Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

23.03.2021 р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визначення часток померлих зі спільного сумісного майна. В обґрунтуванні позову вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом Управління житлово-комунального господарства міського виконавчого комітету №980 від 10.05.1994 р., зазначена квартира зареєстрована на власників в КП «Криворізьке БТІ». Вона, як спадкоємець за заповітом [PERSON] , померлого [INFO] в установлений термін звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини, після смерті чоловіка, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки на частину квартири не виділені частки у спільному майні. На теперішній час власники даної квартири померли. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому просить визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 11.02.2021 р., та справу було призначено до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав 14.04.2021 року (а.с.18). та у встановлений в ухвалі строк відповідачем надано відзив на позов від 22.04.2021 р. (а.с.19-21) в якому підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 10.05.1994 року квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Тернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29.08.2020 р. [PERSON] помер [INFO] , актовий запис 1026 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Тернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 21.07.2012 р. [PERSON] померла [INFO] , актовий запис 897 (а.с.8). Згідно із заповітом посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. 22.05.2020 р., зареєстрований в реєстрі за №368, [PERSON] заповідав належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с.9). Відповідно до листа приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Биканової І.М. від 11.03.2021 р. №104/02-14 про відмову у видачі свідоцтва про право власності за заявою [PERSON] з підстав невизначеності часток померлих у праві спільної сумісної власності (а.с.11). Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше, осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1, 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування , у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. У свою чергу, позивач заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру посилаються на рівність часток. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вищезазначених норм законодавства про рівність часток, обставину щодо відсутності будь-яких домовленостей щодо зміни розміру часток між співвласниками, а також те, що визнання позову відповідачами не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved