Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

23.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом та відшкодування понесених витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер дід позивача - [PERSON]. 04.12.2007 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори внесено запис та сформовано в спадковому реєстрі спадкову справу № 43562626 відносно померлого - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] та належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1993 року, виданого відділом приватизації житла Полтавської міської ради. У встановлений законодавством строк [PERSON] звернувся до Другої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого - [PERSON]. У нотаріальній конторі останньому повідомили, що [PERSON] залишив заповіт складений 24.05.2007 року. Згідно вказаного заповіту належну [PERSON] на праві приватної власності квартиру номер [ADDRESS] заповідав в рівних частках внукам - [PERSON] та [PERSON] З моменту смерті діда правовстановлюючі документи на майно, що залишилося після померлого, знаходяться у [PERSON] У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач позбавлений можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на належне йому спадкове майно згідно заповіту. Враховуючи наведені обставини, просив суд визнати за ним право власності на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом та зобов'язати [PERSON] відшкодувати витрати понесені на відновлення оригіналів правовстановлюючих документів у сумі 1 482,03 грн. 20.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування; зобов'язання [PERSON] припинити чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] зобов'язання [PERSON] передати [PERSON] один комплект ключів від вхідних дверей до квартири [ADDRESS] У вказаній позовній заяві [PERSON] посилається на те, що він з позивачем за первісним позовом є спадкоємцями в рівних частках після померлого [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Другою полтавською державною нотаріальною конторою 24.05.2007 року за №Ф1-908. Копію зазначеного заповіту позивач додав до первісного позову, а оригінал зберігає у себе. Оскільки [PERSON] не надав відповідачу вказаний заповіт, останній намагався отримати його дублікат у Другій полтавській нотаріальній конторі, однак отримав відмову. Окрім того, позивач після смерті [PERSON] заволодів спадковою квартирою, та перешкоджає останньому користуватись нею, ключів від квартири не дає. [PERSON], що є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину після померлого [PERSON], шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори 04.12.2007 року, має право на володіння та користування ? частиною спадкової квартири з часу відкриття спадщини - [INFO] року, в тому числі володіти та користуватися ключами від вказаної квартири, які є приналежністю до неї. Ухвалою суду від 21.11.2013 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, у прийняті до розгляду зустрічного позову в частині вимог щодо усунення перешкоди в користуванні квартирою та зобов'язання передати комплект ключів від вхідних дверей до квартири [ADDRESS] - відмовлено. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечував. Судові витрати просив покласти на відповідача. Відповідач просив задовольнити зустрічний позов, з підстав викладених у ньому. Позовні вимоги за первісним позовом визнав частково. Заперечував щодо стягнення з нього витрат, понесених позивачем на відновлення оригіналів правовстановлюючих документів у сумі 1 482,03 грн., посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга полтавська державна нотаріальна контора свого представника не направила. 06.12.2013 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7) Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1993 року та дублікату свідоцтва про право власності на житло серії САЕ № 820305 від 22.03.1993 року, квартира, за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності гр.. [PERSON] (а.с.9, 10). Згідно копії заповіту № 1-908 від 24.05.2007 року померлий заповідав належну йому на праві приватної власності квартиру номер [ADDRESS] - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи інших спадкоємців не має. Відповідно до копії заяви № 1450 від 04.12.2007 року та №1449 від 04.04.2007 року, після смерті [PERSON] до державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Лугової Лідії Петрівни із заявами про прийняття спадщини звернулися позивач і відповідач по справі. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 12) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 64). На теперішній час сторони позбавлені можливості оформити належним чином право власності на спадкове майно, оскільки оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтво про право власності на житло від 22.03.1993 року, видане згідно з розпорядженням від 12.03.1993 року № 3383 Відділом приватизації житла, втрачено. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язки (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог с. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, які зазначені у заповіті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності виникає з юридичних фактів, що не заборонені законодавством. Спадкування є юридичним фактом. Оскільки право власності на спадщину виникає з моменту відкриття спадщини, [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, того факту, що спадкоємці не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, суд вважає за можливе визнати право власності на частину спадкового майна за [PERSON] - позивачем за первісним позовом та [PERSON] - позивачем за зустрічним позовом по 1/2 частини квартири [ADDRESS] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вимоги позивача за первісним позовом щодо відшкодування витрат, понесених на відновлення оригіналів правовстановлюючих документів на загальну суму 1 482,03 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що вказана шкода завдана саме відповідачем за первісним позовом та з його вини. Крім того, судом враховується, що понесені витрати на відновлення оригіналів правовстановлюючих документів не мали значення для отримання спадщини, оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно за особою, що померла не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати у розмірі 685,68 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати у розмірі 685,68 грн. - судового збору та 166,67 грн. - витрат на правову допомогу. На переконання суду, судові витрати, зокрема, витрати на правову допомогу, понесені позивачем за зустрічним позовом на складання зустрічної позовної заяви адвокатом [PERSON], що підтверджується квитанцією № 14 від 12.11.2013 року не можуть бути покладені у повній мірі на відповідача за зустрічним позовом, оскільки вказана зустрічна позовна заява була прийнята судом до розгляду лише в частині вимог про визнання права власності, а у прийнятті зустрічної позовної заяви в частині двох інших немайнових вимог судом було відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial