Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

23.10.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрований її знайомий [PERSON] , який з серпня 2019 року в будинку не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаному будинку вже більше одного року, а його реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явивсь, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у тому числі, шляхом розміщення оголошення на сайті суду (а.с.21,26). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 7594 від 14.12.2011 року, що також підтверджено Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 233264166 від 19.11.2020 року, (а.с.9, 25). Згідно відповіді, наданої відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , з 27.04.2016 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 172 від 01.10.2020 року, складеної керівником комітету мікрорайону «Лиман», вбачається, що з серпня 2019 року [PERSON] не мешкає у вказаному будинку (а.с.3). Відповідно до ч. 1\~ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідач понад встановлений строк не мешкає у спірному будинку без поважних причин, а тому, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню та відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування будинком [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач, відповідно до вимог п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. На підставі вимог ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням обсягу задоволених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved