Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

21 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, в якому просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що вона є внучатою племінницею померлої, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої на 21/50 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є двоюрідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] та після її смерті відкрилась спадщина. Позивачем, як спадкоємицею було подано до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса від 02.07.2019 їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що в неї відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки з померлою. У зв`язку з неможливістю отримання таких документів, вона вимушена звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин. Крім того, вона зверталась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних зв`язків, однак ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2019 справу було залишено без розгляду, оскільки суд прийшов до висновку про наявність спору про право, у зв`язку з існуванням двох чинних заповітів та одного скасованого відносно майна померлої [PERSON] та вбачав наявність конкуренції заповітів та відповідно можливого спору між нею та іншими спадкоємцями. У зв`язку з викладеними обставинами, вона вимушена звертатися до суду для встановлення даного факту в позовному провадженні. Також зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. ЇЇ померла двоюрідна баба залишала заповіт на її ім`я щодо усього належного їй майна, однак він був скасований наступним послідуючим заповітом, який в свою чергу також був скасований, тому спадкування майна має відбуватись за законом. Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді 21/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Зазначена частина домоволодіння належала померлій на підставі договору довічного утримання від 31.07.1967, однак даний правовстановлюючий документ було втрачено. Вважає, що вона має усі підстави для набуття права власності у порядку спадкування за законом після померлої двоюрідної баби [PERSON] на частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] В подальшому, представником позивача було подано до суду заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно і вказана відмова була прийнята судом. Ухвалою суду від 25 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалами суду від 03 вересня 2020 року та 28 вересня 2020 року витребувано докази. Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Зокрема, позивач суду пояснила, що померла [PERSON] є її двоюрідною бабою та після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Також пояснила, що її батько та брат (відповідач у справі) відмовились від спадщини на її користь, отже вона є єдиною спадкоємицею після смерті двоюрідної баби, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують родинний зв`язок між нею та померлою спадкодавицею. В подальшому, позивач та її представник у судове засідання не з`явились, однак представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, однак в матеріалах справи міститься заява [PERSON] про визнання позову, в якій зазначено, що [PERSON] не має жодних заперечень чи претензій до рідної сестри [PERSON] щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті їхньої двоюрідної баби [PERSON] . Також зазначено, що ним та його батьком [PERSON] було написано нотаріально посвідчену заяву від 15.08.2019, оригінал якої надано [PERSON] . Крім того, підтвердив, що [PERSON] є внучатою племінницею (двоюрідною внучкою) померлої [PERSON] . Зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вказана заява нотаріально посвідчена нотаріусом м. Москви Російської Федерації Глічіянц К.В. 06.11.2020 року. Представник третьої особи - Восьмої дніпровської нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак суду було надано заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника державної нотаріальної контори. (а.с. 42) Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного. На підставі дублікату договору про відчуження частини будинку на умовах довічного утримання продавця покупцем від 31 липня 1967 [PERSON] належить 21/50 частина домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 114-114) Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є рідними сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження № [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 10-11). 06 травня 1951 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13) 07 липня 1978 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.14) Крім того, 06 жовтня 2000 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.14) Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , в графі мати зазначено « [PERSON] » (ПІБ мовою оригіналу - російською) (а.с. 15) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком позивача [PERSON] , [INFO] , вказано « [PERSON] » (ПІБ мовою оригіналу - російською) (а.с. 17) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 77 років, про що 03 січня 2019 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 18 (а.с. 9) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] належить 21/50 частина домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.23) Як вбачається з копії заповіту від 13 серпня 1992 року, посвідченого заступником старшого державного нотаріуса Першої дніпропетровської нотконтори, виконуючого обов`язки держнотаріуса Восьмої дніпропетровської держнотконтори, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповідала [PERSON] (а.с.18) З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] та [PERSON] склали заяву про те, що їм відомо про відкриття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , шестимісячний строк для прийняття якої вони пропустили. На вказану спадщину не претендують та до суду з вимогою про визнання їх такими, що прийняли спадщину звертатися не будуть. Вказана заява 15 серпня 2019 року посвідчена нотаріусом Вітебського нотаріального округу Коваленко І.Л. (свідоцтво на здійснення нотаріальної діяльності №145, видане Міністерством юстиції Білорусь 11 квітня 2014 року) (а.с.28) Крім того, в судовому засіданні було досліджено копію спадкової справи № 55/2019, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи, [PERSON] 30 січня 2019 року звернулась до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 65) 02 липня 2019 [PERSON] 30 січня 2019 року звернулась до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 79) Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. від 02 липня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] двоюрідної баби [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки з померлою. (а.с.82) Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Окрім того, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Ці ж самі положення викладені у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якому зазначено, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Постановою Великої Палати Верховного суду від 08.11.2019 по справі №161/853/19 визначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, виходячи з системного аналізу наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] є двоюрідною онукою померлої [PERSON] , однак на теперішній час у позивача відсутні оригінали документів, які посвідчують родинний зв`язок позивача з померлою, тобто встановлення факту родинних відносин [PERSON] з померлою має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати своє право на отримання спадщини. Отже, виходячи з викладеного, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved