Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

22.01.2018 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Огульчанське» [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 029111 від 28.07.1996 року, з не витребуваних/нерозподілених земельних часток (паїв). В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 01.07.1992 року по 16.04.1998 року працював механізатором в КСП «Огульчанське» Валківського району Харківської області, в звязку з чим був включений до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності. Разом з тим, при звільненні в 1998 році позивачу було повідомлено, що він не має права на земельну частку (пай) із земель колективної власності. Але в 2017 році стало відомо, що його прізвище зазначено в списку власників земельних часток (паїв), що додавався до Державного акту колективної власності по КСП «Огульчанське» серії ХР № 06-00-000660 за № 406, Сертифікат про право на земельну частку (пай) відсутній. На звернення позивача до Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 01.11.2017 р. № 01-44/2442 про видачу Сертифікату на право на земельну частку (пай), повідомлено про відсутність бланків Сертифікатів та роз'яснено право звернення до суду з відповідним позовом. Посилаючись на вимоги п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.124 Конституції України ст.16 ЦК України, ст.ст.2,4,19,60,175,274,276 ЦПК України, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95, ст.2 абзацу 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток», п. 11 XV розділу Конституції України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», представник позивача стверджує, що [PERSON] був правомірно внесений до списку доданого до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ХР № 06-00-000660 за № 406, оскільки дійсно в період видачі Державного акту був членом колгоспу, тобто має право на земельну частку (пай), але не може оформити своє право через відсутність у нього Сертифікату на право на земельну частку (пай). Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 26.01.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 21.02.2018 року представник відповідача [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області сільський голова [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 року за № 11 - кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю, який, у разі потреби, уточнюється і підписується керівниками підприємства і головами відповідної Ради. Згідно листа-розяснення Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.07.2000 року за № 14-17-Ш1065/2731 - вирішення питання встановлення членства в підприємстві і надання права на земельну частку (пай) повинно вирішуватися за заявою громадянина, загальними зборами (зборами уповноважених) зазначеного підприємства, оскільки список-додаток до державного акта на право колективної власності на землю формується підприємством і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) цього підприємства. З наданих Архівним відділом Валківської РДА копій протоколів зборів уповноважених членів Огульчанського КСП та розпоряджень голови Валківської РДА вбачається, що процес розпаювання земель КСП «Огульчанське» розпочався з 1996 року; прізвище [PERSON] спершу було внесене в список громадян на отримання Сертифікату на право на земельну частку (пай), про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай), але сертифікат не видавався, що підтверджується відсутністю підпису громадянина про його отримання. На підставі розпорядження голови Валківської районної державної адміністрації від 25.05.1998 року № 138 «Про усунення недоліків, допущених при паюванні земель колективних сільськогосподарських підприємств» загальними зборами уповноважених членів Огульчанського КСП від 19.02.2000 року було затверджено рішення: «...не включати в Уточнений список до Державного акту на право колективної власності на землю, в звязку з помилковим їх включенням певної кількості осіб, серед яких було прізвище [PERSON] та затверджено Уточнений список - додаток до Держаного акту на право колективної власності на землю, в якому прізвище [PERSON] вже не значилось. Попередньо, рішенням зборів уповноважених членів Огульчанського КСП від 31.01.1998 року було затверджено рішення засідання правління Огульчанського КСП від 29.10.1997 року про виведення [PERSON] з членів КСП за власним бажанням. Розпорядженням голови Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 30.05.2000 року №113 «Про додаткове виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам, членам КСП «Огульчанське» за рахунок земель вивільнених в результаті уточнення списку громадян, членів КСП «Огульчанське», що мають право на земельну частку (пай), було підтримано рішення загальних зборів уповноважених членів Огульчанського КСП від 19.02.2000 року і затверджено зміни та доповнення до списку - додатку до Держаного акту на право колективної власності на землю, в якому прізвище [PERSON] не значилось. Отже, на думку представника відповідача, підтверджено факт, що рішенням загальних зборів уповноважених членів КСП «Огульчанське» певну кількість громадян було виключено із списку - додатку на отримання земельних часток (паїв) і замінено їх новими людьми, які на сьогоднішній день вже скористались своїм правом. Представник відповідача звернула увагу, що рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Огульчанське» від 26.12.1999 року та 19.02.2000 року не було скасовано і не було визнано протиправним, тому сільська рада підтримує колективне рішення зборів уповноважених членів Огульчанського КСП. Керівництвом ПСП «Огульчанське» та Валківським районним землевпорядником 07.11.2000 року було підписано [PERSON] передачі книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) та не витребуваних сертифікатів. До цього акту додано Список не витребуваних сертифікатів на право на земельний пай (частку) по ПСП «Огульчанське», які передаються у Валківський районний відділ землевпорядкування. В [PERSON] чітко вказаний перелік сертифікатів з серією та номером, прізвище, ім'я, по-батькові власника сертифікату. Прізвище [PERSON] в списку не витребуваних сертифікатів не значиться. На думку представника відповідача, перелік не витребуваних земельних часток (паїв), на які посилається позивач у своєму позові жодним чином не дає йому право вбачати, що належна йому земельна частка (пай) знаходиться серед них, оскільки будуть порушені права інших громадян, які мають право та внесені до списку власників земельних часток, чиї землі передані в управління райдержадміністрації, як не витребувані земельні частки (паї). Як зазначила представник позивача, на сьогоднішній день такий список та не витребувані сертифікати зберігаються в Міжрайонному управлінні у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру Харківської області, де поступово знаходять своїх власників чи спадкоємців. 26.02.2018 року представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, в якому наполягала, що заперечення голови [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області не мають законного підґрунтя та порушують права позивача. При цьому представник відповідача не повідомляє, на якій підставі [PERSON] не був внесений в даний список та чому саме його включення в первинний список власників земельних часток (паїв) по КСП «Огульчанське» було «недоліком», допущеним при паюванні земель КСП. Зазначила, що невнесення позивача в уточнений список - додаток до Державного акту на право колективної власності на землю в 2000 році не позбавляє його права на земельну частку (пай), так як згідно запису в трудовій книжці [PERSON] з 01.07.1992 року по 16.04.1998 року працював у КСП «Огульчанське». Відповідно до протоколу № 1 від 30.01.1999 р. затверджено рішення правління КСП про вихід його в 1998 році з членів КСП. Отже, з 1992 року по 1998 року [PERSON] був членом КСП. [PERSON] акт на право колективної власності на землю серії ХP № 06-00-000660 було виготовлено 19.02.1996 року, тобто в той період, коли позивач був членом КСП, тому він має право на земельну частку (пай), враховуючи положення п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Представник позивача звернула увагу, що відзив має велику кількість протиріч, наприклад, твердження представника відповідача, що у разі задоволення вимог позивача будуть порушені інтереси третіх осіб. Але разом з тим, зазначає про те, що не витребувані/нерозподілені земельні частки (паї), за рахунок яких позивач має намір реалізувати своє законом передбачене право, це - земельні частки (паї), на які громадяни, що мають право на земельну частку не отримали сертифікати чи іншим чином не заявили свої права на земельну частку, до яких відноситься і позивач. Реєстрація права оренди не позбавляє позивача можливості оформити право на земельну частку (пай), а в подальшому право власності на земельну ділянку. Для позивача є не зрозумілою поведінка представника відповідача голови [PERSON] сільської ради, яка будучи виборним органом, який повинен представляти та захищати інтереси громади, з великим ентузіазмом захищає інтереси реформованого КСП «Огульчанське» та його керівництва. Посилаючись на Методичні рекомендації щодо паювань земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсам від 20.02.1996 р., на лист роз'яснення Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.07.2000 р., представник відповідача намагається надати законності тому факту, що з списків власників земельних часток (паїв) були виключені члени КСП «Огульчанське». 05.03.2018 року представник відповідача [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області сільський голова [PERSON] подала заперечення на позовну заяву, в яких наголосила, що згідно методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 року за № 11, кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю, який у разі потреби, уточнюється і підписується керівниками підприємства і головами відповідної Ради. У відповідність до методичних рекомендацій, двічі загальними зборами уповноважених членів Огульчанського КСП від 26.12.1999 року та 19.02.2000 року вирішувалось питання щодо внесення уточнень до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю. Депутатами XXIII скликання [PERSON] сільської ради на Х сесії сільської ради від 18.04.2000 року було підтримано рішення зборів уповноважених ПСП «Огульчанське» про внесення змін в [PERSON] на право отримання сертифікатів на земельні частки (паї). Тому, на думку представника відповідача, будучи виборним органом, вона представляє і захищає інтереси громади, а саме добровільне і свідоме рішення 133 уповноважених членів Огульчанського КСП, які приймали дане рішення на зборах уповноважених від 26.12.1999 року та 114 уповноважених із 161 чоловік присутніх на загальних зборах від 19.02.2000 року, а також рішення депутатів [PERSON] сільської ради XXIII скликання. На дату 26.12.1999 року був один керівник КСП «Огульчанське», а на 19.02.2000 року - був уже інший керівник господарства, який подав лист до голови Валківської РДА щодо підтримання рішення [PERSON] сільської ради та зборів уповноважених членів Огульчанського КСП про внесення змін до списку до Державного акту на право колективної власності на землю. А отже будь-якого ентузіазму по захисту інтересів реформованого КСП «Огульчанське» та його керівництва вона не має, а керується тільки наявними архівними документами наданими архівним відділом Валківської РДА. До раніше викладених обставин представник відповідача наполягала, що список невитребуваних сертифікатів є вичерпним. В [PERSON] передачі книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) та списку невитребуваних сертифікатів чітко вказаний перелік сертифікатів з серією та номером, прізвище, ім'я, по-батькові власника не витребуваного сертифікату. Прізвище [PERSON] в списку невитребуваних сертифікатів не значиться, що свідчить про відсутність у нього права на земельну частку (пай). 27.03.2018 року представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області [PERSON] надала пояснення, в яких посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст.1,3,5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що [PERSON] не надав до суду документального підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду, не вказав обґрунтованих причин, з яких він з 1996 року до цього часу не звертався до відповідних державних органів стосовно оформлення права на земельну частку (пай). Посилання позивача на те, що він у 2017 році дізнався про зазначення його прізвища в списку власників земельних часток (паїв) що додаються до Державного акту колективної власності КСП «Огульчанеьке» [PERSON] сільської ради серії ХР №06-00-000660 за № 406, вважає необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами. 02.05.2018 року представник відповідача - голова Валківської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на ст.ст.1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказав, що за інформацією Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області прізвище [PERSON] в доданому до списку Державного акта на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000660, виданого КСП «Огульчанському», значиться за № 406. В наданій позивачем копії трудової книжки члена КСП «Огульчанське» міститься відмітка про дату прийняття [PERSON] в члени відповідного підприємства (01.07.1992 року) та дату виходу із членів КСП «Огульчанське» (16.04.1998 року). Вказані обставини, на думку голови Валківської РДА, є підтвердженням наявності обов'язкових умов, які дають право особі претендувати на отримання земельної частки (паю), оскільки позивач був включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000660, виданого КСП «Огульчанському», зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 19.02.1996 року за № 96 та був членом КСП «Огульчанське» на момент проведення у зазначеному підприємстві паювання земель (визначення та затвердження розміру земельної частки (паю). Визначення та затвердження розміру земельної частки (паю) в КСП «Огульчанському» було здійснено на підставі розпорядження Валківської районної державної адміністрації від 12.06.1996 року № 196 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах КСП «Огульчанське». Як вказує представник відповідача, зазначені обставини спростовують позицію [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області щодо неможливості задоволення позовних вимог, що обумовлюється фактом невнесення [PERSON] до уточненого списку, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Огульчанське», затвердженого 19.02.2000 року загальними зборами уповноважених членів КСП «Огульчанське». Зазначає, що [PERSON] сільська рада Валківського району Харківської області обґрунтовує свою позицію фактом прийняття Валківською районною державною адміністрацією розпорядження від 25.05.1998 року № 138 «Про усунення недоліків, допущених при паюванні земель колективних сільськогосподарських підприємств» та розпорядження від 30.05.2000 року №113 «Про додаткове виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам, членам КСП «Огульчанське» за рахунок земель вивільнених в результаті уточнення списку громадян, членів КСП «Огульчанське», що мають право на земельну частку (пай)», а також складення та підписання протоколу № 2 від 19.02.2000 року загальними зборами уповноважених членів КСП «Огульчанське», у відповідності до яких було визначено окремих осіб (в тому числі [PERSON]М.), включення яких до первинного списку громадян - членів КСП «Огульчанського» було помилковим. Проте, [PERSON] сільська рада Валківського району Харківської області не спростовує факт членства [PERSON] в КСП «Огульчанському», а також внесення його до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000660 виданого КСП «Огульчанському», що дає підстави стверджувати про неналежне правове обґрунтування позиції відповідного органу місцевого самоврядування. На думку голови Валківської РДА, [PERSON] сільською радою Валківського району Харківської області не було враховано, що згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Тобто [PERSON] (член КСП «Огульчанське») набув права на земельну частку (пай) 19.02.1996 року, з дня видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000660. Представник відповідача зазначив, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Валківською районною державною адміністрацією на землі колишнього КСП «Огульчанське» на території [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області, наявна інформація, що на імя [PERSON] виготовлено та зареєстровано 28.07.1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №029111. Таким чином, позивач відповідно до ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», має право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Огульчанське» на території [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області. Представник відповідача вважає, що доводи [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області, які в основному ґрунтуються на Методичних рекомендаціях щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.02.1996 року № 11 та листі-розяснення Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.07.2000 року № 14-17-Ш1065/2731, на думку представника відповідача, не засновані в повній мірі на законодавчих актах, що регламентують підстави визнання за особою права на земельну частку (пай), а саме ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та інших підзаконних нормативно-правових актах - Указ Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». 02.05.2018\~року представник\~позивача [PERSON]\~подала відповідь\~на пояснення\~представника третьої\~особи Головного\~управління Держгеокадастру\~у Харківській\~області,\~в якій\~звернула увагу,\~що не додано жодних доказів, які б спростовували докази, надані позивачем. Разом з тим, посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не звернули уваги та не надали належної оцінки доказам відповідача [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області, які були надані ним разом з відзивом на позовну заяву. А саме протокол № 3 зборів уповноважених членів Огульчанського КСП від 26.12.1999 року, відповідно до якого голова КСП [PERSON] повідомив, що: «збори мають право додатково включити в Уточнений список додаток членів, які прийняті після 29.07.1996 р. і являються членами КСП, тобто після одержання Державного акту. Це дуже важливо для зміцнення колективу молодими кадрами. В проекті рішення я зачитаю список, але хочу підкреслити, що кожен з нас повинен поступитися розміром своєї частки землі». На підставі даної пропозиції був складений «уточнений список-додаток членів КСП, які помилково були не включені в список та членів КСП, які проявили себе здібними спеціалістами та користуються авторитетом у трудовому колективі (арк. № 13 протоколу). Тобто, саме за ініціативи голови КСП [PERSON] було прийнято рішення, що [PERSON] повинен поступитися розміром своєї частки землі для задоволення потреб родичів правління КСП. На думку представника позивача, прийнятими рішеннями були порушені норми Конституції України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право власності дійсних членів КСП «Огульчанське», які в 1999 році незаконно були виключені із списку власників земельних часток (паїв) (арк.12 протоколу), на думку голови Огульчанської сільської ради, втратили своє право на земельну частку (пай) і подальшу реалізацію права власності на належні їм земельні ділянки. Враховуючи дані факти,вважає, що особам, виключеним зі списку, в тому числі й позивачу було нанесено матеріальні збитки та моральні страждання. Ознайомившись з доказами, наданими відповідачем, представник позивача звернула увагу, що до списку власників земельних часток (паїв) були включені особи, які працевлаштувалися до КСП, починаючи з 1997-1999 року та які згідно чинного законодавства не мали право на земельну частку (пай), але отримали її, реалізували своє право власності і понад 20 років отримують прибутки. Але навіть не цей факт так обурює позивача, а той, що серед новоствореного списку осіб значиться велика кількість родичів керівництва КСП, серед яких одним із перших зазначено прізвище [PERSON] (відпрацював у КСП станом на 1999 р. - 1 рік. арк. № 13 протоколу), який до речі був не тільки зятем голови КСП, а й чоловіком заступника голови КСП [PERSON], яка на даний час обіймає посаду голови [PERSON] сільської ради. На думку представника позивача, Головне управління Дежгеокадастру у Харківській області не бентежить нікчемність правочинів, якими апелює відповідач. Відповідно до норм ЦК України та згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України. Своїми поясненнями до позовної заяви, без надання будь-яких доказів всупереч законодавству третя особа, на думку представника позивача, підтримує неправомірну позицію відповідача, що базується на захисті особистих інтересів голови [PERSON] сільської ради. Пояснення третьої особи, на думку представника позивача, є письмовим міркуванням посадових осіб державного органу, базується на припущеннях, не містить жодного доказу, який би спростовував докази, надані позивачем, направлено на порушення майнових прав. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] просили задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини. Представник [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на відсутність [PERSON] в уточненому списку членів КСП та переданому до Держкомзему списку не витребуваних сертифікатів. Підтвердила, що сертифікат на імя [PERSON] дійсно був виготовлений, але [PERSON] акт про право власності на землю не оформлено. Де дівся сам Сертифікат, не знає. Представник Валківської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] позов визнав, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Представник відповідача [PERSON] сільськогосподарського підприємства «Огульчанське», будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, заяви про відкладення розгляду справи не направив. Правом на подання відзиву, передбаченим ст.178 ЦПК України, не скористався. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області просив проводити розгляд справи за його відсутності з урахуванням викладених письмових пояснень. За клопотанням позивача на підставі ухвали суду від 27.03.2018 року витребувано з Міжрайонного управління в Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру Харківської області додаткові докази: [PERSON] акт на право колективної власності на землю по КСП «Огульчанське» серії ХР № 06-00-000660 та доданий до нього список власників земельних часток (паїв), а також на підставі ухвали суду від 08.08.2018 року інформацію з Харківського НДПІЗ щодо виготовлення бланку Сертифікату серії ХР № 029111 від 28.07.1996 року. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] позивач у справі працював механізатором в колгоспі ім. Калініна з 01.07.1992 року по 16.04.1998 року, що підтверджується фотокопією трудової книжки серії АТ-VІІІ № 4045371, виданої 05.07.1992 року, та архівним витягом Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 04.10.2017 р. за № 01-33/43. Згідно архівної довідки від 18.12.2017 р. № 01-34/23, наданої Валківською районною державною адміністрацією Харківської області рішенням зборів уповноважених членів колгоспу ім. Калініна с. Огульці (Протокол № 1 від 05.02.1993 р.) колгосп перетворений у колективне сільськогосподарське підприємство без зміни предмету діяльності і форми власності. Колективному сільськогосподарському підприємству присвоєна назва «Огульчанське». КСП «Огульчанське» є правонаступником колгоспу ім.Калініна. Рішенням загальних зборів уповноважених членів підприємства на базі КСП створене Приватне сільськогосподарське підприємство «Огульчанське» (Протокол №3 від 13.03.2000 р.), якому передане майно КСП «Огульчанське». Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-06-00-000660, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 96, на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів № 147 від 12.12.1995 року земельну ділянку площею 2965,7 га передано у колективну власність КСП «Огульчанське» для ведення сільськогосподарського виробництва. За інформацією Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області прізвище [PERSON] в [PERSON] акті на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000660 виданого КСП «Огульчанське» значиться за № 406. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Валківською районною державною адміністрацією на землі колишнього КСП «Огульчанське» на території [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області на імя [PERSON] виготовлено та зареєстровано 28.07.1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 029111. Згідно листа Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 31-20-0.23,142-771/121-17 від 26.09.2017 року сертифікат на імя [PERSON] відсутній, про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), державний акт на імя [PERSON] відсутній. Із відповіді Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 01.11.2017 р. № 01-44/2442 на заяву позивача про видачу Сертифікату на право на земельну частку (пай), повідомлено про відсутність бланків Сертифікатів та роз'яснено право звернення до суду з відповідним позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай). Відповідно до довідки Міжрайонного управління в Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру Харківської області від 07.12.2017 р. № 31-20-0.23,141-1073/121-17 вартість земельної частки (паю) по КСП «Огульчанське» розміром 6,37 умовних кадастрових гектарів станом на 01.01.2017 р. становить 82 944,15 грн. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Процес приватизації землі в Україні розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі. Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Крім того, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в п.1 ст.1 Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Європейський суд з прав людини в своїх рішення, а саме: «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством. За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. З огляду на викладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], як член КСП на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-06-00-000660, має право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Огульчанське» [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області відповідно до Сертифікату серії ХР № 029111, що зареєстрований та виготовлений в передбаченому законом порядку, дані про його скасування відсутні. Твердження представника [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] про відсутність [PERSON] в уточненому списку членів КСП, доданому до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-06-00-000660 та списку не витребуваних сертифікатів, не впливає на належність права на земельну частку (пай) [PERSON], яке зареєстроване в передбаченому законом порядку та не порушує нічиїх прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved