Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

21 червня 2019 року адвокат Шуліка-Гінкулова А.Г. звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] з позовом, предметом якого є: визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вищевказана квартира належить позивачці з 26 липня 2012 року на праві приватної власності. 14 травня 2018 року відповідач зареєструвався у цій квартирі, проте фактично в ній не проживає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та відповідним актом. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 28-30). Представник позивачки в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 38). Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 липня 2012 року позивачка на підставі договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 7-8). З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2019 року право власності позивачки зареєстровано Очаківською міською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації (а.с. 10). Судом також встановлено, що в належній позивачці квартирі з 14 травня 2018 року зареєстрований відповідач [PERSON] .. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію будинкової книги (а.с. 14-15) та довіку про склад сім`ї, видану ОСББ «Зіна» (а.с. 16). З вказаної довідки та акту про підтвердження факту не проживання осіб з числа зареєстрованих в житловому приміщенні від 23 травня 2019 року слідує, що [PERSON] зареєстрований в належній позивачці квартирі з 14 травня 2018 року, але фактично ніколи там не проживав (а.с. 16-17). Згідно з довідкою, наданою підрозділом з питань державної реєстрації відділу забезпечення діяльності ЦНАП Очаківської міської ради від 27 червня 2019 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до пунктів 2, 3 частини с статті 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі спливу строку, на який його було встановлено. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (ч. 2 ст. 406 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що належне [PERSON] речове право - право власності, що охоплює право володіння, користування та розпорядження майном, не може бути обмежено перешкодами у вигляді права користування майном іншими особами, а також враховує, що особа, в інтересах якої встановлений сервітут, ніколи цим правом не користувалася. За приписом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривня 40 коп., що підтверджується квитанцією №60 від 19 червня 2019 року (а.с.1). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПКУкраїни, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позов повністю та стягує з відповідача судові витрати. На підставі зазначеного,

Outcome: approved