overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

22 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно. На даний час вона витрачає чимало коштів на оздоровлення та розвиток дитини, у той час як матеріальне становище відповідача поліпшилось і як їй стало відомо, він придбав автомобіль. Посилаючись на викладені обставини, просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, до 1 900 грн щомісячно. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який вказала позивачка, але він погоджується сплачувати аліменти в сумі 900 грн щомісячно. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень. Зазначені факти визнаються обома сторонами, а тому суд вважає їх встановленими Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України є: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. Суд не бере до уваги посилання позивачки на поліпшення майнового стану відповідача, оскільки нею не наведено достатніх доказів на підтвердження даного факту. Виходячи із встановлених обставин та вимог закону, суд дійшов висновку, що сума 1900 грн, заявлена позивачкою, є надто завищеною, та стягнення аліментів в цьому розмірі порушуватиме інтереси відповідача. Суд вважає, що з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини щомісячно в сумі по 1 200 грн. Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Сторонам суд роз'яснює, що згідно із ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

22 жовтня 2018 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 серпня 1998 року. Від подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до 07 червня 2018 року. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що [PERSON] покинула його.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 22 серпня 1998 року зареєстрували шлюб у виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області про що складено відповідний актовий запис за №32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сім'ї послугувало те, що відповідач покинула чоловіка, на даний час позивач і відповідач проживають окремо в різних населенних пунктах. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 352,40 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат, а також повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

22 жовтня 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яким позов [PERSON] був задоволений, стягнуто з [PERSON], 11.08.1987року народження на користь [PERSON], 05.02.1992року народження аліменти на утримання сина - [PERSON], 24.11.2010року народження у розмірі 1/3 частини від усіх доходів [PERSON] щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову, 14.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 24.11.2018року. Також стягнуто з [PERSON],11.08.1987року народження на користь держави суму неоплаченого судового збору - в розмірі 704,80 гривень. При уточненні позовних вимог, позивачем також було заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на її користь витрат, пов*язаних з розлядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, відповідно до п.1ч.2ст.133, 137 ЦПК України у розмірі 2\~816гривень, яку судом було задоволено, проте при складанні повного тексту рішення, не враховано та не прописано у рішенні суду від 22.10.2018 року. У відповідності до ч.3ст.137ЦПК України, позивачем до матеріалів справи було приєднано детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно квитанції прибуткового касового ордеру №61 від 08.06.2018року, відповідно до угоди №36 від 08.06.2018року, позивачем на професійну правничу допомогу було сплачено грошову суму у розмірі 2\~816грн., яка підтверджена розрахунком за складання позовної заяви про відшкодування шкоди в інтересах [PERSON] з вказаним обсягом витраченого часу на вивчення матеріалів та складання процесуальних документів. До вказаних документів також долучено копію посвідчення адвоката №208 від 14.09.2012року та копію Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, виданих на ім.*я [PERSON]. Відповідно до ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року позов [PERSON] було задоволено у повному обсязі, а під час підготовки повного тексту рішення, не було враховано вказані вимоги, тому дане питання повинно бути вирішено, шляхом ухвалення додаткового рішення з доповненням його резолютивної частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

22 жовтня 2018 року позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 24 листопада 2015 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Мають одну спільну малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та спору про місце його проживання у сторін не виникає. Сторони припинили спільно проживати та вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки не бажають, в звязку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов прохав задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій позов визнала. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року у виконавчому комітеті Золотарівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] ( до шлюбу Кнаус ) [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. В звязку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідача слід надалі іменувати прізвищем [PERSON] . Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 22 жовтня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 10 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 60, зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають дітей сина, [PERSON], [INFO]. Зазначала, що протягом останніх років стосунки з чоловіком погіршились, втратили взаєморозуміння і взаємоповагу, стали частими сварки. Тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просила, шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], понесені нею судові витрати покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.10.2018 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~15.11.2018 закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність суду не надав. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Установлено, що 10 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у відділі реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 60. Сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Згідно з ст.. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

22 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрований 10 червня 2014 року Відділом державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, відповідний актовий запис №855. Позивач [PERSON] до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону ст.280 ЦПК України, а також те, що позивач погодився на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановив заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №855, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони останнім часом не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. В позові зазначено, що на даний час спору про поділ майна подружжя чи визначення місця мешкання дитини не має. Позивачем у позові зазначено, що син залишається мешкати разом з нею. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач та позивач розпорядилися на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

22 жовтня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 1 лютого 1997 року між нею та відповідачем у Бутенківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєстровано шлюб. Мають одну спільну малолітню дитину. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Сторони в 2017 році припинили спільно проживати та вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки не бажають, в звязку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Ухвалою суду від 02 листопада 2018 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала та прохала розглянути справу у її відсутність. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав та прохав розглянути справу без його участі. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 01 лютого 1997 року в Бутенківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] ( до шлюбу Миргородська) [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони у 2017 році припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. В звязку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи думку позивача, суд вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] слід надалі іменувати прізвищем [PERSON]. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

22 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 06.08.1993 року, від якого мають дітей - Дмитра, [INFO], неповнолітню Дарю [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві\~\~ позовні вимоги визнала. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06.08.1993 року. Від шлюбу мають дітей - Дмитра, [INFO], неповнолітню Дарю [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

22 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 грудня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м.Донецька, за актовим записом № 520. У шлюбі 11 січня 2003 року у них народився син [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище Жеребцова.

Outcome: approved