Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

22 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати за нею - позивачкою- право власності на 23 частини садового будинку літ.»А» і на 23 частини земельної ділянки площею 0,0104 га по [ADDRESS] як на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO], посилаючись на відсутність можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса. Крім того, позивачка вимагає стягнути з [PERSON] на її - [PERSON]- користь витрати на поховання спадкодавця [PERSON] в розмірі 1910,06 грн. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] позов визнала частково і надала зустрічний позов про визнання за нею - [PERSON] - право власності на 23 частини садового будинку літ.»А» і на 23 частини земельної ділянки площею 0,0104 га по [ADDRESS] як на спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON]. [PERSON] до суду не з»явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [INFO] помер [PERSON] - актовий запис про смерть №11533 вчинений 4 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на садовий будинок літ.»А» загальною площею 80,9 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0104 га в [ADDRESS], що належали [PERSON] на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу від 31 травня 2001 року. Спадкоємцями за законом першої черги до майна [PERSON] є дочка [PERSON], дружина [PERSON] і батько [PERSON] Частки спадкоємців у спадщині є рівними - кожен спадкоємець має спадкувати 13 частину. Спадкоємці [PERSON] і [PERSON] в установлений законом строк надали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. [PERSON] надав нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті сина на користь онуки - [PERSON] Позивачева сторона стверджує, що до сьогодні отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька не має можливості у зв»язку з відсутністю у [PERSON] оригіналів (або належним чином оформлених дублікатів) правовстановлюючих документів на садовий будинок і земельну ділянку на ім.»я спадкодавця (у даному випадку це договори купівлі-продажу), тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. На підтвердження своїх вимог позивачка посилалась на такі докази: Свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про шлюб [PERSON] і [PERSON] (після шлюбу [PERSON]), свідоцтво про смерть [PERSON], довідку Третьої Одеської державної нотаріальної контори №360402-14 від 13.07.2013 року, що [PERSON] 21.12.2012 року надала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], інформаційний лист нотаріуса №171702-14 від 12.04.2013 року на адресу спадкоємців [PERSON] щодо документів, які належить надати для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтво про поховання, видане [PERSON], що вона замовила і сплатила витрати по похованню [PERSON], квитанції про оплату витрат з організації і поховання, нотаріально посвідчену копію договору купівлі-продажу садового будинку від 31.05.2001 року, технічний паспорт на садовий будинок [ADDRESS], нотаріально посвідчену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0104 га по [ADDRESS], державний акт на право приватної власності на землю, Постанову Верховної Ради України «Про зміну меж міста Одеси Одеської області» і акт про встановлення в натурі межі м.Одеси по суміжності з Овідіопольським районом Одеської області та передачу на зберігання межових знаків, копію спадкової справи до майна [PERSON], надану на вимогу суду Третьою Державною нотаріальною конторою м.Одеси, лист державного нотаріуса на ім.»я [PERSON] №530302-14 від 6.10.2014 року. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні вимоги [PERSON] визнала частково: [PERSON] вважає, що позивачка має право спадкувати тільки 13 частину спадщини після смерті батька. [PERSON] стверджує, що у 2004 році вона продала свою квартиру і отримані від продажу грошові кошти за домовленістю з чоловіком [PERSON] використала на поліпшення садового будинку літ.»А» по [ADDRESS]: за період з 2004 року по 2012 рік було реконструйовано другий поверх і зроблена мансарда. Станом на 08.09.2012 рік садовий будинок по [ADDRESS] має загальну площу 145,7 кв.м. [PERSON] вимагає визнати за нею право власності на 23 частини садового будинку і земельної ділянки по [ADDRESS], як на спадщину за законом після смерті чоловіка. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на такі документи: свідоцтво про одруження, свідоцтво про смерть [PERSON], технічний паспорт на садовий будинок, копію спадкової справи до майна [PERSON], копії договорів купівлі-продажу садового будинку і земельної ділянки по [ADDRESS] від 31.05.2001 року, лист нотаріальної контори. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] підлягаючим задоволенню у повному обсязі, а позов [PERSON] підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав: Ст.1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Матеріалами справи підтверджено і сторонами визнано, що після смерті [PERSON] 3.12.2012 року відкрилась спадщина на садовий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], та складається в цілому з одного кам»яного садового будинку під літ.»А» загальною площею 80,9 кв.м., розташованого на земельній ділянці розміром 0,0104 га і відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0104 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Таїровської сРади Овідіопольського району Одеської області, надану для ведення садівництва, що знаходиться в [ADDRESS]. Зазначене майно [PERSON] набув у власність до реєстрації шлюбу з [PERSON] У період з 2004 року по 2012 рік подружжя [PERSON] самочинно (без належних дозвільних документів) реконструювали другий поверх і надбудували мансарду у судовому будинку. На момент смерті [PERSON] за ним не визнано право власності на самочинні будівлі, тому спадкову масу складають садовий будинок загальною площею 80,9 кв.м. і земельна ділянка площею 0,0104 га по [ADDRESS]. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК. Відповідно до ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У даному випадку має місце спадкування за законом. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями першої черги до майна [PERSON] Спадкове майно набуте спадкодавцем у власність до шлюбу, тому відповідно до вимог ч.1 ст.1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними: у даному випадку частка кожного спадкоємця дорівнює 13. Сторони по справі вчинили відповідні дії в установлені законом строки щодо прийняття (відмови від прийняття) спадщини, що визначено ст.ст.1269,1270,1273 ЦК України, внаслідок чого [PERSON] набула права на спадщину у розмірі 23 частин (13 частина її і 13 частина діда [PERSON], який відмовився від спадщини на користь онуки), [PERSON] набула права на спадщину у розмірі 13 частини. Згідно підпункту 4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, спадкодавцям необхідно надати правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві, а саме: правовстановлюючі документи (оригінали, дублікати) на будинок та земельну ділянку. У зв»язку з відсутністю у спадкоємців оригіналів договорів купівлі-продажу садового будинку і земельної ділянки по [ADDRESS] на ім.»я спадкодавця сторони позбавлені можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року надано роз»яснення «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права на спадщину у розмірі 23 частини суд задовольняє частково і визнає за позивакою право на спадщину у розмірі 13 частини. Вимоги позивачки про збільшення її частки у спадщині до 23 частин не містяться на вимогах закону (щодо права на спадщину на садовий будинок), тому як позивачка вимагає визнати за нею право на спадщину у вигляді самочинних надбудов; а щодо права на спадщину на земельну ділянку у розмірі 23 частини - вимоги є недоведеними, тому що будь-яких доводів і відповідно доказів позивачка не зазначила і не надала ні у позові ні в своїх поясненнях в судовому засіданні. Положеннями ч.1 ст.60 ЦПКУ визначено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Обов»язок спадкоємців відшкодувати витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця передбачені ст.1232 ЦК. Надані суду письмові докази (а.с.18-22) свідчать, що [PERSON] понесла витрати на поховання спадкодавця у розмірію 5730,2 грн, розмір цих витрат є розумним. Частку кожного спадкоємця у витратах на поховання складає 5730,2 :3 = 1910,06 грн. З огляду на викладене вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] 1910,06 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу визнання права на спадщину регулюються нормами ст.ст.1217,1223,1261,1268,1270,1273 ЦК України.

Outcome: partial