Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 52293 грн.78 коп. боргу. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в його користь суму боргу 2764 грн. 00 коп., індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 22265 грн. 34 коп та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 2388 грн. 44 коп, а всього -52293 грн.78 коп. , а також 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору та 1000 грн. витрат за надання правової допомоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які зберігаються в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних в ній даних та постановити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази, надані ним на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2013 року відповідачем [PERSON] написана розписка з якої вбачається, що він позичив у [PERSON] грошові кошти у готівковій формі в сумі 27640 грн. Згідно вказаної розписки відповідач зобовязався повернути борг в термін до 01.05.2013 року. Дані обставини підтверджуються оригіналом розписки, долученої до матеріалів справи, а факт її написання не спростований відповідачем [PERSON] Зясовано також, що після отримання грошових коштів від позивача та написання розписки [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, що і призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичильник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Зясовано також, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань щодо повернення боргу [PERSON], уникає зустрічей з позивачем, і до предявлення позову в суд не намагався на пропозицію позивача, повертати позичені кошти навіть частинами. За змістом ст. 3 ЦПК України усяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до п.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідачем [PERSON] не спростовано отримання коштів у позивача згідно розписки, оригінал якої долучені до матеріалів справи. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625, 1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми за 1051 дні прострочення станом на 18.03.2016 року становить 2388 грн. 44 коп. Індекс інфляції за весь час прострочення розрахований відповідно до «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» викладених листі Верховного Суду України №62-97 р від 03.04.1997 року та Розяснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 року «Про деякі питання, повязані з застосуванням індексу інфляції» становить 22265 грн. 34 коп. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] грошових коштів на загальну суму 52293 грн. 78 коп. На підставі ст.ст.625 п.1, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved