Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

23 травня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], подану її представником адвокатом [PERSON], до виконкому Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок розташований по [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,3688 га., з якої 0,2500 га. для обслуговування житлового будинку та 0,1188 га - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за тією ж адресою, через те, що нею не надано правовстановлюючих документів на майно, а саме Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.1998 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстрованого 03.09.1997 року за №73. Вказане змушує її звернутися до суду із позовом про відновлення порушених прав. В судове засідання позивач, її представник не з'явилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Зеленопільська сільська рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] року померла [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 19.12.2008 року. Позивач [PERSON] є донькою померлої [INFO] року [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.05.1952 року та Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.02.1971 року. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON], який 12.12.2003 року, який був посвідчений секретарем виконкому Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Зеркаль В.І. та зареєстрованого в реєстрі за №290, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] вона заповіла дочці [PERSON]. З оглянутої в судовому засіданні, наданої на запит суду, копії спадкової справи № 50/2017 заведеної Великоновосілківською державною нотаріальною конторою на спадкодавця [PERSON], померлу [INFO] року, вбачається, що позивач спадщину прийняла. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. № 680/02-14 від 21.05.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок розташований по [ADDRESS], та за законом земельну ділянку загальною площею 0,3688 га., з якої 0,2500 га. для обслуговування житлового будинку та 0,1188 га - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за тією ж адресою, посилаючись на те, що нею не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на майно - Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Зеленопільською сільською Радою народних депутатів 03.09.1997 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 11.12.1998 року Великоновосілківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1460. Крім того нотаріусом було зауважено на те, що дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом видане Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 11 грудня 1998 року та зареєстроване в реєстрі за № 1460, на теперішній час надати неможливо, оскільки згідно з актів прийому передачі, документи Великоновосілківської державної нотаріальної контори з 1954 року по 1998 рік виключно, передано за строком на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, доступ до якого відсутній на теперішній час, оскільки нотаріальний архів знаходиться на непідконтрольній території України, за адресою: [ADDRESS] Відповідно до листа Донецького обласного державного нотаріального архіву № 325/01-12 від 08.05.2018 року видати дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 11.12.1998 року Великоновосілківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1460, неможливо в зв'язку зі знаходженням цього документу в архівосховищах які знаходяться на території м. Донецька доступ до яких відсутній. З оглянутих витягів з суспільно-політичної газети «Сільський край» № 25 (11202) від 28.03.2018 року та № 30 (11207) від 14.04.2018 року вбачається, що на замовлення позивача було розміщено оголошення про втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно розпорядження голови Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 8р від 22.12.2015 року вулицю Кірова перейменовано у Паралельну. З відповіді КП «Великоновосілківське РБТІ» від 20.03.2018 року №120 вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 рік [PERSON] є власником жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Донецької області згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.1998 року (реєстраційний №7). Згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] складеного ФОП [PERSON] станом на 19.04.2018 рік, домоволодіння належне [PERSON] складається з житлового будинку (А-1), побудованого у 1960 році загальною площею 50,9 кв. м., з якої житлової - 20,8 кв. м., допоміжної - 31,0 кв. м., коридору (а-1) - у 1960 році. Згідно Довідки щодо показників на житловий будинок [ADDRESS] складеної ФОП [PERSON] 19.04.2018 року, самочинне будівництво відсутнє, літня кухня Б, погріб П, сарай Д, сарай Ж, сарай С, уборна У, огородження № - знесені. З відповіді Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного територіального управління Держгеокадастру у Донецькій області № 747/112-18 від 18.04.2018 року вбачається, що згідно наявних в управлінні других примірників державних актів на право власності на землю, станом на 01.01.2013 року, [PERSON] має у власності земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га., для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1188 га, розташовані за адресою: с. Зелене Поле, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстрованого 03.09.1997 року за №73, виданого на підставі рішення Зеленопільської сільської ради. Крім того мені було додатково роз'яснено, що з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України від 07.07.2011 року № 3613-VІ «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якого припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів, тому видати дублікат державного акту на ім'я [PERSON] не можливо. Неможливість оформити право власності на домоволодіння та земельну ділянку в позасудовому порядку, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неможливість отримати дублікати правовстановлюючих документів на спадкове майно на померлу особу не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та заповітом, через відсутність законодавчої урегульованості порядку проведення державної реєстрації права власності за особами, які на теперішній час вже померли та відсутності доступу до архіву, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивачки знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved