Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

22.05.2019 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 51077,48 грн., з яких позика - 50000,00 грн., три відсотки річних - 1077,48 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 12.01.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу кошти в сумі 50000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики позичальником [PERSON] (відповідачем у справі) було передано позивачу власноручну розписку. Згідно умов договору позики позичальник зобов`язалась повернути позичені кошти до 12.01.2019, однак, до даного часу борг не повернула. На підставі статей 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду, через представника [PERSON] , надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Чуднівського районного суду Житомирської області, у встановлений судом строк відповідач відзив не надала, про причини нез`явлення до суду не повідомила. На підставі статей 211, 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 12.01.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу кошти в сумі 50000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики позичальником [PERSON] (відповідачем у справі) було передано позивачу власноручну розписку (а.с.7). Згідно умов договору позики позичальник зобов`язалась повернути позичені кошти до 12.01.2019, однак, до даного часу борг не повернула. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню, тому борг за договором позики у розмірі 51077,48 грн., з яких позика - 50000,00 грн., три відсотки річних за період з 12.02.2018 по 23.04.2019 - 1077,48 грн.,підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved