Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

22 липня 2016 року позивач звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Шишацької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно померлого [PERSON] В обґрунтування позивних вимог повідомила, що являється спадкоємцем за заповітом після померлого 19 листопада 2015 року батька [PERSON]. В Державному акті, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, крім того відділом Держгеокадастру проводилось виправлення кадастрового номеру земельної ділянки в звязку з його дублюванням. В звязку з цим державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про права на спадщину на вказане спадкове майно за заповітом. Позивачі в судове засідання не зявилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Шишацької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Свою правову позицію щодо позовних вимог не висловив. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 19 листопада 2015 року в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 314131, виданим відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ у Полтавській області 20 листопада 2015 року, актовий запис № 98 (а.с.18). Згідно заповіту, посвідченого 05 квітня 2000 року секретарем виконавчого комітету Воскобійницької сільської ради [PERSON] [PERSON] заповідав все своє майно доньці [PERSON] та сину [PERSON] в рівних частинах (а.с. 16-17). Позивач [PERSON] прийняла спадщину, звернувшись у встановлений ст. ст. 1268, 1270 ЦК України строк до Шишацької державної нотаріальної контори, а син померлого [PERSON] та дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовились (а.с. 25-27). Інші спадкоємці, що прийняли спадщину або претендують на неї відсутні, що встановлено судом при дослідженні спадкової справи померлого [PERSON] № 5/2016, яка перебуває на обліку та зберіганні в Шишацькій районній державній нотаріальній конторі (а.с.24). До складу спадкового майна померлого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,62га, що розташована на території колишньої Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 099626, виданого 04 березня 2003 року Шишацькою районною державною адміністрацією та Шишацьким районним відділом земельних ресурсів за реєстровим № 62. При цьому кадастровий номер земельної ділянки в Державному акті не зазначено та замість нього у відповідній графі міститься прочерк (а.с.6) Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 112850,80 грн. (а.с.13). Зі змісту протоколу виправлення помилки № 242991 від 09.06.2016 та іншої службової документації відділу Держгеокадастру у Шишацькому районі Полтавської області встановлено, що за заявою [PERSON] в звязку з дублюванням кадастрового номеру проведено його зміну з 5325781200:00:013:0100 на 5325781200:00:013:0186 (а.с. 7-12). Постановою в.о. завідувача Шишацькою районною державною нотаріальною конторою [PERSON] від 17 червня 2016 року № 267/02-14 спадкоємцю померлого [PERSON] - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом та за законом на вищевказану земельну ділянку в звязку з відсутністю кадастрового номеру у відповідній графі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.14). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, фактично успадкувавши після смерті батька - [PERSON] вищевказану земельну ділянку позивач [PERSON], позбавлена можливості оформити її на своє імя та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї, що є перешкодою для реалізації нею права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають повному задоволенню. Ціна позову у справі відповідно до довідки про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 112850,80 грн. (а.с.13). Таким чином сума судового збору за подання позовної заяви становить 1128,51 грн. (1% від суми позову). При подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» оскільки є інвалідом ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою Полтавської міжрайонної спеціалізованої психіатричної ЛТЕК серії ВТЭ-35 № 011261 від 18.02.1999 (а.с.15). Судові витрати у справі суд розподіляє відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України та в звязку з повним задоволенням позовних вимог повністю покладає їх на відповідача. Згідно розяснень наведених у абз. 3 п. 35 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (частина друга статті 88 ЦПК). Таким чином судовий збір у сумі 1128,51 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved