Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

22 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому, з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача суму заборгованості за період з 11 січня 2016 року по 11 жовтня 2016 року в розмірі 1086,26 грн. за спожиту електричну енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на підставі укладеного договору від 26 березня 2003 року № 2002663 відповідач є користувачем послуги з постачання електричної енергії для населення. З 11 січня 2016 року відповідач не сплачує за спожиту енергію в повному обсязі, в зв`язку з чим неодноразово відключена від постачання. Водночас, суму заборгованості відповідач не сплатив та продовжує користуватися послугами з постачання електричної енергії. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно з отриманою судом заявою просив розглянути справу у його відсутність. Надав суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову, оскільки ніколи не мав договірних відносин з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», не отримував претензій щодо погашення заборгованості, не має заборгованості за спожиту електроенергію. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії, як користувач житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Осіння, б.52, с.Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області. 26 березня 2003 року ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (Енергопостачальник) укладено з [PERSON] (Споживач) договір про користування електричною енергією для побутових споживачів № 2002663 (надалі - Договір). З наданого суду статуту ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» вбачається правонаступництво ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» по відношенню, в тому числі, до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», а тому доводи позивача про неналежність позивача, як особи, з якою договір не укладався судом до уваги не приймаються з огляду на положення ст.ст.512, 516 ЦК України. Згідно з п.1.1 Договору, Енергопостачальник зобов`язався постачати Споживачу електричну енергію, а Споживач оплачувати поставлену електричну енергію. У відповідності до п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (надалі - Правил), ці Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно п.3 Правил, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Таким чином, споживачем електроенергії є особа, з якою укладений договір на постачання електроенергії та яким є відповідач. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що станом на 11 жовтня 2016 року заборгованість відповідача за використану електричну енергію за період з 11 січня 2016 року по 11 жовтня 2016 року складає 1009,99 грн., що підтверджується розрахунком позивача, витягом з особової картки споживача № 2002663. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Оскільки відповідач порушив зобов'язання за договором постачання електричної енергії, має заборгованість за спожиту електричну енергію, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості в розмірі 1009,99 грн. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом. Як свідчать матеріали справи, позивачем відповідачу за період з 11 січня 2016 року по 11 жовтня 2016 року нараховано інфляційне збільшення у розмірі 60,90 грн., 3% річних у розмірі 15,37 грн. Означені нарахування, з урахуванням суми боргу, періоду нарахування, індексу інфляції за досліджуваний період перевірені судом, є вірним, а тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в силу ч.2 ст.625 ЦК України. При цьому посилання відповідача про відсутність заборгованості та про не повідомлення позивачем про її суму не приймаються судом до уваги з огляду на наявність доказів, що підтверджують розмір та склад заборгованості, обов`язок споживача оплачувати отриману енергію. встановлений договором та законом. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved