Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

22.02.2016 р. [PERSON] (далі за текстом заявник) звернувся до суду з заявою, в якій просить оголосити [PERSON] (02.03.1954 р. н.) померлим, посилаючись на те, що у жовтні 2005 року, його батько [PERSON] виїхав до міста Іллічівськ Одеської області у пошуках роботи. З тих пір, будь-яких відомостей про місцезнаходження [PERSON] не надходило. 20.10.2005 р., [PERSON] (що є донькою [PERSON] І.) звернулася до Іллічівського МВ ГУМВС Укріїни в Одеській області, з заявою про розшук батька [PERSON], але його місцезнаходження не було встановлено. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 25.02.2010 р. [PERSON] визнано безвісно відсутнім. З часу оголошенню [PERSON] безвісно відсутнім минуло більше 3 (трьох) років, однак ніяких нових відомостей про його місце перебування рідним не відомо; заходи з розшуку та встановлення його місцезнаходження будь-яких результатів не дали, тому заявник просить оголосити [PERSON] померлим. У судове засідання заявник не зявився, 22.02.2016 р. надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити (а. с. 12). Представник заінтересованої особи, в особі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській областів судове засідання не зявився, 25.03.2016 р. надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а. с. 20, 21, 22). У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (серія ІІІ-ЖД №434016 від 02.03.1984 р.) вбачається, що його батьками записані [PERSON], [PERSON] (а. с. 5). [PERSON] народився 02.03.1954 р. в с. Садове Арцизького району Одеської області, є громадянином України, про що свідчить копія його паспорту (а. с. 9). Довідкою №103 від 16.02.2016 р. виданою Новокапланівською сільською радою Арцизького району Одеської області підтверджується, що [PERSON] проживав за адресою: [INFO]. З осені 2005 року по теперішній час, [PERSON] на території Новокапланівської сільської ради не проживає, сільська рада не володіє інформацією про місцезнаходження та місцеперебування [PERSON] (а. с. 6). Довідкою №57/6260 від 31.07.2009 р., виданою Іллічівським МВ ГУМВС України в Одеській області та довідкою №48/і-52 від 12.02.2016 р. виданою Іллічівським ВП ГУНП в Одеській області підтверджується, що [PERSON] звернулась із заявою про розшук її батька [PERSON], але місцезнаходження [PERSON] встановити не представляється можливим (а. с. 7, 8). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 25.02.2010 р. [PERSON] (02.03.1954 р. н.) визнано безвісно відсутнім (а. с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом 3 (трьох) років. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у\~ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Сукупність доказів, які маються у справі є достатніми для висновку про відсутність у місці останнього постійного проживання [PERSON] відомостей про його долю понад 3 (три) роки та можливість застосування ч. 1 ст. 46 ЦК України. Таким чином, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 249 ЦПК України, ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved