overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

22.10.2013 року позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до відповідачки та просив виключити відомості про нього як про батька із актового запису про народження - [PERSON], народженої [INFO], зобов'язавши Відділ реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції виключити відомості про батька дитини - [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він записаний батьком дитини у зв'язку з тим, що дитина, народилася під час шлюбу, тому він був записаний батьком дитини, однак фактично батьком дитини є не він. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явися, на адресу суду надіслав клопотання з проханням розглядати справу без участі представника відділу, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з'явились. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124, 126 і 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого 10 жовтня 2013 року, шлюб між ними не розірвано. [INFO] у відповідачки народилася дитина - [PERSON], згідно свідоцтва про народження від 15 березня 2013 року серії [NUMBER], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 621 (а.с. 23). В графі батько вищевказаного свідоцтва про народження вказано - [PERSON], останній не є батьком дитини, що підтверджує аналіз ДНК (а.с.7-8) та визнається відповідачем, відповідачка проживає з позивачем окремо. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

22.10.2013 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» звернулось з позовом до відповідачів та просить стягнути з останніх у солідарному порядку заборгованість за договором кредиту в розмірі 97339,60 грн. У судове засідання представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №Рута-2 (надалі за текстом Кредитний договір), з додатковими угодами №1 від 11.12.2009 року та №2 від 22.09.2010 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 271296 грн., а [PERSON] зобов'язалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором 16.10.2008 р. позивачем було укладено договори поруки з [PERSON] за №РУТА-2 від 16.10.2008 року. Відповідно до зазначеного вище договору поруки [PERSON] поручився перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за Кредитним договором, відкривши Відповідачу [PERSON] позичковий рахунок та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 10 від 16.10.2008 року. В свою чергу, відповідач [PERSON], який зобов'язувався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором, свої обов'язки відповідно до п.п. 2.1,1.3., 3.4.1, 3.4.2 Кредитного договору, не виконує. В зв'язку з нездійсненням [PERSON] у встановлені Кредитним договором строки платежів за кредитом та нарахованими процентами в неї виникла прострочена заборгованість за сумою кредиту. Таким чином, станом на 06.10.2013 р. заборгованість [PERSON] за сумою кредиту складає 97339,60 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.554 ЦК України, поручитель несе солідарний обов»язок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

22.10.2013р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі - Товариство) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 2 244-10 грн., з яких: -1 624-16 грн. - заборгованість по кредиту; -619-94 грн. - проценти за користування коштами. Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором про кредитування поточного рахунку за №001/7197/08/1 від 11.07.2008р. (далі- Договір), ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (далі- Банк), надав [PERSON] кредит в сумі 9 000-00 грн. строком до останнього робочого дня місяця наступного за місяцем надання такого кредиту, тобто до 29.08.2008р. зі сплатою процентів за користування коштами. Згідно з договором факторингу за №27/01/12 від 27.01.2012р., Банк передав, а Товариство прийняло право грошової вимоги за вищевказаним Договором. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість в сумі 2 244-10 грн., а тому Товариство вимушене звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача - Горох А.В. надав суду заяву про розгляд справи без його участі та просить постановити заочне рішення.(а.с.44) Відповідач також також не з»явився в судове засідання, призначене на 18.12.2013р., причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

22.10.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким вона просила суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що після припинення сімейних стосунків з відповідачем, спільна дитина знаходиться на її утриманні, що потребує значних матеріальних затрат, які позивач сама здійснювати не спроможна. Відповідач проживає окремо та добровільну допомогу синові не надає, хоча зобов'язаний та має на те можливість. В судовому засіданні сторони були відсутні, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач вимоги, викладені в позові підтримала, відповідач позов визнав, в повній мірі усвідомлюючи свій обов'язок участі в утриманні дитини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом установлено, що з 14.10.2000 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в період якого, [INFO] народилась дитина - син [PERSON], про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 2007 року березня місяця 28 числа зроблено відповідний актовий запис за №927. В даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних фінансових затрат, які позивач самостійно здійснити не спроможна, добровільну допомогу відповідач не надає, проживає окремо від сім'ї, має постійне джерело прибутку. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Таким, чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

22.10.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ПАТ [PERSON] Аваль, яким представник позивача [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/08-112/78514 від 15.05.2008 в сумі 52 973.00 дол. США, визначену станом на 07.07.2014 звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка на праві приватної власності належить [PERSON], стягнувши з відповідача на користь позивача понесені при зверненні до суду витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 217.55 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 15.05.2008 ВАТ [PERSON] Аваль, правонаступником усіх прав і обов'язків якого є ПАТ [PERSON] Аваль та відповідач уклали договір №014/08-112/78514, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 52 973.00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% на рік з кінцевим терміном повернення, встановленим на 15.05.2018. В забезпечення виконання зобовязання за згаданим кредитним договором відповідач уклав з банком іпотечний договір за яким передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконував, станом на 07.07.2014 допустив заборгованість перед банком, яка в гривневу еквіваленті становить 321 755.07 грн. Таким чином, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на належне боржникові нерухоме майно з метою його подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, якою просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи за встановленим у законному порядку місцем його проживання, тобто був повідомленим в силу частини 5 статті 74 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за її відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

22.10.2014 р. [PERSON], [INFO] звернулася до суду з заявою в якій просила надати їй право на шлюб, оскільки вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та чекає від нього дитину. У судовому засіданні заявник підтримала заяву. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорту [NUMBER] [PERSON], народилася 20.08.1997 року. Відповідно довідки № 110 від 04.08.2014 р. КЛПУ Селидівська центральна міська лікарня [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку з приводу вагітності. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам Суд враховує усі досліджені у судовому засіданні докази та які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що заяву необхідно задовольнити, оскільки судом встановлено, що надання право на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

22.10.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплачених зобов'язань за договором поруки в сумі 58865, 08 грн., а також судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно умов кредитного договору від 26.04.2007 р. Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» /далі Банк/ надав [PERSON] кредит в сумі 13100 доларів США, або 63793,07 грн. На забезпечення виконання зобов'язання на прохання боржника [PERSON] 03.10.2008 р. він уклав з Банком договір поруки, згідно яких позивач як поручитель відповідає перед Банком за виконання своїх зобов'язань позичальником [PERSON] За період з 17.06.2008 р. по 28.11.2011 р. він виконав зобов'язання відповідача перед Банком в сумі 58865,08 грн., тьа вказану суму просить стягнути Відповідно до ст.ст. ст.ст.556,557 ЦК України. Позивач, та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлений позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19.01.2015 р. заявив клопотання про ознайомлення з заявленим позовом, та доданими до позову матеріалами, клопотання було задоволено судом, та оголошена перерва до 13.02.2015 р. 12.00 год. Відповідач [PERSON] у вказане судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно особистої розписки. Третя особа Банк повідомлена про час та місце розгляду справи, представник в судове засідання не зявився. Вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.04.2007 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту, позивач [PERSON] 03.10.2008 р. уклав з Банком договір поруки, яким взяв на себе обов'язок відповідати перед Банком за виконання кредитних зобовязань [PERSON] на суму 13100 доларів США, або 63793,07 грн. а.с.5-6. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] виконав, погасивши заборгованість [PERSON] на суму 3967,18 доларів США, штрафних санкцій на суму 2956,10 грн., 882,51 грн. судових витрат, всього на суму 58865,08 грн., та вказана заборгованість [PERSON] була анульована Банком, що підтверджується листом Банку, та квитанціями а.с.7, 8-11. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. ст.ст.556,557 ЦК України - до поручителя, який виконав зобов'язання переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, поручитель, який виконав зобов'язання, має право пред'явити зворотну вимогу до боржника. Таким чином позов підлягає задоволенню, слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] сплачену суму зобов'язань по договору в сумі 58865,08 грн. При задоволенні позову підлягає стягненню з відповідача судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 588,66 грн., та 2500 грн. витрат на правову допомогу, згідно квитанцій а.с.1, 14 відповідно до ст.ст.79, 81, 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 556, 557 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

22.10.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] яким просить позбавити відповідачів права користування квартирою [ADDRESS], зняття відповідачів з реєстрації по вказаний квартирі. Вказує що є власниками зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] є її онуком, [PERSON] це дочка колишньої дружини, сина [PERSON], померлої в 2009 році. Відповідачі в квартирі не проживають з травня 1998 року, місце перебування їх невідомо. Позивач надала суду заяви про підтримання позову, згоду на заочний порядок, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідачі [PERSON]., та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені через житловий орган за місцем реєстрації відповідно до ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки відповідачі за місцем реєстрації не проживають. Третя особа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником [ADDRESS] з 20.08.2011 р. в порядку спадкування, своє право на нерухомість зареєстрували у встановленому порядку а.с.5-6. Згідно довідки з місця проживання та акту а.с.8-11 у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] і [PERSON], які у вказаному житлі не проживають з 1998 року. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі понад один рік без поважних причин, та як члени сім'ї власника житла, можуть бути позбавлені правом користування житлом. В частині позову про зобов'язання зняття з реєстрації позивачу слід відмовити, оскільки відповідачі визнаються такими що втратили право користування житловим приміщенням; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобов'язаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

22.10.2014 р., в суд поступила позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій Позивач просить суд постановити рішення яким розірвати шлюб зареєстрований 01.10.1975р. у відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 11 В судовому засіданні Позивач позов підтримав та вказав на те, що спільного життя в них з відповідачем немає, проживають окремо вже більше 10 років, приходить до їхньої хати як квантирант, неведе з відповідачкою спільного господарства, миритись не бажає. При цьому пояснив суду, що в нього друга жінка з якою довший час живе в цивільному шлюбі і бажає зареєструвати з нею шлюб. З таких мотивів просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що прожила вже 60 років і в такому віці не бажає розводу . При цьому наголосила, що не бажає розлучення поки позивач невіддасть кредити і не перепише будинок . Пояснила , що дійсно позивач з нею неживе близико 2-х місяців так як живе в коханки. Просила в позові відмовити. Поясненнями Позивача, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Судом встановлено , що [PERSON] та [PERSON] 01.11.1975р. уклали шлюб . Від шлюбу в них є двоє повнолітніх дітей син [PERSON] [INFO].н. та донька [PERSON] [INFO].н.. Зі свідчень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що позивач з відповідачкою сварились за те, що позивач зловживав алкоголем та пішов з дому ще в жовтні 2014р. до коханки. З показів позивача встановлено, що дальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і має для нього істотне значення, оскільки він не може облаштувати своє сімейне життя та узаконити свій цивільний шлюб з іншою жінкою, миритись Позивач не бажає, наполягає на розлученні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

22.10.2014р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що вона та відповідач - [PERSON] від спільного шлюбу мають малолітнього [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка зазначила, що батько дитини - відповідач по справі [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина, фактично знаходиться на її утриманні, відповідач не працює, обмежується тимчасовими підробітками, де отримує нерегулярний і мінливий дохід. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки він не працює та має мінливий дохід просив суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 400 гривень. З урахуванням позиції сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4) але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню свого малолітнього сина, відповідач не працює, обмежується тимчасовими підробітками, де отримує нерегулярний і мінливий дохід. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню малолітнього сина, чим порушує його права, але має нерегулярний і мінливий дохід, то з метою захисту майнових прав дитини, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, яку суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості.

Outcome: approved