Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

24.01.2019 року позивач - орган опіки і піклування Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області - звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що згідно рішення виконавчого комітету Олександрівської селищної ради від 16.01.2019 року №01 у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я малолітньої дитини у відповідача було негайно відібрано [PERSON] , [INFO] та поміщено до лікувального закладу в педіатричне відділення КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради до вирішення питання її постійного влаштування. Згідно ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.02.2019 року відносно підозрюваної [PERSON] було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням її в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 19 квітня 2019 року включно. Посилаючись на необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача вказував, що [PERSON] , як мати дитини за час її перебування у лікувальному закладі не відвідувала її та не цікавилася її подальшою долею, не зверталася до служби у справах дітей щодо повернення дитини, тобто вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини: не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не утримує, не забезпечує нормальні умови для проживання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на даний час перебуває в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», суду направила письмову заяву просить слухати справу без її участі позовні вимоги визнає. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Олександрівської селищної ради від 16.01.2019 року №01 у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я малолітньої дитини у відповідачки було негайно відібрано [PERSON] , [INFO] та поміщено до лікувального закладу. Відповідно до інформації від 12.03.2019 року головного лікаря КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] з 16.01.2019 року по теперішній час перебуває в педіатричному відділенні цього закладу. За час перебування дитини мати двічі її відвідувала у супроводі поліції. Ніякої допомоги з боку матері дитина не отримувала. Після обстеження дитині встановлено діагноз: затримка психомовного розвитку з порушенням емоцій та агресивною поведінкою. В письмовому висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Олександрівської селищної ради - зазначається про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав у [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч.ч. 2-3 ст. 150, ст. 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до положень ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Також у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Ухиляння від виконання відповідачкою своїх обов`язків по вихованню дитини підтверджено вищевказаною довідкою головного лікаря медичного закладу та поясненнями представника позивача в судовому засіданні про неявку відповідача на засідання, де вирішувалося питання про відібрання дитини та не оспорувались відповідачем. У разі задоволення позову дитина передається іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволенні позову про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Так частинами 1, 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також відповідача який має задовільний стан здоров`я, не працює, інших осіб не утримує, в тому числі й не сплачує аліменти, суд прийшов до висновку, що [PERSON] зобов`язана та має можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову та припиняється з досягненням дітьми повноліття. При цьому згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З врахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 409,60 грн. (704,80 грн. - за вимогу про позбавлення батьківських прав + 704,80 грн. - за вимогу про стягнення аліментів). У відповідності до статті 60 ч.3 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Outcome: partial