Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

24.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути на її користь 29537 грн. 28 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свою заяву обґрунтовує тим, що до 10.0.22014 року вона працювала у відповідача. При звільненні розрахунок з нею не проведено, заборгованість по заробітній платі з червня 2013 року по день звільнення станом на 30.04.2018 року не виплачено. Позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутності, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та була вручена, відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 10 лютого 2014 року позивача звільнено з роботи у ПАТ «Чернігівбуд» за скороченням штату. Наказом Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.11.2013 року по справі №750/11312/13-ц стягнуто з ПАТ «Чернігівбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з липня 2013 року по жовтень 2013 року в сумі 14020 грн. 67 коп. Вказана заборгованість станом на 30.04.2018 року не погашена. Наказом Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.02.2014 року по справі №750/1206/14 стягнуто з ПАТ «Чернігівбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року в сумі 22161 грн. 60 коп. Вказана заборгованість станом на 30.04.2018 року не погашена. Згідно ч. 1\~ ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року становить 29537 грн. 28 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved