Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

22 лютого 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2011 року на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що ухвалене судом рішення про стягнення аліментів суперечить вимогам ст. 183 Сімейного кодексу України, тому просить їх зменшити до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов з підстав, зазначених в заяві, задовольнити. Крім того, пояснив, що на даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки в нього народилося ще двоє дітей в іншому шлюбі, а відтак він не має змоги в повній мірі утримувати свого сина [PERSON] та сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, тому просить їх зменшити до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не доведено, що у нього на даний час змінився сімейний або матеріальний стан. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого є в матеріалах справи і сторонами не оспорюється. Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-69/11 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 січня 2011 року і до досягнення сином повноліття. . Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та процесуальним правам сторін. Так, посилаючись на наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , позивач в судовому засіданні вказав, що у нього змінився сімейний стан, а відтак матеріальний стан, оскільки в нього народилося двоє дітей в іншому шлюбі. Однак, доказів на підтвердження вищевказаної обставини зміни сімейного та матеріального стану суду не надав, пославшись на те, що при реєстрації народження в актових записах діти записані зі слів матері, а він батьком не записаний. На думку суду обставини, на які посилається позивач, в даному випадку не можуть бути розцінені як зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів, що дає підстави зменшити їх розмір, оскільки позивач є працездатною особою, без будь-яких фізичних вад здоров`я, будь-яких інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а тому має можливість заробляти відповідні кошти на утримання малолітнього сина [PERSON] . Інших доказів, які б свідчили, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення з позивача аліментів у нього змінився матеріальний або сімейний стан, погіршився стан здоров`я, позивач суду не надав, не встановлено таких і судом. Крім того, у відповідності до ст. 183 СК України, на порушенні якої при ухваленні судового рішення від 23 лютого 2011 року в позовній заяві наголошував позивач, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). При цьому, фіксований розмір аліментів на одну дитину у вигляді однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів встановлено лише при зверненні того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, до суду із заявою про видачу судового наказу (ч. 5 ст. 183 СК України). При таких обставинах, враховуючи те, що позивач не довів, що з часу ухвалення рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2011 року про стягнення аліментів змінився його матеріальний або сімейний стан, погіршилось його здоров`я, позов про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з позивача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved