Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

22 грудня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №317. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 05 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Сторони\~мають двох неповнолітніх дітей: доньку Віолету, [INFO] та доньку Аріну, [INFO]. З жовтня 2018 року сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ Позивач [PERSON]\~в підготовче судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Мохонько». В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 05 листопада 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №317. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Мохонько» та «Мохонько» відповідно /а.с. 3/. Сторони мають неповнолітніх дітей:\~доньку Віолету,\~[INFO]\~та доньку\~Аріну,\~[INFO]/а.с. 7, 8/. [PERSON] та\~ [PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~133\~ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України та виходячи зі ставки судового збору (704,80 гривень), яка діяла станом на день надходження позовної заяви до суду (22 грудня 2018 року), на користь держави з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. (704,80:2=352,40),

Outcome: approved