Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

22.02.2021 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на підставі на праві власності належить квартира загальною площею 32,4 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію № 412 від 11.10.2018 року в квартирі зареєстрована [PERSON] , яка є донькою позивачки. З 2015 року відповідачка за вказаним місцем не проживає, оскільки тривалий час вже мешкає за кордоном, що може підтвердити особисто. Позивачка зазначає, що через наявність реєстрації особи, що зареєстрована у вказаній квартирі, але фактично тривалий час в ній не проживає, позивачка вимушена сплачувати більші платежі за комунальні послуги, з розрахунку на всіх осіб зареєстрованих за адресою; відповідачка, в свою чергу, комунальні послуги не сплачує, бо у квартирі фактично не проживає. Також, факт реєстрації відповідачки за адресою квартири позивачки обмежує конституційне право позивачки право власності та не може розпоряджатися власною квартирою. Ухвалою суду від 17.05.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.07.2021 року о 13.30 год. У судове засідання 26.07.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду належним чином у порядку ст. 128, 131 ЦПК України. Представник позивачки надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав. Відповідачці у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. До суду надійшла заява відповідачки у формі заяви свідка від 31.05.2021 року ( іх № 28190 від 22.06.2021 року) про розгляд справи за відсутністю та визнання позовної заяви. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. На вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення, тобто 26.07.2021 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.11.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, що зареєстровано в реєстрі за № 2168. За [PERSON] було зареєстроване право власності на вищезазначену квартиру, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10698555. Згідно відповіді на адвокатський запит від 18.02.2021 року №1-1/18.02/21 Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради (далі Департамент) інформує, що за обліковими даними Департаменту станом на 23.02.2021 року у житловому приміщені за адресою: [ADDRESS] з 24.04.2015 року зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] . Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що позивачка та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу у користуванні квартирою. Відповідно до статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 316\~Цивільного кодексу\~України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою статті 317\~ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За приписами частини першої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачкою та факт того, що відповідачка по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин не оспорюється, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідачки такої, що втратила право користування спірним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved