Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

24.03.2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаною заявою. Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 25.03.2021 р. вказану справу направлено за підсудністю до Великоновосілківського районного суду Донецької області. 14.04.2021 р. вказану справу було отримано Великоновосілківським районним судом Донецької області. 14.04.2021 р. було відкрито провадження по справі. 27.04.2021 р. вказану позовну заяву було залишено без руху. Після усунення недоліків поданої заяви розгляд справи продовжено. Ухвалою суду від 14.05.2021 р. витребувано докази по справі, а саме спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Великоновосілківського районного суду від 08.06.2021 р. справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 07.07.2021 р. за клопотанням позивача замінено відповідача та визнано належним відповідачем Донецьку міську раду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Оскільки справа прийнята була з дотриманням правил підсудності, в ході судового розгляду було замінено відповідача, спадщина необхідна позивачу для стягнення недоотриманих пенсійних виплат померлої [PERSON] (згідно даних позовної заяви), тобто підстав для виключної підсудності не містить, а тому вказану справу розглянуто саме Великоновосілківським районним судом Донецької області. Короткий зміст вимог позовної заяви В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка мешкала по день смерті на тимчасово окупованій території України, а саме [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої суми пенсії, яка була їй нарахована Великоновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Позивач зазначає, що м. Донецьк відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 р. № 1275-р є територією, де безпосередньо проводиться антитерористична операція та тривають бойові дії, всі державні органи фактично не здійснюють своїх повноважень. Отже, з 03.05.2020 р. по теперішній час він не мав змоги виїхати з м. Донецька до підконтрольної українській владі території та подати відповідну заяву до нотаріуса. Лише 02.02.2021 р. він виїхав з м. Донецьк до м. Таганрог РФ, де звернувся до нотаріуса з метою складання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері за законом. Після відповідних дій по перекладу заяви, 17.02.2021 р. його представник [PERSON] звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . 18.02.2021 р. Кальміуським районним у м. Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . 22.02.2021 р. представник [PERSON] надала приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Жигановій Л.С. заяву позивача про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Жигановою Л.С. від 24.02.2021 р. вих.. № 31/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить визначити йому додатково двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері, [PERSON] Процедура судового розгляду У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, у якій просить справу розглянути без його участі (а.с. 108), просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача також не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду вказаної справи за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search), натомість поштове повідомлення повернуто суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки рекомендований лист про виклик його у судове засідання надіслано на офіційну поштову адресу вказаної юридичної особи. Третя особа у судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи на офіційну адресу електронної пошти, (а.с. 152). Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути вказане провадження без участі позивача, відповідно до поданої ним заяви, та без участі відповідача та третьої особи на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи та у матеріалах провадження достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час, а також достатньо даних для прийняття законного та обґрунтованого рішення за відсутності сторін та третьої особи. Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу у судовому засіданні, без участі сторін на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судом вирішено не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, що спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 132-133), судом фактично встановлено наступне. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матірёю позивача, [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.21). [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 22). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк, відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 20). 24.02.2021 р. приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Жиганова Л.С. відмовила позивачу у видачі свідоцтво про право на спадщину позивачу, у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини, їх спільна реєстрація зі спадкодавцем не підтверджена належним чином (а.с. 23,24). Судом перевірено коло спадкоємців [PERSON] , яка померла [INFO] , інших спадкоємців, крім позивача, не встановлено (а.с. 139-144). Доказами на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, належності відповідача у справі, позивачем визначено наступні обставини, які перевірені судом. Так, дійсно відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.05.2020 р. № 540-2020-р (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/540-2020-%D1%80#Text) м. Донецьк входить до складу Донецької територіальної громади, а отже відповідачем позивачем правильно у подальшому визначено саме Донецьку міську раду (заява від 30.06.2021 р. а.с. 123,136). Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1669-18#Text) м. Донецьк, у якому проживав (був зареєстрований) як спадкоємець, так і спадкодавець є тимчасово окупованою територією України (а.с. 25-27). На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/211-2020-%D0%BF#Text) , в Україні введено карантин, у зв`язку з чим всі переміщення осіб, які знаходились поза межами України, були обмежені. Отже, позивач у зв`язку із карантинними заходами, встановленими на час смерті спадкодавця не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. У даному випадку, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання (зареєстроване) [PERSON] , яка померла [INFO] , [ADDRESS] (згідно паспортних даних), вказане не спростовано сторонами у справі. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, [PERSON] . Інші спадкоємці не встановлені, доказів зворотнього суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. Такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. З матеріалів справи вбачається, що нотаріусом винесено постанову про відмову у заведенні спадкової справи позивачу, оскільки на час прийняття даного рішення сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач не подав своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, оскільки перебував на тимчасово неконтрольованій території України на час її смерті та в цей же час були введені карантинні заходи, що унеможливили його виїзд на територію України. Вказане підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні. При цьому, дані причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори позивача, можна вважати такими, що спричинили об`єктивну неможливість звернення позивача своєчасно з заявою про прийняття спадщини, з урахуванням інших досліджених у судовому засіданні доказів. Вказане дозволяє суду зробити висновок, що поважність причин пропуску строку звернення позивача з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, не спростовується іншими дослідженими доказами у справі, причини пропуску строку звернення позивача з заявою про прийняття спадщини дійсно пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, як спадкоємця, на вчинення цих дій, при цьому, відповідачем заявлено про визнання даного позову, згідно наданої заяви. Висновки суду за результатами розгляду позову Враховуючи, наведене, а також, що спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці відсутні, спадщина не визнана судом відумерлою, відповідач не надав заперечень за позовом, позивач навів поважні причини пропуску строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] ; без надання йому додаткового строку для прийняття спадщини, він не може оформити свої спадкові права в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, йому необхідно встановити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, і строк два місяця буде достатнім для подання такої заяви у нотаріальну контору. Щодо розподілу судових витрат Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, але питання про розподіл судових витрат сторонами не ставиться, судом зазначене питання не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved