Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

24.01.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2006р. Вказує, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають із нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає жодних коштів на утримання дітей, не займається їх вихованням, добровільно утримувати дітей відмовляється. Стверджує, що їй не відоме місце праці відповідача, однак враховуючи те, що останній має мінливий, нерегулярний дохід, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 гривень щомісячно до їх повноліття. Вимоги підтримано позивачкою в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з'явився, а надіслав на адресу суду заперечення проти позову, в яких покликається на те, що не розуміє з яких підстав він має сплачувати аліменти на дітей, оскільки вони з дружиною знаходяться у цивільному шлюбі, а не розведені, а також покликається на те, що у нього є сумніви, що це його діти та просить призначити по справі «експертизу ДНК обох дітей». Заслухавши пояснення позивачки та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 жовтня 2006 року у Раденицькій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №12. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, копіями свідоцтв про народження дітей; копією свідоцтва про шлюб між сторонами; довідкою про склад сім'ї позивачки. Підлягають спростуванню покликання відповідача про те, що він не являється батьком малолітніх дітей, оскільки такі спростовуються свідоцтвами про народження дітей та листом -відповіддю з відділу ДРАЦС реєстраційної служби Мостиського РУЮ від 06.03.2014р., відповідно до яких запис про батька дитини зроблений відповідно до ст.133 СК України, якою передбачено запис подружжя батьками дитини. Крім того, перебування сторін у шлюбі, відповідно до Сімейного кодексу України не є перешкодою для пред'явлення позивачкою позову про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін - дочки [PERSON] і сина [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який на даний час перебуває у місцях позбавлення волі, і те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - в розмірі по 150 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді сплати судового збору. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а також ч.3 ст.184 СК України, відповідно до якої якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу [PERSON], що у відповідності до частин 1, 2 статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Тобто, якщо судом буде встановлено, що [PERSON] являється батьком малолітніх дітей, останній має право звернутися до суду із позовною заявою про припинення стягнення аліментів на утримання дітей. З огляду на те, що предметом розгляду справи є стягнення аліментів на утримання дітей і відповідачем не було пред'явлено зустрічного позову про оспорення батьківства, то ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, відмовлено у клопотанні відповідача про призначення «експертизи ДНК обох дітей». На підставі викладеного,

Outcome: partial