Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Державної нотаріальної контори Іванівського району Одеської області (далі - відповідач 1) в якій просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] (далі - спадкодавець), а вона не звернулася з заявою для прийняття спадщини з поважних причин. При цьому, позивач вказує, що 10 листопада 2016 року її матір [PERSON], яка вважала, що прийняла спадщину звернулася до відповідача 1 з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, та повідомлено про наявність заповіту складеного спадкодавцем на позивача. За результатами звернення до нотаріуса, при таких обставинах, їй відмовлено у видачі свідоцтво на спадщину, так як нею пропущений шестимісячний строк звернення з заявою до нотаріуса. Виходячи з вищенаведеного позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 26 грудня 2016 року до участі у справі залучено, як співвідповідача Білчанську сільську раду Іванівського району Одеської області (далі - відповідач 2). Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву. Відповідач 1 до судового засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач 2 у судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суд не повідомив, проте направив до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу у його відсутність. Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер спадкодавець, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки. З довідки виданої виконкомом Більчанської сільської ради Іванівського району Одеської області 08 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] проживала і була зареєстрована з спадкодавцем (а.с. 19). З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], зареєстрованого 22 вересня 2004 року, вбачається що спадкодавцю належала земельна ділянка площею 11,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області (а.с. 15-18). За заповітом від 04 лютого 2000 року спадкодавець заповідав усе майно позивачу (далі - заповіт, а.с.29). Повідомленням від 30 листопада 2016 року відповідач 1 відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини (а.с. 28). Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.1, 3 ст.1272 ЦК України). Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази, суд виходить з таких мотивів. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Позивач вважала, що після смерті спадкодавця її мати [PERSON] прийняла спадщину, якана час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем й бажала щоб мати реалізувала право на прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б подали заяву про прийняття спадщини відсутні. У результаті тривалого лікування, заяву про прийняття спадщини мати подала після шести місяців, проте їй було відмовлено із-за пропуску строку, й одночасно повідомлено про наявність заповіту складеного спадкодавцем на користь позивача. Таким чином, подання позивачем заяви про прийняття спадщини з пропуском строку обумовлено її необізнаністю щодо складеного спадкодавцем заповіту та не можливістю прийняття спадщини її матір'ю, яка не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Зазначені позивачем фактичні обставини та причини пропуску строку звернення з заявою до нотаріуса, підтверджені допитаними у судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON]. Вирішуючи справу

Outcome: approved