Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

24.06.2020 [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, а також стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття та на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та ухилення відповідача від належного матеріального утримання дітей. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; від примирення з відподачем категорично відмовилася. Відповідач не заперечував з приводу сплати аліментів на утримання дітей і дружини, водночас зазначив, що має бажання зберегти сім`ю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.07.2007, при цьому мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 8, 9). Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви і пояснень сторін, з липня 2020 року подружжя проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з частиною третьою статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем шлюб підлягає розірванню. Статтею 180 Кодексу встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 Кодексу). В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: \~ \~ \~ \~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; \~ \~ \~ \~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; \~ \~ \~ \~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; \~ \~ \~ \~31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; \~ \~ \~ \~32) доведені стягувачам аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \~ \~ \~ \~4) інші обставини, що мають значення. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Частинами другою, шостою статті 84 Кодексу передбачно, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; дружина має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Отже вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей та на її особисте утримання повністю ґрунтуються на законі, в зв`язку з цим підлягають задоволенню.

Outcome: approved