Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

22 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз» про визнання акту про порушення № 856 від 17 листопада 2016 року незаконним, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 19 січня 2017 року про визнання акту №856 від 17 листопада 2016 року правомірним, зобовязання ПАТ «Запоріжгаз» скасувати режим нарахування природного газу за граничними обємами споживання природного газу населенням, зобовязання ПАТ «Запоріжгаз» поновити нарахування оплати за використаний природний газ за нормами споживання, встановленими постановою КМУ № 203 від 23 березня 2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є побутовим споживачем природного газу. Відповідно до умов договору, укладеного з відповідачем та\~постанови КМУ №203 від 23 березня 2016р. за послуги з газопостачання він оплачував за нормами споживання 7,1 м3 на одну особу (за наявності плити газової для приготування їжі без засобу обліку (лічильника газу)). 19 січня 2017р. рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» йому був збільшений фактичний обєм спожитого природного газу, починаючи з 17 листопада 2016р. за граничними обємами споживання природного газу у розмірі 18,3 м3 на одну зареєстровану особу. Відповідно до рахунку за газ та послуги з газопостачання за лютий 2017р., йому було нараховано за нормою споживання 18,3 куб. метрів та предявлено перерахунок у сумі 190 грн. 04 коп. Через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ він отримав розяснення з посиланням на те, що, у звязку із тим, що за його адресою 17 листопада 2016р. було зареєстровано відмову від встановлення лічильника за кошти газової компанії, нарахування вартості спожитого газу проводиться за граничними нормами споживання, визначеними Кодексом газорозподільних систем, а після 01 січня 2018р. газопостачання в домоволодіння буде припинено, перерахунок на суму 190 грн. 04 коп. був проведений за період з 17 листопада 2016р. по 31 січня 2017р. З листування з ПАТ «Запоріжгаз» йому стало відомо, що 17 листопада 2016 року працівниками ПАТ було складено акт про порушення № 856, згідно якого, нібито, він, як споживач відмовився від встановлення загально будинкового вузла обліку за рахунок Оператора ГРМ. 19 січня 2017 року вищевказаний акт про порушення було розглянуто на комісії з розгляду актів про порушення та визнано його правомірність, у звязку з чим фактичний обєм спожитого природного газу по обєму за адресою споживача з 17 листопада 2017року визначається за граничними обємами споживання природного газу населення в розмірі 18, 3 куб. метрів на одну зареєстровану особу на місяць. Вважає, що ПАТ необґрунтовано та незаконно збільшив норму споживання природного газу для нього, як для споживача. Свої дії ПАТ обґрунтовує наявністю акту про порушення за № 856 від 17 листопада 2016 року, який був складений посадовими особами відповідача та по теперішній час не вручений у встановленому законом порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав раніше заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надавши пояснення, що відповідають обґрунтуванням викладеним у позові. Наголосив на тому, що не був присутній при складанні акту, оскільки у цей день працював за постійним місцем роботи за встановленим графіком, тому був позбавлений можливості навіть висловити свою думку зі спірного питання про встановлення лічильника. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що встановлення ПАТ «Запоріжгаз» будинкових засобів обліку природного газу відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, згідно з пунктом 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання\~загальнобудинкового вузла обліку, рішення про\~необхідність обєднання\~споживачів в\~єдину групу\~приймає оператор\~газорозподільної системи.\~Ініціювати встановлення\~будинкового вузла\~обліку на\~багатоквартирний будинок,\~групу багатоквартирних\~будинків,\~групу споживачів\~можуть як\~власник (власники)\~такого будинку\~(таких\~будинків)\~(квартир),\~так і\~оператор газорозподільної\~системи.\~Встановлення будинкового\~вузла обліку\~здійснюється згідно\~з Кодексом\~газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. На виконання\~Закону України\~«Про забезпечення\~комерційного обліку\~природного газу»,\~в редакції\~що діяла\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин,\~ з\~метою повного\~забезпечення споживачів\~будинку №46\~по вулиці\~Софіївській у\~місті Бердянську\~ комерційним\~обліком газу,\~ ПАТ\~«Запоріжгаз»,\~як Оператор\~ГРМ,\~17\~листопада 2016\~року здійснив\~спробу встановлення\~загальнобудинкового ВОГ\~у вищезазначеному\~будинку.\~Зважаючи на\~відмову та\~супротив \~мешканців будинку,\~у тому\~числі й\~позивача [PERSON],\~встановлення загальнобудинкового\~ВОГ здійснено\~не було.\~Пунктом 3\~глави 4\~розділу ІХ\~Кодексу газорозподільних\~систем визначено,\~якщо побутовий\~споживач,\~який не\~забезпечений лічильником\~газу (індивідуальним\~або загальнобудинковим),\~відмовляється від\~його встановлення\~за рахунок\~Оператора ГРМ\~(що\~підтверджується актом\~про порушення,\~складеним відповідно\~до вимог\~глави 5\~розділу XI\~цього Кодексу),\~фактичний об'єм\~спожитого (розподіленого/поставленого)\~природного газу\~по побутовому\~споживачу за\~відповідний календарний\~місяць визначається\~за граничними\~об'ємами\~споживання природного\~газу населенням,\~визначеними у\~додатку 15\~до цього\~Кодексу. Зважаючи, на факт відмови позивача від встановлення загальнобудинкового ВОГ, 17 листопада 2016 року за участі представників ПАТ «Запоріжгаз», у присутності останнього, в порядку визначеному главою 5 розділу XI Кодексу ГРС, складено акт про порушення, який підписано особисто позивачем. На момент складення акту зауважень від споживача (позивача) не надійшло. Підпис позивача у акті про порушення, як і сам факт відсутності зауважень під час складення акту, визначає чітку позицію щодо відмови останнього від встановлення загальнобудинкового ВОГ. Припущення щодо невідповідності підпису не підкріплені жодними доказами, а отже не можуть братися до уваги. Таким чином, акт про порушення складений у повній відповідності до підстав, які визначені вимогами Кодексу газорозподільних систем, а твердження позивача, про непоінформованість про його складення не відповідає дійсності. Акт про порушення був розглянутий на засіданні комісії ПАТ «Запоріжгаз» 19 січня 2017 року та комісією вирішено здійснити розрахунок обємів природного газу за граничними обємами споживання природного газу, визначених у додатку № 15 Кодексу ГРМ у розмірі 18,3 кв. м на одну особу. Оскільки позивачем не надано жодних фактичних доказів, які б підтверджували обставини викладені у позові , з огляду на те, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях, просив у задоволені вимог відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи\~ТОВ «Запоріжгаз збут» в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові пояснення від 31 січня 2018 року щодо застосування нормативних актів, які передбачають встановлення загальнобудинкових лічильників природного газу, складання актів про порушення оператором ГРМ.(а.с.63, 64). Суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, звернувся до суду за захистом своїх прав, як споживач, а саме: про відновлення становища, яке існувало до порушення та визнання незаконним рішення відповідача. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, приймаючи до уваги письмові пояснення третьої особи ТОВ «Запоріжгаз збут», допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд на підставі\~ст. 12 ЦПК України\~згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень та\~ст. 13 ЦПК України\~згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що постачання природного газу мешканцям (споживачам) на території міста Бердянська здійснює субєкт господарювання ПАТ «Запоріжгаз», який відповідно до\~Закону України «Про ринок природного газу»\~кваліфікується як оператор газорозподільної системи (далі оператор ГРМ). [PERSON]\~проживає в квартирі № 52 багатоквартирного будинку № 46 по вул. Софіївська (до перейменування Димитрова)\~м. Бердянську Запорізької області. Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633,634,641,642\~ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно п. 4 глави 3 розділу VI п.4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його обєкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення обєму споживання природного газу, крім іншого мають містити норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його обєкт. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). У відповідності до вказаного в ПАТ «Запоріжгаз» було сформовано та направлено споживачу заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (а.с.8). Відповідно до персоніфікованих даних заяви-приєднання, Споживачеві, як субєкту ринку природного газу було присвоєно персональний ЕІС- код (56ХМ14В287057269), а облік постачання (розподілу) природного газу на обєкті останнього здійснювався розрахунковим методом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 203 від 23 березня 2016 р. «Про норми споживання природного газу у разі відсутності газових лічильників». У подальшому позивач [PERSON] протягом 2015 - 2017 років здійснював оплату спожитого природного газу на підставі наданих йому з боку його постачальника ТОВ «Запоріжгаз збут» відповідних рахунків за послуги з газопостачання. Зазначений факт підтверджується позивачем у позовній заяві та не спростовується долученими до матеріалів справи квитанціями про оплату отриманих послуг.(а.с.26) З наведеного вище вбачається, що факт оплати позивачем [PERSON] спожитого природного газу підтверджує споживання газу останнім, а отже є діями, які засвідчують бажання останнього укласти договір розподілу природного газу, що у підсумку є фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, що зокрема визначені в персоніфікованих даних відповідної заяви-приєднання. (а.с.8). Про факт не допуску працівників ПАТ «Запоріжгаз» до помешкання позивача представниками оператора ГРМ було складено 17 листопада 2016 року [PERSON] № 856 відносно споживача [PERSON]А.(а.с. 99). 19 січня 2017 року комісія ПАТ «Запоріжгаз» розглянула акти про порушення Кодексу газорозподільних систем. (а.с.58) З протоколу № 54 вбачається, що предметом розгляду були акти про порушення № 829 -891 від 22 листопада 2016р. При цьому [PERSON] № 856 відносно споживача [PERSON] складений 17 листопада 2016р. Між тим, за вказаним актом, комісією прийнято рішення про здійснення розрахунку фактичного обєму спожитого природного газу відповідно до Кодексу газорозподільних систем (а.с. 59). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що факт відмови позивача від встановлення загальнобудинкового вузлу обліку газу не доведений належними доказами з боку відповідача. Матеріали справи містять копію акту про порушення №856 від 17 листопада 2016 року (а.с.99) У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» N 2494, 30 вересня 2015, був затверджений відповідний нормативний акт, який серед іншого у розділі Х1 гл. 5. передбачає порядок оформлення акта про порушення. За зазначеними нормами, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього\~Кодексу. Аналізуючи правову природу акту від 17 листопада 2016 року за № 856 відносно споживача [PERSON], суд приходять до висновку, що він є незаконним, з огляду на наступне. Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. У п. 2 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, зазначено, що акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Судом встановлено, що копія акту від 17 листопада 2016року за № 856 була направлений позивачу лише у липні 2017р., що вбачається з листа ПАТ «Запоріжгаз» (а.с. 19) за запитом останнього за заявою від 02 червня 2017р. (а.с.18). Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). З наданого акту про порушення, який міститься у справі (а.с.99), взагалі не вбачається, що до участі у його складанні залучалися будь які незаінтересовані особи (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування). Як зазначив у позові та наголошував у судовому засіданні позивач, він жодним чином не відмовлявся від встановлення лічильника, більше того, на час складання акту працював за встановленим графіком, що вбачається з копії табелю обліку робочого часу (а.с.11), а тому не підписував акт про порушення і не міг заперечувати доступу до встановлення лічильнику. З огляду на викладене твердження відповідача, про те, що 17 листопада 2016 року за участі представників ПАТ «Запоріжгаз», у присутності позивача, в порядку визначеному главою 5 розділу XI Кодексу ГРС, оскаржуваний акт про порушення, підписано особисто позивачем [PERSON]А спростовується табелем обліку робочого часу за період часу з 01 листопада 2016р. по 30 листопада 2016р., з якого вбачається, що останній 17 листопада 2016р. перебував на робочому місці та працював за встановленим графіком робочого часу, а тому на час складення акту не міг щось зауважити, визначати чітку позицію щодо відмови від встановлення загальнобудинкового ВОГ. Наведене не спростовується допитаними у судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], що є представниками оператора ГРМ, які не змогли підтвердити особисту присутність позивача за адресою кв. № 52 багатоквартирного будинку № 46 по вул. Софіївська (до перейменування Димитрова)\~в м. Бердянську Запорізької області під час складання акту про порушення. З акту не вбачається у чому полягало порушення, відсутні посилання на обставини і суть порушення. Зокрема не зазначено, який доступ не надав споживач, який способом перешкоджав встановленню лічильника, не зазначено, коли було виявлено порушення, тому що у п. 4 зазначеного акту міститься застереження, що порушення не усунено на дату складання акту. Як була встановлена особа споживача також з акту не вбачається. Кім того, у порушення зазначених вимог до змісту акту про порушення, у акті взагалі не зазначено орієнтовний час проведення засідання комісією оператора ГРМ, на якому буде розглядатися складений акт про порушення, контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). За сукупності таких обставин, суд вважає переконливими доводи позивача [PERSON] про те, що він не відмовлявся від встановлення лічильника, а про проведення засідання з розгляду акту про порушення взагалі не був повідомлений належним чином та у встановленому порядку. За таких обставин позов в частині визнання незаконним та скасування рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз» від 19 січня 2017року з розгляду акту про порушення № 856 від 17 листопада 2016 року підлягає задоволенню. Похідними та такими, що підлягають задоволенню є і вимоги про зобовязання ПАТ «Запоріжгаз» здійснити перерахунок вартості спожитого споживачем [PERSON] природного газу у квартирі № 52 по вул. Софіївська (Димитрова), буд. 46 у м. Бердянськ, з листопада 2016 року. Отже, суд приходячи до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо визнання незаконним акту про порушення, визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення щодо зміни позивачу режиму нарахування, вважає за необхідне у відповідності до вимог\~ст. 16 ч. 2 п. 4 ЦК України\~відновити становище позивача, яке існувало до порушення шляхом покладення на відповідача обовязку поновити по обєкту побутового споживача [PERSON] нарахування оплати за використаний природний газ за нормами споживання, встановленими постановою Кабінету Міністрів України ввід 23 березня 2016 року № 203 у розмірі 7,1 м3. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved