Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

24.06.16 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять винести рішення, яким визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних посилаються на те, що 18.01.2007р. помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира по вул. Шевченка, 368/24 в м. Львові, яка належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] його дружиною, та двома синами : [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] за життя заповіту не склав, відтак спадкування відбувалося за законом. Позивачі звертались до Третьої Львівської держнотконтори з метою прийняття спадщини, однак отримали відмову у звязку із тим, що частки у праві власності на вищевказану квартиру не визначені, у звязку з цим обмежуються права позивачів щодо вільного розпорядження належними їм частками у спірній квартирі. Крім того, відповідач - син спадкодавця [PERSON] хоча і був прописаний у вказаній квартирі, проте фактично не проживав там з 1998р. та на даний час його місце проживання невідоме. Крім того, останній не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та не погоджував розмір часток співвласників, через що позивачі позбавлені можливості вирішити в позасудовому порядку питання щодо визначення часток у спільній квартирі. Зважаючи на викладене, змушені звернутись до суду. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини та факти, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 075019, 18.01.2007р. помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS] загальною площею 42,80мкв.м., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 29.11.1996р. №09334-3 на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] дружиною померлого та двома синами - [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено судом, [PERSON] за життя заповіту не складав, відтак спадкування відбувалося за законом в силу дії ст. 1258 ЦК України. При зверненні позивачів до Третьої Львівської держнотконтори із заявами про видачу свідоцтв про право власності на спадкове майно, серед якого квартира [ADDRESS], їм було відмовлено у звязку з тим, що частки у праві власності на вказану квартиру у свідоцтві про право власності не визначені, відтак неможливо встановити, яка саме частка у праві власності на квартиру входить у спадкову масу та підлягає спадкуванню після смерті [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Нормами ч.1 ст.368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1, 2 ст.369 ЦПК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються, ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно із ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Невизначеність часток у квартирі, що перебуває у спільній сумісній власності обмежує права позивачів щодо вільного розпорядження належними їм частками у спірній квартирі, при цьому жодної домовленості між сторонами та померлим, як співвласниками квартири, щодо розміру їх часток не було. Відтак, у звязку з невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру позивачі не можуть реалізувати свого права на спадщину яка відкрилась після смерті [PERSON], а тому необхідно визначити частки у спірній квартирі за позивачами: [PERSON], [PERSON], відповідачем [PERSON] та померлим [PERSON] Враховуючи, що інших співвласників крім зазначених у свідоцтві про право власності на квартиру немає, частки у спільній сумісній власності усіх співвласників є рівними. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і його слід задовольнити.

Outcome: approved