Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

22 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Чубкова Н.П., яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 5970-О від 10.12.2013 року, належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, 12 травня 2014 року через канцелярію суду нею подано письмову заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги до [PERSON] та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. /а.с.68,69/ У позовній заяві зазначено, що 29 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, за умовами якого догів діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Відповідно до п.9.12 зазначених Умов, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Банк повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник [PERSON], який зобов'язався щомісяця погашати суми виданих кредитних ресурсів та нарахованих відсотків, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним. За цих підстав позивач у листопаді 2008 року звертався до суду в порядку позовного провадження про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. 27 листопада 2008 року Центрально-Міським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 29.02.2008 року у розмірі 3500,79 грн. У зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] продовжуються порушуватися умови укладеного кредитного договору та не виконуються зобов'язання щодо погашення відсотків за користування кредитом та штрафних санкції, станом на 23 грудня 2013 року заборгованість складає 20288,86 грн., з якої: 11601,53 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7245 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 942,33 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 20288,86 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи, а саме: шляхом надіслання поштою копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України); шляхом вручення судових повісток з розписками виконавчому органу місцевого самоврядування (ч.3 ст.76 ЦПК України). Крім того, судом також приймалися заходи щодо повідомлення відповідача про розгляду справи, шляхом телефонних дзвінків його матері - [PERSON]. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] навмисно не з'являвся до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах, не відчиняв двері працівникам органу місцевого самоврядування, про що складені акти. /а.с. 46,47, 49-53, 58,63, 64-67/ Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, він навмисно не отримує судову кореспонденцію, хоча йому відомо про перебування на розгляді у суді даної позовної зави, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 29 лютого 2008 року юридична особа - закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке змінило назву на публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали договір б/н, за яким кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Судом встановлено, що кредитний договір, який складається із письмової заяви [PERSON] від 29.02.2008 року, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ КБ «ПриватБанк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. 27 листопада 2008 року Центрально-Міським районним судом міста Макіївки видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.02.2008 року у розмірі 3500 грн. 79 коп. Згідно довідки-розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість [PERSON] за відсотками за користування кредитом та штрафних санкцій перед Банком станом на 23 грудня 2013 року становить 20288,86 грн., у тому числі: за відсотками за користування кредитом - у сумі 11601,53 грн.; по комісії за користування кредитом - 7245 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 942,33 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Відповідно до положень пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, укладений між сторонами договір без номеру від 28.02.2008 року, діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але ж, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Таким чином, укладений 29.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитний договір б/н діє по теперішній час. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов'язків тягне правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України, зокрема: сплати неустойки (штраф, пеня) і відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями Умова та правил надання банківських послуг, що є невід'ємною частиною договору, визначено, що при порушення позичальником строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором біль ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 5% від суми позову (процентна складова). За даними позивача сума штрафів станом на 23 грудня 2013 року становить: фіксована частина - 500 грн., процента складова - 942,33 грн. Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] за кредитним договором б/н від 29.02.2008 року, суми нарахованої пені. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243,60 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved