Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

22 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і прохає встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Зазначив, що після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,11 га, що розташована на території Ланцівської сільської ради. Про існування вказаної ділянки [PERSON] дізнався з повідомлення орендаря Селянського (фермерського) господарства «Віктор» № 14 від 16 січня 2014 року. Окрім земельної ділянки у померлого іншого майна не було, тому до нотаріальної контори не звертався. Позивач вважає, що пропустив встановлений законом 6-місячний строк для вступу у спадщину з поважної причини, оскільки не знав про існування земельної ділянки. За таких обставин [PERSON] вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Сторони до судового засідання не з'явились. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача - Ланцівської сільської ради письмово повідомив суд про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], проти позову не заперечує. Третя особа - представник нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позиції сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в оренді С(Ф)Г «Віктор» (а.с. 8, 9). Відповідно до копії заповіту [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку площею 5,11 га, розташовану на території Ланцівської сільської ради (а.с. 11). [PERSON] дізнався про наявність вказаної земельної ділянки з повідомлення С(Ф)Г «Віктор», що підтверджено відповідним листом на ім'я позивача (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки не звернувся протягом установленого законом строку до нотаріальної контори, що підтверджено листом державного нотаріуса Дашевської А.О. (а.с. 7). Не подання заяви про прийняття спадщини позивач пояснив тим, що не знав про існування земельної ділянки померлого. Згідно з ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 (далі - Постанова) Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (стаття 1258 цього Кодексу). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що причина пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved