Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

23 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції (далі - ВДРАЦС Татарбунарського РУЮ) Одеської області, в якому просив визнати батьківство відносно малолітнього [PERSON], 2008року народження, та малолітньої [PERSON], 2011 року народження, а також внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. В обґрунтування вимог зазначив, що з 2007 року перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Зазначив також, що за час сумісного проживання з [PERSON] народилися син [PERSON] та донька [PERSON] При реєстрації народження дітей відомості про батька було внесено до актових записів зі слів матері згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу (далі - СК) України, оскільки шлюб з відповідачем не був зареєстрований. Посилаючись на те, що він є рідним батьком [PERSON] та [PERSON], які завжди з ним проживали, можливості внести зміни до актових записів про народження в органі РАЦС немає, оскільки у відповідача відсутній документ, що посвідчує особу, позивач вважав, що є підстави для визнання за ним батьківства в судовому порядку. Позивач та його представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце народження дитини, в судове засідання не з'явилися. Представник [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу без участі позивача. Відповідач, належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Третя особа, належним чином поінформована про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явилася. Заступник начальника ВДРАЦС Татарбунарського РУЮ подала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила розглядати справу без її участі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є громадянином України, який зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.а.с.6, 36). З довідки від 20.06.2013року №849, виданої виконкомом Татарбунарської міської ради, слідує, що разом з позивачем за вказаною адресою зареєстровані та проживають син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] народження (а.с.13). Зі свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] слідує, що прізвища дітей зазначені за прізвищем матері, в графах «громадянство батька» відомості не вказані, по батькові обох дітей вказано за ім'ям позивача «[PERSON]» (а.с.а.с.8,9). Судом встановлено, що відомості про батька внесені до актових записів про народження дітей в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00011705011 від 01.02.2013року та №000155105586 від 23.06.2015року (а.с.а.с.10,11). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК). За змістом ст.126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст.128 СК). Підставою для визнання батьківства, згідно з ч.2 ст.128 СК України, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України. Відповідно до ч.4 ст.128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З урахуванням того, що при народженні [PERSON] та [PERSON] записи про батька вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, подання спільної заяви позивача та відповідача до органу ДРАЦС є не можливим з огляду на відсутність у відповідача документа, що посвідчує особу, беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджується походження дітей від [PERSON], зокрема, щодо їх сумісного проживання з позивачем за однією адресою, збіг по батькові дітей з іменем позивача, визнання [PERSON] їх походження саме від позивача, суд вважає, що є підстави для визнання батьківства за [PERSON] із внесенням відповідних змін до актових записів про народження дітей. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.(а.с.а.с.1,2). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп., підлягає стягненню з відповідача на його користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved