Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

23 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких у них народиласядонька [PERSON], [INFO]. В теперішній час вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідачматеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 06 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 16 травня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Згідно до свідоцтва про народження серії І-ФП №273016 від 24 жовтня 2017 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). З довідок Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 20 березня 2018 року №104 та №105, вбачається, що дитина - [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрована разом з позивачем [PERSON] в с. Мирне Вітовського району Миколаївської області по вул. П. Гончарука, 1 (а.с.5,6). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з розяснень, що містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до приписів статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки відповідач в судове засідання не зявився, доказів щодо наявності в нього будь-яких обставин, які можуть вплинути на розмір аліментів не надав, суд, визначаючи розмір аліментів, позбавлений можливості урахувати ці обставини. На підставі викладеного, враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений статтею 180 СК України та вимоги статті 182 СК України щодо врахування матеріального становища дитини, стану здоровя і матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач як особа працездатного віку спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 23 березня 2018 року. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved