Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

23 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому вказав, що 14 квітня 1994 року його матері [PERSON] було видано державний акт серії ЗП 000017 №002650 на право приватної власності на землю загальною площею 0,54 га, яка розташована в с. Зоряне Розівського району Запорізької області на території Кузнецівської сільської ради і призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства. [INFO] року [PERSON] померла, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді, зокрема, вищезазначеної земельної ділянки. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті матері, однак у видачі такого свідоцтва державним нотаріусом йому було відмовлено через ненадання витягу з Державного земельного кадастру. Посилаючись на відсутність можливості отримати вказаний витяг, позивач прохає суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує позов та прохає задовольнити заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.30). Відповідач Кузнецівська сільська рада позов визнала, фактичні обставини у справі повноважний представник відповідача [PERSON] не оспорювала, про що судові була надана відповідна письмова заява (а.с.32). Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце його проведення повідомлялися належним чином (а.с.22,26), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.30,32). Третя особа без самостійних вимог - Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.25), представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За таких обставин розгляд справи проведено судом за відсутності представника заінтересованої особи, що не суперечить положенням статті 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, третьої особи та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] року в смт. Розівка Розівського району Запорізької області. Матір'ю позивача є [PERSON] (а.с.9,10). 14 квітня 1994 року на підставі рішення Кузнецівської сільської ради народних депутатів Розівського району Запорізької області [PERSON] було видано державний акт серії ЗП 000017 №002650 на право приватної власності на землю та передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,54 гектара, яка розташована в с. Зоряне Розівського району Запорізької області на території Кузнецівської сільської ради і призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №250 (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] року в с. Зоряне Розівського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №16 від 20 жовтня 2003 року. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області встановлено, що відповідно до матеріалів спадкової справи №72/2014 спадкоємцем померлої [INFO] року [PERSON] є син [PERSON], [INFO]. В матеріалах спадкової справи відсутні дані про усунення спадкоємців від права на спадкування. Інші особи з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.13,14,34,35). Постановою державного нотаріуса від 29 липня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,54 гектара, що розташована в с. Зоряне Розівського району Запорізької області на території Кузнецівської сільської ради, яка залишилась після померлої [PERSON]. Державний нотаріус роз'яснив, що [PERSON] може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку лише за умови надання витягу з Державного земельного кадастру (а.с.8). Згідно з п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (з відповідними змінами), видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. З 01 січня 2013 року ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Поземельна книга ведеться за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру, під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж). Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. До Поземельної книги в електронній (цифровій) формі додаються електронні копії документів, що є підставою для внесення відомостей до неї. Поземельна книга в паперовій формі відкривається шляхом роздрукування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі. До Поземельної книги в паперовій формі додаються всі документи, що є підставою для внесення відомостей до неї. З відповіді відділу Держземагентства у Куйбишевському районі Запорізької області від 23 червня 2014 року за №06-12-01/1090 вбачається, що відомості про земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 002650, відсутні. Зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, а тому витяг з цього кадастру надати неможливо (а.с.7). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 002650, виданого Кузнецівською сільською радою народних депутатів Розівського району Запорізької області 14 квітня 1994 року. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 250 (а.с.6). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вже було зазначено вище, ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, а право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло 14 квітня 1994 року. За таких обставин, зволікання відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved