Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

21 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 вересня 1992 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції, актовий запис № 7. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями на протязі сімейного життя, лихословив, тому позивачка просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Прохає після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 1992 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції, актовий запис № 7. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сімю в подальшому неможливо. У відповідності зі ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає до уваги, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved