Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

22 січня 2021 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В прохальній частині позову позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] , аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше Ѕ частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 березня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей: Доньку [PERSON] та сина [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. З 01 листопада 2020 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, матеріальної допомоги на дітей відповідач не надає. Відповідача є працездатною особою, на обліку в медичних закладах не перебуває, офіційно працевлаштований, його середня заробітня плата складає приблизно 10000 грн. Тому відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Позивач з дітьми проживає в найманому житлі. Її заробітної плати вистачає тільки на оплату житла та на придбання необхідних речей (а.с. 1-2). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти відповідно до вимог закону - 1/3 частину від всіх видів заробітку. Також надав суду документи на підтвердження того, що з січня по квітень 2021 року з його заробітної плати відраховується по 25 % за заявою від 25.11.2020 року. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] батьками, якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №427 (а.с. 5). 22 березня 2017 року позивач відповідач [PERSON] та позивача [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №63, про що 22 березня 2017 року видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 3). Як вбачається зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народився [PERSON] батьками, якого є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №173 (а.с. 4). Відповідно до наданої відповідачем довідки №200 від 12 травня 2021 року зі звітом про здійснені відрахування та виплати встановлено, що з [PERSON] дійсно утримуються аліменти згідно заяви від 25.11.2020 р. на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 25% з 01.01.2021 р. Аліменти утримуються по теперішній час. Заборгованості не має (а.с.24, 25). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, та часткове визнання відповідачем позовних вимог, враховуючи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового віку на дитину відповідного віку. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Врахувати добровільно сплачені [PERSON] щомісячно за січень, лютий, березень та квітень 2021 року платежі в розмірі 25% від нарахованої заробітної плати. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial