Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

22 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що березні місяці 2021 року, за місцем своєї роботи позивачем було отримано постанову про відкритгя виконавчого провадження, яка винесена на підставі виконавчого напису № 96870 здійсненого приватним нотаріусом житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., від 20.11.2020. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого від 26 лютого 2021 року ВП№64660236 виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 96780, вчиненого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міськрайонного нотаріального округу Горай Олега Станіславовича. Стягувачем за даним виконавчим провадженням є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Зі слів позивача, жодних документів (будь-яких правочинів, договорів, угод, тощо) між нею та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не укладалося, жодні правовідносини між нею та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», відсутні. Позивач вважає, що приватний нотаріус Горай О.С., вчиняючи 20.11.2020 виконавчий напис №96870 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 51 759 грн. 30 коп не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності [PERSON] перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а також факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат». Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та довірителя відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В процесі підготовки справи до судового розгляду представник у своїх клопотання додатково зазначав, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також позивачкою не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від фінансової установи та відповідно вона не визнає розмірів заборгованості нарахованої відповідачем, у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлена будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. У даний час відсутні будь- які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач не отримувала, у зв язку з чим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином [PERSON] , не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання позивачем, нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача у судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С., у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надав до суду докази витребувані ухвалою від 13.5.2021. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. від 26.02.2021 № 64660236, на підставі виконавчого напису №96870, виданого 20.11.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 51759, 30 грн (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. від 26.02.2021 № 64660236 на підставі виконавчого напису № 96870, виданого 20.11.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 14). Про існування виконавчого напису нотаріуса позивачка дізналася у березні місяці 2021 року, за місцем роботи та отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. З наданої відповідачем копії договору вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 26 липня 2019 року було укладено договір № 426623915 відповідно до якого позивачу було надано кредит без конкретної споживчої мети на суму 6000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, з розрахунку 58,40% річних, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Кредит надавався строком на 30 днів, розрахунок сукупності вартості кредиту та термін платежу були зазначені у графіку рахунків, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 30-62). Між сторонами було укладено додаткові угоди до договору: 03.08.2019 про збільшення суми кредиту на суму 2100,00 грн, 21.08.2019 про збільшення суми кредиту 6 000 грн, 25.08.2019 строк продовжено до 30 днів, процентна ставка на період продовження 1,60% в день (а.с. 62). Відповідно до виписки з особового рахунку за даним кредитним договором [PERSON] станом на 04.11.2020 заборгованість не погашена, сума богу складає 50559,30 грн (а.с. 63). 26.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір № 426623915, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимог за кредитним договом № 28/1118-01 від 28.11.2018 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (а.с. 64-71). 07.11.2020 за вих. № 11/Е/948/ОФ ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» направило на адресу [PERSON] про усунення порушень виконання зобов`язань по сплаті кредиту у розмірі 50559,30 грн. протягом 7 днів. Боржника попереджено, що у разі невиконання їх вимог ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» буде застосовано заходи примусового стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису, що потягне за собою додаткові витрати зі сторони боржника (а.с. 63). На виконання ухвали суду від 13.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. суду було надано копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 64660236, відповідно до якої 26 лютого 2021 року до приватного виконавеця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. надійшла заява «ФК «Онлайн Фінанс» про примусове виконання рішення за виконавчим написом № 96870 від 20.11.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 51759,30 грн (а.с. 38-54). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С.від 26.02.2021 № 64660236 на підставі виконавчого напису №96870, виданого 20.11.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 51 759, 30 грн (а.с. 45). Крім цього, приватним виконавцем 26.02.2021 була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5175,93 грн. (а.с. 47) та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн на користь приватного виконавця Райда О.С. (а.с. 49). Також, 17.03.2021 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 51-52), а 29.04.2021 постанов про зупинення виконання виконавчих дій (а.с. 54) Позивач вважає, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчиняючи 20.11.2019 виконавчий напис №96870 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 51759,30 грн. не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності [PERSON] перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», у зв`язку з чим звернулася до суду з вимогою визнати виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17, який також знайшов своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій зазначено, що Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» для вчинення виконавчого напису було надано нотаріусу: кредитний договір 426623915 від 26.07.2019, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, Вимогу про усунення виконання зобов`язання (а.с. 59-71). Разом з тим кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально всупереч Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, де передбачено, що для одержання виконавчого напису подається зокрема оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Позивач заперечує укладення будь-якого кредитного договору з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а наданий відповідачем договір не містить її підпису, отже докази укладення письмового договору з позивачем також не були надані. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, штрафу та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Таким чином, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір зі строками погашення заборгованості та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Таким чином, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно практики ЄСПЛ рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29). Оскільки відповідачем не було подано відзиву на позов з відповідними доказами, суд позбавлений можливості перевірити безспірність вимог банку до позивача, а тому вважає, що відповідачем не доведено цих обставин. За таких обставин, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.11.2020, зареєстрований в реєстрі за № 69870, про стягнення з [PERSON] на користь TOB «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості сумі 51759 грн 30 копійок необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням положення до ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, проте, у похальній частині позовної заяви відсутня вимога про стягнення судових витрат. Таким чином, сплачений [PERSON] судовий збір залишається за останньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved