Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

23 серпня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір за №LGР3АN16922213, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти на придбання автомобіля у розмірі 68 525 грн.08 коп. строком на сім років до 22 серпня 2014 року, а відповідач, відповідно до умов кредитного договору, взяв на себе зобов'язання щомісячно в строки, визначенні кредитним договором, здійснювати погашення суми заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Позивач, посилаючись на вище зазначені обставини, в поданому позові також зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків за кредитним договором і не сплачує заборгованість по кредиту та відсотки за користування кредитом щомісячно. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 252 394 грн.05 коп. та понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2523 грн.94 коп. Представник позивача згідно наданої письмової заяви підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення, справу просив розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. При цьому від відповідача не надходило заяви про розгляд справи за його відсутністю, у зв'язку з чим суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також, відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із наданих позивачем доказів (а.с.7-13) судом встановлено, що 23 серпня 2007 року між сторонами дійсно був укладений кредитний договір за №LGР3АN16922213, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти на придбання автомобіля у розмірі 68 525 грн.08 коп. строком на сім років до 22 серпня 2014 року, а відповідач, відповідно до умов кредитного договору, взяв на себе зобов'язання щомісячно в строки, визначенні кредитним договором, здійснювати погашення суми заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Крім того, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків за кредитним договором і не сплачує заборгованість по кредиту та відсотки за користування кредитом. При цьому станом на 16 червня 2015 року заборгованість по кредитному договору складає 252 394 грн.05 коп., з яких: -заборгованість за кредитом - 42 714,94 грн., -заборгованість по процентам за користування кредитом - 55 601,24 грн., -заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 797 грн., -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 149 280,87 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги позивача в частині сплати заборгованості за кредитом, процентам та комісії. Разом з тим, щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, суд в цієї частині вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково з огляду на наступне. Так, згідно з положеннями ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що місце проживання відповідача зареєстроване в зоні АТО, а згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.4-6) пеня нараховувалася і після 14 квітня 2014 року, у зв'язку з чим підлягає стягненню сума нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором станом на 08 квітня 2014 року, а саме 62 399 грн.25 коп., а не 149 280 грн.87 коп. , як того вимагає позивач. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає: 42 714,94+55 601,24+4 797+62 399,25 = 165 512 грн.43 коп. Вирішуючи позов таким чином, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2523 грн.94 коп. (а.с.14). У зв'язку з чим та відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним вищезазначені судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.509,525-527,536,629,651,1050,1054 ЦК України, умов Кредитного договору №LGР3АN16922213 від 23.08.2007р.,

Outcome: partial