Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

22.05.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визнати [PERSON] та її малолітнього сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, але не проживають у будинку з 30 серпня 2015 року. Тому позивач просить визнати [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування даним житловим будинком. У суді позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Відповіда [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про дату, час, місце слухання справи була повідомлена вчасно у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, причини неявки не повідомила. Представник третьої особи [PERSON] просив частково задовольнити позов та не визнавати малолітню дитину такою, що втратила право користування житлом. Свідок [PERSON], яка є донькою сторін та проживає у спірному будинку, показала, що з серпня 2015 року її мати з іншим чоловіком, її молодшою сестрою та дитиною від іншого шлюбу проживають окремо. До серпня 2015 року у спірному будинку проживали її мати з іншим чоловіком та їхньою спільною дитиною. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Набутівської сільської ради підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS] згідно даних погосподарської книги [ADDRESS] обліковується за власником [PERSON] з 1995 року (а.с.7). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 14 (2011-2015 роки) с.Корнилівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області головою домогосподарства є [PERSON], в домоволодінні зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року, який рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 04.12.2012 року, що набрало законної 14.12.2012 року, розірвано (а.с.9). З довідок, виданих виконавчим комітетом Набутівської сільської ради (а.с.10,12,13) вбачається, що [PERSON] та її малолітній син [PERSON] зареєстровані [ADDRESS], але не проживають з 30.08.2015 року. Вислухавши пояснення позивача, представника третіх осіб, покази свідка, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] згідно даних погосподарської книги №14. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року, який рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 04.12.2012 року, що набрало законної 14.12.2012 року, розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого мають малолітнього сина [PERSON]. [PERSON] та її малолітній син [PERSON] зареєстровані у домоволодінні позивача по [ADDRESS], але з 30 серпня 2015 року не проживають за місцем реєстрації, вимоги позивача про зняття з реєстрації ігнорують і у такий спосіб понад два роки без поважних причин відсутні за місцем реєстрації. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, у зв'язку з чим воно підлягає судовому захисту, оскільки відповідно до приписів ч.2 ст.405 ЦПК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач та її малолітній син у строк понад один рік без поважних причин відсутні у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача та її малолітнього сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивача.

Outcome: approved