Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

24.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], територіальної громади в особі Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, в якому вказала, що 15.08.2015 року помер її чоловік [PERSON]. В період зареєстрованого шлюбу [PERSON] разом з чоловіком будували житловий будинок № 18 по вул. Кришталя в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 73,00 кв. м, житловою 62,80 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами: літня кухня - сарай літ. «Б», погріб літ. «В», убиральні літ. «Г», сараї літ. «Д», літ. «Є», душ літ. «Ж», гараж літ. «З», огорожі № 1, № 2, колонки № 3, № 4, що розташовані за адресою с. Чемужівка, вул. Кришталя, 18 Зміївського району Харківської області. [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав в [INFO], починаючи з 1975 року по день смерті 15.08.2015 року. Окрім нього за вказаною адресою на день смерті власника і на сьогодні зареєстровані: дружина померлого з 15.12.1975 року - [PERSON]; дочка померлого з 24.06.1998 року - [PERSON]; онука померлого з 25.02.2015 року - [PERSON] Крім того, наявні інші спадкоємці [PERSON], а саме донька [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та донька померлого від попереднього шлюбу [PERSON]. У встановлений законом строк [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини. За час життя покійний чоловік позивача склав заповіт, який був посвідчений секретарем Чемужівської сільської ради [PERSON] 28.11.2005 року, р.-№ 139, яким заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповідав своїй дружині [PERSON]. У встановлені законом строки позивачем була подана заява про прийняття спадщини за заповітом. 28.01.2016 року приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа після смерті [PERSON] В ході підготовки документів для оформлення спадщини було встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній. 22.02.2016 року приватний нотаріус [PERSON] листом № 71/02-14 повідомила, що не може видати Свідоцтво про право на спадщину на імя [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, виданий та зареєстрований на імя спадкодавця. Вказані обставини позбавляють [PERSON] можливості оформити спадщину в нотаріальному органі у звязку з чим вона звернулася до суду із даним позовом. Таким чином, фактично спадковим правом є 1/2 частина житлового будинку, оскільки житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, який збудований у період зареєстрованого шлюбу, і інша частина повинна належати позивачу на праві власності на частку в спільному мані подружжя. Отже, з існуючого правовідношення вбачається, що 15.08.2015 року помер чоловік позивача [PERSON], відповідно відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку № 18 по вул. Кришталя в с. Чемужівка, інша 1/2 частина належить [PERSON] як частка у спільному майні подружжя, оскільки будинок будувався у період зареєстрованого шлюбу. За час життя покійний чоловік склав заповіт, яким заповідав все його майно та права, що належатимуть йому на час життя, позивачу. У встановлений законом строк [PERSON] до нотаріуса подано заяву про прийняття спадщину за заповітом. В передбачений законом строк спадкоємці першої черги доньки померлого подали заяви про відмову від спадщини. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що правовстановлюючий документ відсутній, хоча право власності було оформлено, але за час життя померлий не звертався із заявою про виготовлення Свідоцтва про право власності на житло. Заповіт є чинним, недійсним він не визнавався, всі відповідачі по справі є дієздатними особами та не є особами, що мають обовязкову частку у спадщині. На підставі викладеного, [PERSON] просила визнати за нею в цілому право власності на обєкт нерухомості житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 73 кв. м, житловою 62,80 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами: літня кухня сарай літ. «Б», погріб літ. «В», убиральні літ. «Г», сараї літ. «Д», літ. «Є», душ літ. «Ж», гараж літ. «З», огорожі № 1, № 2, колонки № 3, № 4, що розташований за адресою с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул. Кришталя, 18, з яких на 1/2 частину в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 15.08.2015 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердили. Представник Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, до канцелярії суду надійшов лист Чемужівського сільського голови [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та визнання позовних вимог [PERSON] У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що 13.12.1975 року Чемужівським с/ЗАГС Зміївського району Харківської області між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Бандурою) [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 43 /а.с. 9/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] /а.с. 21, 22/. Крім того, [PERSON] є батьком [PERSON]. 15.08.2015 року [PERSON] помер копія Свідоцтва про смерть, серія І-ВЛ № 513083, актовий запис № 61 /а.с. 8/. Встановлено, що за життя [PERSON] та [PERSON] збудували житловий будинок № 18 по вул. Кришталя в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 73,00 кв. м, житловою 62,80 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами: літня кухня - сарай літ. «Б», погріб літ. «В», убиральні літ. «Г», сараї літ. «Д», літ. «Є», душ літ. «Ж», гараж літ. «З», огорожі № 1, № 2, колонки № 3, № 4, що розташовані за адресою с. Чемужівка, вул. Кришталя, 18 Зміївського району Харківської області. Спадкоємцями [PERSON] є: дружина померлого [PERSON]; доньки померлого [PERSON], [PERSON], [PERSON] 28.11.2005 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповідав своїй дружині [PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Чемужівської сільської ради [PERSON] 28.11.2005 року, р.-№ 139, заповіт не скасований та не змінювався /а.с. 16, 17/. Відповідно до довідки Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 29.01.2016 року № 145 [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав за адресою [INFO], починаючи з 1975 року по день смерті 15.08.2015 року. Крім того, за вказаною адресою на день смерті [PERSON] і на сьогодні зареєстровані: дружина померлого з 15.12.1975 року - [PERSON]; дочка померлого з 24.06.1998 року - [PERSON]; онука померлого з 25.02.2015 року - [PERSON] /а.с. 10/. З листів приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 22.02.2016 року № 71/02-14 та від 29.03.2016 року № 134/01-16 вбачається, що після померлого 15.08.2015 року [PERSON], який на день смерті був зареєстрований за адресою [INFO], до нотаріальної контори звернулися у встановлений законом строк: дружина померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та доньки померлого [PERSON], [PERSON] із заявами про те, що вони право на обовязкову частку у спадщині не мають, [PERSON] із заявою про відмову від спадщини. Однак, оформити спадщину на імя [PERSON] та видати останній Свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки [PERSON] за життя не отримав правовстановлюючий документ на спадкове майно /а.с. 18, 38/. В той же час з матеріалів справи, а саме з Довідки Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 29.01.2016 року № 144, Довідки КП «Зміївське БТІ» від 23.02.2016 року № 2741 та копії технічного паспорту вбачається, що рішенням виконкому Готвальдівської районної ради народних депутатів від 20.12.1988 року № 537 було оформлено право власності на власників житлових будинків в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області в т.ч. і на житловий будинок № 18 по вул. Кришталя на імя [PERSON], але Свідоцтво не видавалося, оскільки останній не звертався із заявою про його видачу. Житловий будинок був збудований у 1983 році /а.с. 11, 12, 13-15/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно наказу Мінрегіонбуду № 95 від 19.03.2013 року, щодо порядку прийняття в експлуатацію обєктів нерухомого майна, збудованих до 05.08.1992 року, одним із документів, що свідчать про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, відповідно до вимог законодавства, є технічний паспорт на житловий будинок. Крім того, відповідно до законодавства колишнього СРСР реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягали лише індивідуальні будинки у містах та селищах міського типу Української РСР (Інструкція про порядок реєстрації будинків та будівель у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року, який втратив чинність 13.12.1995 року). Отже, в сільській місцевості оформлення індивідуальних будинків здійснювалось так: після закінчення будівництва у господарській книзі сільської ради робився відповідний запис та відкривався особистий рахунок на імя забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що за життя [PERSON] та [PERSON] збудували житловий будинок № 18 по вул. Кришталя в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, а, відповідно даний будинок є обєктом спільної сумісної власності подружжя і після смерті [PERSON] спадщина відкрилася на 1/2 частину вказаного майна, а інша 1/2 частина належить [PERSON] як спільному власнику. Таким чином, оскільки судом встановлений факт належності [PERSON] 1/2 частини житлового будинку № 18 разом із надвірними будівлями та спорудами, розташованих за адресою Харківська обл., Зміївський район, с. Чемужівка, вул. Кришталя, який помер та заповів дане майно [PERSON], яка прийняла спадщину, звернувшись із заявою до приватного нотаріуса, крім того, інші спадкоємці доньки померлого права на обовязкову частку у спадщині не мають, на спадщину не претендують, в той же час, враховуючи, що позивач не має можливості предявити нотаріусу Свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок, у звязку з його відсутністю, а отже позбавлена можливості оформити своє право на спадщину, суд вбачає підстави для задоволення позову та визнання права власності за [PERSON] в цілому право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул. Кришталя, 18, з яких на 1/2 частину в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], а на 1/2 частину як частку в спільному майні подружжя.

Outcome: approved