Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

22.11.2018 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеській області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком та бабусею, які проживають окремо від неї, уточнивши 29 березня 2019 року п.3 прохальної частини позовних вимог, просять суд: зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди щодо їх участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, визначити спосіб їх участі у вихованні та спілкуванні з сином та онуком [PERSON] наступним чином: кожну першу та третю суботу місяця з 11-00 год. до 18-00 год., кожну другу та третю неділю місяця з 11-00 год. до 18-00 год., встановити, що кожного літа, коли дошкільний заклад не працює, син буде проживати з батьком на протязі тижня підряд, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та послуг адвоката. Свої вимоги обгрунтовують тим, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 10.07.2017 року було розірвано. Вказує, що від шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають малолітню дитину -сина [PERSON] , [INFO] . Позивачі у своєму позові зазначають, що син мешкає разом з матір`ю. Разом з тим, стверджують, що незважаючи на те, що батько дитини добросовісно виконує свої обов`язки по утриманню дитини, та борг по аліментам у нього відсутній, відповідач чинить перешкоди батьку та бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною. За вказаних вище підстав вони і звернулись до суду з даним позовом. 23 листопада 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду, суддя Шевчук Ю.В. провадження по справі було відкрито та вона призначена до підготовчого судового розгляду. /л.с. 20/ 08 жовтня 2019 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду заява адвоката в інтересах відповідача про відвід судді була задоволена та матеріали цивільної справи передані до канцелярії суду для подальшого розподілу. /л.с. 114-115/ Відповідно до розпорядження № 723 від 09 жовтня 2019 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи, справа передана на розгляд судді Прийомової О.Ю. /л.с. 116-117/ 11 жовтня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду вказана справа прийнята до провадження судді та призначений її підготовчий розгляд. /л.с. 118/ 10 березня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по псраві було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові. Пре6дставник відповідача з позовними вимогами погодилася частково, не заперечує щодо спілкування батька з дитиною, однак наполягає, що тільки у присутності матері, оскільки дитина хворіє. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник третьої особи надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутність, наданий висновок підтримує. Зі згоди представника позивачів та представника відповідача, суд розглядає справу за відсутність представника третьоої особи, відповідно наданої заяви. Вислухавши вступне слово представника позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2014 року, від якого у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] /свідоцтво про народження серії [NUMBER] /. /л.с. 11/ Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2017 року по справі № 495/3164/17, шлюб, зареєстрований 18.07.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 261, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. /л.с. 14/ Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2017 року по справі № 495/3419/17, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 11.05.2017 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] . /л.с. 15-16/ У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 19.10.2018 року, заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 30.09.2018 року - відсутня. Позивачі /батько та бабуся малолітнього [PERSON] / вказують, що дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю. Разом з тим вказують, що мати дитини [PERSON] перешкоджає батьку та бабусі у вихованні та спілкуванні з [PERSON] , [INFO] . Однак, вони розуміючи свій обов`язок приймати участь у вихованні дитини, мають бажання та можливості спілкуватись з дитиною. Згідно Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачу [PERSON] на праві власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідно до статті 19 СК України , при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Задля повного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайнного суду Одеської області від 23.11.2018 року, витребувано у органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області висновок щодо участі у вихованні та вільного спілкування [PERSON] , [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновку № 02/15-29-4021/2223 від 09.09.2019 року виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради як органу опіки та піклування про порядок спілкування [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] та визначення способу участі у його вихованні, доцільно встановити порядок спілкування [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , а саме: надати можливість [PERSON] зустрічатись з сином [PERSON] , [INFO] , кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 год до 18-00 год та кожної другої та третьої неділі місяця з 11-00 год до 18-00 год без присутності матері на своїй житловій площі та у місцях дитячих розваг з дотриманням режимних моментів. Рекомендовано [PERSON] та [PERSON] взаємно інформувати про стан здоров`я [PERSON]. Попереджено [PERSON] та [PERSON] про недопустимість підбурювання [PERSON] проти кожного з них. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З наданих позивачем до матеріалів справи доказів неможливо достовірно дослідити перешкоджання [PERSON] у здійсненні участі у вихованні та спілкуванні дитиною батьком та бабусею, що вказує про необґрунтованість позову у частині необхідності зобов`язання відповідача в усуненні перешкод позивачам щдо участі у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім. Разом з тим, у відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Згідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобовязаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Також відповідно до ст. ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що спілкування позивача з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. У відповідності до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Враховуючи принцип гармонічного розвитку дитини з урахуванням повноправної участі у вихованні дитини не лише обома батьками, а визначення нормами чинного законодавства права на участь у вихованні дитини зокрема і бабусею, прийнявши до уваги відсутність доказів суперечності прав та інтересів дитини у разі зустрічей та спілкування з бабусею, суд вважає за можливе визначити участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім позивачами по справі, які є його батьком та бабусею. Разом з тим, суд враховує висновок виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради як органу опіки та піклування про порядок спілкування [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] та визначення способу участі у його вихованні, та вважає доцільним встановити порядок спілкування [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] з онуком [PERSON] , [INFO] настуиним чином: надати можливість [PERSON] , [PERSON] зустрічатись з [PERSON] , [INFO] , кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 год до 18-00 год та кожної другої та третьої неділі місяця з 11-00 год до 18-00 год без присутності матері на їх житловій площі та у місцях дитячих розваг з дотриманням режимних моментів. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взаємно інформувати про стан здоров`я малолітнього [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не допускати підбурювання малолітнього проти кожного з них. Вимоги позивача, що заявлені у прохальній частині позову частково виходять за межі досліджених під час розгляду органу опіки та піклування відносин з участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, дещо збільшені в обсягу побачень батька з дитиною /щодо літніх канікул/, та неповною мірою відповідають Висновку № 02/15-29-4021/2223 від 09.09.2019 року. Позивачами не доведено того факту, чому саме в такому обсязі вони вважають за необхідне приймати участь у вихованні та спілкуванні з сином під час літніх канікул, з яких міркувань стосовно відповідності інтересам дитини вони виходять, чи буде зумовлювати такі побачення у визначеній періодичності повному і гармонійному розвитку дитини. Таким чином, у зв`язку із тим, що позивачами не доведено, що обсяг визначеної ним у прохальній частині участі батька та бабусі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] повним чином буде відповідати інтересам дитини, в той час як у Висновку № 02/15-29-4021/2223 від 09.09.2019 року досліджувалось дане питання, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме вважає доцільним встановити порядок спілкування [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] з онуком [PERSON] , [INFO] настуиним чином: надати можливість [PERSON] , [PERSON] зустрічатись з [PERSON] , [INFO] , кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 год до 18-00 год та кожної другої та третьої неділі місяця з 11-00 год до 18-00 год без присутності матері на їх житловій площі та у місцях дитячих розваг з дотриманням режимних моментів. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взаємно інформувати про стан здоров`я малолітнього [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не допускати підбурювання малолітнього проти кожного з них. Стосовно судових витрат та витрат на правову допомогу слід вказати про наступне. Відповдно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вищенавеної норми передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, матріали справи не містят детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. З матеріалів справи взагалі не вбачаєтся укладання сторонами договору про надання правничої допомоги, наявний лише ордер, що недостатньо для можливості відшкодування витрат, понесений на правову допомогу за рахунок опонента. За таких обставин, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу. Згідно квитанції про сплату судового збору №ПН 2724 від 13.11.2018 року, позивач за подання позову сплатив 705 грн, згодом доплачено згідно квитанції № ПН 1497 від 27.11.2019 року судовий збір у розмірі 705 грн, а тому у зв`язку з наданим підтвердженням понесення витрат, та частковим задоволенням позову, слід стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір пропорційно розміру задоволення позовних вимог у сумі 705 грн.

Outcome: partial