overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 29.04.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В наступний час вона з відповідачем не проживає однією сімєю. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Наполягала на стягненні аліментів саме в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає частково, а саме він згоден сплачувати аліменти, але в розмірі з 1/4 частки від його доходу. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.5) Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача, є законними, однак вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття є завищеними, та необхідність призначення у такому розмірі нічім не підтверджена, тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні. Відповідач грошову допомогу на утримання дитини не надає, хоча є працездатним. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти, на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в які просить справу слухати за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Краматорськог міського суду від 01.04.2016р. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків відповідача, щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини, є законними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі статей 3, 8, 10, 14, 15, 215, 217 ЦПК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 15.07.1972 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Шлюб у них перший. Протягом року не підтримують з відповідачем подружні стосунки, тому останній зловживає спиртними напоями і не поважає її як людину і як жінку. Свого відношення не змінив. Не погодився на розірвання шлюбу і органах реєстрації актів цивільного стану. Ухиляється від явки в судове засідання, у зв`язку з чим вона наполягає на ухваленні заочного рішення про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду. Заперечень на позовну заяву про розірвання шлюбу не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15.07.1972 року. Шлюб у них перший, зареєстрований в Будинку щастя у Ленінському районі м. Дніпропетровська, актовий запис № 912. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, які мешкають окремо від батьків. Протягом року подружжя не підтримують подружні стосунки в зв`язку з залежністю відповідача від спиртних напоїв. Відповідач своєї поведінки не змінив, а його поведінка привела до розпаду сім`ї. Спору про майно, житло між подружжям немає, тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 11.09.2009 року в Залуквянській сільській раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитини: дочка, [PERSON], 28.03.2011р.н., яка проживає разом з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали сімейні конфлікти. Кожен з них має різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Шлюбні відносини припинені останні шість років, а тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Відповідач, як батько спільної дитини участі у вихованні дочки не приймає. Просить шлюб розірвати та дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище Крис. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить розгляд справи закінчувати без її участі та не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.09.2009 року в Залуквянській сільській раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 073209 від 11.09.2009 року (а.с.9). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 28.03.2011р.н (а.с.5). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають конфлікти та непорозуміння. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказувала, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківського обовязку по наданню коштів на утримання дочки [PERSON], [INFO], просила постановити рішення про стягнення коштів з відповідача на її користь на утримання дитини, в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно з часу звернення до суду з позовом до повноліття дитини. В судове засідання позивачка подала заяву про підтримання вимог позову, просила справу розглянути у її відсутність. (а.с.20). Відповідач письмово просив справу розглянути у його відсутність, частково визнав вимоги позову, в своїх запереченнях вказував, що не працює і спроможний надавати кошти на утримання дитини в сумі 500 грн., щомісячно (а.с.13-17). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає спільно з матірю [PERSON] і перебуває на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-АМ №326615, виданим 18.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського УЮ та довідкою виконкому Гайсинської міської ради Вінницької області № 2012 від 14.06.2016року (а.с.4,5). Сторони доказів про свої доходи не надали. Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п. 3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону; За встановлених судом обставин, з урахуванням меж вимог заявленого і визнаного позову, визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, за відсутності у відповідача постійних доходів, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дочки в частці від доходу, в твердій грошовій сумі 500 грн., яка підлягає індексації, щомісячно з часу звернення до суду з позовом до повноліття дитини. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного, ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернуся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №54 в будинку №14 по вул. А. Головка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він та відповідач [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.05.1998 року, є власниками квартири [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований син позивача - відповідач [PERSON], який з листопада 2011 року в зазначеній квартирі не проживає. По теперішній час [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не зявлявся. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №54 в будинку №14 по вул. А. Головка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], - а.с.5. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який, згідно акту від 21.06.2016 року, з листопада 2011 року за вказаною адресою не проживає, - а.с.6, 7. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, слід визнати [PERSON] таким що втратив право користування квартирою №54 в будинку №14 по вул. А. Головка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

24.06.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 16.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 2014 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично не проживають разом. Через непорозуміння та різні погляди на життя, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутності (а.с. 8). Після розірвання шлюбу виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Танасійчук». Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, у якій позов визнав в повному обсязі, пояснивши, що примирення між ними не відбулося та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 15). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 17 від 16 квітня 2005 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з 2014 року, що ними не заперечувалось. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Танасійчук» (а.с. 2, 8). Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

24.06.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовною заявою до Слов'янської міської ради Донецької області про визнання права власності. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

24.06.2016 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шість місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, питання визначення місця проживання неповнолітньої дочки визначать окремо, спільне майно поділять окремо; просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.19). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище Цехмейструк (а.с.20). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх шість місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шість місяців, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

24.06.2016 року до суду надійшов, підписаний позивачкою в цей же день, вищевказаний позов, в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 18.07.2001 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 21.12.2005 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 06.06.2012 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved