Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

22.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохала: - припинити спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] на автомобіль Renault, модель Duster, версія LID 14075 4С, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER]; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1\\2 вартості автомобіля Renault, модель Duster, версія LID 14075 4С, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER], в розмірі 121075 грн 54 коп. Позов мотивувала тим, що вони з відповідачем з 11 вересня 2001 по 09 травня 2017 року проживали разом однією сім'єю, як чоловік і дружина, без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. За час проживання однією сім'єю 12 січня 2012 року сторони придбали автомобіль марки Renault, модель Duster, версія LID 14075 4С, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER] вартістю 172775 гривень, Згідно заочного рішення Глобинського районного суду від 19.07.2017 року встановлено факт спільного проживання сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1 січня 2004 по 9 травня 2017 року; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля марки Renault, модель Duster, версія LID 14075 4С, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER]. Відповідач користується автомобілем, не надає доступу позивачу до спільного часткового майна, позбавив можливості користуватися автомобілем, Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, направила заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку позивача, достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку про дату розгляду справи, від якого не надійшло відзиву та ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року, яке набрало законної сили 09.08.2017 року, встановлено факт спільного проживання сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1 січня 2004 року по 9 травня 2017 року; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля марки Renault, модель Duster, версія LID 14075 4С, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER], залишивши за [PERSON] право власності на 1\\2 зазначеного автомобіля. Вищевказані обставини встановлені рішення суду, а тому у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. В добровільному порядку сторони не погодили порядок користування автомобілем, що перебуває у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою; право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання; у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється; така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 248 від 09.01.2019 року, вартість 1\\2 частки автомобіля Renault, модель Duster, версія LID 14075 4С, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER], складає 121075 грн 54 коп. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved