Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

24.01.2019 року МТСБУ звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрати понесені з регламентною виплатою у сумі 24042,20 гривень та сплачений судовий збір, мотивуючи позовні вимоги тим, що з вини [PERSON] 28.01.2017 року сталася дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Daewoo» р/н [NUMBER] , який належить потерпілій особі [PERSON] , керував яким [PERSON] , отримав механічні ушкодження. Оскільки на час скоєння ДТП цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована з заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування до МТСБУ, звернувся [PERSON] .. На підставі висновку №5891 від 26.03.2017 року ринкова вартість матеріального збитку внаслідок ДТП автомобіля марки «Daewoo» р/н [NUMBER] становить 29546,00 гривень. 14.05.2018 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 24042,20 гривень на користь власника пошкодженого автомобіля марки «Daewoo» р/н [NUMBER] , з яких 22824,20 гривень ( різниця вартості КТЗ до та після ДТП) за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу, 1200,00 гривень витрати на проведення експертизи), про свідчить платіжне доручення №1260243 від 05.10.2017 р., що стало підставою для звернення до суду з регресним позовом про стягнення з [PERSON] грошової суми сплаченої позивачем в рахунок страхового відшкодування у сумі 24042,20 гривень. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.02.2019 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача МТСБУ у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 28.01.2017 року о 23.30 год. У м.Одесі на перехресті вулиць Костанді, та 5-ї лінії біля будинку №130 водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault» р/н [NUMBER] на перехресті рівнозначних доріг, не надав переваги у русі автомобілю марки «Daewoo» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який наближався з правої сторони в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.16.12 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.. 124 КУпАП. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена Постановою Київського районного суду м. Одеси від 03.03.2017 року Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «а» п. 41.1ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу «Renault» р/н [NUMBER] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19.04.2017 року позивачем було отримано заяву на виплату страхового відшкодування від постраждалої особи [PERSON] / а.с. 8 зворот/. На підставі звіту №5891 від 26.03.2017 року ринкова вартість матеріального збитку внаслідок ДТП автомобіля марки «Daewoo» р/н [NUMBER] становить 29546,00 гривень. Згідно з розрахунком вартості КТЗ пошкодженого автомобіля визначено розмір матеріального збитку- 29546,00 гривень, втрату товарної цінності - 0,00 гривень, ринкову вартість КТЗ до ДТП -29546,00 гривень, вартість відновлювального ремонту КТЗ - 76697,65 гривень, вартість КТЗ в пошкодженому стані - 6703,80 гривень, різниця вартості КТЗ до та після ДТП- 22842,20 гривень, - розмір регламентної виплати - 22842,20 гривень. Відповідно до Наказу від 04.10.2017 року №9045 наказано фінансовому управлінню сплатити на рахунок Шадріну Артему Геннадійовичу 24042,00 гривень за шкоду завдану в результаті ДТП. Позивачем було виплачено власнику автомобіля «Daewoo» р/н [NUMBER] суму відшкодування завданого внаслідок ДТП в розмірі 24042,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1260243 від 06.10.2017 року ( а.с. 16 зворот). Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Тому, відповідно дост.1191 ЦК України та п.38.2.1ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. Виходячи із ст.49 ЦПК України, в якої зазначено, що право відмови від позову належить безпосередньо позивачу, а відповідач має право тільки визнати позов повністю або частково, вважає за необхідне ухвалити рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в загальному розмірі 24042,00 грн. визнати обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1921,00 гривень також підлягають задоволенню.

Outcome: approved