Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

22.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 14.04.2017 року, за час якого у них народився син [PERSON] [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у результаті чого відбувалися сварки. Стверджує, що з 2019 року подружні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, спору про спільне майно не має. Дослідивши письмові докази по справі, приходжу до наступного висновку. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує з наведених у ньому підстав, просить його задовольнити. Вище вказаною заявою позивач також змінила позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, від стягнення якого вона відмовляється, оскільки відповідач добровільно компенсував суму сплаченого судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, до його початку подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2017 року та серії [NUMBER] від 17.04.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що за час шлюбу в сторін народився син [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення в подальшому. В свою чергу, відповідач у поданій ним до суду заяві погоджується на розірвання з позивачем шлюбу. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом в ході розгляду даної справи не вбачаються будь-які підстави для надання сторонам строку на примирення, оскільки кожен на розірвання шлюбу погоджується. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, з 2019 року спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, приходжу до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу. Вирішуючи питання стягнення судового збору з відповідача суд бере до уваги заяву позивача в якій вона відмовилася від даної позовної вимоги. На підставі ст.ст.24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved