Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

23 вересня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 50% (1/2) усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення сином навчання, а саме - до 27 червня 2018 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 28 лютого 1998 року вона уклала шлюб з [PERSON], а 26 серпня 1998 року у них народився син [PERSON]. Спільне життя з [PERSON]В не склалось і в 2004 році шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з нею, а відповідач за рішенням суду сплачував аліменти до досягнення сином повноліття. На даний час син [PERSON] навчається на третьому курсі Ніжинського агротехнічного коледжу, термін навчання до 27 червня 2018 року. [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на навчання сина не надає, хоча має таку можливість, адже має задовільний стан здоровя та постійне місце роботи в ТОВ «Журавка». Оскільки син потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, продуктів харчування, підручників, поїздки додому, а вона на даний час ніде не працює та проживає за рахунок ведення домашнього господарства, просить задовольнити її позовні вимоги. До початку судового засідання позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 21,23). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача на підставі ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі та розірвали його у 2004 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно довідки №1384 від 12 вересня 2016 року, виданої виконкомом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, син [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] навчається на третьому курсі Ніжинського агротехнічного коледжу за денною формою навчання за спеціальністю «Експлуатація та ремонт машин і обладнання АПВ» та освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст». Термін закінчення навчання - 27 червня 2018 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с. 5). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Докази на підтвердження того, що відповідач має інших утриманців чи незадовільний стан здоровя, в матеріалах справи відсутні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи, а тому здатний утримувати сина [PERSON] на період його навчання до досягнення останнім 23-річного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved