Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

24.02.2021 заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу заповіту, складеного [PERSON] , який помер [INFO] , від імені [PERSON] та посвідченого 12 травня 1995 року секретарем виконавчого комітету Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області за реєстром № 118 на ім`я [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що при складенні заповіту, була допущена помилка при написанні по батькові його батька як спадкодавця, яка перешкоджає йому прийняти у власність спадкове майно. Так, в заповіті вказано по батькові спадкодавця « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця, серія [NUMBER] , виданого Таращанським РВ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) 15 грудня 2020 року та в свідоцтві про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 1952 року, вказано по батькові спадкодавця як « [PERSON] ». Не маючи іншої можливості вирішення даного питання заявник звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просить її задовольнити та повідомити про результати розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що за життя батько заявника - [PERSON] склав заповіт, посвідчений 12 травня 1995 року секретарем виконавчого комітету Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області за реєстром № 118. [INFO] батько заявника помер. Заявник, маючи намір оформити свої спадкові права, звернувся до приватного нотаріуса Таращанського нотокругу Київської області, подавши відповідну заяву. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено в зв`язку з виявленими розбіжностями при зазначенні по батькові його батька у заповіті, у свідоцтві про його смерть та у свідоцтві про народження самого заявника. Приватний нотаріус Таращанського нотокругу Київської області повідомленням від 24.02.2021 рекомендував заявнику звернутися до суду по питанню встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Так, при підготовці та виготовленні вказаного заповіту в ньому була допущена помилка, а саме: по батькові спадкодавця (батька заявника) записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом його по батькові в свідоцтві про смерть, виданим Таращанським РВ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) 15 грудня 2020 року та в свідоцтві про народження заявника, де його по батькові зазначено, як « [PERSON] ». Заявник вважає, що причина неправильного написання по батькові спадкодавця виникла у зв`язку із неправильним перекладом на українську мову по батькові його батька при оформленні заповіту. Оскільки на російській мові по батькові його батька - « [PERSON] », тож при оформленні заповіту зробили кальку з російської мови і вказали по батькові спадкодавця неправильно, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В зв`язку з тим, що внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу спадкодавця та правовстановлюючим документом, який було видано на ім`я заявника, що в свою чергу є перешкодою у прийнятті у власність спадкового майна спадкоємцем, останній звернувся до суду з даною заявою. Дійсне по батькові спадкодавця « [PERSON] » і належність заявнику заповіту знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Дане підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 1952 року, копією свідоцтва про смерть спадкодавця, довідкою Таращанської міської ради від 06.01.2021 року № 40. В усіх цих документах по батькові спадкодавця зазначено як « [PERSON] ». Встановлення юридичного факту належності заявнику заповіту, складеного [PERSON] , який помер [INFO] , від імені [PERSON] та посвідченого 12 травня 1995 року секретарем виконавчого комітету Лісовицької сільської ради народних депутатів Київської області за реєстровим № 118 на ім`я [PERSON] потрібно для прийняття у власність спадкового майна, яке заповідане йому його батьком [PERSON] . Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд, вважає, що вимога про встановлення факту належності заявнику заповіту, який склав його батько на його ім`я, породжує для заявника юридичні наслідки, вимога є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки дійсно факт належності заповіту заявнику знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved