Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

22 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб, в зв'язку з тим, що сторони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Позов мотивовано тим, що 07 липня 1981 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Пролетарським відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 367. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя\~з відповідачем\~не склалося.\~Подружні відносини\~припинені з\~листопада 2014\~року через\~різні погляди\~на сімейне\~життя.\~ Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 липня 1981 року.Шлюб зареєстровано Пролетарським відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 367, згідно копії\~свідоцтва про\~шлюб,\~серії III-НО\~№ 398762. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Подружні відносини припинені з листопада 2014 року через різні погляди\~на сімейне\~життя. Спільне\~господарство сторони\~не ведуть. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved