Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

23 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] За зазначеною адресою на прохання матері він зареєстрував та тимчасово вселив відповідачів. На даний час він має бажання продати будинок, однак не може цього зробити у з`в'язку з тим, що в будинку зареєстровані відповідачі. Посилаючись на вимоги ст. 98 ЖК України, ст.ст. 317, 319 ЦК України просив виселити відповідачів з належного йому будинку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, підтвердивши викладені в позові обставини та просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що в 2002 році його дружина купила у матері позивача будинок за 700 доларів США в якому були зареєстровані він, його дружина та його діти - відповідачі по справі. Після смерті своєї дружини він виїхав із спірного будинку і з 2008 року проживає у своєї тещі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, відповідно до повідомлення відповідача [PERSON] вони перебувають на службі в Збройних Силах України. Суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази суд, установив такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.04.2013 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є позивач - [PERSON] Згідно довідки Кир`яківсьої сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Вселення тимчасових жильців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (частина перша статті 48). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.ст. 383, 391 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із змісту ст.72 ЖК України вбачається, що суд може визнати особу, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо така особа була відсутня за місцем свого проживання понад шість місяців без поважних місяців. Як вбачається з пояснень відповідача [PERSON] він та його діти - відповідачі по справі зареєстровані в житловому будинку, який належить позивачу, однак в ньому не проживають з 2008 року. Отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому в задоволенні позову йому слід відмовити.

Outcome: dismissed