Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

23.08.2017 року позивачка [PERSON], звернулася із позовом до Олевської міської ради Житомирської області про встановлення факту смерті її рідного брата [PERSON], [INFO], який помер 21 вересня 2015 року в м.Усть-Лабінськ Краснодарського краю Російської Федерації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у вересні місяці 2014 року її рідного брата по матері [PERSON] було засуджено за вчинення злочину на території Російської Федерації. Він відбував покарання в одній із установ відбування покарання міста Усть-Лабінськ Краснодарського краю Російської Федерації. Місце реєстрації [PERSON], по теперішній час залишається: м.Олевськ вул.Богдана Хмельницького, 27 Житомирської області. 02.10.2015 року на адресу матері [PERSON], - [PERSON] із місця відбування покарання, а саме із м.Усть-Лабінська Краснодарського краю Російської Федерації надійшла телеграма, із якої вбачається, що 21.09.2015 року [PERSON] помер і похований 01.10.2015 року. При зверненні до відділу ЗАЦСу Усть-Лабінського району Краснодарського краю Російської Федерації, 08.12.2015 року було отримано відповідь начальника вказаного відділу ЗАЦСу, із якої слідує, що запису акта про смерть у відношенні [PERSON], [INFO], за період з 2015 року і по час звернення не виявлено. У звязку з чим отримати письмовий доказ про смерть [PERSON], від органів влади Російської Федерації не має змоги. На звернення колишньої дружини [PERSON], - [PERSON], до Олевського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану також було отримано відмову на підставі п.1 ч.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Встановлення факту смерті, позивачу необхідне для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], та оформлення спадщини, оскільки [PERSON], є співвласником 1/4 частини житлового будинку № 27 по вул.Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області. Позивачка [PERSON], заявлені позовні вимоги про встановлення факту смерті особи в певний час підтримала повністю, із підстав, що зазначені у позовній заяві. При цьому [PERSON], пояснила суду те, що у 2010 році її рідний брат по матері [PERSON], виїхав на заробітки до Російської Федерації. У вересні місяці 2014 року [PERSON], було засуджено і він відбував покарання в установі виконання покарань міста Усть-Лабінськ Краснодарського краю Російської Федерації за вчинення злочину на території Російської Федерації. Адреси останнього місця проживання на території РФ та адреси місця увязнення (місця знаходження колонії) [PERSON], вона не має. Із останнім вона спілкувалася лише один раз в серпні місяці 2015 року. Брат повідомляв її про те, що дуже хворий. І після того будь-якої інформації про його місце перебування не поступало, з іншими родичами брат на звязок не виходив. 02.10.2015 року на адресу її матері [PERSON] із місця відбування покарання, а саме із м.Усть-Лабінська Краснодарського краю Російської Федерації надійшла телеграма, із якої вони дізналися, що 21.09.2015 року її брат та син [PERSON] помер і похований 01.10.2015 року. Будь-яка адреса [PERSON], у неї відсутня. Представник відповідача Олевської міської ради Житомирської області у судове засідання явки свого представника не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи про, що свідчить розписка про отримання судової повістки. Заяви щодо розгляду чи/або відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подав. Зі згоди позивача, суд розглядає дану цивільну справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про розгляд справи в установленому законом порядку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], надав суду свідчення про те, що він є рідним братом померлого [PERSON] Так, у 2010 році його брат [PERSON], виїхав на заробітки до Російської Федерації, а у вересні 2014 року він дізналася, що брата [PERSON], було засуджено і останній відбуває покарання в установі виконання покарань міста Усть-Лабінськ Краснодарського краю Російської Федерації за вчинення злочину на території Російської Федерації. Одного разу у серпні місяці 2015 року брат зателефонував до сестри-позивачки [PERSON], із невідомого телефону та повідомив її про те, що він тяжко захворів, і з того часу більше не дзвонив. Будь-якої адреси брата він не має. 02.10.2015 року на імя його матері [PERSON], із місця відбування покарання, м.Усть-Лабінськ Краснодарського краю РФ надійшла телеграма про те, що 21.09.2015 року [PERSON] помер і похований 01.10.2015 року. Місця захоронення брата у телеграмі не вказано і йому не відоме. Вважає, що його рідний брат [PERSON], дійсно помер. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява [PERSON], підставна та підлягає до задоволення. Так, за змістом п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що у тому разі, коли встановлення факту повязане з вирішенням спору про право справа розглядається не в окремому провадженні, а в позовному провадженні. Враховуючи те, що в даному випадку встановлення факту смерті особи в певний час позивачу необхідне для прийняття спадщини, тобто у звязку з виникненням спору про право на успадкування спільного нерухомого майна, суд вважає, що дана справа повинна бути розглянута у позовному провадженні. Такої думки дотримувався і Апеляційний суд Житомирської області у справі окремого провадження № 287/496/16-ц за заявою [PERSON], про встановлення факту смерті [PERSON] Таким чином, відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоровя або судово-медичної установи, - не пізніше пяти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] (а.с.6), помер 21 вересня 2015 року в м.Усть-Лабінськ Краснодарського краю Російської Федерації, що підтверджується телеграмою від 02.10.2015 року, яку було направлено на адресу матері [PERSON], - [PERSON] адміністрацією місця відбування покарання [PERSON], а саме із м.Усть-Лабінська Краснодарського краю Російської Федерації, із якої вбачається, що 21.09.2015 року [PERSON] помер і похований 01.10.2015 року, (а.с.8,23), а також слідує із свідчень свідка [PERSON] 27 квітня 2017 року померла мати позивача [PERSON], - [PERSON], (а.с.10). Встановлення факту смерті, позивачу необхідне для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], та оформлення спадщини, оскільки [PERSON], є співвласником 1/4 частини житлового будинку № 27 по вул.Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області. На звернення рідного брата [PERSON], - [PERSON], (свідка по справі) до відділу ЗАЦСу Усть-Лабінського району Краснодарського краю Російської Федерації, щодо надання документу про реєстрацію смерті [PERSON], 08.12.2015 року, начальником вказаного відділу ЗАЦСу надано відповідь, із якої слідує, що запису акта про смерть у відношенні [PERSON], [INFO], за період з 2015 року і по час звернення не виявлено. У звязку з чим отримати письмовий доказ про смерть [PERSON], від органів влади Російської Федерації неможливо, (а.с.25). Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області при зверненні колишньої дружини [PERSON], - [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], на підставі п.1 ч.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, (а.с.26). З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті 21 вересня 2015 року та місцем смерті м. Усть-Лабінськ Краснодарського краю Російської Федерації. Приписами п.8 ч.1 ст.256\~ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення факту смерті для позивача буде мати юридичне значення, оскільки це дозволить їй зареєструвати смерть рідного брата [PERSON], та оформлення належним чином спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця, що складається із 1/4 частини житлового будинку № 27 по вул.Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], на території Російської Федерації, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. На підставі наведеного та

Outcome: approved