Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

23.01.2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] до досягнення ними повноліття. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 23.01.2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів роз`єднано та видалено в самостійне провадження позовну вимогу [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2020 року справа передана в провадження судді Соловей Г.В. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2020 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить слухати у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову визнає. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.08.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 22 серпня 2008 року виконкомом Бочечківської сільської ради Конотопського району Сумської області. Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 05.11.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Конотопу Конотопського МРУЮ Сумської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 13.03.2018 року Конотопським МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області. Відповідно до довідки, виданої головою КСОН Фастів-ІІ Т.Ясінською від 04.11.2019 року [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з дітьми. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved