Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

22.02.2021 року в.о. керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та визнання спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [INFO] в с. Жданів Борзнянського району Чернігівської області [PERSON] , відумерлою. В судовому засіданні представник заявника - прокурор Ракута В.М. вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Борзнянська міська рада Чернігівської області в судове засідання представника не направила, але надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти вимог прокурора не заперечує. Заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання представника не направила, засобами електронного поштового зв`язку надіслала до суду заяву, в якій повідомила, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду, просить розглядати справу без участі її представника. Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.1ст. 4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1ст. 5\~ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] в с. Жданів Борзнянського району Чернігівської області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне померлому майно - право на земельну частку (пай), розташованого на території Ядутинської сільської ради розміром 3,9 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «ім. Шевченка». [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що відповідно до положень\~ст. 1221 ЦК України\~є місцем відкриття спадщини. Крім померлого за вищевказаною адресою інші особи на день його смерті не були зареєстровані та не проживали, що підтверджується довідками, виданими старостою Ядутинського старостинського округу від 02.04.2021 року та від 19.04.2021 року. Ядутинська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області згідно рішення першої сесії восьмого скликання другого пленарного засідання Борзнянської міської ради Чернігівської області від 09.12.2020р. шляхом реорганізації приєднана до територіальної громади Борзнянської міської ради Чернігівської області. Відповідно до листа відділу ГУДЧО у Борзнянському районі від 05.06.2020р. та від 01.03.2021р., згідно облікових даних, на ім`я [PERSON] виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0176416, про що зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) розміром 3,9 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) становить 67108 грн. Спадкоємців за законом та заповітом у померлого немає, заповіт сільською радою не посвідчувався. До сільської ради з метою оформлення спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, що підтверджується письмовими доказами у справі. Згідно витягу зі спадкового реєстру, виданого 26.01.2021р. Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Таким чином встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не успадкована. На час розгляду справи будь-яка інформація щодо наявності можливих спадкоємців відсутня. Згідно\~ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до положень ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами ч.ч.1, 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст.\~1277\~ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2\~ст. 1277 ЦК України\~заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно ст.\~334\~ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцем знаходження нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», саме сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншим законами. Відповідно до ст.\~338\~ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Виходячи з того, що з часу відкриття спадщини сплив термін більше одного року, спадщина може бути визнана відумерлою і спадкове майно може перейти у власність територіальної громади міської ради. \~ \~ \~ \~При цьому\~суд враховує\~висновки Верховного\~Суду,\~викладені у\~постанові від 23.12.2019 у справі\~№ 175/423/18, який зазначив, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне. Суд касаційної інстанції роз`яснив, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. У даній справі, на день розгляду заяви, спір про право відсутній. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що є всі підстави для визнання зазначеної спадщини відумерлою. Таким чином у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, зазначені в поданій заяві, у зв`язку з чим заява в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, у свої заяві прокурор ставить питання про повернення Чернігівській обласній прокуратурі помилково сплачений судовий збір в розмірі 1135 гривень згідно платіжного доручення № 148 від 02.02.2021 року. З указаного питання суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Статтею 7 Закону України «Про судовий збір»\~встановлено вичерпний перелік умов повернення судового збору ухвалою суду, серед яких відсутня така підстава як помилкова сплата судового збору. У разі повернення судового збору, якщо такий був сплачений без подальшого звернення до суду, або був\~помилково\~сплачений на рахунок такого суду, такі кошти повертаються відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (далі Порядок), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 25.09.2013 за № 1650/24182. Для повернення помилково сплаченого судового збору платнику необхідно звернутись до суду (на рахунок якого помилково перерахований судовий збір) із\~заявою\~про отримання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, форму якого затверджено Порядком. Після отримання такої заяви судом розглядаються отримані документи, перевіряється факт зарахування коштів на рахунок, визначений для сплати судового збору, та факт того, що заявник дійсно з позовною заявою до суду не звертався. За результатами проведеної перевірки, при встановленні факту, що кошти дійсно були зараховані на відповідний рахунок, визначений для сплати судового збору, та встановлення факту, що судовий збір сплачено дійсно помилково - заявникові надається подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів складається судом за формою, згідно з додатком 1 до Порядку. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку. Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Згідно п.10 розд. І Порядку № 787, платник подає до відповідного органу Казначейства заяву разом з оригіналом платіжного доручення та подання, дата складання яких не перевищують 30 календарних днів. Заява з доданими до неї документами та подання подаються до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. З огляду на викладене та приписи\~статті 7 Закону України «Про судовий збір», якою визначено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору, а також враховуючи, що прокурором порушено встановлений порядок звернення до суду в частині звернення щодо повернення судового збору, якщо такий був сплачений помилково, суд дійшов висновку, що у цій частині заяви необхідно відмовити. При цьому, суд роз`яснює, що заявник не позбавлений можливості звернутися до суду для вирішення питання щодо повернення судового збору, якщо такий був сплачений помилково, у встановленому законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial