Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

24.04.2020 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом позбавлення [PERSON] , [INFO] , права користування житловим приміщенням (житловим будинком) розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] тривалий час не проживає за місцем реєстрації, у зв`язку з чим право [PERSON] на користування житловим приміщенням підлягає припиненню. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі порушує його права, як власника нерухомого майна щодо права розпорядження належним майном, а тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді від 01 червня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу та третій особі на адресу їх зареєстрованого місця проживання було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов або заяви з процесуальних питань до суду від відповідача не надходили, а від третьої особи пояснення або заяви з процесуальних питань до суду також не надходило. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 31.07.2002 року № 258612, засвідчений Приватним нотаріусом Іванців В.П. Обухівського районного нотаріального округу. Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27 лютого 2020 року, яка видана начальником відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Обухівської міської ради, за адресою: [ADDRESS], [PERSON] [INFO] , зареєстрований як син позивача. Відповідач [PERSON] , зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується Довідкою відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Обухівської міської ради № 1496 від 27.02.2020 року та довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 01.06.2020 року, як син позивача. На підтвердження факту не проживання відповідача [PERSON] понад рік, а саме з березня 2019 року у належному позивачу будинку [ADDRESS] , позивачем надано акти з підписом депутата Обухівської міської ради Паєнко О.В. та в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Окрім цього, допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] та свідок [PERSON] , яка доводиться відповідачеві дружиною, показали суду, що відповідач вже понад рік не проживає за вказаною адресою, веде антисоціальний спосіб життя, хворіє наркоманією, не піклується про свою сім`ю, не підтримує матеріально дитину від шлюбу, між ними втрачені будь-які соціальні контакти, будь-яких поважних причин його відсутності немає, ніяких перепон в проживанні відповідача у будинку за вищевказаною адресою будь-якими особами не створюється. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що [PERSON] був відсутнім у належному позивачу будинку без поважних причин понад рік, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишив житлове приміщення, оскільки доказів примусового його виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачем щодо збереження за відповідачем права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивач довів заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved