overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

23.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 19.10.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, за актовим записом № 1168. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 19.10.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.10.1996 року (а.с.4). Від подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає з позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

23.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 14 квітня 2004 року у Кідрівській сільській рад Володимирецького району Рівненської області, актовий запис № 3. Позивач у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у газеті «Волинь-нова», № 97 (16058) від 10 вересня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 14.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕГ № 075584 від 14.04.2004року (а.с. 3). Від спільного шлюбу в сторін народилися: донька Уляна, [INFO] та донька Яна, [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільні діти проживають із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

23.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, який зареєстрований 29 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, за актовим записом № 690. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 29ю06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 082455 від 29.06.2013 року (а.с.3). Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає з позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

23.07.2015 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання однією сімєю з [PERSON], померлим 21.04.2014 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємицею за заповітом після померлого діда [PERSON] З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталася, оскільки з жовтня 2012 року постійно проживала з дідом за місцем його реєстрації в с. Красилівка Новоград-Волинського району та доглядала його, і фактично прийняла спадщину. Однак через відсутність у неї факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] позбавлена права на спадкування спадкового майна. Представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення представника заявниці та свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21.04.2014 року помер [PERSON] дід заявниці, який за життя розпорядився своїм майном, склавши 28.07.2009 року заповіт на імя заявниці. Інші спадкоємці за законом, діти померлого [PERSON] та [PERSON], спадщину не приймали. З довідки, виданої виконкомом Красилівської сільської ради № 560 від 20.07.2015 року, слідує, що разом з померлим [PERSON], який був зареєстрований в [INFO], дійсно проживала без реєстрації в одному житловому будинку [PERSON] до дня його смерті, тобто по 21.04.2014 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду факт постійного проживання заявниці зі своїм дідом [PERSON] з 2012 року однією сімєю до дня його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2015 року заявниці було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно [PERSON] у звязку з відсутністю у неї факту прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця та померлий [PERSON] дійсно постійно проживали однією сімєю на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення її заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

23.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.02.2098 р. він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований у Хухрянському сільвиконкомі Охтирського району Сумської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, позивач вважає, що сім'я розпалася, тривалий час вони не підтримують стосунки і відновлювати їх він не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернувся в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сім'я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї. З вищевикладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

23.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Із позову вбачається, що 16.07.2011 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, реєстрація шлюбу здійснювалась у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 379. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку Марію, [INFO]. Позивач вказує на те, що спільне життя не склалось, взаєморозуміння відсутнє. Подальше збереження сімї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просить розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується копією паспорта (а.с. 4-5) свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.3/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

23.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 11.04.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції, актовий запис №85, від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], які проживають з нею. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з липня 2014 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала, на примирення не згодна, зазначає, що відповідач фактично проживає з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, причину розірвання шлюбу зазначену позивачем підтвердив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

23.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21.10.2011року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], 01.10.2013року народження. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинились з жовтня 2012року. Сімейне життя між ними не склалося, оскільки відповідач стала періодично уходити з сім'ї та після народження дитини остаточно пішла від нього, тому він вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 21.10.2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.3), від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 01.10.2013року народження (а.с.4). Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з жовтня 2012 року. Сімейне життя не склалося, оскільки відповідач стала періодично уходити з сім'ї та після народження дитини остаточно пішла з сім'ї. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

23.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 02.10.2013 року, від якого у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З грудня 2014 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені та з цього часу відповідач не надає їй матеріальної допомоги, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1000,00грн. до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років, оскільки не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1000,00грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2013 року (а.с.3), від якого народився син [PERSON], 24.10.2013року народження (а.с.4), який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою перебуває у шлюбі та має сумісних дітей, хоча відповідно до ст. 84 ч. 2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Також, відповідно до ст. 84 ч. 4 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

23.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 01.12.2000року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO] народження. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинились з 01.08.2013року. Сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові і поваги один до одного, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не заявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 01.12.2000 року, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька (а.с.8), від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження (а.с.9). Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з 01.08.2013 року. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові і поваги один до одного. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

23.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22.02.2008року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства та проживає разом з нею. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинились з квітня 2015року. Сімейне життя між ними не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не заявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 22.02.2008 року, який зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області (а.с.21), від даного шлюбу мають сина [PERSON],23.12.2011 (а.с.4), який є інвалідом з дитинства (а.с.5) Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з квітня 2015 року. Сімейне життя не склалося через протилежні погляди на сімейне життя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

23.07.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.06.1999 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька №206. З обставин, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач не прибув в судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач не прибув у судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

23.07.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.11.2005 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції за актовим записом №1121. З обставин, викладених у позовній заяві (а.с.3-4) просила позов задовольнити. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач не прибула в судове засідання, надала попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач не прибув у судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved