Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

24.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що з 16.06.2012 року по теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу мають спільну дитину, а саме - [PERSON], [INFO]. Дитина повністю перебуває на утриманні позивача та проживає разом з позивачем. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини тощо, відповідач не має, стягнення за виконавчими документами з нього не справляється. Позивачка самостійними зусиллями та коштами забезпечує дитину одягом, продуктами харчування, придбає необхідні речі та забезпечує інші потреби сина. 25.03.2015 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву в якій просила стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення нею повноліття. Просила справу розглянути за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заперечення, в яких зазначив, що аліменти на утримання дитини в розмірі 170 грн. щомісяця, будуть достатніми та справедливими. Посилається на те, що до складу його сім'ї відносяться: [PERSON] - рідна матір, [PERSON] - рідний батько, [PERSON] - молодший брат 1996 року народження. Вказує, що матір не працює, батька призвали на військову службу по мобілізації 13.03.2015 року в зону АТО, молодший брат також ніде не працює. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 червня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 08. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.11.2012 року. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], дитина проживає з матір'ю та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей. Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, аліментів нікому не сплачує, інших дітей та непрацездатних осіб немає. Суд критично оцінює доводи відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 170 гривень щомісячно, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він отримує нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі тощо. Підстав для визначення аліментів в твердій грошовій сумі не має. Суд також не бере до уваги доводи відповідача про те, що його матір не працює, батька призвали на військову службу в зону АТО, оскільки відповідачем не надано доказів того, що його батьки є непрацездатними особами. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає їх розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є необхідним та достатнім розміром аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved