Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

23.01.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення сином повноліття, та аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі 1/4 частини. Мотивує це тим, що відповідач має стабільний заробіток та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини та на її утримання. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач матеріальної допомоги не надає, і хоча вона отримує допомогу на дитину, але вказаних коштів їй не вистачає, оскільки вона наймає квартиру. Також вказує на те, що за навчання відповідача сплачує його мати, а його батько отримує пенсію та не перебуває на утримання відповідача. Від відповідача надійшла заяви, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає частково, просить суд взяти до уваги його заперечення. У письмових запереченнях відповідач вказує на те, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, та не погоджується із стягненням із нього аліментів на утримання позивача і вважає, що зазначена вимога не може бути задоволена, оскільки він знаходиться у важкому матеріальному становищі, йому необхідні кошти на оплату навчання, також він матеріально допомагає своєму хворому батьку, та витрачає щомісячно 500 грн. на проїзд. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи видно, що сторони з 18 травня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Мають від подружнього життя неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року (а.с. 3-4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З пояснень позивачки встановлено, що дитина сторін проживає разом з позивачкою, і знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу в загальному розмірі 1300 грн., з яких 500 грн. сплачує за найм квартири, інших джерел існування не має. Відповідач ухиляється від допомоги на утримання дитини та цього не заперечує, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 80 СК України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі можливе, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі тощо. Тому посилання відповідача на встановлення розміру аліментів на користь позивача на її утримання у твердій грошовій сумі, в розмірі 200 грн. щомісячно, є безпідставним, оскільки відповідач являється військослужбовцем за контрактом, тобто має регулярний та стабільний заробіток. У відповідності із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем на спростування вимог позивачки надано докази, однак останні не дають змоги з'ясувати розмір його заробітної плати, розмір коштів на оплату навчання в ВНЗ «Університет економіки та права «КРОК», неможливість [PERSON] самостійно оплачувати своє лікування та розмір наданої відповідачем матеріальної допомоги батьку. Тобто відповідачем належними доказами не доведено того, що він позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу позивачу. Таким чином, виходячи з того, що відповідач є працездатним, з його заробітку має проводитись стягнення аліментів на утримання дитини, та на утримання дружини, але будучи батьком та чоловіком, у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині та дружині відмовляється, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановивши аліменти в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трьох років, аліменти в розмірі 1/4 частини, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно із ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved