Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

23.11.2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту майна, у якій просила скасувати арешт накладений на автомобіль марки 3A3-DAEWOO, моделі LANOS Т13110, тип ТЗ-ЛЕГКОВИЙ [PERSON] , рік випуску 2007, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , [INFO] , на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , орган видачі Миколаївський відділ реєстраційна-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС від 30.07.2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14.04.2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва винесено рішення, яким стягнуто з неї, суму в розмірі 2488,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.02.2016 року становить 64 420,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1699-021/07Р від 11 червня 2007 року. Відповідно до відповіді Заводського відділку державної виконавчої служби у місті Миколаєві від 23.10.2020 року перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження щодо стягненння заборгованості з [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають. Перевіркою встановлено, що у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області здійснювалося виконавче провадження № 33496453 з примусового виконання постанови № 1418, виданої 02.05.2012 Заводським РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області про стягнення з [PERSON] на користь держави штраф у розмірі 51,00 грн. 27.08.2012 в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження. 27.09.2012 року виконавче провадження завершено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, в подальшому виконавче провадження знищено у зв`язку закінченням терміну його зберігання. Відповідно до довідки про відсутність заборгованості від 30.10.2020 року станом на 30.10.2020 року [PERSON] повного мірою виконала зобов`язання за Кредитним договором. Таким чином, виконавче провадження знищено, виконавча служба не може винести постанову про скасування арешту, саме з цієї підстави скарга на державного виконавця недоцільна. Посилаючись на викладене, позивач просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 28.11.2020 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою судді від 27.01.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та винести рішення по справі в найкоротший термін. Представник відповідача Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.10.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з належного їй майна. Заступником начальника\~Заводського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~м.\~Миколаєві Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~Волкомор А.\~надано відповідь\~від 23.10.2020\~№ 88533/107-36/11,\~у якій\~зазначено,\~щоПеревіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (ІНН [NUMBER] ) на виконанні у відділі не перебувають. Перевіркою по пошуку виконавчого провадження, виконавчого документу у спецрозділі встановлено, що у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області здійснювалося виконавче провадження № 33496453 з примусового виконання постанови № 1418, виданої 02.05.2012 Заводським РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області про стягнення з [PERSON] на користь держави штраф у розмірі 51,00 грн. 27.08.2012 в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження. 27.09.2012 року виконавче провадження завершено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 № 606-XIV), у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Надати більш вичерпну інформацію та вирішити питання щодо знаття арештів з майна боржника не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено згідно з п. 1-2 Розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5, у зв`язку закінченням терміну його зберігання. Відповідно до довідки Директора ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» від 30.10.2020 року № ДГ3010/2 - станом на 30.10.2020 року гр. [PERSON] повного мірою виконала зобов`язання за Кредитним договором. Право вимоги за Кредитним договором № 1699-021/07Р від 11.06.2007 року, що первинно був укладений договір між гр. [PERSON] та ПАТ КБ «Правекс-Банк», було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі Договору № 2 від 31.05.2017 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до листа від 30.10.2020 року вих.. ДГ3010/1 та листа від 30.10.2020 року вих. ДГ3010/2 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», що виступає правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ім`я [PERSON] про те, то ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», не має претензій до Позичальника, щодо виконання умов Кредитного Договору та застави транспортного засобу. Автомобіль марки 3A3-DAEWOO, моделі LANOS Т13110, тип ТЗ-ЛЕГКОВИЙ [PERSON] , рік випуску 2007, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Позичальнику на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , орган видачі Миколаївський відділ реєстраційна-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС від 30.07.2010 року, не перебуває у заставі ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.За положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна ( коштів ) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна ( коштів ) боржника або про опис та арешт майна ( коштів ) боржника. Постанова про арешт майна ( коштів ) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа , яка вважає , що майно , на яке накладено арешт , належить їй , а не боржникові , може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту . У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня , коли йому стало відомо про такі обставини . У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачки. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved