Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

23 вересня 2016 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 12 грудня 2008 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 306 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинька від 08 травня 2012 року зазначений шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що частково не згоден з позовними вимогами, а саме з заявленим позивачкою розміром аліментів, оскільки на підставі виконавчого листа від 03.05.2001 року сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу в розмірі 25 % від заробітку щомісяця, не бажає звертатись до суду з позовом про зниження розміру стягнутих аліментів, оскільки син дорослішає і потребує коштів. Аліменти на користь позивачки у розмуру 33% забробітку щомісяця на двох дітей сплачувати не бажає, так як залишиться недостатньо коштів на власні потреби. Суд, вислухавши позивачку та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2008 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 306 (л.с. 6) було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинька від 08 травня 2012 року (л.с. 6) зазначений шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач згідно свідоцтв про народження (л.с. 7, 8). Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатним, працює офіційно пожежним-рятувальником та отримує заробітну плату. Відповідачем у суді не надано доказів неспроможності сплати аліментів у розмірі, зазначеному позивачем у позові. Розмір аліментів, який він вже сплачує на утримання неповнолітнього сина за виконавчим листом від 03.05.2001 року становить 25% на одну дитину, позивачка у позові, підтриманому нею у суді, просить про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 33 % , тобто по 16,5 % на кожну дитину, що значно менше, ніж розмір аліментів, котрі відповідач вже сплачує за рішенням суду на утримання старшого сина, таким чином, заявлені вимоги не погіршують становища стягувача за рішенням суду від 03.05.2001 року. Стягнення ж аліментів у розмірі, ще меншому, ніж той, який заявлено позивачкою, посилить різницю у матеріальному утриманні дітей, батьком яких є відповідач, поставить їх у нерівне становище, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved