Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

23 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») у якому просить: - стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 11982 долари США депозитного вкладу згідно умов Договору-заяви №331832/161424/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 місяців в іноземній валюті від 31 липня 2014 року (далі Договір-1). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов Договору-1 останній передав, а відповідач прийняв вклад у розмірі 12182 долара США 00 центів, строком до 31 січня 2015 року, з умовою виплати відсотків по вкладу 11,00 відсотків річних. 29 січня 2015 року напередодні останнього дня дії Договору-1 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу, але в цьому позивачу було відмовлено. Тому, в подальшому звернулася на адресу відповідача з письмовою вимогою про повернення депозиту, на що останній надав відповідь, що має можливість видати депозит у розмірі 15000 гривень на добу. Пізніше відповідачем було запропоновано перерахувати частину вкладу у розмірі 5000 доларів США на рахунок позивача в ПАТ «[PERSON] Аваль», на що їй було видано меморіальний ордер про зняття з депозитного рахунку коштів у сумі 5520 доларів США, з яких: 5000 доларів США перерахувалися до ПАТ «[PERSON] Аваль», а 520 доларів - це комісія за дану банківську операцію. Але, станом на 19 березня 2015 року кошти на вищевказаний рахунок позивача у ПАТ «[PERSON] Аваль» від відповідача не надійшли. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності. (а.с.23). Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причини неявки в судове засідання суду не повідомлено. (а.с.21). В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-IV (далі ЦПК України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із договору-заяви №331832/161424/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 місяців в іноземній валюті від 31липня 2014 року вбачається, що цей договір був укладений між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON]. Предметом Договору є розміщення в цьому банку вкладу на умовах депозитного продукту в доларах США на строк 6 місяців. Сума початкового вкладу 12182 (дванадцять тисяч сто вісімдесят два) долари США 00 центів. Строк вкладу з 31 липня 2014 року до 31 січня 2015 року. В договорі обумовлені інші умови та в ньому стоять підписи сторін. (а.с.3). Із копії паспорта громадянина України МВ 367714 вбачається, що [PERSON] народилася 30 липня 1979 року у місті Шостка Сумської області. (а.с.4). Із заяви [PERSON] адресованої начальнику відділення №35 філії «Полтавське регіональне управління» та прийнятої останнім 29 січня 2015 року вбачається, що позивач просить відповідача повернути банківський вклад розміщений згідно Договору-1 у сумі 12182,00 долари США 00 центів шляхом виплати готівковими коштами через касу банку. (а.с.6). Із заяви [PERSON] від 25 лютого 2015 року адресованої в.о керуючого філіалом «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» вбачається, що [PERSON] просить дати їй офіційну відповідь, у звязку з чим їй не повертають кошти, які розміщені на депозитному вкладі Згідно із Договором-1 в іноземній валюті. (а.с.7). З листа ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» від 10 березня 2015 року за №7-14/861 вбачається, що останній повідомляє [PERSON] про те що Постановою Правління Національного банку України №160 від 03 березня 2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» обмежено видачу (отримання готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквівалентні за офіційним курсом Національного банку України. Крім того зазначено, що повернення вкладів фізичних осіб, залучених в іноземній валюті, строк розміщення яких закінчився, може здійснюватись, за наявності достатніх коштів в касі відділення, частинами в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквівалентні за офіційним курсом НБУ. (а.с.8). Згідно із ст.525, 526 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (далі ЦК України), угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обовязків, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.1, 2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Крім того, відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року за №2121-ІІІ, вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Судом встановлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору-1 свої зобовязання належним чином не виконав, депозитний вклад у розмірі 11982 долари США 00 центів з вкладного рахунку відповідно до умов Договору-1, а також на письмові вимоги позивача від 29 січня 2015 року та від 25 лютого 2015 року не повернув. Враховуючи вищезазначене, а також те, відповідач своїх заперечень суду не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми вкладу в розмірі 11982 долари США 00 центів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 березня 2015 року (дата предявлення позову до суду) встановлений курс гривні до долара як 23 гривні 15 копійок за 1 долар США. Таким чином ціна позову становить 11982 долара США 00 центів х 23 гривні 15 копійок = 277383 гривні 30 копійок. З врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року за №3674-VI, з відповідача ПАТ « Банк «Фінанси та кредит» на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2773 гривні 83 копійки.

Outcome: approved