Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

22.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належала земельна ділянка, розміром 4,59га на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на прав власності на землю серія ЯЕ № 701036, виданого Волноваською райдержадміністрацією Волноваського району Донецької області від 14.12.2007р. на підставі розпорядження Волноваської райдержадміністрації від 10.12.2007р. № 1026, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010715000021, кадастровий номер 1421584800:04:0000:0366. У грудні 2007р. до неї звернувся працівник відповідача з пропозицією укласти договір про передачу права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільною відмовою від нього власника земельної ділянки. Її було завірено, що договір тимчасовий і при цьому вона буде також користуватися землею, а договір укладається у службових цілях тільки формально. Вона дала згоду і 14.01.2008р. між нею та відповідачем було укладено договір про передачу права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільною відмовою від нього власника земельної ділянки. Вона продовжувала користуватися землею, але згодом зрозуміла, що земля їй не належить, що вона зробила помилку уклавши договір, тому просить суд визнати недійсною угоду та визнати за нею право власності на землю. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. З цього слідує, що при вирішенні позову про визнання недійсним договору дарування, суди повинні виходити із відповідних норм Цивільного Кодексу України, якими регулюється вчинення саме цього виду договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної належала земельна ділянка, розміром 4.59га на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на прав власності на землю серія ЯЕ № 701036, виданого Волноваською райдержадміністрацією Волноваського району Донецької області від 14.12.2007р. на підставі розпорядження Волноваської райдержадміністрації від 10.12.2007р. № 1026, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010715000021, кадастровий номер 1421584800:04:0000:0366. 14.01.2008р. між [PERSON] та Новоандріївською сільською радою Волноваського району Донецької області було укладено договір про передачу права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільною відмовою від нього власника земельної ділянки. При укладанні договору позивача було завірено, що він тимчасовий і при цьому вона буде також користуватися землею. Протягом усього часу позивач продовжувала користуватися землею, але згодом зрозуміла, що земля їй не належить, що вона зробила помилку уклавши договір. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що варто визнати договір про передачу права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільною відмовою від нього власника земельної ділянки - недійсним. Тому варто визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, розміром 4,44га та 0,15га на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного і

Outcome: approved