Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

22 квітня 2015 року публічне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 14862 грн 80 коп., з яких 12543 грн 58 коп. - тіло кредиту, 787 грн 23 коп. - прострочене тіло кредиту, 1531 грн 99 коп. - заборгованість за відсотками. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 25 травня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір №001-14522-250510 (надалі - Договір). За умовами Договору, позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, випустив та надав платіжну картку, здійснює обслуговування, а також надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн із встановленим на день укладання Договору лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії. Сторони погодили, що у такому випадку додаткова угода не складається. Внаслідок невиконання відповідачкою умов Договору у неї виникла заборгованість перед банком, яка станом на 24 лютого 2015 року становила 14862 грн 80 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Дала пояснення, що дійсно отримувала кредитні кошти на підставі укладеного з відповідачем договору. У 2015 році вона звернулася до управління соціального захисту населення Очаківської міської ради з метою отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та дізналася, що АТ «Дельта Банк» нарахував, проте не виплатив їй 24 433 грн 68 коп. Вказані обставини підтверджуються відомостями з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів. Заслухавши пояснення відповідачки, розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25 травня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», з одного боку, та [PERSON], з другого боку, був укладений кредитний договір №001-14522-250510. За умовами договору Банк відкриває Клієнту картковий рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] в національній валюті - гривні (надалі - Рахунок), надає в користування платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування Клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Лояльне літо» (Visa International). Відповідно до п. 1.3 Договору, Банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн та на день укладання Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн 00 коп.. Моментом надання Банком кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на Рахунку власних коштів клієнта (п. 2.1 Договору). Кредитування рахунку, згідно з п. 1.5 Договору, в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору. Відповідно до п. 2.3 Договору, клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. За умовами Тарифів на обслуговування платіжних карток (Тарифному пакеті «Лояльне літо» (Visa International), клієнт зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу, який складається із частини обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит - 14,9% річних за користування кредитною лінією; плати за обслуговування - 3,33 % від суми використаних кредитних коштів; овердрафту та процентів за овердрафт з розрахунку 48% річних; штрафу за прострочену заборгованість у розмірі 0, 01%, але не менше та/або не більше 75 грн, що нараховується щомісячно на суму непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу; суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 4). Як вбачається з наданого до суду Розрахунку заборгованості, починаючи з 04 грудня 2014 року відповідачка перестала погашати розраховані до сплати суми, внаслідок чого станом на 24 лютого 2014 року, заборгованість за кредитом склала - 14862 грн 80 коп., заборгованість за тілом кредиту - 12543грн 58 коп., прострочене тіло кредиту - 787 грн 23 коп.; прострочена заборгованість за відсотками - 1531 грн 99 коп. (а.с. 7-8). Згідно з відомостями з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, за лютий 2014 року обліковується заборгованість від АТ «Дельта Банк» у розмірі 24 433 грн 68 коп., а за квітень 2014 року - додаткове благо від «АТ Дельта Банк» в сумі 5 283 грн 28 коп. (а.с. 21, 22). За змістом розрахунку заборгованості відповідачки перед банком (а.с. 7, 8), кошти в розмірі 24 433 грн 68 коп. за лютий 2014 року не відображені жодним чином. Так, у лютому 2014 року заборгованість за кредитом становила 16 289 грн 06 коп., прострочена заборгованість - 1 710 грн 94 коп., прострочена комісія - 3 285 грн 74 коп., заборгованість пені - 225 грн. Сума 5 283 грн 28 коп., що вказана у відомостях як додаткове благо, відображена у розрахунку за квітень 2014 року як сума платежу за кредитом. В судовому засіданні відповідачка пояснила, що вказана сума була списана за домовленістю із позивачем. Так, відповідачка внесла 8 200 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитом, а позивач списав заборгованість ще на 5 283 грн 28 коп.. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Зазначений правовий висновок щодо застосування норм ст. ст. 1048, 1050 ЦК України, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Суд погоджується та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує його при застосуванні вказаних вище правових норм. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку про стягнення з відповідачки суми заборгованості з підстав порушення нею умов договору. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. стягується з відповідачки на користь держави. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved