Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

22 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що з 02 жовтня 1999 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя припинили шлюбні відносини у червні 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, через що виникали сварки. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач до судового засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації м.\~Запоріжжя, актовий запис №\~247 (а.с.\~6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №\~099303, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації м.\~Запоріжжя. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року. З вказаного часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, втрата почуттів любові і поваги один до одного. За час окремого проживання жоден з подружжя не здійснив дій щодо збереження сімї. Більш того, кожен з них заявив про необхідність розірвання шлюбу та небажання його збереження. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення. Сторони у справі не заявили про наявність спору про поділ спільного майна подружжя або визначення місця проживання дитини. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Гріщенко». Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому згідно з положеннями ст.\~88\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved