Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

23 грудня 2020 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано. За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач є працездатною особою та має постійне місце роботи. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати грошову допомогу на утримання сина, вона змушена звертатися з позовом до суду. Ухвалою від 09 лютого 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у\~судове засідання\~повторно не\~з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив.\~Про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином.\~З заявами\~чи клопотаннями\~до суду\~не звертався. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 17 вересня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Староковрайській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 14 березня 2006 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 14 березня 2006 року зроблено відповідний актовий запис №331. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] зареєстрований разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до ч.\~1 ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181\~Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1\~ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Положення ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.\~ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом не здобуто доказів про те, чи працює офіційно відповідач, а також обставин, які б давали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини у меншому розмірі, ніж просить позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, починаючи з 23\~грудня 2020\~року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~рішенням суду\~за позовом\~платника або\~одержувача аліментів\~у разі\~зміни матеріального\~або сімейного\~стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України\~регламентовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved