Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 липня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Прелесненської сільської ради Слов'янського р-ну Донецької області, актовий запис №1. Позивач зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, відносини вони не підтримують, мешкають окремо, спроб примиритися не було. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу недоцільним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено в судовому засіданні, 01 липня 2008 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Прелесненської сільської ради Слов'янського р-ну Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 243,60 грн. Згідно викладеного,

Outcome: approved