Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

22.11.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом і вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є його батьком, який рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 06.03.2012 року позбавлений батьківських прав відносно нього. Він є студентом першого курсу навчально-наукового інституту культури і мистецтв Сумського державного педагогічного університету імені [PERSON] за спеціальністю «Образотворче мистецтво» на бюджетній основі. Він не має змоги працювати, щоб себе утримувати (проїзд до місця навчання, одяг харчування, підручники, художні матеріали, оплата гуртожитку); постійно хворіє, що потребує витрат на лікування, здачу аналізів, проходження обстежень. Вказує, що відповідач був субєктом підприємницької діяльності, має пасіку, отримує доході від продажу меду та продуктів бджільництва, має у власності 2 паї, з яких сплачував до 18 років йому аліменти. Просив стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі ? всіх доходів відповідача, але не менше прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісяця, починаючи з 01.09.2017 року та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали. Представник позивача [PERSON] вказувала, що позивач її онук, яким вона опікується з народження. У звязку з навчанням онук переїхав з с. Самотоївка до гуртожитку університету за місцем навчанням, нею з чоловіком відремонтовано кімнату, придбано побутову техніку, ноутбук, необхідні для навчання фарби, пензлики, одежу. Онук постійно хворів і на даний час проходить обстеження, лікування, що потребує значних коштів, його мати не може забезпечити у повній мірі його потреби. Відповідач - [PERSON] працює, отримує пенсію, має пасіку, кошти від оренди земельних паїв тому може надавати кошти на утримання сина до досягнення ним 23 річного віку. Добровільно кошти на утримання сина відповідач не надає, від спілкування з сином все життя ухиляється. Відповідач надав відзив на позов відповідно до якого у задоволенні вимог просив відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що є інвалідом 3 групи, отримує пенсію 1452 грн., 2700 грн. заробітної плати з врахуванням податків, підприємницькою діяльністю не займається. Перебуває у шлюбі, його дружина є інвалідом 3 групи, у звязку з чим за станом здоровя не працює, отримує пенсію; має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які навчається у школі, потребують витрат на проїзд до школи, харчування, одяг. Старша донька відвідує курси по підготовці до ЗНО. Щомісяця він витрачає 4532 грн. на комунальні платежі, газ, воду ліки. Мінімальний розмір його щомісячних витрат на утримання сімї становить 6500 грн., а дохід 5604 грн. Відповідач навчається на безоплатні основі, проживає у гуртожитку, має можливість проживати разом з матірю у належній їй квартирі, його дід і баба отримують пенсію і можуть матеріально допомагати. Відповідач [PERSON] підтвердив, що кошти на утримання сина виплачував за рішенням суду до досягнення ним 18 років. Згоден допомагати сину та сплачувати 1/10 частину від своїх доходів. Зазначав, що він є інвалідом 3 групи внаслідок ДТП, у нього на утриманні двоє неповнолітніх дочок, які потребують коштів на навчання, харчування. Його дружина є інвалідом 3 групи, має астму 4 ступеню і у звязку з цим не може працювати, потребує коштів на лікування. Він отримує пенсію і працює сторожем на мінімальну заробітну плату. За оренду паїв отримує кошти раз на рік, пасіки він не має вона належить його дружині і складається з 50 вуликів, доходу від неї фактично не має. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] при вирішенні позову просив урахувати позицію відповідача, який згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/10 від його доходів. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, заслухавши сторони, свідків, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 06.03.2012 року позбавлений батьківських прав відносно позивача (а.с. 7 - 9). [PERSON] є студентом 1 курсу навчально-наукового інституті культури і мистецтв Сумського державного педагогічного університету імені [PERSON] ІІІ-IV рівня акредитації, денного відділення, на бюджетній основі за спеціальністю Образотворче мистецтво. Строк навчання з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 р. Стипендію не отримує у звязку з низьким рейтингом (а.с. 10). Зареєстрований та проживає з 02.09.2017 р. у гуртожитку по вул. Роменська, 91 корп. 3 (а.с. 13). [PERSON] має захворювання: НДЦ по кардіальному типу зі стійкими помірно -вираженимим вегето-судинними розладами. АРХАШ. Астено-вегетативний синдром. Юнацький остеохондроз шийного відділу хребта з нестабільністю порушенням функції. Хронічна гастродуоденопатія з гіперцидозом в стадії загострення. Потребує занять по фізкультурі в підготовчій групі (а.с. 12). Мати позивача - [PERSON] є власником кімнати 126 по вул. Охтирська, 17 у місті Суми, яка придбана за кредитним договором і перебуває у іпотеці банку. Дохід [PERSON] за 3,4 квартал 2017 року становив 25755,19 грн., тобто 4292,53 грн. щомісяця (а.с. 36, 79, 83 - 89). Відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 22 25). 25.09.2017 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ? частини (а.с. 28). [PERSON] та його дружина [PERSON] є інвалідами 3 групи, періодично проходять стаціонарне лікування за станом здоровя, потребують придбання ліків (а.с. 26 27, 33 - 35). [PERSON] працює у Сумському державному університеті сторожем навчального корпусу № 1, його заробітна плата за вересень - грудень 2017 року становила 10898,99 грн., розмір пенсії по інвалідності становить 1452 грн. щомісяця, аналогічний розмір пенсії отримує його дружина. Відповідач несе щомісячно витрати за комунальні послуги, за спожитий газ (а.с. 30 - 32). [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебувають у оренді Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Думівське» (а.с. 141 - 145). З Ветеринарно-санітарного паспорту пасіки № 31, вбачається, що дружина [PERSON] [PERSON] є власником пасіки, яка складається з 50 бджолосімей (а.с. 126 -127). Статтею 199 СК України\~передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 121 Сімейного кодексу України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтується на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. При позбавленні батьківських прав, батьки втрачають особисті немайнові права щодо дитини та звільняються від обовязку щодо її виховання, перестають бути законними її представниками, не можуть одержати в майбутньому тих майнових прав, повязаних із батьківством, які вони могли б мати у разі своєї непрацездатності, втрачають інші права, засновані на спорідненості з дитиною. В той же час, вони не звільняються від обовязку щодо утримання дитини (ст. 166 СК України). Пред'являючи позов, позивач зазначає, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись зокрема на витрати, пов'язанні з навчанням, харчуванням, проживанням у гуртожитку та витрати на проїзд додому, оскільки не отримує стипендію, а працювати не може. Відповідач, у свою чергу, посилається на незадовільний стан здоров'я та матеріальне становище, наявність на утриманні дружини інваліда та двох неповнолітніх дітей та неспроможність утримувати сина. Судом встановлено, що позивач 21.08.2018 року досягнув повноліття, має ряд захворювань, є студентом 1 курсу денного відділення навчально-наукового інституті культури і мистецтв Сумського державного педагогічного університету імені [PERSON], не отримує стипендію, перебуває фактично на повному матеріальному забезпеченні [PERSON] (вітчима його матері [PERSON] та чоловіка представника позивача [PERSON]П.), який оплачує проживання у гуртожитку, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями та матері [PERSON] Вказані обставини підтвердив суду свідок [PERSON], який пояснив, що вимушений працювати незважаючи на вік, оскільки виплачує кредит за кімнату придбану для [PERSON], зробив ремонт у гуртожитку, заплатив за користування кімнатою, придбав онуку чайник, мультиварку, у розстрочку ноутбук, щотижня забезпечує коштами по 400 грн., на даний час у звязку з погіршенням стану здоровя позивача здійснює витрати на лікування [PERSON] Свідок [PERSON] в.о. старости Самотоївської сільської ради суду пояснив, що знає родину відповідача [PERSON], який є дуже працьовитим і якщо у нього є кошти лише від важкої праці. Про зайняття підприємницькою діяльністю відповідача йому не відомо, знає що у них є пасіка, бачив на ярмарку реалізовував мед. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є інвалідом 3 групи, має захворювання, не працює. У них на утриманні 2 неповнолітніх дочок, вони намагалися налагодити стосунки з сином чоловіка, проте це не вдалося. Живуть фактично від підсобного господарства, оскільки її пенсія та пенсія чоловіка йде на ліки, чоловік переніс перитоніт, у звязку з чим вимушені були брати кошти у борг на лікування, несуть витрати на газ. Вона є власником пасіки, але бджоли потравилися і невідомо скільки сімей буде навесні, коштів від паїв не бачить, оскільки вони йшли на сплату аліментів, а решту віддавали зерном. Судом встановлено, що позивач потребує допомоги від батька. Суд враховує, що відповідач офіційно працює і його дохід за місцем роботи за період вересень грудень 2017 року становив 10898,99 грн., є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання, потребує лікування, має на утриманні дружину інваліда ІІІ групи, яка не працює та двох неповнолітніх дітей, які навчаються, отримує щомісячну пенсію по інвалідності у розмірі 1452 грн., має у власності земельні ділянки, що здані у оренду та отримує орендну плату. Зазначені обставини сторонами не спростовуються і дають суду дійти висновку про можливість надання утримання відповідачем, проте не у заявленому позивачем розмірі. Зважаючи на встановлені факти, оскільки у матеріальних витратах на утримання повнолітнього сина зобов'язані брати участь обоє з батьків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти відповідно до ст. 199 СК України у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина на період його навчання в навчально-науковому інституті культури і мистецтв Сумського державного педагогічного університету імені [PERSON], денного відділення до 30 червня 2021 року, починаючи стягнення з дня предявлення позову 22.11.2017 р. При цьому суд зазначає, що ч. 2 ст. 182 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки позивач досяг повноліття, підстави для визначення мінімального розміру аліментів, зокрема не менше прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісяця, як просить [PERSON] - відсутні. Позов подано до суду 22.11.2017 р., однак позивач просить стягувати аліменти з 01.09.2018 р. За вимогами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Будь - яких доказів на підтвердження того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати з 01.09.2017 р. суду не надано, а тому підстав для стягнення аліментів з 01.09.2017 р. не встановлено. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави - витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial