Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Старосамбірської державної нотаріальної контори про зняття арешту (обтяження) з нерухомого майна, посилаючись на те, що є спадкоємцем 1/1 частки майна померлої [INFO] дружини [PERSON] . Після смерті дружини при оформленні спадщини в інформаційних довідках державного реєстратора зазначено, що на будинок [ADDRESS] , земельну ділянку з кадастровим номером: 4625110100:03:004:0396 площею 0,0583 га, земельну ділянку з кадастровим номером: 4625110100:03:006:0192 площею 0,0308 га та земельну ділянку з кадастровим номером 4625110100:03:004:0397 площею 0,1104 га накладено заборону, підстава виникнення обтяження - повідомлення Старосамбірської нотконтори від 20.06.1980 року, б/н, особа, права якої обтяжуються - [PERSON] . Вважає, що підставою такого обтяження є те, що його дружина [PERSON] уклала з своїм дядьком [PERSON] договір довічного утримання, на підставі якого до [PERSON] перейшло право власності на будинок [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Обтяження, яке існує на спадкове майно, позбавляє його право вільно розпорядитися майном. Неодноразово уточнивши позовні вимоги, просить постановити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна: житлового будинку [ADDRESS] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2015 року, виданого державним нотаріусом Кузан О.В. Старосамбірської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1305; земельної ділянки, площею 0, 0583 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 4625110100:03:004:0396, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2016 року, виданого державним нотаріусом Кузан О.В. Старосамбірської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №992; земельної ділянки, площею 0, 0308 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська область, Старосамбірський район , м. Старий Самбір , кадастровий №4625110100:03:006:0192, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2016 року, виданого державним нотаріусом Кузан О.В. Старосамбірської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1077; земельної ділянки, площею 0, 1104 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська область, Старосамбірський район , м. Старий Самбір , кадастровий №4625110100:03:004:0397, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2017 року, виданого державним нотаріусом Кузан О.В. Старосамбірської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №19. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2017 року справу розподілено судді Бонецькому Л.Й. Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.04.2017 року у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 30 хвилин 21.06.2017 року. 24.07.2017 року до суду від позивача поступило клопотання про заміну первісного відповідача та залучення третьої особи. Наказом від 01.08.2018 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку». З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. № 235/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й. Ухвалою судді від 10.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 05.06.2019 року. Ухвалою суду від 05.06.2019 року по клопотанню позивача судове засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 14.08.2019 року. 19.06.2019 року від представника позивача - адвоката Станкевича А.О. поступила уточнена позовна заява. 14.08.2019 року по клопотанню представника позивача судове засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 22.10.2019 року. Ухвалою суду від 22.10.2019 року по клопотанню представника позивача судове засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 27.11.2019 року. Витребувано з Львівського державного нотаріального архіву копії документів на підставі яких було здійснено запис про обтяження (арешт) нерухомого майна (згідно інформаційних довіжок - повідомлення Старросамбірської нотконтори від 20 червня 1980 року б/н), власником (користувачем) яких була [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Станкевич А.О. не з`явилися. 27.11.2019 року представник позивача - адвокат Станкевич А.О. подав в канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.103). Представник Старосамбірської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. 28.10.2019 року завідувач Старосамбірської державної нотаріальної контори Сюма Т.С. подала в канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, покладаючись на повноту розгляду справи та законність прийнятого рішення (а.с.98). Крім цього, 12.06.2019 року в канцелярію суду від виконуючого обов`язки завідувача Старосамбірською державною нотаріальною конторою Коцюмбаса С.Й. поступило повідомлення на цивільну справу за заявою [PERSON] про зняття обтяження (заборони) на нерухоме майно, в якому інформує, що згідно архівних даних Старосамбірської державної нотаріальної контори до 2005 року включно, у тому числі щодо якого зроблено запис, передано на зберігання до Львівського обласного державного нотаріального архіву , надати інформацію стосовно накладення заборони та копії документів на підставі яких було зроблено запис, не надається можливим, у зв`язку з закінченням строку зберігання та у Старосамбірській ДНК відсутні паперові носії, що стали підставою для накладення заборони відчуження зазначеного майна. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.ч 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Статтею 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, спадкоємцем до 1/1 (однієї цілої) частки майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її чоловік - [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , що зареєстрований: [ADDRESS] . Спадкове майно складається з: 1/1 частки житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки, кадастровий №4625110100:03:006:0192, розміром 0,0308 га для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки, кадастровий №4625110100:03:004:0396, розміром 0, 0583 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; земельної ділянки, кадастровий №4625110100:03:004:0397, розміром 0,1104 га для ведення особистого селянського господарства (а.с16-19). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що земельні ділянки: кадастровий номер: 4625110100:03:004:0396, площею 0.0583 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); кадастровий номер: 4625110100:03:006:0192, площею 0.0308 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства: кадастровий номер: 4625110100:03:004:0397, площею 0, 1104 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, та житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 96.3 кв.м., житловою площею 53.3 кв.м., зі складовою частиною об`єкта нерухомого майна: літня кухня, сарай, убиральня, гараж, криниця, огорожа, належать на праві приватної власності [PERSON] (а.с.20-27). Із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на майно: житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку з кадастровим номером: 4625110100:03:004:0396 площею 0,0583 га, земельну ділянку з кадастровим номером: 4625110100:03:006:0192 площею 0,0308 га та земельну ділянку з кадастровим номером 4625110100:03:004:0397 площею 0,1104 га накладено заборону, підстава виникнення обтяження - повідомлення Старосамбірської нотконтори від 20.06.1980 року, б/н, особа, права якої обтяжуються - [PERSON] (а.с. 5-15). Із договору довічного утримання від 18.06.1980 року відомо, що [PERSON] , передав у власність [PERSON] належний йому на праві особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці 535 кв.м. (а.с.29-30). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] у віці 90 років (а.с.31). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області від 17.12.2013 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 62 роки (а.с.28). Із інформації наданої Львівським державним нотаріальним архівом Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що в Алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна за 1953-1998 роки Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці №152 є запис: «Прізвище, ім`я та по - батькові особи, якій видана позика та номер реєстру - [PERSON] , №13/80». Документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна належного гр. [PERSON] на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися (а.с.99-101). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, а згідно ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном закріплений у ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника квартири, будинку, визначені положеннями ст.383 ЦК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з постановою Верховного Суду України від 15.05.2013 року в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Статтею 74 даного Закону передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Оскільки обтяження накладено на весь будинок, земельні ділянки, відсутні докази - документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження даного нерухомого майна, заборона не знята по даний час, вказане порушує права позивача як власника будинку, так як унеможливлює розпоряджанння даним майном. Враховуючи те, що Старосамбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як спадкоємець майна померлої в інший, крім судового захисту спосіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved