Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

23.09.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось із вищезазначеним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 11.10.2011 року між сторонами був укладений договір №б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов'язалась сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач просив стягнути на свою користь наявну за договором заборгованість у розмірі 17 790,96 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за відсутності представника банку, подав до суду заяву, згідно якої проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судовому засіданні визнала, що отримала кредит в банку по платіжній картці [NUMBER], має спірну заборгованість, водночас, пославшись на складні життєві обставини, просила у разі його задоволення розстрочити виконання судового рішення, стверджуючи, що у разі задоволення позову судом накладе на себе руки в приміщенні суду. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором №б/н від 11.10.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER], а [PERSON] зобов'язалась здійснювати щомісячне погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом в заяві на отримання кредиту від 11.10.2011 року. Окрім того вказані обставини визнані відповідачем та відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг укладений між сторонами кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому дійсним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Термін дії картки встановлений до 09/2015 року, що підтверджується відомостями банку та не оспорюється відповідачем. Останній платіж здійснений [PERSON] 14.06.2016 року. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, однак, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобов'язань не виконала. З поданих доказів та розрахунків заборгованості за кредитом, судом встановлено, що станом на 31.05.2015 року утворилась заборгованість за договором №б/н від 11.10.2011 року у загальному розмірі 17 790 (сімнадцять тисяч сімсот дев'яносто) гривень 96коп., яка складається із: - 7 757 (сім тисяч сімсот п'ятдесят сім) гривень 50 коп. - заборгованість за кредитом; - 8 710 (вісім тисяч сімсот десять) гривень 08 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи передбачені п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; - 500 (п'ятсот) гривень - штраф (фіксована частина); - 823 (вісімсот двадцять три) гривень 38 коп.- штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок зроблений фахово, відповідачем не спростований. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобов'язанню підлягає стягненню з відповідача у розмірі 17 790 (сімнадцять тисяч сімсот дев'яносто) гривень 96 коп. Поряд із тим, суд вважає можливим в порядку ст. 217 ЦПК України за клопотанням відповідача надати їй розстрочку виконання судового рішення. Так, розстрочка виконання судового рішення - надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки. Статтею 217 ЦПК України суду надається право надання відстрочки або розстрочки виконання судового рішення при його ухваленні. Підставами відстрочки або розстрочки судового рішення відповідно до ст. 373 ЦПК України є наявність обставин, що утруднюють його виконання (хвороба боржника або членів його сім*ї, відсутність присудженого майна в натурі, тощо). Отже, закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Судом встановлено, що відповідач має скрутне матеріальне становище, є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 1034,50 грн. (довідка УПФУ в Малиновському районі м.Одеси від 12.01.2016 року) Відповідач проживає разом із сином [PERSON] (виписка про склад сім'ї та прописку). Додатково [PERSON] не працює, оскільки доглядає сина [PERSON], який має 2 групу інвалідності, хворий на ВІЧ та псоріаз, отримує виключно державну допомогу розмірі 1074,00 грн., що підтверджується довідками за №01-30/689 КУ «Одеським міським центром боротьби з ВІЛ-ІНФЕКЦІЄЮ/СНІДОМ», УСЗН в Малиновському районі від 12.01.2016 року. Враховуючи майнове положення, сімейні обставини відповідача, відсутність її вини у створенні обставин, що утруднюють виконання рішення суду, суд вважає, що існують обставини, які дають підставу для розстрочки виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 300 грн. щомісячно до повного погашення заборгованості. Судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1218 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved