Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

22.06.2015 року позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 50562грн. 43коп. та судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що 14.04.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 148А/08-7. Згідно п.п.1.1., 1.2., 1.3.. 1.4. Кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 87112,50грн. для купівлі автотранспортного засобу, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10 квітня 2015р. згідно графіку, який є невідємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п. 2.1.3. Кредитного договору Кредит надається однією сумою в безготівковій формі шляхом дебетування Позичкового рахунка Позичальника та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредит Позичальнику в розмірі 87112,50грн. Відповідачем [PERSON] були порушені зобовязання за Кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом. Згідно п. 2.5.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини Кредиту та процентів, встановлених в графіку. Крім того Відповідач постійно порушував умови Кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до Кредитного договору. Відповідно до п. 2.5.2. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється відповідно до умов, зазначених в п.2.5.6. Кредитного договору, шляхом договірного списання Банком коштів з Поточного рахунка Позичальника щомісяця в дату, зазначену в графіку. Відповідач [PERSON] порушує умови Кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, тому станом на 24.04.2015р. його заборгованість по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором складає 50562 грн. 49 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 10283,87грн.; відсотки - 27723,85грн., комісія за РО - 4303,49грн., плата за пропуск платежів - 8251,22 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №148А/08-7 від 14.04.2008 року в сумі 50562грн. 43коп. Крім того, просить покласти на відповідача сплату судового збору, оскільки на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за №63 від 20.03.2015р. розпочата процедура ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - [PERSON]. Згідно п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій наполягав на задоволенні позовних вимогах(а.с.168). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог з таких підстав: за вказаним кредитним договором він сплатив тіло кредиту в сумі 89767,50 грн., що на 2655 грн. більше ніж зазначено в графіку погашення заборгованості та відсотки в сумі- 46957,32 грн., що на 189,96 грн. більше ніж зазначено в графіку погашення заборгованості . В позовній заяві сплачена сума відсотків зазначена 63135,05 грн., а сума до сплати зазначена - 90858,90 грн.(різниця складає 27723,85 грн.), яка утворилась внаслідок односторонньої зміни процентної ставки позивачем з 15% до 25 %, що суперечить вимогам закону та умовам кредитного договору. Також, ним за обслуговування рахунку щомісячно сплачувалось по 113,25 грн., а всього за період обслуговування (84 місяці), згідно квитанцій , було сплачено 9513 грн., тобто заборгованість відсутня. Крім того, оскільки пропуску платежів за весь період з 12.04.2008 року по 10.04.2015 року у нього немає, оплата проводилась щомісячно, то і заборгованості за пропуск платежів в сумі 8251,22 грн. немає. Крім того, в 2012 році позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звертався з аналогічним позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором № 148А/08-7 від14.04.2008 року станом на 23.02.2012 року в розмірі 71092,62 грн., що складалась з заборгованості за тілом кредиту 59710,63 грн., відсотків за користування кредитом 4395,37грн. відсотків-1264,87 грн., плати за пропуск платежів в сумі 5721,75 грн. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 12 червня 2012 року, яке набрало чинності 25.06.2012 року позивачеві було відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що позивач в односторонньому порядку підвищив процентну ставку за кредитним договором , про що не повідомив його ( позивача), а він не мав змоги сплачувати за підвищеною ставкою. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 14.04.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]»(правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 148А/08-7, відповідно доп.п.1.1., 1.2., 1.3., 1.4. якого [PERSON] було надано кредит у сумі 87112,50грн. на купівлю автотранспортного засобу Hyndai Avante, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10 квітня 2015р. Відповідно до п. 2.3. за надання кредиту позичальник сплачує банку комісію 1% від суми кредиту, що становить 871,13грн.(а.с.5-13) . Виконання відповідачем зобов»язання за кредитним договором було забезпечене договором застави вищевказаного автомобіля від 14 квітня 2008 року (а.с.19-22) Главою 4 кредитного договору передбачена відповідальність сторін, а саме: за використання кредитних коштів не за цільовим призначенням Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 25 відсотків від суми використаних не за призначенням кредитних коштів. Якщо повне або часткове невиконання Стороною умов цього Договору спричинило іншій Стороні збитки, винна Сторона відшкодовує їх протягом пяти робочих днів з моменту одержання письмової вимоги від Сторони, якій такі збитки завдано. Відшкодування заподіяних збитків не звільняє винну Сторону від виконання зобовязань, за яких вони передбачені. За кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3 (крім підпунктів 3.3.2. та 3.3.3), цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 (пять) відсотків від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1. цього Договору. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування Кредиту, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми невиконаних зобовязань, строк сплати яких настав. Неустойка підлягає сплаті за письмовою вимогою Банку в національній валюті України відповідно до офіційного курсу встановленого НБУ на день сплати Позичальником неустойки. Кредитні кошти були використані відповідачем за цільовим призначенням, тобто для придбання автомобіля. Відповідачеві [PERSON] було встановлено графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Кредитного договору.(а.с.14-15) Із графіка руху коштів за кредитним договором (а.с.16-18) вбачається, що за період з 14.04.2008 року по10.04.2015 року позивач мав сплатити і сплатив тіло кредиту -87112,50 грн., відсотки за користування кредитом -46767,33 грн., за обслуговування кредитної заборгованості- 9512,69 грн., тобто заборгованість станом на 24.04.2015 року у відповідача відсутня. Згідно , наданого на вимогу суду, розрахунку заборгованості за кредитним договором № 148А/08-7 [PERSON]- заборгованість за кредитом складає -10283,87 грн., відсотки -27723,85 грн., комісія за РО-4303,49 грн., плата за пропуск платежів -8251,22 грн. (а.с.155,156), при цьому в розрахунку зазначено, що відсоткова ставка згідно договору складає 25 %., що суд вважає неналежним доказом у справі і не приймає до уваги при ухваленні рішення. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 12 червня 2012 року, яке набрало чинності 25.06.2012 року позивачевіПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» було відмовлено в задоволенні аналогічних позовних вимог до [PERSON] з тих підстав, що позивач в односторонньому порядку підвищив процентну ставку за кредитним договором , про що не повідомив його ( позивача), а він не мав змоги і не бажав сплачувати за підвищеною ставкою, оскільки це суперечило умовам договору та вимогам закону (а.с.114). Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або інша особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором № 148А/08-7 від 14.04.2008 року у відповідача [PERSON] станом на 24.04.2015 року відсутня, а зазначена в позовній заяві заборгованість утворилась внаслідок одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором з 15 % до 25% позивачем, що встановлено рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 12 червня 2012 року, яке набрало чинності 25.06.2012 року, суд вважає, що вимоги позивача є не обґрунтованими, такими, що суперечать вимогам закону і в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed