Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

22.11.2017 року позивач- Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі Енергодарське ОУПФУ), в особі начальника [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в обґрунтування якої зазначає, що відповідач з 01.07.1994 року отримує пенсію, перебуває на обліку в Енергодарському ОУПФУ. Після призначення пенсії відповідач продовжив працювати та за заявою відповідача від 11.01.2007 року та на підставі його трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу, проведено черговий перерахунок пенсії з додаванням стажу та заробітної плати (розпорядження від 16.01.2007). При здійсненні зазначеного перерахунку пенсії програмним забезпеченням АСОПД через невірний підрахунок необхідної кількості місяців, помилково не включені до розрахунку коефіцієнту заробітної плати неповні місяці роботи в 2002 році. Розрахунок пенсії проведено за допомогою програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ із застосуванням формули визначення розміру пенсії, що передбачена ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003. Та в подальшому перерахунки пенсії відповідача проводились вже з урахуванням використаних даних про заробітну плату з додаванням виключно нових відомостей по стажу і заробітній платі. В 2016 році, при проведенні автоматичної звірки комплексів АСОПД та Реєстру застрахованих осіб, була виявлена помилка у кількості місяців, що мають використовуватися при обчисленні заробітної плати для подальшого обчислення розміру пенсії. З'ясовано, що в результаті помилки в кількості місяців заробітної плати, що використовується при обчисленні відповідачу розміру пенсії за період з листопада 2011 року по лютий 2016 року мені було виплачено надміру 3436,52 грн. неповернення відповідачем надміру сплачених коштів, спричиняє матеріальну шкоду державі в особі Пенсійного фонду України. В добровільному порядку відповідач відмовляється від повернення зайво отриманих коштів, просить суд: стягнути з відповідача на користь Енергодарського ОУПФУ кошти в розмірі 3436,52 грн. надміру виплачені за період з 2011 року по 2016 рік в наслідок рахункової помилки. Ухвалою суду від 24.11.2017 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами ЦПК в редакції від 2004 року (зі змінами) (а.с.16). Розпорядженням заступника керівника Енергодарського міського суду [PERSON] №13-203 від 24.05.2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи між суддями у звязку з закінченням повноважень у судді Капустинського М.В. (а.с.40) та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано до провадження судді Вільямовській Н.О. (а.с.41). Ухвалою від 25.05.2018 року справу прийнято до провадження суддею Вільямовською Н.О. та призначено до розгляду (а.с.42) Відповідно до пункту 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Отже, розгляд даної справи відбувається за положеннями ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (зі змінами) В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги просять задовольнити (а.с.45) В судове засідання відповідач не зявився, надав до суду письмове клопотання до якого долучив письмові пояснення та просить суд розглянути справу у його відсутності, в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у письмових поясненнях та Відзиву на позов (а.с.54). Відповідно до змісту Відзиву на позовну заяву відповідача (а.с.24-26) та письмових пояснень (а.с.55-57), відповідач зазначає, що розрахунок його пенсії проводився за допомогою програми АСОПД/КОМТЕХ за даними введеними працівниками пенсійного фонду, посилань та доказів того, що невірні дані були внесенні з підстав того, що ним були надані до Пенсійного фонду недостовірні відомості не міститься, а отже його вина відсутня. Зазначає також, що про наявність помилки йому не було відомо та і сам позивач дізнався про це лише після проведення звірки у 2016 році. Крім того, невірне нарахування та виплата пенсії проводилось у значний проміжок часу 2011-2016 роки, отже саме позивач повинен був перевіряти правильність нарахування йому пенсії з метою недопущення порушень її виплати. Обґрунтовуючи свої заперечення також з посиланням за на законодавство України, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку: Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача. Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 (далі Закон №1058), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05. 2003 року №374/7695. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Посилання позивача до даних правовідносин на ст.1212 ЦК України, суд вважає безпідставними, оскільки дана норма визначає повернення майна без достатньої правової підстави, однак п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, зазначає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як встановлено судом та зазначає і сам позивач, відповідач є пенсіонером, перебуває на обліку в пенсійному фонді, йому проводилось призначення, перерахунок пенсії працівниками пенсійного фонду за допомогою програмного забезпечення. При цьому, позивач не посилається та не надає доказів того, що помилка в розрахунках відбулась саме у звязку з тим, що відповідач подав до Пенсійного фонду недостовірні дані. Відповідно до зазначених норм закону, як загального так і спеціального, лише наявність сукупності двох основних підстав: 1 - якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; 2 - у разі недобросовісності з боку набувача, має наслідком повернення безпідставно набутих коштів пенсії. Що також підтверджується правовою позицією викладеною Верховним Судом України від 02.07.2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача резюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Як зазначає сам позивач, розрахунок пенсії відповідача проводився за допомогою програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ, вхідні дані до даної програми вводяться співробітниками Пенсійного фонду, інші функції виконуються в автоматичному режимі, проводити розрахунки поза програмою працівники не мають право. При цьому, перерахунок проведено програмним забезпеченням та через невірний підрахунок необхідної кількості місяців, помилково не включено до розрахунку коефіцієнт заробітної плати неповні місяці роботи в 2002 році, за період з 2011 по 2016 рік, що зясувалось у 2016 році. Проведення розрахунку пенсії за допомогою програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ не охоплюється поняттям лічильної (рахункової) помилки, а отже посилання на неправильне нарахування, а отже і виплату пенсії за допущення рахункової помилки є безпідставним, враховуючи також і той факт, що крім того, що є значним період за який відповідачу нараховувалась у Пенсійному фонду пенсія та розмір якої відповідач отримував саме за розрахунками Пенсійного фону, а ні з вини відповідача або недостовірності наданих ним даних. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22.01.2014 року (справа № 6-151цс13), відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Поняття «рахункова помилка» визначене у п.24 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», в якому розяснено, що поняття «лічильної помилки», до якої належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Отже, на думку суду, «рахункова помилка» є синонімічним до поняття «лічильна помилка» і є результатом невірного застосування правил арифметики. За вказаних обставин, суд вважає, що невірний підрахунок необхідної кількості місяців, не включення до розрахунку коефіцієнту заробітної плати неповні місяці роботи в 2002 році через програмне забезпечення, що вплинуло на невірне обчислення розміру пенсії відповідача - не може вважатися рахунковою помилкою. При цьому, за змістом ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.44, ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначення, перерахунок пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України. Саме на останніх покладається обовязок перевірити надані особою документи, прийняти рішення про призначення (перерахунок) пенсії і розрахувати її розмір у відповідності до вимог діючого законодавства. Судом не встановлено факту одночасної наявності рахункової помилки та недобросовісності відповідача у набутті надміру перерахованих позивачем коштів пенсії відповідачу. Крім того, у своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини, зазначав: 1. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). …потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява No 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «[PERSON] проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява No32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява No 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). Судом встановлено, що відповідач є належним набувачем пенсійних виплат, недобросовісності зі сторони відповідача судом не встановлено, безпідставність набуття відповідачем пенсійних виплат позивачем не доведено. Крім того, є також безпідставним посилання позивача на завдання відповідачем збитків бюджету держави, оскільки відповідно до частин 1 та 2 ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в иплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України. Відповідності до ч. 3 ст.\~12, ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 19 Конституції України\~передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, в зв'язку з чим вони не підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~та відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed