Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

23 жовтня 2017 року заявник звернувсь до суду з цією заявою та просить суд встановити факт, що він є рідним сином померлого 28 липня 2017 року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його батька на його майно відкрилась спадщина, але він не може переоформити на себе майно оскільки потрібно встановити факт родинних відносин. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, заявник вирішив звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин між ним та батьком. У судове засідання заявник не прибув. В заяві просив розгляд справи провести без його участі. Заявлені вимоги просить задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник зацікавленої особи, Корюківської районної державної нотаріальної контори надала заяву про слухання справи без її участі, в рішенні покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, батьками заявника є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження УІ-УР №953650 виданим 15 жовтня 1964 року Корюківським міськбюро ЗАГС, яке заповнено російською мовою. Його батьки проживали в [INFO] у квартирі, що знаходиться за адресою: провулок Бульварний, 7/12. Мати померла раніше, вищезгадана квартира була приватизована на батька, на нього, на його бувшу дружину та на сина, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 29 жовтня 2004 року Корюківською міською радою Чернігівської області згідно розпорядження №31 від 29 жовтня 2004 року. Бувша дружина та син продали йому свої частки в квартирі, і він став власником 3/4 частини квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу частки квартири посвідченого 01 вересня 2010 року приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області. 28 липня 2017 року його батько [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №302741 виданим 28 липня 2017 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлого батька, яке складається з частки в квартирі [ADDRESS], відкрилась спадщина. При житті батько не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявник є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження, де померлий вказаний його батьком, тому він має право на спадщину померлого і є його спадкоємцем за законом. Відповідно до ст. 1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Він прийняв спадщину, у передбачений законом строк оскільки подав до Корюківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №61251472, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49161577 від 20.09.2017 року виданим вищевказаною державною нотаріальною конторою. Для вирішення питання прийняття спадщини та оформлення відповідних правовстановлюючих документів про право на спадщину, він звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори. Нотаріус оглянула надані документи, і виявила розбіжності. Так, у свідоцтві про смерть батька його прізвище вказано як «Мойсеєнко», а його прізвище згідно паспорта громадянина України вказано як «Мойсієнко». Нотаріус проінформувала, що надані документи не дають можливості підтвердити родинні стосунки з померлим, бо у них різні прізвища, тому нотаріус порекомендувала звернутись із заявою до суду для встановлення факту родинних відносин з померлим. Так як дану розбіжність не можливо усунути позасудовим шляхом, він вимушений звернутись до суду з даною заявою для встановлення факту родинних відносин між ним та померлим. Встановлення даного факту потрібно йому для оформлення спадщини. Його родинні відносини з померлим батьком підтверджуються документально. Як вбачається із свідоцтва про смерть батька та із свідоцтва про його народження, прізвище, імя та по батькові батька в графі «батько», повністю збігаються з прізвищем, іменем та по батькові особи, вказаної у свідоцтві про смерть ([PERSON], а на російській мові прізвище батька в його свідоцтві про народження вказано як «Мойсеєнко»). Його по батькові є «Леонідович», що підтверджує його походження від батька по імені «Леонід», таке імя вказано у померлого згідно свідоцтва про смерть. Їхні з померлим прізвища співзвучні «Мойсієнко-Мойсеєнко», різниця в одній літері, що не виключає помилки при їх написанні. Батько проживав в [INFO] за однією адресою з ним в квартирі [ADDRESS], що підтверджується будинковою книгою. Батько, як і він, був співвласником даної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, в якому його прізвище вказано як «Мойсієнко», а батька «Мойсеєнко». Згідно довідки №8306 від 19 вересня 2017 року Корюківської міської ради Чернігівської області, померлий [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований зі своїм сином [PERSON], тобто, з ним, та невісткою [PERSON] Враховуючи його вік ([INFO]) та вік померлого ([INFO]), він може бути його батьком. Знаходження у нього свідоцтва про смерть [PERSON] та правовстановлюючих документів на його майно, а також поховання ним померлого, підтверджує той факт, що померлий є його батьком. Щодо плутанини в написанні прізвищ, можна пояснити наступним. Батько та він здійснювали заміну паспортів зразка СРСР на паспорти громадян України, батьку в паспорті написали прізвище «Мойсеєнко», а йому «Мойсієнко», на ці невідповідності вони з батьком не звертали уваги, а зараз виявили, зміна прізвищ в актових записах потягне за собою невідповідність виданих на нього та батька правовстановлюючих та інших документів. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наявних документів у справі достатньо для прийняття рішення, а тому заява є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню. Сплачений при подачі заяви судовий збір, слід залишити за заявником.

Outcome: approved