overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 17 липня 2010 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина проживає з нею, а відповідач проживає окремо та не надає кошти на утримання дитини, вона просить стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 часини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. Заслухавши пояснення позивачки, яка підтримала позов, відповідача, який позов визнав частково та погодився сплачувати 1/4 частину своїх доходів на утримання дитини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 липня 2010 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2014 року (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS] а відповідач - по [ADDRESS] Відповідно до довідки Виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району №1442 від 09 липня 2015 року, [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] і разом з нею проживає її дитина - [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідок №0421 від 09 липня 2015 року та №5537 від 10 липня 2015 року, [PERSON] не має у приватній власності земельних ділянок та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 грн. (а.с.7,8). Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, працює на посаді слюсаря в КП «Путивльська ЖЕК», надає кошти на утримання дитини, позов частково визнав, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 24 червня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №217. Від даного шлюбу мають двох неповнолітнії дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 червня 2000 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Від даного шлюбу мають двох неповнолітнії дітей: Богдана, [INFO], Євгенію, [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що з 14.10.2000 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейно шлюбні відносини між сторонами у теперішній час припинені, діти проживають разом з позивачем. Посилаючись на те, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень 90 копійок, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує ( а.с. 22- заява). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений ( а.с. 12,17-19 - повідомлення). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.10.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблений актовий запис № 426 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають двоїх дітей: [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження ( а.с.5,6 - копії свідоцтв про народження). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Діти проживають разом з матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, даних про те, що він має регулярний дохід суду не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час вони проживають окремо, окрім того вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Діти проживають разом з нею. Відповідач не бере участі у їх вихованні та утриманні. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дітям, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, виколадені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, тобто по 400 грн на дитину щомісячно, про що подав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей. Як вбачається з довідки про склад сімї, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають зі своєю матірю [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення нею повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 травня 2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та повага один до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявились, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, направив нотаріально завірену заяву про розгляд справи в його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 12 травня 2012 року зареєстрували шлюб у Самотоївській сільській раді Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 05, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 8). Від шлюбу сторони дітей не мають. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не згодні на примирення, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 01 листопада 1997 року у Нововолинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 323. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Намагання позивача зберегти сім'ю позитивного результату не дали. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позові, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвище позивача після розірвання шлюбу не змінюється. Також до стягнення з відповідача на користь позивачаналежить 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 11 жовтня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Ратнівського району зареєстровано шлюб, актовий запис №4. У даному шлюбі 27 лютого 2014 року народився син [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе внаслідок різних поглядів на життя, втрати поваги один до одного, у зв`язку з чим виникають сварки та непорозуміння. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, позивач - про підтримання позовних вимог із вказаних у заяві підстав, а відповідач про їх визнання. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження 1-ЕГ№083761, що між сторонами 11 жовтня 2013 року укладено шлюб, який зареєстрований [PERSON] сільською радою Ратнівського району, актовий запис №4. У шлюбі в сторін 27 лютого 2014 року народився син [PERSON], про що свідчить відповідне свідоцтво 1-ЕГ№192212, видане [PERSON] сільською радою Ратнівського району. Із позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу між сторонами неможливе внаслідок різних поглядів на життя, втрати поваги один до одного, у зв`язку з чим виникають сварки та непорозуміння В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання як позивача, так і відповідача продовжувати проживати в шлюбі, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 10 лютого 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 11. Мають малолітню [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за втрати довіри та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка вважає, що зберегти сім'ю не можливо. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути\~ справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце\~ розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про\~ відкладення слухання справи або про розгляд\~ справи за його відсутності\~ від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 10 лютого 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 11 та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 24 червня 2009 року за актовим записом № 42 зробленого у Книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5,6). Через несумісність характерів, сторони припинили сумісне проживання. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу, зацікавлена особа - Миколаївська сільська рада Казанківського району Миколаївської області, а саме факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] з 1977 року по день його смерті [INFO] року. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній. У судовому засіданні представник зацікавленої особи [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував, підтвердив, що він знав про спільне проживання [PERSON] та [PERSON], їх спільну працю в радгоспі, звідки вони і вийшли на пенсію. Поховання [PERSON] було здійснено донькою [PERSON] на кошти заявника. Про інших спадкоємців інформацією не володіє. Вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. При огляді свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що він помер [INFO] року, актовий запис № 10, серія [NUMBER]. При огляді довідки, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Казанківського району, Миколаївської області № 513/02-17 від 23.06.2015 року видно те, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою? Миколаївська обл., [ADDRESS].Згідно інформації погосподарської книги на день смерті [PERSON] [INFO] року за вищевказаною адресою була зареєстрована співмешканка [PERSON] [INFO]. При огляді акту про встановлення факту проживання громадян [PERSON] та [PERSON], складеного депутатом Миколаївської сільської ради Беспалько С.І. видно, що з 1977 року [PERSON] з [PERSON] жили однією сім'єю як чоловік і дружина. Досліджені докази вказують на те, що маються підстави для встановлення факту проживання однією сім ?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] з 1977 року по день його смерті [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення опіки. В обґрунтування своїх вимог заявник стверджує, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 1999 року її син [PERSON] [INFO], був визнаний недієздатним, оскільки є інвалідом 2 групи з дитинства, внаслідок чого за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій, керувати ними. При розгляді справи судом не було вирішено питання про встановлення опіки. В липні 2015 року вона звернулася до органів соціального захисту населення для оформлення субсидії та виплат по догляду за інвалідом, але. їй було відмовлено в звязку з відсутністю рішення суду щодо встановлення опіки. В звязку з вищенаведеним, в заяві [PERSON] просила суд призначити її опікуном [PERSON] [INFO] В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, заяву підтримує. Меліоративнівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, в своєму листі просив суд розглянути справу без участі його представника, надав подання про можливість [PERSON] бути опікуном. Суд, дослідивши надані заявником докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 1999 року [PERSON] [INFO], був визнаний недієздатним, оскільки страждає стійким захворюванням у формі розумової відсталості у вигляді імбецильності, внаслідок чого за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій, керувати ними. Встановлено, що при розгляді справи судом щодо визнання [PERSON] недієздатним, не було вирішено питання про встановлення опіки над ним та не призначений опікун. На підставі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно до подання від 15 липня 2015 року № 455, Орган опіки та піклування Меліоративнівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вважає за доцільне призначення заявника [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON]. Враховуючи наведене, суд вражає заяву обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved