Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

24.05.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] укладений в письмовій формі договір кредиту № AB87RХ09450043 від 16.12.2007 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредит у сумі 9000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 12,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно умов. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував і станом на 12.02.2013 року має заборгованість 58814,41 грн., яка складається з такого: 8618 грн. 04 коп.- заборгованість за кредитом; 937 грн. 64 коп.- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2268 грн. 00 коп. -заборгованість по комісії за користування кредитом; 43713 грн. 85 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн.00 коп. штраф (фіксована частина) ; 2776 грн. 88 коп. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати в сумі 588,14 грн. Представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] укладений в письмовій формі договір кредиту № AB87RХ09450043 від 16.12.2007 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредит у сумі 9000 грн. зі сплатою за користування кредитом 12,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно умов. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, і станом на 12.02.2013 року має заборгованість 58814,41 грн., яка складається з такого: 8618 грн. 04 коп.- заборгованість за кредитом; 937 грн. 64 коп.- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2268 грн. 00 коп. -заборгованість по комісії за користування кредитом; 43713 грн. 85 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн.00 коп. штраф (фіксована частина) ; 2776 грн. 88 коп. штраф (процентна складова). Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктами 5.1 та 5.3 кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобов'язання у вигляді пені, штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової). Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором та довідки позивача від 07.11.2014 року відповідач здійснив проплату за договором кредиту всього два рази: - 20.02.2008 року - 404 грн. 59 коп., з яких на погашення тіла кредита -38 грн. 63 коп., процентів -149 грн. 46 коп., комісії - 216 грн.; - 25.03.2008 року -532 грн. 36 коп., з яких на погашення тіла кредита -343 грн. 33 коп., процентів - 81 грн. 03 коп., комісії - 108 грн. Пунктом 5.5 Договору сторони встановили п'ятирічний строк позовної давності по вимогам про стягнення основної суми боргу, процентів та неустойки. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позивачем відправлений позов до суду поштою 22.05.2013 року - після спливу п'ятирічного строку позовної давності. Згідно зі ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed