Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

21 червня 2019 року адвокат Ломака Ю.М., що діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом. Вимоги мотивовані тим, що [INFO] в смт. Улянівка Білопільського району Сумської області помер [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 3,2194 га та 0,2758 га, розташованих на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області. Право приватної власності [PERSON] на зазначені земельні ділянки посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області від 18 лютого 2002 року, який зареєстровано за № 537. За життя спадкодавець склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області 20 червня 2006 року за № 619, яким все своє майно заповів [PERSON] . На момент смерті спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка успадкувала обов`язкову частку у спадщині тобто Ѕ частку земельних ділянок загальною площею 3,2194 га та 0,2758 га на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, що належали спадкодавцю та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2008 року за № 2170. З метою реєстрації права власності [PERSON] на земельні ділянки, отримані у спадщину, був здійснений поділ вказаних земельних ділянок, що належали спадкодавцю. В результаті поділу земельних ділянок площею 3,2194 га та 0,2758 га сформовано чотири земельні ділянки, а саме: -площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] ; -площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] ; -площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] ; -площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки: площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] . Право власності на земельні ділянки площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] належать спадкодавцю. Маючи намір прийняти спадщину за заповітом, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки земельних ділянок, які увійшли до спадкової маси спадкодавця. Однак, приватний нотаріус Білопільського районного округу Бойко О.І. постановою від 24 липня2017 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постанова мотивована тим, що площа земельних ділянок, зазначена у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку складає 3,2194 га та 0,2758 га. А оскільки відомості щодо об`єкта спадкового майна, які містить правовстановлюючий документ - державний \~ \~ \~ \~акт на право приватної власності, не співпадають з відомостями, що містить державний земельний кадастр, видача свідоцтва на право на спадщину за заповітом є неможливою. Враховуючи відмову нотаріуса щодо права позивача на земельні ділянки, які є об`єктом спадкування після смерті спадкодавця, [PERSON] позбавлений можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на захист права власності. Посилаючись на викладені вище обставини, адвокат, який діє в інтересах позивача просить визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на Ѕ частину земельних ділянок загальною площею 3,2194 га та 0,2758 га, а саме: -площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] ; -площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, посвідчених Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18 лютого 2002 року, виданого на ім`я померлого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 лютого 2002 року за № 45, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 537. 24 червня 2019 року суддею постановлено ухвалу про залишення позову без руху (а. с. 23-24). 10 липня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом (а. с. 43-44). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Ломака Ю.М. надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та просить розглянути справу у його відсутність (а. с. ). Представник відповідача Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області в підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позовну заяву, яким повідомлено суд про відсутність у відповідача заперечень щодо наведених позивачем обставин, правових підстав позову та позовних вимог. Просять здійснити розгляд справи без участі представника селищної ради (а. с. 74-75). Третя особа\~-\~приватний нотаріус\~Білопільського районного\~нотаріального округу\~Бойко О.І.\~у підготовче засідання також не з`явилась. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 56 ). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~13,\~ч.\~1\~ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом, суд враховує наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу\~ч.\~1\~ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 цього ж кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (ч. 1 ст. 1241 ЦК України). Спадкування за законом здійснюється за умови, якщо воно не замінено заповітом, а спадкодавці за заповітом, у свою чергу, усувають від спадкування спадкоємців за законом, за винятком спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). В силу ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в смт. Улянівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Згідно із копією заповіту, посвідченого 20 червня 2006 року державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 619, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] , тобто позивачу по справі (а. с. 8). Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданим 18 лютого 2002 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 лютого 2002 року за № 45, посвідчено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 3,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 537 (а. с. 11). Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області Бойко О.І. від 03 жовтня 2008 року посвідчено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , яка складається із Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 3,50 га, з них: 3,22 га ріллі та 0,28 га кормових угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Улянівської селищної ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 18 лютого 2002 року Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області та зареєстрованого за № 537 (а. с. 12). З метою реєстрації права власності [PERSON] на земельні ділянки, отримані у спадщину, був здійснений поділ вказаних земельних ділянок, що належали спадкодавцю [PERSON] В результаті поділу земельних ділянок площею 3,2194 га та 0,2758 га сформовано чотири земельні ділянки, а саме: -площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] - належна [PERSON] ; -площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] , що належить [PERSON] ; -площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] , яка належить [PERSON] ; -площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] , належна [PERSON] , що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а. с. 16-19). Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10 липня 2019 року земельна ділянка площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] належать на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] (а. с. 14-15) Згідно звіту про оцінку майна земельних ділянок площею 3,2194 га та 0,2758 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області станом на 18 липня 2017 року оціночна вартість об`єкта оцінки становить 19\~690 грн. (а. с. 30-42). У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданої приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. від 24 липня 2017 року вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованих на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, не вдається можливим у зв`язку з тим, що площа земельних ділянок, вказаних у державному акті не відповідає площі земельних ділянок зазначених у Витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 13). Згідно із п. 24 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Із витребуваної копії спадкової справи № 232/2008 вбачається, що після [PERSON] , який помер [INFO] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] . Спадщина, на яку видані ці свідоцтва складається із: -Ѕ частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2008 року, видане державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області, зареєстроване в реєстрі за № 2166); -ј частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2008 року, видане державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області, зареєстроване в реєстрі за № 2168); -Ѕ частки земельної ділянки загальною площею 3,50 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Улянівської селищної ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 18 лютого 2002 року Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області та зареєстрованого за № 537 ( а.с. 57-72). Крім того, у вказаній спадковій справі мається письмова заява [PERSON] , у якій зазначено, що спадкове майно, яке залишилось після [PERSON] , він як спадкоємець за заповітом має намір прийняти (а. с. 60 зворотна сторона). На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач,\~як спадкоємець\~за заповітом,\~позбавлений можливості\~отримати у\~нотаріальній конторі\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом і\~вільно розпоряджатися\~спадковим майном у зв`язку\~з тим,\~що відомості щодо об`єкта спадкового майна, які містить правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності, не співпадає з відомостями, що містить державний земельний кадастр. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельні ділянки площею 1,6097 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,1379 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, посвідчених Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18 лютого 2002 року, виданого на ім`я померлого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 лютого 2002 року за № 45, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 537. На підставі викладеного,

Outcome: approved