Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

22.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 09.08.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №1007. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. При цьому посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2017 року. Наголошувала на тому, що примирення між сторонами неможливе. Просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 04.04.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У підготовче судове засідання позивач надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задоволити, вважала подальше примирення між сторонами неможливе. При цьому просила розгляд справи проводити без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Белих, на відшкодування сплаченого судового збору не претендує. Відповідач у підготовче судове засідання подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сімя розпалася остаточно, а подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON], [INFO] та Белих (дошлюбне прізвище Левченко) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 09.08.2008 року, про що зроблено актовий запис №1007 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 197-200, 206, 263-266, 273 ЦПК України, суд

Outcome: approved