Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

22 січня 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 14 листопада 2013 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 14 листопада 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 9919/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит на придбання товару в розмірі 4000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем не було проведено жодного платежу. Залишок по кредиту склав 4000 грн. У зв'язку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобов'язань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 12 січня 2015 року складає 6204,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4000 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 2204,80 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 6204,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., а всього - 6448,40 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту № 9919/13-Ф2 від 14 листопада 2013 року станом на 24 лютого 2015 року в розмірі 6428,40 грн., яка складається із заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 4000 грн., нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту у розмірі 2428,40 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 14 листопада 2013 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 14 листопада 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 9919/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит на оплату послуг у розмірі 4000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем не було проведено жодного платежу. Залишок по кредиту склав 4000 грн. Станом на 24 лютого 2015 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 6428,40 грн., яка складається із заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 4000 грн., нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту у розмірі 2428,40 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved