Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

22 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що вона 05 червня 1996 року зареєструвала з відповідачем шлюб, мають від шлюбу спільну дитину - повнолітню доньку. Однією сім`єю з відповідачем вони проживали до серпня 2000 року, після цього сім`я розпалася. Основою до розпаду сім`ї стало те, що не залишилося ніяких почуттів одне до одного. Позивач вважає, що збереження родини неможливо, оскільки суперечить її інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати, примиритися з відповідачем не бажає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не прибув, належним чимом двічі був повідомлений про дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 1996 року виконкомом Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку. Шлюбні стосунки між подружжям припинились з серпня 2000 року через відсутність почуттів одне до одного, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, враховуючи те, що прізвище позивач при укладенні шлюбу не змінювала, просила їй залишити прізвище - [PERSON], суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved