Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

23.07.2015 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 2556 000 0000 061049 від 16.08.2007 року. 04.01.2008 року було укладено безстроковий трудовий договір між нею та відповідачем; вказаний договір було зареєстровано в Одеському міському центрі зайнятості за № 1530 0800 063 від 04.01.2008 року. З липня 2014 року [PERSON] перестала виходити на роботу, на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем її мешкання її батьки не можуть надати чіткої інформації про місце знаходження відповідача. Згідно діючого трудового законодавства вона не має право розірвати трудовий договір в одноособовому порядку. Відповідно до акту від 20.01.2015 року [PERSON], [INFO], протягом 6(шести) календарних місяців не виходила на роботу, не подавала заяву для щорічної відпустки, не подавала заяву щодо тимчасової непрацездатності. Просить розірвати безстроковий договір укладений [PERSON] та [PERSON]; зобовязати Одеський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 15300800063 від 04.01.2008 року. 18.08.2015 року позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, відповідно до яких вона просить суд розірвати безстроковий договір № 15300800063 від 04.01.2008 року укладений між [PERSON] та [PERSON] і звільнити [PERSON] по ст. 40 п.4 КЗпП України (звільнення у випадку прогулу); зобовязати Одеський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 15300800063 від 04.01.2008 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Одеського міського центру зайнятості [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір 04.01.2008 року, який зареєстровано в Одеському міському центрі зайнятості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала у [PERSON] з 04.01.2008 року по липень 2014 року, після чого перестала зявлятись на роботу. Згідно з положеннями ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно до п. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до вимог ст. 24-1 КпЗП України, при укладанні трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений термін може бути розірваним власником чи уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва та праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкротства чи перепрофілювання підприємства, установи, організації. Як встановлено судом, 04.01.2008 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено трудовий договір у письмовій формі та зареєстровано його у Одеському міському центрі зайнятості за № 15300800063, відповідно до якого відповідач був прийнятий на роботу продавцем. Однак з липня 2014 року відповідач припинила виконувати свої обов'язки за трудовим договором та перестала зявлятися на роботу. Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який затверджено наказом Міністерством праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за №554/5745 зі змінами та доповненнями, покладено на державну службу зайнятості функції по реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Згідно з положеннями Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним розірвати трудовий договір, укладений 04.01.2008 року між сторонами. Що стосується вимог про зобов`язання Одеського міського центру зайнятості зняти трудовий договір №15300800063 від 04.01.2008 року з реєстрації, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивач з позовними вимогами до Одеського міського центру зайнятості не зверталась, визначивши його по справі як третю особу. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір у справі складає 243,60грн., слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial