Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

22 квітня 2016 року [PERSON] «Буд-Лідер» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Вимоги обгрунтовує тим, що 28 грудня 2015 року з відповідачем [PERSON] уклали письмовий договір позики грошових коштів №1/12, згідно якого [PERSON] «Буд-Лідер» передав відповідачу 110000 грн. Вказану суму відповідач зобов'язувався повернути до 11 січня 2016 року, про що свідчить розписка одержувача у видатковому касовому ордері. Проте [PERSON] борг не повернув, ігнорує заяви [PERSON] «Буд-Лідер» щодо повернення суми позики, ухиляється від виконання взятого на себе зобов'язання. Просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за договором позики в сумі 110000 грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 відсотків річних від простроченої суми. Також просить стягнути з відповідача 1650 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: копію договору позики грошових коштів №1/12 від 28.12.2015 року (а.с.4), копію видаткового касового ордера (а.с.5), копію паспорта позивача (а.с.6-7), суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] «Буд-Лідер» та відповідачем [PERSON] було укладено письмовий договір позики грошових коштів №1/12, згідно якого [PERSON] «Буд-Лідер» передав відповідачу 110000 грн., вказану суму відповідач зобов'язувався повернути до 11 січня 2016 року, про що свідчить розписка одержувача у видатковому касовому ордері. Незважаючи на вимогу позивача повернути позику, відповідач [PERSON] її не повернув, ухиляється від виконання своїх зобовязань щодо повернення грошових коштів, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 110000 грн. Відповідно до п.6.1 договори позики якщо позичальник в порушення умов договору своєчасно не повернув суму позики, то згідно зі ст.625 і 1050 ЦК України він зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 відсотків річних від простроченої суми. Розрахунок 20% від простроченої суми за період з 12 січня 2016 року по 22 квітня 2016 року включно становить 110\~000 грн. х 20% х 102 : 366 = 6131,15 грн. де 110\~000 грн. сума боргу; 102 кількість днів за вищевказаний період; 366 кількість днів у 2016 році. Розрахунок інфляційних: Індекси інфляції за час прострочення грошового зобовязання з січня 2016 року по квітень 2016 року становить: січень - 100,9%, лютий 99,6 %, березень 101,0% квітень 103,5% . За вказаний період щомісячні індекси при їх перемноженні становлять 105,1 % а тому розмір інфляційних за час прострочення становить 110000 х 105,1% :100 = 115610 110000 = 5610 грн. З вищевказаних розрахунків слідує, що з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] «Буд-Лідер» підлягає до стягнення 20% від простроченої суми боргу за період з 12 січня 2016 року по 22 квітня 2016 року в сумі 6131,15 грн. та 5610 грн. інфляційних втрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача понесених ним витрат по оплаті судового збору в розмірі 1650 грн. (а.с.1).

Outcome: approved