Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

23 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 17 жовтня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 27 вересня 2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Самостійно їй важко нести усі витрати на утримання та виховання дитини, у звязку з чим звертається до суду з даним позовом. Посилаючись на діюче законодавство, просить стягнути з відповідача на свою користь, на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 вересня 2005 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №179. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 289498, видане 30 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану МОрджонікідзевського рай управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народилась 11 серпня 2002 року, про що зроблено актовий запис № 529, де в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON],. З довідки, виданої головою КСН «Дружба» від 16 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], за адресою: місто Маріуполь, проїзд 11 Нежинський будинок 17/56. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. На підставі наведеного, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів предявленого позову і доказування належного виконання ним обовязку щодо утримання неповнолітньої дитини. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved