відповідача за цією адресою. Відповідач за власним бажанням виїхав в інше місце проживання, свідка [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS], яка показала суду, що проживає по сусідству з позивачкою, підтримують з нею сусідні відносини. Відповідач [PERSON] є братом позивачкм, з 2004 року в будинку [ADDRESS] не проживає. Позивачка не чинила перешкоди у проживанні відповідача за цією адресою. Відповідач за власним бажанням виїхав в інше місце проживання, надані докази- копію договору дарування від 02.10.2008 року (а.с.8-9), відповідно до якого позивачка [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS], копію сторінок домової книги (а.с.12-13), з якої вбачається, що у будинку [ADDRESS], крім позивачки, є зареєстрованим [PERSON] з 06.04.2001 року, акт про не проживання від 19.11.2015 року (а.с.10), відповідача за адресою [ADDRESS], з вересня 2004 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON], який доводиться братом позивачки, з вересня 2004 року, тобто понад один рік без поважних причин не користується житлом -будинком [ADDRESS] який належить на праві приватної власності позивачці, а також не проживає до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що позивачу слід усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визнавши відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved