Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

23.12.2013 року позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON], що прийняла спадщину, звернулася до суду з позовом до Таборівської сільської ради Вознесенського району (далі - відповідач) про встановлення факту належності померлому правовстановлюючих документів - акта про передачу переселенського будинку, виданого 12.11.1973 року та рішення відповідача №37 від 25.08.1994 року, де його прізвище указано [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що розбіжність в написанні прізвища її чоловіка в правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності на спадкове майно - житловий будинок - виникла із-за помилкового написання прізвища працівниками відповідача. Посилаючись на те, що неможливість встановити належність спадкодавцю правовстановлюючих документів та неточна адреса знаходження спадкового житлового будинку: по акту від 12.11.1973 року - [ADDRESS], по акту від 1994 року - [ADDRESS], по рішенню відповідача №37 від 25.08.1994 року - [ADDRESS] перешкоджає нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, позивач просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно Глави 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В позові позивач [PERSON] вказує на мету встановлення факту - визнання права спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS], право власності на яке на підставі правовстановлюючих документів: акта про передачу переселенського будинку, виданого 12.11.1973 року та рішення відповідача №37 від 25.08.1994 року зареєстровано за [PERSON] з тим, щоб нотаріус, яка отримає рішення суду, мала можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом. В судовому засіданні встановлено, що в нотаріальному порядку отримати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] неможливо і не тільки з вищевказаної обставини, а й з причини неточного зазначення в правовстановлюючих документах місцезнаходження нерухомого майна через що також неможливо отримати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із відповіді нотаріуса слідує, що питання щодо спадкових прав позивачка має вирішувати лише в судовому порядку. За таких обставин встановлення факту належності правовстановлюючих документів при вирішенні судового спору про право власності на спадкове майно не буде мати юридичного значення, а ці обставини лише підлягають дослідженню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, а належність позивача до кола спадкоємців - копією свідоцтва про одруження. Позивач є згідно зі статтею 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці - діти померлого - відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори. У відповідності до статті 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину за законом шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Перешкодами для отримання свідоцтва про право спадкування за законом є необхідність встановлення належності померлому [PERSON] правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на житловий будинок [ADDRESS], де прізвище власника вказано [PERSON] та неточна адреса знаходження нерухомого майна. Правовстановлюючими документами, що підтверджують правову підставу набуття права власності на вказаний житловий будинок є акт про передачу переселенського будинку, виданий 12.11.1973 року колгоспом імені Леніна Вознесенського району та рішення виконавчого комітету Таборівської сільської ради Вознесенського району №37 від 25.08.1994 року, згідно цих документів власником нерухомого майна є [PERSON]. Помилка в написанні його прізвища виникла через неуважність працівників, які складали вказані документи, ім'я та по батькові особи власника нерухомого майна та померлого спадкодавця є тотожними. Згідно довідки виконавчого комітету Таборівської сільської ради Вознесенського району №582 від 28.05.2013 року - померлий [PERSON] разом з членами сім'ї з 14 квітня 1978 року проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Таким чином підтверджено належність правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] Точна адреса спадкового нерухомого майна також підлягає з'ясуванню в судовому засіданні виходячи із підстав набуття права власності на нього. Так, цей житловий будинок мав статус переселенського будинку і був побудований у 1973 році колгоспом імені Леніна Вознесенського району і по акту від 12.11.1973 року був переданий [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Із пояснень представника відповідача слідує, що спадковий будинок знаходився на перехресті вулиць Молодіжна та Школьника в с.Таборівка і початково був визнаний таким, що знаходиться по вул. Молодіжній. Згідно діючого на той час законодавства отримати у власність переселенський будинок можливо було лише після внесення платежів за нього. Випискою із протоколу №1 зборів уповноважених КСП Таборівка від 08.02.1994 року підтверджено надання права [PERSON] оформити у власність будинок по [ADDRESS] і за актом складеним у 1994 році з керівником КСП Таборівка спадкодавцю передавався будинок по [ADDRESS]. Також рішення відповідача №37 від 25.08.1994 року, яким затверджено акт про передачу переселенського будинку від 1994 року містить інше місце його розташування - вул. [ADDRESS] в с.Таборівка. Представником позивача надано пояснення в судовому засіданні, що в с.Таборівка існує лише вул. Школьника І.Г., вул. Шкільної не існує. Рішенням виконавчого комітету Таборівської сільської ради №35 від 28.05.2008 року було затверджено в с.Таборівка назву вилиці - Школьника І.Г. і уточнено нумерацію будинку належного [PERSON]: старий номер будинку [NUMBER] було змінено на новий номер -[NUMBER]. Право позивача підлягає захисту в судовому засіданні шляхом постановлення рішення про визнання права власності по праву спадкування за законом оскільки, було набуто спадкодавцем [PERSON] на законних підставах та з дотриманням порядку, встановленого законодавством.

Outcome: dismissed