overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

22 березня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку (ціна позову 102952 грн.), посилаючись на те, що їй належить земельна частка (пай) розміром 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яке посвідчене відповідним сертифікатом серії ХМ №0255576, що підтверджується випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай, що видаються Дунаєвецькою райдержадміністрацією, зареєстровано під №353 на підставі розпорядження Дунаєвецької РДА № 377-р від 25.10.1996 року. В січні 2018 року позивачка хотіла скористатися своїм правом та користуватися земельною ділянкою, однак сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ №0255576втрачений, про що є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» від 01 березня 2018 року №9 (10969) стор.14. Коли позивачка звернулася з заявою до Дунаєвецької РДА Хмельницької області з приводу видачі дубліката сертифіката, їй було відмовлено у виготовленні та видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) у звязку із відсутністю бланків сертифікатів, а тому звернулася до суду. Представник позивачки по довіреності [PERSON] в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, просив задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнає позов. Відповідач: представник Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує і просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечив та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

22 березня 2018 року представник заявників звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просив суд, встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], який помер 24 червня 2017 року, є рідним батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Заявники у судове засідання не зявились, представник заявників надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить почтове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом 24 червня 2017 року помер батько заявників [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 493302, зареєстрованого та виданого Овідіопольським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеській області від 24.06.2017 року, актовий запис №538. Після смерті батька, залишилось спадкове майно, у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Лесі Українки, буд. 171. [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] з проханням видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожному на вищевказаний житловий будинок, але нотаріус розяснила їм, що не має можливості видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про смерть батька, його прізвище зазначено як «Контражи», тоді як в паспортах заявників зазначено «Контражі», тобто не можливо встановити факт родинних відносин. В звязку із цим, нотаріус рекомендувала звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявникам для того, що дооформити спадщину. У заявників відсутня можливість внести зміни в свідоцтво про смерть, в звязку з тим, що прізвище «Контражи», було записано в свідоцтво згідно з його паспортом громадянина України, в якому й була допущена помилка по причині невірного перекладу прізвища з російської мови. Факт родинних відносин між заявниками [PERSON], [PERSON] та померлим батьком [PERSON]. підтверджується свідоцтвом про народження заявників, в якому прізвище батька зазначено правильно «Контражі». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України \~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, у тому числі започатковані за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд, повно, обєктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає доведеним юридичний факт, який заявники просять суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

22 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 04.09.2010 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 633. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з 2014 року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Сім`я розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду письмову заяву, згідно якої просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 633. Свідоцтвами про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , актовий запис 584, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 617, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 591. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

22 березня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 02 травня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив\~ справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2011 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою про склад сім`ї №2467 від 19 березня 2019 року. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

22 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 11 травня 1991 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Спочатку сімейне життя складалося добре, але потім подружні стосунки погіршились, вони перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини фактично припинились. За таких обставин недоцільно вживати заходів щодо примирення. Просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю та просила задовольнити їх. Відповідач [PERSON] позов визнав і також просить розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 11 травня 1991 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Калиновицької сільської ради Варвинського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 3 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя мають повнолітню доньку [PERSON] . Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Як убачається з позовної заяви та з пояснень сторін, спільне життя у подружжя [PERSON] не склалось. Між позивачкою та відповідачем постійно виникають сварки. Шлюбні відносини фактично припинились, сторони не ведуть спільне господарство та не вживають заходів до примирення. Сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені позивачкою обставини, суд дійшов висновку про те, що сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON] , оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок (а.с. 1, 2). На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

22 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 22 лютого 1992 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ними. Шлюб виявився невдалим, через негідну поведінку відповідача, який, як зазначила позивач, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого між сторонами постійно виникають скандали та чвари. Позивач вказує, що з вересня 2018 року шлюбні стосунки між ними припинено, однак, поки що вони проживають в одному помешканні. У зв`язку з наведеним просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 01.04.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. 24.04.2019 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду на 13.05.2019. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 22 лютого 1992 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2014 (а.с. 8). У [PERSON] та [PERSON] є спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.2004 (а.с. 9). Сторони припинили шлюбні стосунки, однак проживають разом (а.с. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

22 березня 2019 року АТ КБ « Приват Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON] вказуючи на те, що останній, з метою отримання банківських послуг, 21 жовтня 2011 року підписав Заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 10 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим, станом на 28 лютого 2019 року, у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 33 601 грн. 97 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 045 грн. 52 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 6 335 грн. 81 коп., нарахованої пені за прострочене зобов’язання у розмірі 9 944 грн. 36 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 200 грн. 00 коп., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / у розмірі 1 576 грн. 28 коп. Тому, просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність / а.с.38 /. Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року позову заяву АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.43 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 09 год. 30 хв. 13 травня 2019 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв’язку, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 22 березня 2019 року АТ КБ « Приват Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те,\~ що остання, з метою\~ отримання\~ банківських послуг,\~ 30 жовтня 2010 року підписала\~ Заяву №б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 1600 грн. 00 коп. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим, станом на 12 лютого 2019 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 14928 грн. 25 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в\~ розмірі 2520 грн. 26 коп.,\~ нарахованої пені за прострочене зобовязання у розмірі 10 020 грн. 93 коп.,\~ нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1 200 грн. 00 коп., штрафу / фіксована частина/ у розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / у розмірі 687 грн. 06 коп. Тому, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп. Одночасно з\~ позовом\~\~ представник\~ позивача за довіреністю [PERSON]\~\~ подав\~ до\~ суду\~ клопотання\~\~ про\~\~ підтримання\~ позовних\~ вимог\~ АТ КБ « Приват Банк » та розгляд\~ справи у\~ його\~ відсутність / а.с.35 /. Ухвалою суду від 27 березня 2019 року позову\~ заяву АТ КБ « Приват Банк »\~ до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку\~ спрощеного позовного провадження\~ без\~ повідомлення\~ осіб / а.с.41 /. При\~ цьому,\~ до відому\~ сторін\~\~ доведено,\~ що\~ розгляд\~ справи\~ відбудеться у порядку\~ письмового\~ провадження\~ о 08 год. 30 хв. 02 травня 2019 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у\~ відповідності\~ з вимогами\~ ч.8\~ ст.178 ЦПК України\~ розглядає справу за наявними\~ матеріалами.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши, наявні в матеріалах справи,\~ докази в їх\~\~ сукупності\~ та\~\~ взаємозвязку,\~ суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

22 березня 2019 року орган опіки та піклування Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області звернувся до суду із заявою про призначення адміністрації Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату, в особі директора, опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що останній є мешканцем Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату та має психічне захворювання, діагноз «шизофренія, проста форма, безперервний тип перебігу, стан ремісії з помірно вираженим дефектом змішаного типу», внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить суд визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном адміністрацію Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату, в особі директора. Представник заявника, органу опіки та піклування Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від сільського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 39 ЦК України «фізична особа може бути визнана судом недієздатною , якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними». Згідно ст. 60 ЦК України «суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування». Рішенням опікунської ради Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області згоду на призначення опікуном над [PERSON] , адміністрацію Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату, в особі директора (а.с. 14). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 218 від 27.05.2019 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом, а саме шизофренія, проста форма, безперервний тип перебігу, стан ремісії з помірно вираженим дефектом змішаного типу. Ступінь вираженості стійкого хронічного психічного розладу у [PERSON] позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-36). Відповідно ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Таким чином [PERSON] у зв`язку з стійким психічним розладом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та спостереження - опіки, а тому його слід визнати недієздатним та передати його під опіку адміністрації Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату, в особі директора.

Outcome: approved