Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

22 червня 2016 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO] на тимчасово неконтрольовану територію в супроводі матері без згоди батька. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що дитина проживає з нею, відповідач після розірвання шлюбу не спілкується ні з нею ні з дитиною. Останній раз вона бачила відповідача у березні 2014 року. На даний час відповідач оголошений у розшук, однак його місцезнаходження не встановлене. У червні 2016 року вона з дитиною тимчасово на час літніх канікул виїхала на підконтрольну Україні територію до с.Новомихайлівка Мар'їнського району Донецької області. Оскільки місцезнаходження батька дитини невідомо і отримати від нього нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини неможливо, тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом. У судове засідання позивачка не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. У цій заяві позивачка також зазначає, що дитина перебувала у с.Новомихайлівка Мар'їнського району Донецької області на літніх канікулах та без згоди батька не може повернутися до місця свого навчання до школи №62 м.Донецька. Судові повістки про виклик до суду відповідача не направлялись у зв'язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. За таких обставин суд проводить заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новомихайлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області у судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено рівність прав та обов'язків батьків у здійсненні батьківських прав. Органом опіки та піклування Новомихайлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області надано висновок № 298/02-24 від 29 серпня 2016 року про доцільність надання дозволу на виїзд [PERSON], [INFO] у супроводі матері без згоди батька на непідконтрольну територію України для продовження навчання у загальноосвітньому закладі за постійним місцем реєстрації. Зокрема у даному висновку зазначається, що дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, зв'язок з батьком втрачений з 2014 року, місце його перебування не теперішній час невідоме. Постійним місцем проживання матері з дитиною є непідконтрольна територія України, навчання дівчинки та трудова діяльність матері також здійснюються у м.Донецьку. Їх перебування на підконтрольній українській владі території носило тимчасовий характер, до кінця літніх канікул. З метою захисту інтересів дитини, забезпечення реалізації її права на навчання, зважаючи на те, що дівчинка навчалася за місцем свого постійного проживання у загальноосвітній школі №62 м.Донецька, де закінчила третій клас, суд вважає можливим надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] до місця постійного проживання за адресою [ADDRESS] на період навчання у загальноосвітній школі №62 з вересня 2016 року по травень 2017 року включно. Витрати, понесені позивачкою на сплату судового збору у розмірі 551 грн 20 коп підтверджуються квитанцією (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача як передбачено ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved