Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

22 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 15 липня 2018 року неповнолітній син відповідача [PERSON] , 2006 року народження , знаходячись на [ADDRESS], штовхнув її неповнолітнього онука - [PERSON] , 2008 року народження, внаслідок чого останній впав та отримав тілесні ушкодження у виді перелому зі зміщенням передпліччя обох кісток правої руки. Внаслідок отриманої травми її онук протягом тривалого часу проходив лікування, на що позивач потратила загалом 8756 грн. 63 коп., а також дитині була спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 10000 грн. Тому, посилаючись на приписи ст. 1195 та ст. 1167 ЦК України, позивач просила стягнути з відповідача на користь її онука [PERSON] вказані вище суми матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. 03 травня 2019 року відповідач надіслала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає частково. Свою позицію мотивує тим, що травму онуку позивача її син спричинив ненавмисно, коли діти спільно гралися на вулиці. Тому відповідач вважає, що сума моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з неї, є явно завищеною. Крім того, відповідач зазначає, що деякі квитанції про понесені витрати на лікування онука позивача викликають сумніви у їх достовірності. 08 травня 2019 року від позивача до суду надійшла заява разом із оригіналами квитанцій про понесені нею витрати на лікування онука та оригіналами квитанцій про понесені транспортні витрати. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є опікуном її малолітнього онука [PERSON] , 2008 року народження . А відповідач [PERSON] - матір`ю неповнолітнього [PERSON] , 2006 року народження. Також судом встановлено, що 15 липня 2018 року неповнолітній син відповідача [PERSON] , знаходячись на [ADDRESS] , під час спільної ігри штовхнув неповнолітнього онука позивача [PERSON] , внаслідок чого останній впав та отримав тілесні ушкодження у виді перелому зі зміщенням передпліччя обох кісток правої руки, що підтверджується матеріалами перевірки, проведеної працівниками Глухівського ВП ГУНП в Сумській області та висновком судово-медичного експерта. Також з матеріалів справи вбачається, що на лікування неповнолітнього [PERSON] , а також на поїздки для медичних обстежень, позивачем було понесені витрати в сумі 8756 грн. 63 коп., що повністю підтверджується представленими чеками про придбання ліків та понесених транспортних витрат. При цьому, необхідність придбання ліків, а також поїздок для медичних обстежень, для лікування саме від травм, отриманих в результаті дій сина відповідача, підтверджується як виписками з медичної картки, так і консультаційними висновками медичних спеціалістів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Таким чином, виходячи із вимог вказаних вище положень Законів, із відповідача [PERSON] на користь малолітнього онука позивача [PERSON] необхідно стягнути вказану суму понесених витрат на відшкодування спричиненої йому ушкодженням здоров`я шкоди. Також суд вважає, що неповнолітній [PERSON] зазнав і моральних збитків, безпосередньо пов`язаних із завданням йому фізичного болю та тілесних ушкоджень сином відповідача. Малолітній [PERSON] переніс серйозне лікування, яке продовжувалося на протязі тривалого часу. У зв`язку з чим потерпілий зазнав сильних душевних страждань. Однак, враховуючи характер скоєного правопорушення, що малолітній [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження з необережності під час їх спільної гри, а також зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань малолітнього [PERSON] і виходячи із засад розумності та справедливості, суд оцінює розмір заподіяної йому моральної шкоди в сумі 1000 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь малолітнього [PERSON] відповідно до вимог ст.1167 ЦК України.

Outcome: partial