Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

23.09.2013 року представник позивача за первісним позовом звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 31.12.2010 року між Кредитною спілкою «Казна», в особі голови правління [PERSON], та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір № 209, за умов якого кредитна спілка надала відповідачу [PERSON] кредит у сумі 19000, 00 гривень строком на 12 місяців з оплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до графіка сплати, який є невід'ємною частиною кредитного договору № 209 від 31.12.2010 року, [PERSON] зобов'язаний сплачувати проценти та основну суму кредиту рівними частками, за якими передбачається незмінна (однакова) сума платежу протягом всього терміну дії договору, і такий платіж включає в себе як проценти, нараховані за користування кредитом, так і частину кредиту. В порушення цих вимог кредитного договору [PERSON] сплату основної суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснював нерегулярно та не в повній сумі. Таким чином, станом на 02.09.2013 року сума боргу відповідача склала - 20447, 45 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту - 19000, 00 грн. та несплачених процентів за користування кредитом - 1447, 45 грн. Таким чином, на підставі того, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань відповідно до кредитного договору № 209 від 31.12.2010 року, КС «Казна» просить стягнути з нього заявлені суми та стягнути судові витрати, понесені по справі. В свою чергу, відповідач по справі [PERSON], 14.10.2013 року, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до КС «Казна», в якій просив визнати кредитний договір № 209 від 31.12.2010 року фіктивним та недійсним; витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову покласти на КС «Казна», посилаючись на те, що ніяких коштів по вищезазначеному кредитному договору він не отримував, ніяких процентів по кредитному договору він ніколи не сплачував, ніяких квитанцій на сплату відсотків він не підписував та не отримував. Він вважає, що грошові кошти отримав голова правління кредитної спілки [PERSON] для своїх власних потреб, а саме на лікування, тому [PERSON] повинен був і погасити самотужки даний кредит. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом КС «Казна» - Чернов В.О., діючий на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні; зустрічний позов не визнав та заперечував проти його задоволення, про що надав суду заперечення проти зустрічного позову (а.с. 55-56). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив (а.с. 138, 139, 143, 146-147). Суд прийняв рішення про розгляд справи по суті в заочному порядку. 03 березня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, з наступних підстав. З копії кредитного договору № 209 від 31.12.2010 року (а.с. 8-11) вбачається, що КС «Казна» з [PERSON] дійсно уклали кредитний договір, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 19000, 00 грн. строком на 12 місяців під 45 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З копії заяви на отримання кредиту (а.с. 12-13) - [PERSON] звертався до первісного позивача з метою надання йому кредиту. Відповідно до видаткового касового ордеру від 31.12.2010 року (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] дійсно отримав грошові кошти в сумі 19000, 00 грн. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На а.с. 27-31 значаться копії прибуткових касових ордерів, які підтверджують сплату процентів [PERSON] по вищезазначеному кредитному договору. З особової картки позичальника за кредитним договором, укладеним між сторонами, заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою станом на 02.09.2013 року по основній сумі становить 19000, 00 грн., по процентам - 1447, 45 грн. ( а.с. 5). Судом встановлено та копією реєстру рекомендованих листів про сплату заборгованості за кредитним договором від 10.07.2013 року, списку № 60 групованих поштових відправлень рекомендованих листів від 12.07.2013 року (а.с. 16, 17) підтверджено, що позивач за первісним позовом належним чином повідомляв відповідача про необхідність погасити суму боргу за кредитним договором, однак зазначені вимоги відповідачем у строк не були виконані. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно платіжного доручення № 616 (а.с. 1) позивач оплатив 229 грн. 40 коп. судового збору. Суд вважає аргументованими вимоги первісного позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь загальної заборгованості за кредитним договором у розмірі 20447, 45 грн. та судових витрат у сумі 229, 40 грн. А зустрічний позов, суд вважає не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] у судовому засіданні не довів, що саме він не отримував грошові кошти в сумі 19000, 00 грн. та те, що він не підписував ніяких документів, пов'язаних з отриманням кредиту. На підставі викладеного та

Outcome: approved