Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

24.03.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.09.2014 року, однак спільне життя з відповідачем не склалось, в родині постійно виникали сварки, суперечки та різні конфлікти, що призвело до неможливості спільного проживання. Позивач зазначає, що шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спроби врегулювання сімейних стосунків позитивного результату не дали, тому позивач звернувся до суду, просить розірвати шлюб та не надавати подружжю строку для примирення. До початку судового розгляду справи позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2418 (а.с. 6). Наявності у сторін спільних дітей не встановлено. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, а примушування як жінки, так і чоловіка до шлюбу забороняється законом. За таких умов, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають істотне значення та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved