Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

\~\~\~\~22.05.15 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», у якому просить визнати договір про надання споживчого кредиту №10611997000 укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» від 17.12.2006 року недійсним, мотивуючи свій позов тим, що 17.12.2006 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» виникла домовленість про договір про надання споживчого кредиту №10611997000 та відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 18482,00 дол. США, а [PERSON] зобовязалася повернути кредитні кошти не пізніше 17.12.2012 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 07,40%. Після закінчення строку дії кредиту, позивач від банку 18.12.12 року отримала листа, відповідно до якого існує необхідність у наданні довідки про доходи за останні 6 місяців, мотивуючи дану вимогу умовами передбаченими кредитним договором № 10611997000. Позивач зазначає, що виконала умови зазначеного договору, а саме достроково та в повному обсязі сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі 07,4 % річних та повернула суму кредиту у розмірі 18482,00 дол. США. Однак позивачка зазначений договір не підписувала. Оригінал договору не отримувала з його умовами ознайомлена не була. Позивач вважає, що кредитний договір не вчинений у письмовій формі, так як вона його е підписувала, у звязку з чим він підлягає визнанню не дійсним. Представник позивача [PERSON], [PERSON], в судовому засідання, що відбулось 29.10.15 року заявила клопотання про відкладення судового засідання та наділі у судові засідання призначені на 02.12.15 року на 04.02.16 року та 17.03.16 року не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи ТОВ « ФК «Довіра та Гарантія» до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги не визнає, просить їх залишити без задоволення та розглядати справу за відсутністю представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Одночасно з тим, судом приймається до уваги, що на протязі всього часу знаходження справи на розгляді у суді від [PERSON] заяв про залишення позову без розгляду, відмов від позову не надходило, що свідчить про її бажання \~отримання рішення по суті виниклого спору, тому залишення позивних вимог на підставі ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у звязку із неявкою позивача, буде порушувати права та законні інтереси позивачів. Чергове відкладення розгляду справи, провадження по якої триває понад розумних строків, також порушує права позивачів на своєчасний розгляд і вирішення \~цивільних справ, що є основоположними завданнями цивільного судочинству, і передбачені у ст. 1 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.10.14 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 944-7 ДОУ 1А від 09 листопада 2006 року в розмірі 4\~ 614, 82 дол. США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення (100 дол. США = 1295, 0006 гривень) становить 59\~ 761, 95 (пятдесят девять тисяч сімсот шістдесят одна) гривня 95копійок, а також стягнуто витрати по сплаті судового збору в сумі 507, 54 гривень. Однак рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.01.2015 року апеляційна скарга [PERSON] , представника [PERSON] на рішення Київського районного суду м.Одеси задавлена частково та зазначене рішення скасовано в частині стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №944-7 ДОУ 1А від 09.11.2006 року в розмірі 4614,82 дол. США, що в еквіваленті становить 50754,25 гривень та судових витрат, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволені вказаних вимог, а також рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.10.2014 року змінено в частині визначення розміру заборгованості яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №944-7ДОУ 1 А від 09.11.2006 року, та визначено що підлягає стягненню заборгованість в розмірі 4614,82, що становить 50754,25 гривень з яких 3274,34 дол. США-36011,52 гривень- кредитна заборгованість, 929,02 дол. США-10217,45 гривень- заборгованість по процентам, 346,81 дол. США -3814,25 гривень- пеня за прострочення сплати кредиту, 64,65 дол. США-711,03 гривень- пеня за прострочення сплати процентів, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.04.2015 року касаційну скаргу [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] відхилено, а рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.10.14 року в частині яка не змінена та не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Одеської області від 27.01.2015 року залишено без змін. В рішенні Київського районного суду м.Одеси від 03.10.14 року по справі №520/4173/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, відповідно до пояснень наданих в судовому засіданні представником позивача ПАТ «УкрСиббанк» встановлено, що у звязку з особливостями компютерної програми банку номер кредитного договору від 09.11.2006 року з №944-7 ДОУ 1 А змінився на №10611997000. Відповідно до вимог ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В повідомленні, направленому ПАТ «УкрСиббанк» гр. [PERSON], від 18.12.12 року №586775 також мова йде про кредитний договір укладений між сторонами 09.11.2006 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у кредит від Банку грошові кошти та зобов'язалася їх повернути у строки та спосіб, що передбачені таким договором. Тобто пояснення позивача, зазначені у позові щодо визнання кредитного договору недійсним, спростовуються обставинами встановленими рішенням суду від 03.10.14 року. Яке було частково скасоване та змінено рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.01.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України, якими сформульовані загальні вимоги до правочинів. Виходячи з викладеного наведені позивачем правові та фактичні підстави її вимог не є належними підставами для задоволення позову та визнання кредитного договору недійсним. \~\~\~\~Виходячи з наведених висновків, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем в ході розгляду цивільної справи судові витрати компенсації не підлягають. \~\~\~\~

Outcome: dismissed