Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

22.12.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ТОВ «Біг Лімітед», в якому просить стягнути з ТОВ «Біг Лімітед» на його користь грошові кошти в розмірі 4030грн.00коп., 3% річних в розмірі 98,04 грн. 00 коп., інфляційні збитки в розмірі 777,79грн. та пеню в розмірі 120,90 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.02.2014 між ним та ТОВ «Біг Лімітед» шляхом прийняття публічної оферти був укладений договір про надання послуг, предметом якого було надання позивачу доступу до фінансово-інформаційної системи. На виконання умов договору, позивач оплатив вартість послуг в розмірі 4 030 грн. Однак, всупереч умовам договору ТОВ «Біг Лімітед» не надало позивачу послуги за цим договором, а також жодних актів приймання-передачі послуг сторонами не укладались. У зв'язку з чим, позивач 30.11.2014 звернувся до ТОВ «Біг Лімітед» з вимогою повернути сплачені ним грошові кошти в розмірі 4 030 грн. 00 коп. та розірвання вказаного договору, проте вимога залишилась невиконаною. Посилаючись на несправедливі умови договору, позивач просить повернути йому сплачені грошові кошти у розмірі 4 030 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з чим, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ч.4 ст. 169, ч.1 ст.224 ЦПК України, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається зі змісту позову, обґрунтовуючи позов позивач просить повернути йому грошові кошти в розмірі 4030 грн. 00 коп., сплачені за договором, укладеним 25.02.2014 між [PERSON] та ТОВ «Біг Лімітед» про надання послуг шляхом прийняття умов публічної оферти. Згідно наданої позивачем копії договору про надання послуг по доступу до фінансово-інформаційної системи, на укладення якого у своєму позові посилається позивач, даний договір встановлює загальні положення та порядок, відповідно до яких Клієнт отримує доступ до фінансово-інформаційної системи (далі- «ФІС») згідно обраним параметрам та тарифному плані на сайті biglimited.com.ua. Відповідно до умов цього Договору, компанія надає Клієнту невиключне особисте непередаване право на використання ФІС. (а.с.15-23) Фінансова-інформаційна система - добірка новин, аналітичних матеріалів, консультаційних послуг, курсів валют та другої інформації доступної в особистому кабінеті Клієнта на сайті компанії. Відповідно до п.3.1 вказаного Договору предметом даного договору є надання клієнту невиключного особистого непередаваного право на установку та використання новин, аналітичних продуктів, а також консультаційних фінансових послуг згідно з встановленими на сайті компанії тарифами за допомогою мережі Інтернет.(ФІС) Пунктом 4.1 Договору передбачено, що компанія зобов'язана надати усі можливі чи деякі ( по вибору Клієнта) послуги по доступу до ФІС після укладення даного Договору та оплати Клієнтом рахунку виставленого йому на сайті Компанії. За правилами п.5.1 Договору при укладенні даного договору, Клієнту відкривається облікова запис в Компанії, в якій зафіксовані вид та обсяг послуг, наданих Клієнту. При встановленні правовідносин сторін і законодавства, яке належить до них застосувати, суд виходить зі змісту зобов'язання сторін згідно умов вказаного Договору та надходить до висновку про те, що дані правовідносини регулюються положеннями Глави 52 та 53 Розділу II Цивільного кодексу України про публічний договір, договір про приєднання. Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до п.7.1 Договору пропозиція до укладення даного Договору є публічною офертою, тобто пропозицією для невстановленого кола осіб. Договір укладається шляхом акцепту, тобто згодою Клієнта з умовами договору. Акцептом є наступні дії: заповнення Клієнтом реєстраційної форми для відкриття особистого рахунку; оплата Клієнтом суми, згідно встановленого рахунку. Частиною 3 ст.10, ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, доказів того, що позивач акцептував оферту, зокрема, заповнив реєстраційну форму для відкриття особистого рахунку та оплатив суму за надання послуг, передбачених Договором, згідно встановленого рахунку, у тому числі доказів відкриття облікового запису в Компанії, в якій зафіксовані вид та обсяг послуг, наданих Клієнту суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. При цьому судом не приймається до уваги надана позивачем виписка з банківського рахунку від 29.11.2014 № [NUMBER] як неналежний доказ, оскільки виходячи з вказаного Договору, предметом договору не було надання юридичних послуг. Іншого позивачем не доведено. Крім того, позивачем в обґрунтування позову не наведено та не конкретизовано які саме послуги відповідачем не надані. Виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства суд вважає відсутніми підстави згідно ч.2 ст. 638 ЦК України стверджувати про укладення між вказаними сторонами договору про надання послуг. Оцінюючи доводи позивача щодо несправедливості умов вказаного договору з посиланням на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає їх такими, що не мають юридичного значення, виходячи з предмету позову, оскільки вимог щодо недійсності умов договору про надання послуг по доступу до фінансово-інформаційної системи або змін умов цього договору позивач не заявляє. Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивач належних та достатніх даних та доказів акцептування оферти, тобто прийняття пропозиції не надав, підстави для стягнення грошових коштів у розмірі 4030 грн. 00 коп. та відповідно №5 річних в розмірі 98,04 грн. 00 коп., інфляційних збитків в розмірі 777,79 грн. 00 коп. та пені в розмірі 120,90 грн. 00 коп. відсутні. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами не було укладено Договору про надання послуг в розумінні ч.2 ст.638 ЦК України, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: dismissed