Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

24.01.2020 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка навчається у виші, що тягне за собою необхідність витрат на навчання, одяг, підручники, однак її коштів для цього недостатньо, а відповідач у справі необхідних коштів на її утримання не надає, тому покликаючись на ст. 199 СК України просить позов задовольнити. 03.03.2020 р. відповідач подав відзив, у якому позов визнав частково. Вказав, що його єдиним джерелом доходу є пенсія. У зв`язку з похилим віком потребує витрат на лікування, проте допомоги від дочки не отримує. Зазначив, що остання навчається на заочній формі, проте не має наміру працевлаштуватися. Вказав на те, що оплачував її навчання у 2018 р., однак невдовзі після того дочку відрахували. У підсумку вказав про свою згоду сплачувати аліменти у розмірі 500,00 грн. 06.03.2020 р. позивач подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що не може працевлаштуватися у зв`язку з лікуванням. Перебуває на утриманні матері, оскільки відповідач коштів не надає. 10.03.2020 р. відповідач подав заперечення, у якому заперечив аргументи й доводи відповідачки. Вважає, що остання має можливість працювати. Ухвалою від 13.02.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 13.03.2020 р. на 15:00 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідач є батьком позивачки, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки від 21.10.2019 р. № 637, позивачка є студенткою першого курсу заочної форми навчання у НУ «Львівська політехніка», передбачений термін закінчення навчання червень 2023 р. За правилами ст. 199, ст. 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дочки відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання у виші. Згідно наявних доказів, такий обов`язок відповідач належно не виконує, попри те, що може й здатний утримувати дочку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими. Поряд з цим, заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає необґрунтованим. Відтак суд приходить до висновку, що достатнім буде розмір аліментів у виді 1/6 частини щомісячного доходу відповідача на час навчання позивачки. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved