overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 14 жовтня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні,\~ всупереч вимогам статті 180 Сімейного кодексу України відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідача стягуються аліменти на користь позивача, на утримання дитини - [PERSON], [INFO], на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/3144/15. Іншим рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 01.11.2016 р. було встановлено, що [PERSON] не є батьком [PERSON] Тому наявні підстави для припинення стягнення аліментів. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов та просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання прибула, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши у судовому засіданні надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у Новоград-Волинському ВДВС знаходиться виконавчий лист № 285/3144/15-ц від 16.10.2015 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утриманні [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1680/16-ц від 01.11.2016 р., яке набрало законної сили 11.11.2016 р., виключено відомості про [PERSON], як батька [PERSON]Є, в актовому записі № 149 від 15.03.2013 року, вчиненого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, встановлено, що позивач не є батьком [PERSON], що підтверджується вищезазначченим рішенням, тому відсутні підстави для стягнення аліментів. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України,якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Тому, з огляду на викладене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про припинення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання дитини, є обґрунтованими. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн.\~\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця та до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано 21.02.2011 року, сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох або більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення повноліття [PERSON], після чого в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON]. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Харкові, про що є актовий запис за № 395, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені у квітні 2010 року, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем дітей не мають. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Золотарьова». Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2002 року, актовий запис № 395 у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Харкові. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Від спільного життя з відповідачем дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

23.11.2016 року позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача\~- Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що їх батько [PERSON] помер 09.05.2009 року і після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,2300 га., що розташована на території Іванопільської селищної Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, однак не можуть оформити своїх спадкових прав після смерті батька у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Позивачі звернулись із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтв у звязку з відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачі\~ у судове засідання не з'явились, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивачів про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач Іванопільська селищна рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшли заява за підписом селищного голови [PERSON], згідно якої Іванопільська селищна рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника селищної ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

23.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила стягнути з відповідача аліменти на її \~користь \~на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), \~але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] при судовому розгляді справи заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] предявлений до нього позов визнав і не заперечував проти його задоволення. \~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. \~\~\~\~\~\~\~ Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб \~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, позивачкою [PERSON] Договір про утримання дитини не укладено. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач працює командиром відділення ДПРЧ-20 Новобузького району, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає. \~\~ Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини \~відповідного віку. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України \~з відповідача, в звязку з задоволенням позову, в дохід держави підлягає стягненню судовий \~збір в розмірі 551 гривні 60 копійок. На підставі\~ ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

23.11.2016 року позивачка звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 01.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з 01 серпня 2005 року фактично проживала у цивільному шлюбі з [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними розірвано у вересні 2016 року. Від цього цивільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з своєю матірю- позивачкою по справі і знаходиться на її утриманні та вона з дитиною потребує матеріальної допомоги, а відповідач, останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Матеріальна допомога дитині необхідна для забезпечений належного рівня життя, а саме, для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Самотужки позивачка одна не може забезпечити дитину всім необхідним, тому батько дитини- відповідач по справі-, який є працездатний, інших утриманців немає, а тому позивачка вважає, що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів, оскільки працює в ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» на посаді охороника та в КЗ «Міський центр фізичного здоровя населення «Спорт для всіх» на посаді тренера. Сторони просять розглянути справу без їх участі, про що надали відповідні заяви, позивачка уточнені позовні вимоги підтримує, а відповідач не заперечує проти уточнених позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 130 ЦПК України. Дослідивши подані докази, а саме копію свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що відповідач є батьком дитини, згідно довідки з місця проживання вбачається, що неповнолітня проживає разом з матірю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, копію паспорту позивачки, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка має на утриманні неповнолітню дитину, матеріальний стан відповідача, який працює, аліментів іншим особам не платить, уточнений позов визнав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету м. Шостка підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

23.11.2016 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 09 жовтня 1993 року, від спільного життя дітей не мають, але відповідач відмовився розірвати шлюб в відділі реєстрації актів цивільного. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 09 жовтня 1993 року (актовий запис № 9). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

23.11.2016р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача який обґрунтовує тим, що 23.07.2013р. в м.Запоріжжя на вул.Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.08.2013р. винуватим в скоєнні ДТП визнано [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1299674 у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». 06.08.2013р. до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернувся власник пошкодженого автомобіля [PERSON] із заявою про страхове відшкодування №8122.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

23.11.2017 позивач [PERSON], звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 19 серпня 2006 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитина, сина [PERSON]. Спільне життя у них не склалось, з приводу кардинальної різниці у поглядах на сімейні відносини. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2014 року. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON], не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнає та не заперечувала проти його задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка «Орлова». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 19 серпня 2006 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1634. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ № 193307 виданий Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, спір щодо дітей між сторонами відсутній. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

23.11.2017 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, різницю характерів, відсутність між ними взаєморозуміння, внаслідок чого виникають постійні сварки та скандали, що впливає на фізіологічний розвиток дитини. Позивач стверджує, що шлюбні стосунки припинені та спільне господарство не ведеться, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 31 січня 2018 року зупинено провадження у даній цивільній справі та надано сторонам строк для примирення. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності(а.с. 18,19), відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 21 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК № 150587(а.с.3). Від шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження( а.с.4). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення між ними не відбулося. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640грн. (а.с.2) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved