Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

22.05.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав. В позові зазначено, що в період з січня 2014 року по квітень 2016 року [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Батьком дитини записано [PERSON] . Дитина постійно проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні. З початку 2016 року сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин з квітня 2016 року. З ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло душевних страждань [PERSON] . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24.10.2017 року по справі №234/793/17, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів прибутку [PERSON] , але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Станом на 01.03.2020 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 10039 гри. Як зазначила [PERSON] , з квітня 2016 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] , ніяким чином не спілкується з ним, не піклується про його фізичний ідуховний розвиток, ухиляється від сплати аліментів, не займається медичним оглядом та лікуванням та діє виключно в супереч інтересам свого сина. Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по відношенню до своєї дитини, чим завдає своєму сину психічного дискомфорту. [PERSON] зауважила, що вона не забороняла відповідачу спілкуватися з дитиною. Позивач вимагає позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні в режимі відеоконференції [PERSON] позов підтримала та пояснила, що [PERSON] не спілкується з дитиною, не надає матеріального забезпечення, не цікавиться життям дитини та не приймає участі у її вихованні. [PERSON] не надає дозволу, щоб вона зареєструвала дитину за адресою її місця проживання: [ADDRESS] . При цьому відповідач навіть ухиляється від сплати аліментів. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що він бажає приймати участь у вихованні свого сина. Зі слів відповідача, [PERSON] не давала можливості спілкуватись з дитиною, не відповідала на повідомлення, а також будь-яких прохань про надання дозволу на реєстрацію дитини чи надання інших дозволів від останньої до нього не надходило. Крім того, останнім часом у зв`язку з втратою роботи у нього виникли труднощі зі сплати аліментів, проте заборгованість, яка виникла, він планує погасити. Відповідач зазначив, що не бачив дитину 4 роки. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, проте надала заяву, в якій прохала розгляд справи проводити без її участі. Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області.(а.с.8) Як зазначила позивач, шлюб між сторонами укладений не був. Позивач обґрунтовує вимоги, тим, що батько дитини не бере участі у її житті, не цікавиться її здоров`ям, успіхами, морально та матеріально не підтримує, не займається її вихованням. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, окрім іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За суттю вищезазначеної норми, питання про позбавлення батьківських прав матері або батька дитини, може бути вирішене лише у разі свідомого невиконання ними своїх обов`язків з виховання та утримання дітей. На підтвердження ухилення від виконання [PERSON] обов`язків по вихованню та утриманню дитини, сторона позивача надала виконавчий лист виданого 24.10.2017 року Краматорським міським судом Донецької області №234/793/17-ц, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів прибутку [PERSON] , але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] .(а.с.10) Крім того, згідно довідки виданої Краматорським дошкільним навчальним закладом №60 «Журавлик» Краматорської міської ради Донецької області №42 від 12.05.2020 року, [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, [PERSON] , [INFO] . Батько не приводить дитину у дитячий садок і не забирає її, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вихователем, не цікавиться вихованням дитини. Вихованням та утриманням дитини займається його мати та дідусь [PERSON] (а.с.11) Згідно наданого розрахунку заборгованості по аліментам відповідач частково здійснював погашення та станом на 29.02.2020 року заборгованість складає 11 937,52 грн. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 204/1199/16-ц (провадження № 61-170св17) зроблено висновок, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. За клопотанням сторони позивача в судовому засіданні було допитано в якості свідків батька [PERSON] - [PERSON] та подругу позивача - [PERSON] , які пояснили, що їм особисто відомо, що [PERSON] протягом тривалого часу не надає матеріальної допомоги та не виховує власну дитину. Суд критично ставиться до таких пояснень, оскільки свідок [PERSON] - є батьком позивача, а [PERSON] - є подругою. З пояснень батька витікає, що він вкрай негативно ставиться до батька свого онука. Пояснення свідків не підтверджують зазначені позивачем обставини про негативний вплив відповідача на права дитини та винну поведінку батька, обумовлену неспроможністю та небажанням виконувати батьківські обов`язки. На електронну адресу суду 21.09.2020 року органом опіки та піклування Краматорської міської ради, на виконання ухвали суду, було надано висновок від 18.09.2020 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських відносно малолітнього, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту висновку, [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON] , [INFO] , а батько дитини не виконує батьківські обов`язки, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та від надання матеріальної допомоги ухиляється. Орган опіки та піклування у даному висновку зазначив, що [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання сина, що обумовлює доцільність позбавлення його батьківських прав. При складанні даного висновку, органом опіки та піклування були взяті до уваги лише пояснення позивача [PERSON] та надані нею документи. Проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини від 17.09.2020 року (протокол №13) без врахування позиції батька дитини, що порушує принцип рівності прав громадян, оскільки він не мав можливості бути присутнім під час засідання, надавати свої пояснення та заперечення на твердження особи, що ініціює питання про позбавлення його батьківських прав. Отже, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав не може бути прийнятим судом до уваги. Одним з аргументів на користь позовних вимог [PERSON] вказує, що відповідач не надає дозволу на реєстрацію дитини за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] , що в свою чергу порушує права дитини. В судовому засіданні відповідач не заперечив проти реєстрації місця мешкання дитини на розсуд позивача та пояснив, що [PERSON] уникає спілкування з ним та з такими проханнями жодного разу не зверталась. Водночас, позивач не надала будь-яких відомостей про те, що вона зверталась до [PERSON] щодо отримання вказаного дозволу. Крім того, судом досліджено рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24.10.2017 року, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав залишено без задоволення.(а.с.36-39) В період з дня набрання законної сили цим рішенням до подання позову, що розглядається в даному провадженні, будь-яких інших відомостей, що не були б предметом розгляду Краматорського міського суду Донецької області, аніж відсутність спілкування та виховання з боку батька, - стороною позивача не надано. Водночас, в судовому засіданні відповідач заявив, що попри віддаленість місця мешкання дитини, він має бажання приймати участь у її вихованні та забезпеченні. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, параграф 58). У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В судове засідання стороною позивача не надано відомостей про те, що відповідач має негативну репутацію, своєю поведінкою надає дитині поганий приклад або має низькі моральні якості. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 вказано, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише у разі наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, яка прийнята резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Безсумнівних доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками позивачем суду не надано. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також враховуючи відносини, що склалися між батьками дитини, які не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки, в задоволенні вимог відмовлено, згідно положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed