Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

22 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки по аліментам. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, шлюб рішенням суду від 25 жовтня 2013 розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться дитиною і не займається його вихованням, добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Зазначає, що рішенням Нововолинського міського суду від 06 грудня 2013 року в її користь з відповідача присуджено до стягнення на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн., до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що розмір аліментів визначений судом у сумі 550,00 грн. є замалим, оскільки збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, син потребує повноцінного харчування, одягу, взуття, крім того навчається, що потребує додаткових коштів на придбання шкільного приладдя, шкільного одягу, спортивної форми, спортивного взуття. Зазначає, що вона працює бухгалтером-касиром на ПуАТ «Нововолинський ливарний завод», проте її заробітна плата є недостатньою для забезпечення дитини всім необхідним, витрати на утримання дитини значно збільшились з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів, відповідно змінився і її матеріальний стан. Відповідач ніяким чином не приймає участі в утриманні дитини, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, а її коштів не вистачає для належного утримання дитини, інших утриманців відповідач немає, тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у більшому розмірі як 550 грн. Крім того позивач посилається на те, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини відповідач не виплачував взагалі, будь-яка інша допомога на утримання дитини не надавалась, тому вважає, що були порушені права та законні інтереси неповнолітньої дитини, внаслідок неналежного виконання рішення суду за відповідачем станом на 01.09.2017 року рахується заборгованість в сумі 25153,26 грн. Зазначає, що відповідачу відомо про існування заборгованості по аліментам, однак жодних зусиль для погашення заборгованості він не докладає, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини та ухилення від їх сплати без поважної причини, а тому позивач вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 7656,00 грн. за період з 08.11.2013 року по 01.09.2017 року, виходячи з наданого розрахунку. Враховуючи наведене позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням суду з 550 грн. до 1600,00 грн., та стягувати аліменти у розмірі 1600,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини, та стягнути з відповідача в свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 08 листопада 2013 року по 01 вересня 2017 року в розмірі 7656,00 грн. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. \~ Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ Зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зокрема: копії рішень суду (а.с.4-5, 6), копію свідоцтва про народження (а.с.7), копію будинкової книги (а.с.8), довідку про неотримання аліментів від 30.08.2017 року №18979 (а.с.9), довідку про стан заборгованості від 18.09.2017 року №21218 (а.с.10), довідку про доходи позивача (а.с.11), суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року, який рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року розірвано (а.с.4-5). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 06 грудня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 550,00 грн. щомісяця, починаючи з 08 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №075254 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи вказані норми, приймаючи до уваги збільшення потреб дитини відповідного віку у витратах на освіту та оздоровлення, приймаючи до уваги обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 06 грудня 2013 року, що стягуються щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 550,00 грн. до 1600,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суд вважає за необхідне стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 08 листопада 2013 року по 01 вересня 2017 року в розмірі 7656 грн., із розрахунку наданого позивачем (а.с.1-2). Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.ст. 4,5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved