Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

23 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. 1. Обґрунтування заяви: Позивач з відповідачкою 14 січня 2006 року зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькії області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з березня 2019 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та примирення неможливе. Просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] 2. Судовий розгляд: Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] до підготовчого судового засідання також не з`явилась, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін [PERSON] . 3. Оцінка фактичних обставин та позиція суду: Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, ч.4 цієї статті передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькії області від 14 січня 2006 року, актовий запис №15. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом з п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, та примирення сторони вважають неможливим. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суду не надано. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що від відповідачки [PERSON] до суду не надійшло клопотання щодо зміни прізвища, відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу суд залишає прізвище відповідачці без змін [PERSON] . Зокрема, у заяві, яка надійшла на адресу суду 13.02.2020 року позивач просить залишити стягнення судового збору за ним, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved