Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

22 травня 2017 року [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. Вона разом із своїм колишнім чоловіком [PERSON], [INFO], постійно проживали у м. Донецьку. Після розірвання шлюбу вона разом із їх спільною дитиною мешкала у Центрально-Міському районі м. Макіївки, а після початку АТО тимчасово зареєструвалась у м. Лиман Донецької області. 27 червня 2016 року за місцем свого постійного проживання у [INFO], її колишній чоловік помер. Причиною смерті [PERSON] стало отруєння невстановленою речовиною, про що мається лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання вона звернулась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть колишнього чоловіка та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті колишнього чоловіка та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON], який народився 11 квітня 1984 року у м. Донецьку, визнавши датою його смерті 27 червня 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Донецьк. У судовому засіданні заявниця [PERSON] просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 27 червня 2016 року за місцем свого постійного проживання у [INFO], помер громадянин України [PERSON], [INFO]. Причиною смерті [PERSON] стало отруєння невстановленою речовиною, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 1958 від 28.06.2016 року і довідка про причину смерті, видані Бюро СМЕ м. Донецька, а також свідоцтво про смерть № 032747 від 28.06.2106 року, тобто відвідними органами на тимчасово окупованій території (а.с.12-14). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця поховала колишнього чоловіка на кладовищі Мушкетово у м. Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про поховання від 29.06.2106 року, договором-замовленням про організацію та проведення поховання №502/67 від 28.06.2016 року, виданого КП «Ритуальна служба» м. Донецька з актом приймання-передачі виконаних робіт, та фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, імя та по-батькові похованого «Славний Владислав Георгійович», а також дати народження та смерті: «11.04.198428.06.2016 р.р.» (а.с. 15-18). Заявниця є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті колишнього чоловіка та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Вона зверталась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть чоловіка та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, заявниці було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 22.05.2017 року №15.18-60-1245 (а.с. 19). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті колишнього чоловіка та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~[PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved