Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

23 січня 2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов вище зазначений позов, вимоги якого було уточнено, про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11310891000 від 06 березня 2008 року, що складає 399 313,69 (триста дев`яносто дев`ять тисяч триста тринадцять, 69) доларів США, що еквівалентно 10 425 609,26 гривень (за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку) на предмет іпотеки, а саме на земельні ділянки, місцезнаходження яких : Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада площею 0,1000 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:0970; площею 0,1000 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:0969, що стануть власністю в майбутньому [PERSON] , складеного суб`єктом оціночної діяльності, шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи , за ціною що становить 327 492,00 (триста двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто два, 00) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» суми судового збору у розмірі 4 912,38 гривень (а.с. 1-6, 88-91). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 06 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 11310891000. Відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 274000,00 доларів США, що еквівалентно становить 1383700,00 гривень. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено іпотечні договори № 6118 та № 6146 від 06 березня 2008 року, відповідно до яких в іпотеку було передано нерухоме майно: земельні ділянки, місцезнаходження яких є: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада: площа 0,1000 га; кадастровий номер 3220882600:04:007:0970, площа 0,1000 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:0969. 12.12.2011 року банк відступив ТОВ «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов`язаннями по кредитному договору № 11310891000 від 06 березня 2008 року та за іпотечним договором від 06 березня 2008 року. Крім того позивач зазначає, що в порушення умов Кредитного договору, позичальник свої зобов`язання не виконував, внаслідок він вимушений був звернутись до суду. Так, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року у справі №2-315/2011 року, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 339 381,02 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 квітня 2010 року складає 2 689 628,50 грн. Відповідно до звіту про оцінку заставленого майна - земельних ділянок, загальна ринкова вартість об`єкта оцінки становить - 327 492,00 гривень. Враховуючи те, що позивач набув право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, які укладені з відповідачем, він просить у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на вищезазначений предмет іпотеки. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, заяви про розгляд справи без його присутності та відзиву щодо позову не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11310891000 (а.с. 8-14). Відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 274 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1383700,00 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, терміном погашення не пізніше 06 березня 2023 року зі сплатою 12,40 % річних (п. п. 1.1., 1.2.1., 1.2.2, 1.3.1. договору). Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк» (а. с.8-14). Згідно п.1.4, 1.5 договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: купівля двох земельних ділянок, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] у Банку, код Банку (МФО) 351005. Відповідно до п.п.1.2.2 п.1.2, п.п.1.3.1 п.1.3 договору, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем були укладені Іпотечні договори № 6146 та № 6118 від 06 березня 2008 року. Відповідно до Договору іпотеки №6146 від 06 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 591, передано в іпотеку земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, кадастровий номер 3220882600:04:007:0970, площею - 0,1000 га, та за Договором іпотеки №6118 від 06.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 597, передано в іпотеку земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, кадастровий номер 3220882600:04:007:0969, площею - 0,1200 га (а. с. 15-22). 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «Кей Колект» уклали Договір факторингу № 1 та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до яких ПАТ «УкрСиббанк» передало ТОВ «Кей Колект» права вимоги до відповідача за зобов`язаннями по кредитному договору №11310891000 від 06 березня 2008 року та іпотечними договорами від 06 березня 2008 року (а. с. 53-64). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належать операції з факторингу. Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] перестала виконувати умови Кредитного договору та сплачувати кошти за кредитним договором, а також утворенням заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Так, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] задоволено та стягнуто з солідарно борг за договором кредиту у розмірі 339 381,02 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 09 квітня 2010 року складає 2 689 628,50 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1820 грн.( а.с.176-179). У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначив позивач у позовній заяві (а.с.90), станом заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 399 313,69 доларів США, що еквівалентно 10 425 609,26 грн. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, чи підтверджують фактичне погашення заборгованості, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Водночас, суд враховує, що звернення Банком до суду з позовом про дострокове стягнення кредиту змінює порядок, умови і строк дії цього Кредитного договору. Вважається, що на час звернення Банком з таким позовом настав строк виконання договору у повному обсязі. Наявне рішення, в даному випадку - рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Кредитним договором, - засвідчує зміни щодо порядку, умов та строку дії Кредитного договору. Відповідна правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у Постанові від 04.07.2018 року, ухваленої по справі №310/11534/13-ц. Звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Відповідна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 03.02.2016 року, ухваленої по справі №6- 1080цс15. З ухваленням рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року (а.с.176-179) достроково припинив свою дію Кредитний договір. Разом з тим, зазначене рішення боржником не оскаржувалося до Апеляційного суду Київської області, воно набуло чинності і є обов`язковим для виконанням. Таким чином, звернення стягнення на Предмет іпотеки в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку» має відбуватися в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 339 381,02 доларів США, що еквівалентно 2689628,50 грн., яка встановлена та стягнута рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року, але не погашена Позичальником. За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1, 2 та 4 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Суд також враховує, що відповідно до змісту ч. 6 ст. 38 Закону «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Зі звіту про експертну оцінку предмета іпотеки, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Науковий центр незалежних експертиз», встановлено, що ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:007:0970, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, становить 327 090 гривень (а.с.31-52). Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням вищенаведених висновків суду щодо розміру заборгованості, визначеного рішенням суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, , яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору (а. с. 7), підлягають стягненню на його користь з відповідача [PERSON] у розмірі 4912 гривень 38 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial