Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

23 липня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В своїй заяві позивач зазначив, що 29 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» ( далі - Позивач ) та [PERSON] ( далі Відповідач ) було укладено кредитний договір №131029-102222, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до п. 3.3 названого договору відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 2000,00 грн., а також проценти за користування кредитом у розмірі 560,00 грн., що разом складає 2560,00 грн. у строк до 11 листопада 2013 року. 29 листопада 2013 року відповідач згідно пункту 2.3 кредитного договору частково сплатила пеню за прострочення заборгованості в сумі 720,00 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 560,00 грн. та пролонгувала договір строком до 13 грудня 2013 року, зобов'язавшись повернути суму кредиту разом з відсотками у розмірі 2000,00 грн. 03 квітня 2014 року відповідач частково сплатила пеню за прострочення заборгованості в сумі 500,00 грн., після чого кредитні кошти не повертає, на телефонні дзвінки не відповідає. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує. Станом на 02 липня 2018 року її заборгованість за кредитним договором №131029-102222 від 29 жовтня 2013 року складає 70319,62 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума основного боргу, 560,00 грн. - проценти за договором, 65980,00 грн. - пеня за договором. Посилаючись на викладене та невиконання відповідачем умов договору, позивач просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 68540,00 грн. та судові витрати у сумі 1779,62 грн., а всього - 70319,62 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 29 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (Кредитодавцем) та [PERSON] (Позичальником) було укладено кредитний договір №131029-102222, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.00 % на за кожен день користування кредитом у строк до 11 листопада 2013 року та зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати пеню на умовах, передбачених в договорі. ( а.с. 5-6). Пунктом 3.3. Договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у розмірі, вказаному у п.1.2 даного Договору, а також сплатити проценти у розмірі 560,00 грн., нараховані за період починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом -2560,00 грн., у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем. Пунктом 6.1 Договору у разі несвоєчасного повернення клієнтом обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до Клієнта застосовуються штрафні санкції. Відповідно до п. 6.2 Договору за порушення строків повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 відсотки від суми кредиту, що вказана в п.1.2 Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується п.2.2 Договору. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого, станом на 02 липня 2018 року її заборгованість за кредитним договором №131029-102222 від 29 жовтня 2013 року складає 68540,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума основного боргу, 560,00 грн. - проценти за договором, 65980,00 грн. - пеня за договором. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 526 ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею України, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 68540,00 грн. та судові витрати у сумі 1779,62 грн., а всього - 70319,62 грн., разом з тим, до позову додана квитанція про сплату позивачем судового збору в сумі 1762,00 грн., а тому позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial