Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

23 липня 2014 року МТСБУ звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму, пов'язану з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 42 955,57 грн, судовий збір у розмірі 430,00 грн. та кошти за надання правової допомоги у розмірі 1000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача послався на те, що 22 травня 2011 року близько 18 години 15 хвилин на Бульварі Слави у м.Дніпропетровську з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ» д/н [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Нісан», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СК «Плюс». Згідно звіту № 58/2011 від 06 липня 2011 року розмір завданих збитків складає 47 139,59 грн. Відповідно до висновку №58/А від 25 квітня 2011 року утилізаційна вартість пошкодженого транспортного засобу складає 4 984,02 грн. (47 139,59 грн. - 4 984,02 грн. = 42 155,57 грн.). Крім того потерпілим були понесені витрати за проведення експертиз щодо визначення вартості матеріалььного збитку на суму 800,00 грн., таким чином регламентна виплата складає 42 955,57 грн. 23 травня 2011 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 15 липня 2011 року з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ. 28 липня 2011 року на адресу відповідача було направлено лист про добровільне врегулювання спору з потерпілим, але шкода винуватцем ДТП не була відшкодована. МТСБУ виконало покладений на нього обов'язок по відшкодуванню заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. У зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В прохальній частині позовної заяви позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а також просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, явку свого уповноваженого представника до суду не забезпечив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст. 157 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 22 травня 2011 року близько 18 години 15 хвилин на Бульварі Слави у м. Дніпропетровську з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ» д/н [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2011 року (а.с. 12). Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Нісан», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СК «Плюс» (а.с. 10, 13). Згідно звіту № 58/2011 від 06 липня 2011 року (а.с. 14-16) розмір завданих збитків складає 47 139,59 грн. Відповідно до висновку №58/А від 25 квітня 2011 року (а.с. 23-25) утилізаційна вартість пошкодженого транспортного засобу складає 4 984,02 грн. 23 травня 2011 року потерпілий повідомив про страховий випадок (а.с. 8) та 15 липня 2011 року, з метою отримання страхового відшкодування, звернувся з відповідною заявою до МТСБУ (а.с. 9). МТСБУ виконало покладений на нього обов'язок по відшкодуванню заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність (а.с. 28-29, 30). Добровільно спір з відповідачем врегульовано не було. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю та враховуючи, що позивачем була відшкодована шкода потерпілій стороні, завданої дорожньо-транспортною пригодою, що сталася з вини відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення виплаченого відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою від 09 жовтня 2010 року - 33 686,97 грн., а також 914,00 грн. за послуги аварійного комісару. Вирішуючи питання про повернення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по справі, зоерема в рахунок повернення судового збору - 430,00 грн. (а. с. 4), в рахунок повернення витрат на правову допомогу - 1 000,00 грн. (а. с. 31). На підставі викладеного,

Outcome: approved