Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

22.11.2018 року [PERSON] звернулась\~до Заводського\~районного суду\~м.\~Миколаєва з\~позовом до [PERSON], в якому посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати більший розмір аліментів, просить суд: 1. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 19.12.2008 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними не склались, у звязку з чим вже більше року вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивачка працює неофіційно та отримує невелику заробітну плату, якої не вистачає для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач має можливість сплачувати матеріальну допомогу на утримання дитини у тому розмірі, який просить стягнути позивач, у звязку з чим вона звернулась до суду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2018 року провадження по справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 28.12.2018 року до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він пояснив, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач на утримання спільного сина, не співрозмірний з витратами на 9-ти річну дитину. Крім того, місце проживання сина зареєстровано разом з батьком, отже, позивач витрат на комунальні послуги за дитину не несе. Оскільки, відповідач є безробітним, у звязку з чим отримує соціальну допомогу, добровільно сплачує грошові кошти для забезпечення потреб дитини, мав на утриманні хвору матір та сестру, які померли, у звязку з чим відповідач поніс витрати на поховання, коштів, для сплати завищеного позивачем розміру аліментів він не має. Зазначені витрати відповідачем здійснено за рахунок кредитних коштів АТ КБ «Приватбанк», внаслідок чого станом на 27.11.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 169\~742, 40 грн., найближчим часом банк вчинить заходи щодо примусового стягнення кредитних коштів. У звязку з вищевикладеним, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1\~013, 50 грн. на місяць. 24.01.2019 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначила, що законодавцем чітко визначено мінімальний та максимальний розмір аліментів, що стягується у визначених випадках, не зважаючи на співмірність або не співмірність потребам дитини. Крім того, законодавець не обмежує суд розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), та джерело походження цих коштів не доведено. Проживаючи однією сімєю з відповідачем, позивач достеменно знала, що його дохід складає 50\~000- 60\~000 грн. на місяць, крім того, він отримує доходи в ІТ- сфері, здійснює діяльність із придбання, продажу та акумулювання крипто валюти, а отримані доходи не декларує. Позивач зазначає, що звернення відповідача до Центру зайнятості та заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» може бути створена штучно з метою формування видимості неплатоспроможності. На підставі вищевикладеного, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 29.01.2019 року до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшло заперечення, в якому останній зазначає, що не займається жодною діяльністю щодо придбання, продажу чи акумулювання крипто валюти. Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідач тривалий час не міг знайти роботу, а з 04.01.2019 року працює в ПП «Сільськогосподарське підприємство «Торгсервіс- Інвест» на посаді підсобного працівника з окладом 4\~400, 00 грн. Останній рік він сплачував аліменти за рахунок кредитних коштів, зараз знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не може сплачувати аліменти у тому розмірі, який просить позивач. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 19.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено актовий запис № 1445. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 1753 (свідоцтво про народження серії 1-ФП № 104726). Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено вже близько року. Зареєстрованим місцем проживання [PERSON], [INFO], є [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 19.03.03-24Д/369/19 від 31.01.2019 року, виданої Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (а.с. 125) та копією домової книги для громадян, які проживають за вказаною адресою (а.с. 61- 62). Як стверджується позивачем та не заперечується у відзиві відповідачем (а.с. 44), фактично дитина проживає з матірю [PERSON] На протязі останнього року, [PERSON] щомісячно добровільно сплачував грошові кошти позивачу на утримання сина в розмірі 7\~000, 00 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 13.02.2019 року у АТ КБ «Приватбанк» витребувано відомості щодо рахунків відповідача у АТ КБ «Приватбанк» та руху коштів по них. Оскільки вказана ухвала не була виконана, а відповідачем [PERSON] не долучено до матеріалів справи копії кредитного договору, суд не має можливості зробити висновок щодо цілей для яких відповідачу надано кредитні кошти, підстави їх надання. Крім того, як вбачається із витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 144163129 від 06.11.2018 року (а.с. 26), квартира [ADDRESS] в заставі не перебуває, як стверджує про це відповідач (а.с. 108). [PERSON] також надано суду копії заповненого бланку заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 03.01.2019 року за його підписом, що не підтверджує факту звернення до Центру зайнятості, оскільки не має жодних відміток про це. Як вбачається із витягу із Державного реєстру фізичних осіб- платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 5839 від 27.12.2018 року інформація про доходи [PERSON] за період 01.01.2018 року по 30.09.2018 року відсутня. Відповідно до довідки вих. № 1 від 04.01.2019 року, наданої ПП «Сільськогосподарське підприємство «Торгсервіс- Інвест», [PERSON] прийнятий на посаду підсобного працівника з 04.01.2019 року згідно з Наказом № 5 від 03.01.2019 року, його оклад складає 4\~400, 00 грн. Крім того, номер картки, на якій мається кредитна заборгованість та щодо якої відповідачем надано виписку за період 27.11.2018- 27.12.2018 року (а.с. 46-48), не співпадає із номером картки відправника грошових коштів [PERSON] у копіях дублікатів квитанцій, наданих позивачем на підтвердження добровільної сплати відповідачем грошових коштів на утримання дитини (а.с. 16- 25). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За такого, суд дійшов висовку, що посилання відповідача на скрутне матеріальне становище та відсутність можливості плати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі ніж 1\~013, 50 грн. на місяць, не знайшло свого підтвердження у доказах, що були надані відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, дослідивши усі обставини справи, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, доводи сторін, той факт, що у відповідача була можливість сплачувати на утримання дитини 7 000, 00 грн., коли він не працював, суд приходить до висновку, що маючи роботу, для забезпечення дитини усім достатнім та необхідним, а також забезпечення її гармонійного розвитку, з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини- сина [PERSON], [INFO], підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000, 00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду 22.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 768, 40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial