Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

21 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість по аліментам у сумі 17428 грн. 52 коп., яка виникла станом на 25 травня 2018 року та пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2016 по 25.05.2018 у сумі 6302 грн. 59 коп. Обгрунтовано позов тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 січня 2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, на період його навчання в Чернігівському національному технологічному університеті до 30.06.2018, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 15.12.2014. Проте, відповідач свій обовязок щодо сплати аліментів належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України та у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15 листопада 2001 року було розірвано, про що Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції зроблено в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу актовий запис № 1301 (а/с 14). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 15). Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 січня 2015 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, на період його навчання в Чернігівському національному технологічному університеті до 30.06.2018, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 15.12.2014. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON], вбачається, що відповідач аліменти не сплачує, у звязку з чим станом на 25 травня 2018 року утворилась заборгованість у сумі 17428 грн. 52 коп. (а/с 31). Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 1500 грн. З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що розмір пені за період з 15.12.2015 по 30.06.2016 становить 2664 грн. 13 коп., проте апеляційний суд зменшив її розмір до 1500 грн. відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України (а/с 20-22). Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості по аліментам слід зазначити таке. Частинами 1, 4 ст. 194\~Сімейного кодексу\~України визначено, що аліменти можуть\~бути стягнуті\~за виконавчим\~листом за\~минулий час,\~але не\~більш як\~за три\~роки,\~що передували\~предявленню виконавчого\~листа до\~виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Наявний у справі розрахунок заборгованості по аліментах відповідачем не спростований. Статтею 197 Сімейного кодексу\~України встановлено строк сплати заборгованості, звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Так, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Інших підстав звільнення від сплати заборгованості законом не визначено. Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Порядок стягнення аліментів визначено ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Так,\~частинами 2-4\~статі 71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено,\~що за\~наявності заборгованості\~із сплати\~аліментів,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму платежів\~за три\~місяці,\~стягнення може\~бути звернено\~на майно\~боржника.\~Звернення стягнення\~на заробітну\~плату не\~перешкоджає зверненню\~стягнення на\~майно боржника,\~якщо існує\~непогашена заборгованість,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму платежів\~за три\~місяці. Визначення\~суми заборгованості\~із сплати\~аліментів,\~присуджених як\~частка від\~заробітку (доходу),\~визначається виконавцем\~у порядку,\~встановленому Сімейним\~кодексом України. Виконавець\~зобовязаний обчислювати\~розмір заборгованості\~із сплати\~аліментів щомісяця.\~Виконавець зобовязаний\~повідомити про\~розрахунок заборгованості\~стягувачу і\~боржнику у\~разі: 1)\~надходження виконавчого\~документа на\~виконання від\~стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником ;\~3)\~надіслання постанови\~на підприємство,\~в установу,\~організацію,\~до фізичної\~особи -\~підприємця,\~фізичної особи,\~які виплачують\~боржнику відповідно\~заробітну плату,\~пенсію,\~стипендію чи\~інші доходи; 4)\~надіслання виконавчого\~документа за\~належністю до\~іншого органу\~державної виконавчої\~служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено особливості виконання рішень про стягнення аліментів, зокрема, у п. 8 та 9 зазначено, що виконавець закінчує\~виконавче провадження\~про стягнення\~аліментів після\~закінчення передбаченого\~законом строку\~їх стягнення\~за умови,\~що суму\~аліментів стягнено\~в повному\~обсязі.\~Заборгованість за\~аліментами стягується\~незалежно від\~досягнення дитиною\~повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження та законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача у цій частині. Що стосується вимог позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості . За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2016 по 25.05.2018 складає 6302 грн. 59 коп. (а/с 29). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені, відповідачем він не спростований, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial