Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

22.04.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що з 06.12.2005р. вона знаходяться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 572. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини вони припинили в 2010р. і з того часу відповідач не надає достатньої добровільної матеріальної допомоги на утримання сина, фізично здоровий, працює машиністом тепловозу в Локомотивному депо ДП «Донецька залізниця», має можливість та повинен надавати допомогу на утримання дитини. Інших неповнолітніх дітей у відповідача на утриманні немає. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів). Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2005р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.5). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно не надає в достатньому обсязі допомоги на утримання сина, працює машиністом тепловозу в Локомотивному депо ДП «Донецька залізниця», є фізично здоровим, має можливість та повинен надавати допомогу на утримання дитини, інших неповнолітніх дітей на утриманні у нього немає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини свого заробітку(доходів). Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно ст..182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ст..191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved