Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

23 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказала, що 25 березня 2013 року її син, [PERSON], як завжди пішов на роботу на ПАТ «Цукрогідромаш», а ввечері їй повідомили, що він загинув. Як їй стало відомо, він працював у змішувачі у ливарному цеху, коли його включили і сина буквально перемололо там. Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2014 року працівники ПАТ «Цукрогідромаш» [PERSON] - головний механік підприємства і [PERSON] - начальник ливарного цеху визнані винними за ч.2 ст. 271 КК України, їм призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, але вони звільнені від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набрав чинності 19.04.2014 року. Смертю дорогої для неї людини їй завдано непоправної моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона втратила кохану дитину, свою надію і опору. В звязку з загибеллю дитини вона перенесла страшний моральний шок. Ніяка біль не може зрівнятися з біллю людини, яка перенесла смерть дитини. Вона не може спокійно жити, не може ходити по дому, де все нагадує їй про сина. Боляче дивитися на його портрет. Кожний вечір і кожного ранку вона дивиться на портрет сина і не може здержати сльози, тому що вона не змогла допомогти своїй дитині, не змогла відвернути від неї смерть. Син був єдиною її опорою, її годувальником, вона знаходилася на його утриманні. Він був у неї один, більше у неї нікого не залишилося, Вона людина дуже похилого віку, страждає на ішемічну хворобу серця, стенокардію, гіпертонію та інші хвороби, потребує постійного приймання ліків та проходженню курсів лікування два рази на рік. На свою пенсію лікуватися у неї немає можливості, так як лікування тепер дуже дорого коштує. Всі витрати на її лікування ніс її єдиний син, який працював. Тепер вона позбавлена можливості ефективного лікування. Папір не може передати всіх тих моральних страждань, які вона відчуває. Саме гірке в житті це ховати своїх дітей. Втрата сина, з яким вона була дуже близька, є найтяжчою і найнепоправнішою втратою у її житті. Ніякими грошима оцінити цю втрату неможливо, але вважає, що моральна шкода у розмірі 100 000 грн. хоч трохи зможе допомогти їй реабілітувати після понесеної травми її психічний стан. Злочин відбувся на ПАТ «Цукрогідромаш», якому і належить змішувачі у ливарному цеху, де загинув її син, таким чином ПАТ «Цукрогідромаш» повинно відповідати за причинену шкоду і є належним відповідачем по справі. Просить стягнути з відповідача ПАТ «Цукрогідромаш» на її користь моральну шкоду в сумі 100 000 грн. та кошти на оплату правової допомоги в сумі 3600 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, пояснив, що дана справа Ленінським районним судом м. Кіровограда була прийнята до розгляду з порушенням норм ЦПК України, так як [PERSON] знята з місця реєстрації [ADDRESS] 09.10.2013 року та на обліку в Управлінні Пенсійного фонду м. Кіровограда не перебуває з 14.11.2013 року, у них виникають сумніви в достовірності як підпису самої позовної заяви [PERSON] та і подання самим позивачем усіх документів до суду. Позивачеві майже 80 років, в такому віці діагнози для всіх людей похилого віку однакові, тобто вікові (ішемічна хвороба серця, стенокардія, атеросклероз, гіпертонія та інші хвороби, дані хвороби позивач мала і до смерті сина. Треба враховувати конкретні обставини, це порушення з боку її сина, які і були однією з головних причин його смерті, тобто виконання роботи у стані алкогольного спяніння. Позивач на даний час отримує щомісячно пенсію за віком та щомісячно від Фонду страхові виплати в розмірі середньої заробітної плати її померлого сина в розмірі 2500 грн., також [PERSON] отримала від Фонду призначену одноразову допомогу. Завод ПАТ «Цукрогідромаш» з розумінням поставився до матері загиблого, хоча як підприємство так і мати не винні в його смерті, та все ж таки Завод поніс витрати на поховання померлого, ритуальні послуги, поминальний обід та інші витрати. Вважають, що позивач безпідставно хоче відшкодувати моральну шкоду, сума, яку вона просить, є астрономічно-фантастичною, на даний момент розмір мінімальної заробітної плати в Україні складає 1218 грн., правових підстав для задоволення позовних вимог позивача не має. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сімєю. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. У відповідності до ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п..5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95р. « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами від 25.05.2001р., та від 27.02.2009р., обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. Згідно п.17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95р. « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними змінами та доповненнями, виходячи з правил статей 4,5 ЦПК і статей 28, 49, 50 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду ( внаслідок посягання на здоровя, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право предявити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними за ч.2 ст. 271 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2/два/ роки. [PERSON] та [PERSON] звільнено від відбування покарання на підставі ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2014році» від 08.04.2014 року, який набрав чинності 19.04.2014 року. Цивільний позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду. Вирок Ленінського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2014 року набрав законної сили 10 листопада 2014 року. Згідно вимог ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини та встановлений вироком суду факт винності у вчиненні цього злочину саме працівників ПАТ «Цукрогідромаш» судом не досліджуються. Крім того сторонами ці обставини не оспорюються. З вироку суду вбачається, що [PERSON] та [PERSON] вчинили порушення вимог законодавства про охорону праці, що спричинило загибель людини, за наступних обставин. 25.03.2014року на території ПАТ «Кіровоградський завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» , що розташований по вул. Червоногвардійська, 94 в процесі робочого дня головний механік [PERSON] надав вказівку підлеглим йому слюсарям ремонтникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на виконання певних ремонтних робіт. Поміж іншого, слюсарям ремонтникам було надано завдання на виготовлення ножів для бігунів, згідно макету. На виконання наказу [PERSON] слюсарі ремонтники [PERSON], [PERSON] та [PERSON] почали робити заміри, згідно макету. Після обідньої перерви [PERSON] спільно з [PERSON] приступили до виготовлення крепіжних отворів лопаток від валів для бігунів змішувальних моделей 114М у приміщенні слюсарної майстерні. При цьому, [PERSON] взяв відрізок від вимірювальної рулетки та повідомив [PERSON], що піде заміряє розміри місць під отвори на лопатках відвалів, які встановлені на бігунах На це [PERSON] відповів, що місця під отвори визначаються за допомогою зразка /шаблону/, в якості якого використовується лопатка відвалу, що була в експлуатації. Слюсар [PERSON] не відреагував на це, не отримавши дозволу на виконання даної роботи від головного механіка [PERSON] пішов у бік ливарного цеху. Зайшовши до цеху, в якого нікого не було, [PERSON] спустився до чаші бігунів змішувальних ливарних з котками. В цей час землероб [PERSON] повернувся до ливарного цеху і приступив до роботи ввімкнувши великий бігун в середині якого в цей час перебував [PERSON], в результаті чого потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судово медичної експертизи №290 від 26.03.2013року, у вигляді відкритої черепно мозкової травми, закритої тупої травми грудної клітини, 2-х стороннього перелому ребер від 1-го по 12 ребро, травм таза, ран та ссаден від яких помер на місці пригоди. Таким чином, [PERSON] перебуваючи на посаді головного механіка заводу ПАТ «Кіровоградський завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш», згідно наказу №125-3 від 02.11.2009року в порушення п. 30 посадової Інструкції головного механіка, яка затверджена в.о. голови правління ПАТ «Кіровоградський завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш», [PERSON] не здійснив належного контролю за дотриманням робітниками ремонтної бази додержання ними правил та інструкцій по техніці безпеки та охороні праці. Крім цього, [PERSON] перебуваючи на посаді начальника ливарного цеху, відповідно до наказу №144-к від 27.08.2012 року, допустив порушення п. 6.14 Правил безпеки у ливарному виробництві НПАОП 27.5-1.15097 та розділу 2 посадової інструкції начальника ливарного цеху , яка затверджена головою правління ПАТ «Кіровоградський завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» [PERSON] від 22.03.2013року, з якою ознайомлений 22.03.2013 року, про що свідчить його підпис. В порушення розділу 2 «Обовязки» посадової інструкції начальника ливарного цеху ТОВ «Цукрогідромаш» [PERSON] допустив експлуатацію бігунів змішувальних моделей 114М за відсутності пристроїв блокування кришок і дверцят люків для обслуговування і ремонту, що вимикають змішувач /бігун/ при їх відкриванні та тих, що виключають можливість пуску при їх відкритому положенні. Судом встановлено, що цивільний позов потерпілої [PERSON] в кримінальном провадженні залишено без розгляду. Згідно паспорта серії ЕА 564581 виданого Ленінським РВУ МВС України в Кіровоградській області видно, що [PERSON] народилася 2 серпня 1936 року. У відповідності до посвідчення № 131117 [PERSON] з 02.08.1991 року призначена пенсія за віком, являється дитиною війни. З свідоцтва про народження серії VII-УР № 0519043 вбачається, що матірю [PERSON], [INFO] являється [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що він помер у віці 47 років 25 березня 2013 року. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи похилий вік позивача, з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач внаслідок неправомірних дій з боку ПАТ «Кіровоградський завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш», фізичний біль та страждання, яких [PERSON] зазнала у звязку з втратою єдиного сина, який був її опорою та годувальником, суд приходить до висновку, що [PERSON] нанесена моральна шкода, розмір якої слід визначити у розмірі 100 000 грн. Відповідно до ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України підлягають стягненню з ПАТ «Кіровоградський завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» на користь позивача витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 3 600 грн. та судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved