Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

24.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором найму (оренди) автомобіля. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 24.06.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму (оренди) автомобіля, на підставі якого відповідач отримав від позивача у платне користування та володіння транспортний засіб марки Wolkswagen LT55, 1986 року випуску, тип - вантажний фургон. Даний договір було укладено строком на 1 рік. Згідно до умов договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу плату у розмірі 7000,00 грн. щомісячно. З жовтня 2017 року відповідач перестав сплачувати орендну плату, останній платіж було здійснено за вересень 2017 року. Наприкінці лютого 2018 року позивач забрала свій автомобіль у відповідача, оскільки він з жовтня 2017 року не виконував умови договору щодо сплати орендної плати. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 35000,00 грн. за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року. Крім цього, позивач просить стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору та витрати по сплаті послуг адвоката в розмірі 1000,00 грн. Ухвалою суду від 03.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 31.05.2018 року за правилами спрощеного позовного провадження. У зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання 31.05.2018 року, слухання справи було відкладено на 02.07.2018 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади. 02.07.2018 року від відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання, так як він має намір вирішити спір мирним шляхом. У зв'язку із заявою відповідача судове засідання було відкладене на 06.08.2018 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Також до заяви додала квитанцію про оплату юридичних послуг на суму 300,00 грн. Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 798 ЦК України передбачено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути, зокрема, наземні самохідні транспортні засоби. Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню (ст..799 ЦК України). Згідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ст..761 ЦК України). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст..762 ЦК України). Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ст..782 ЦК України). За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення виконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 55, 1986 року випуску, тип - вантажний фургон, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 24.06.2017 року між сторонами укладено договір найму (оренди) автомобіля (далі - Договір найму), який був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу. Згідно до п.1 Договору найму, наймодавець (позивач) передала, а наймач (відповідач) прийняв у тимчасове платне користування а володіння транспортний засіб: автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 55, 1986 року випуску, тип - вантажний фургон, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Пунктом 2 Договору найму визначено, що за користування та володіння вищезазначеним транспортним засобом наймач зобов'язується сплачувати наймодавцю плату у розмірі 7000,00 грн. щомісячно. Плата сплачується на картковий рахунок наймодавця щомісяця, не пізніше п'ятого числа кожного місяця. З жовтня 2017 року відповідач перестав сплачувати орендну плату за Договором найму, в результаті чого наприкінці лютого 2018 року позивач забрала у відповідача переданий йому в користування автомобіль. З жовтня 2017 року по лютий 2018 року відповідач повинен був сплатити позивачу орендну плату за користування автомобілем за п'ять місяців, на загальну суму 35000,00 грн., однак порушив свої зобов'язання за Договором найму. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України. Крім цього, позивачем заявлені судові витрати, пов'язані з отриманням правничої допомоги в розмірі 1300,00 грн. Дані витрати обґрунтовані позивачем двома квитанціями до прибуткового касового ордера № 18 на суму 1000,00 грн. (складання позовної заяви) та № 29 на суму 300,00 грн. (складання клопотання), виданими адвокатом [PERSON]. Згідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак позивачем, крім двох квитанцій, не надано інших доказів понесених витрат на правничу допомогу, а саме договору про надання правничої допомоги. Крім цього, з наданих квитанцій не зрозуміло, в яких саме справах складалися позовна заява та клопотання. Тому заявлені позивачем судові витрати, пов'язані із отриманням правничої допомоги, не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки не підтверджені належними доказами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved