Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

23 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 164326 грн. 43 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2464 грн. 89 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 2053, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 250000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою 15,5 % відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 30 березня 2018 року. Банк свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак, [PERSON] не виконав належним чином умови договору і станом на 06 липня 2016 року має заборгованість у розмірі 164326 грн. 43 коп., з яких: - заборгованість за основним боргом 111978 грн. 97 коп., - заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 33292 грн. 03 коп., - інфляційне збільшення заборгованості - 16683 грн. 79 коп., - 3 % річних від суми заборгованості 2371 грн. 64 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за кредитом та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що 31 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 2053 (арк.с.4-6). Відповідно до умов зазначеного договору банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 250000 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит було надано на споживчі цілі, окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 30 березня 2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з березня місяця 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 30 березня 2018 рік. В забезпечення виконання зобовязань за цим договором між сторонами було укладено договір іпотеки земельної ділянки загальної площею 0,2500 га. у Донецькій області с. Водяне, вул. Садова, 7. Цей договір набув чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобовязань по цьому Договору. Однак відповідач порушив взяті на себе зобовязання та перестав з вересня 2014 року належним чином сплачувати борг за Договором, внаслідок чого станом на 06 липня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 164326 грн. 43 коп., з яких заборгованість за основним боргом становить 111978 грн. 97 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту становить 33292 грн. 03 коп., інфляційне збільшення заборгованості становить 16683 грн. 79 коп. та 3 % річних від суми заборгованості становлять 2371 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (акр.с.18), Згідно ч.2 ст.625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно до ст.629 ЦК України. Відповідач порушив зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому позивач має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитом у сумі 164326 грн. 43 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 2464 грн. 89 коп., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved