Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

21 червня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 154607,24 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач порушив умови кредитного договору №ACIPRX27350092, укладеного 17 вересня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем, відповідно до якого, останньому надано кредит в сумі 5989,81 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 20 березня 2014 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшла вказана цивільна справа, яка передана на розгляд Центральним районним судом міста Миколаєва в порядку статті 116 ЦПК України. Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченка С.М. від 24 березня 2014 року цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту прийнята до провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності, повідомив про те, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі статті 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ACIPRX27350092, у вигляді заяви відповідача про надання кредиту в сумі 5989,82 грн. та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка «Стандарт»), з якими відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до заяви позивач надав відповідачу кредит у сумі 5989,82 грн. на строк 12 місяців з 17 вересня 2008 року по 17 вересня 2009 року включно із сплатою за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 960,00 грн. та щомісячним платежем у сумі 613,52 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка «Стандарт»), з якими відповідач ознайомився та погодився (а.с. 5-12). В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку заборгованості станом на 29 травня 2013 року, становить 154607,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5989,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 410,07 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 970,32 грн., пеня та за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 139398,59 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 7338,44 грн. (а.с.13). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини 1 статті 546, статей 549, 611 ЦК України виконання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. На підставі частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На думку суду, зазначений позивачем розмір пені значно перевищує розмір збитків, а тому вважає за можливе зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором з 139398,59 грн. до 6000,00 грн., що відповідає загальним принципам цивільного права, зокрема принципам розумності та справедливості. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial