Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

22.09.2021 до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18.10.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] . 21.07.2020 рішенням Комінтернівського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач будучи батьком [PERSON] повинен виконувати обов`язок, щодо її утримання, однак матеріально позивачу не допомагає, вихованням дочки не займається, дочка проживає з матір`ю. Чи має [PERSON] постійне місце роботи позивачу не відомо. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області відкрито спрощене провадження у цивільній справі. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 17.09.2021 року № 668, [PERSON] проживає разом з матір`ю. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів. У своїй заяві позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а отже звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від доходу. Згідно з законом «Про державний бюджет України на 2021 рік», з 1 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2013 грн., а 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становитиме 1006,50 гривень. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги те, що малолітня дочка позивачки та відповідача проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, визнає позовні вимоги, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 908 гривень судового збору. В позовній заяві, позивач просить віднести до склад судових витрат витрати пов`язані з переїздом до суду для участі в розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 138 КПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Разом з тим, заява позивача в цій частині є документально не підтвердженою, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved