Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

22 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 167741 грн. 69 коп., у тому числі: 99875,06 грн. - непогашена сума основної заборгованості за кредитом; 11476,32 грн. - 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості; 12053,39 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення; 42442,92 грн. - пеня з 09.07.2012 р. по 08.07.2013 р.; 1894,00 грн. - витрати на вчинення виконавчого напису, судові витрати у розмірі 1677,42 грн. по справі просив покласти на відповідача. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 04 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Пролетарське відділення № 5404 м.Донецька АТ «Ощадбанк», яку згідно з Постановою Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №425 від 22 вересня 2010 року реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення №10004/043, було укладено кредитний договір №К-А-220315820, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 132140,00 грн. строком на 72 місяці з терміном кінцевого погашення не пізніше 03 лютого 2014 року, за умови слати відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % річних. Способом забезпечення виконання зобов'язання позичальника слугувала застава згідно договору застави транспортного засобу №К-А-220315820/1 від 04.02.2008 року. Банком на виконання п.1.3 Договору, були перераховані кошти на рахунок ФОП [PERSON], що підтверджується меморіальним ордером №11885 від 04.02.2008 року з метою оплати вартості автомобілю марки «КІА» модель - «Cerato» 1.6 DSL 5MT згідно з рахунком-фактурою №02 від 29.01.2008 року. Банк направляв позичальнику претензії №335 від 02.02.2009 року та №792 від 13.02.2009 року, щодо сплати заборгованості по кредитному договору, проте відповідач для погашення боргу в добровільному порядку не з'являвся, про причини неявки банк не повідомляв, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. Встановлено, що 04 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Пролетарське відділення № 5404 м.Донецька АТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір №К-А-220315820 (арк.с.5-9). Згідно Постанови Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №425 від 22 вересня 2010 року, філію - Пролетарське відділення № 5404 м.Донецька АТ «Ощадбанк» реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення №10004/043 (арк.с.11-14). У відповідності з умовами кредитного договору позичальник отримав кредит у сумі 132140,00 грн. строком на 72 місяці з терміном кінцевого погашення не пізніше 03 лютого 2014 року, за умови слати відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % річних. Способом забезпечення виконання зобов'язання позичальника слугувала застава згідно договору застави транспортного засобу №К-А-220315820/1 від 04.02.2008 року. Банком на виконання п.1.3 Договору, були перераховані кошти на рахунок ФОП [PERSON], що підтверджується меморіальним ордером №11885 від 04.02.2008 року з цілю оплати вартості автомобілю марки «КІА» модель - «Cerato» 1.6 DSL 5MT згідно з рахунком-фактурою №02 від 29.01.2008 року (арк.с.21). Також, позивачем були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу №547 від 22.02.2010 року у сумі 1894 грн. 00 коп. (арк.с.24). В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 08.07.2013 року становить 165847 грн. 69 коп., з яких: 99875,06 грн. - непогашена сума основної заборгованості за кредитом; 11476,32 грн. - 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості; 12053,39 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення; 42442,92 грн. - пеня з 09.07.2012 р. по 08.07.2013 р.; 1894,00 грн. - витрати на вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню сума 167741 грн. 69 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1677 грн. 42 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved