Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

22.08.2014 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, підстави якого були змінені 27.10.2014 року і в якому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], з дня подачі позовної заяви. Змінені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2007 року позивач купила житловий будинок по [ADDRESS] і через деякий час познайомилася з відповідачем, з яким у неї склалися теплі стосунки, виникла перспектива створення сім'ї. Відповідач не мав власного житла і позивач дала дозвіл на реєстрацію такого, в її будинку. Позивач планувала проживати з відповідачем як сім'я і в подальшому зареєструвати з ним шлюб. Проте сімейне життя не склалося, позивач та відповідач не мали спільного побуту і останній проживав в її будинку як наймач. 20.07.2013 року відповідач виїхав в невідомому напрямку і до цього часу не повернувся. Оскільки будь-які відносини між сторонами припинені, позивач не бажає, щоб останній був зареєстрований в її будинку. Реєстрація відповідача порушує право позивача вільно розпоряджатися будинком, впливає на субсидії і вартість комунальних послуг. Відповідач більше року не проживає в будинку, тому може бути визнаний таким, що втратив право користування, відповідно до ст. 405 ЦК. В судовому засіданні позивач та її представник підтримують позов у повному обсязі, з зазначених у ньому підстав, і просять суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини». Причина неявки відповідача суду не відома, заяви про розгляд справи без його участі від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову, з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2007 року позивачу належить будинок розташований в [ADDRESS]. (а.с. 5) Позивач зареєстрована за даною адресою, про що свідчить штамп в її паспорті. (а.с. 4) З адресної довідки, наданої на запит суду, вбачається, що по [ADDRESS] також зареєстрований відповідач. (а.с. 16) Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з частинами 1, 4 ст. 156 ЖК - члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 3 СК України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В матеріалах справи міститься довідка про склад сім'ї видана виконавчим комітетом Ланнівської сільської ради, за підписом голови сільської ради - [PERSON], згідно якої в [ADDRESS] зареєстровані і проживають [PERSON], син - [PERSON], співмешканець - [PERSON] (а.с. 6) Дана довідка, а також доводи позовної заяви, свідчать про те, що відповідач був зареєстрований в будинку як член сім'ї власника ([PERSON].). Договір найму між сторонами не укладався. Відповідно до ст. 405 ЦК Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В матеріалах справи міститься два акти, складених депутатом міської ради [PERSON] Суд не приймає до уваги акт, що міститься на сторінці справи 7, виходячи з положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України. Згідно акту складеного 22.10.2014 року (акт про осіб, що проживають в [ADDRESS]), [PERSON] не проживає в будинку [PERSON] з 20.07.2013 року. Акт складено в присутності двох свідків [PERSON] і [PERSON] (а.с. 28) [PERSON] і [PERSON] допитано в судовому засіданні як свідків. Свідки пояснили, що при складанні акту від 22.10.2014 року, вони перебували в будинку [ADDRESS], де не було виявлено особистих речей чи інших доказів проживання [PERSON] [PERSON] додатково пояснила, що перебуває в тісних дружніх стосунках з позивачем і раніше спілкувалася з відповідачем. Після свята Івана Купала у 2013 році (07.07.2-013 року), [PERSON] запросила її до себе додому, де [PERSON] збирав свої ручі, щоб виїхати. Після цього [PERSON] не бачила відповідача в с. Чалівка. [PERSON] пояснив, що товаришував з [PERSON] і останній більше року не з'являється за адресою своєї реєстрації в с. Чалівка. Зваживши вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно не проживає в [ADDRESS], - більше року. Тому суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим вказаним приміщенням. Позивач просить суд визнати відповідача втратившим право користування жилим приміщенням з дня подачі позовної заяви. Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки суд визнає особу втратившою право користування, з дня встановлення такого факту, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: partial