Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

21 січня 2020 року Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із указаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь 730,20 грн - основного боргу, 47,17 грн - інфляційні втрати, 24,37 - 3% річних, а також судові витрати у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову вказує, що між ДВНЗ «Криворізький національний університет» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №768 від 28.08.2017 р. про надання освітніх послуг. Відповідно до договору вартість освітньої послуги на час укладення договору становить 17196, 00 грн. Однак, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по оплаті за навчання виникла указана заборгованість. 26 березня 2020 року ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали вказаної позовної заяви передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 05.06.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 15.07.2020 року. 15.07.2020 року розгляд справи було відкладено на 08.09.2020 року в зв`язку з неявкою сторін. 08.09.2020 року розгляд справи було відкладено на 19.10.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, та відсутністю відомостей щодо вручення (невручення) судової повістки. 19.10.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 28.08.2017 року між сторонами у справі було укладено договір №768 про надання освітніх послуг (а.с. 6). Відповідно до умов п. 1.1 зазначеного договору, позивач ДВНЗ «Криворізький національний університет» (за договором Виконавець) прийняв на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника (відповідача [PERSON] ) здійснювати навчання останньої на заочній формі навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» починаючи з 1 курсу, 1 семестру за спеціальністю: електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року згідно пункту 1.2 Договору. За умовами п. 3.1 договору відповідач прийняла на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в порядку, що встановлені договором. (а.с. 6) Розділом 5 Договору сторонами узгоджено, що загальна вартість освітньої послуги на час його укладення становить 17196,00 грн., оплата має здійснюватись Замовником за 10 днів до початку звітного періоду. Відповідно до витягу з наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 1032су від 05.08.2017 року відповідача було зараховано на навчання (а.с. 7). Відповідно до виписки з наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 1331су від 06.12.2018 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету за порушення умов договору про платне навчання (а.с. 8). Відповідачем не було сплачено 730 грн. 20 коп. за отримані освітні послуги, що підтверджено наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с.9). В матеріалах справи міститься копія Претензії №61 від 26.03.2019 року, надісланої відповідачу на адресу її проживання (реєстрації), у якій її повідомлено про суму заборгованості та запропоновано сплатити її у добровільному порядку у встановлений строк. Факт надсилання претензій підтверджується реєстрами поштових відправлень (а.с.13). Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи з положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з обставин, викладених у позовній заяві та наданих суду доказах, відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у сумі 730 грн. 20 коп. Статтею 615 ЦК України передбачено у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Як вбачається з розрахунку збитків від інфляції та 3% річних їх розмір складає 47,17 грн та 24,37 грн відповідно (а.с.10,11). Отже, відповідно до розрахунків, що міститься в матеріалах справи, стягненню з відповідача підлягають: 730 грн. 20 коп. - основного боргу; 47 грн. 17 коп. - інфляційних втрат, 24 грн. 37 коп. - 3% річних. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Водночас, зважаючи на визнання відповідачем позову, суд при розподілі судових витрат застосовує ч. 1 ст. 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 960,50 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved