Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

23.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] в сумі 207134,10 грн., а також судового збору в сумі 2071,34 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19.07.2011 року між ЗАТ «Акцент-Банк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умов договору належним чином не виконував, наслідком чого станом на 16.06.2014 року утворилась заборгованість в сумі 207134,10 грн. В добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив про розгляд справи за відсутністю представника банку, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Судовим розглядом встановлено, що 19.07.2011 року між ЗАТ «Акцент-Банк» (після зміни найменування - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») та [PERSON] був укладений кредитний договір № ABHACC9FO61602, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит в сумі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяв на себе зобов'язання щодо сплати банку процентів за користування кредитом. (а.с.6). Позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 16000,00 грн., чим виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором. Проте відповідачем взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконувались та були порушені умови кредитного договору, наслідком чого стала заборгованість. Станом на 16.06.2014 року загальна сума заборгованості складає 207134,10 грн., а саме: - 16000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 30,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -10880,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 169883,98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 9839,72 грн. - штраф (процентна складова).(а.с.4-5). Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором кредиту, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Згідно з пунктом 5.1 Кредитного договору банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сума нарахованої до сплати пені за пропуск платежів станом на 16.06.2014 року складає 169883,98 грн. Однак, нарахована банком неустойка у вигляді пені, як штрафна санкція за прострочення позичальником [PERSON] своїх договірних зобов'язань щодо своєчасної сплати щомісячних платежів на погашення кредитної заборгованості, за своїм розміром значно перевищує розмір самого кредитного боргу (заборгованості по тілу кредиту, по сплаті процентів за користування кредитними коштами та комісійних за управління кредитом), є явно завищеною, та не відповідає передбаченими у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. В зв'язку з цим наявність у даному випадку у кредитора можливості стягувати з позичальника надмірної грошової суми як неустойки спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов»язання неустойка перетворюється на справедливо непомірний тягар для позичальника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором за відсутності реальних негативних наслідків для банківської установи через прострочення позичальником виконання своїх договірних зобов'язань. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої банком неустойки із 169 883,98 грн. до 32 000,00 грн., а в зв'язку з цим стягнути зменшений розмір кредитної заборгованості за Кредитним договором №ABHACC9FO61602 від 19.07.2011 року, яка підлягає примусовому стягненню на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», з 207 134,10 грн. до 69 250,12 грн. (16000.00 грн. + 30.40 грн. + 10 880.00 грн. + 32 000.00 грн. + 500,00 грн. + 9839,72 грн. = 69 250,12 грн.) Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до задоволеної суми. Враховуючи наведене, на підставі ст.526, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial