Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

23.05.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування заборгованості по сплаті аліментів. Відповідно до ухваленого рішення позовні вимоги задоволені частково та позивача звільнено від сплати заборгованості по аліментам, стягуваних на користь відповідача, за наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року № 173/1262/18, на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , що виникла за період з 01.09.2018 року по 01.01.2019 року в сумі 7540.00 (сім тисяч п`ятсот сорок) грн. Проте позивач збільшувала позовні вимоги та згідно заяви від 15.01.2019 року просила звільнити її від сплати аліментів, стягуваних на користь відповідача , за наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року № 173/1262/18, на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , до його повноліття. Посилаючись на те, що їх спільний син проживає з нею та перебуває на її утриманні. В 2018 році вона змушена була виїхати за кордон з ( 14.05.2018 року по 09.08.2018 року) і лише на цей час залишила проживати дитину з батьком. Повернувшись до України вона забрала сина до себе і на сьогоднішній день син проживає разом з нею, що підтверджується актом обстеження м матеріально-побутових умов. В листопаді місяці 2018 року вона була викликана до Верхньодніпровського районного ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області, де їй було повідомлено про те, що 05.07.2018 року Верхньодніпровським районним судом було видано наказ № 173/1262/18 про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів її доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.06.2018 року. Тобто скориставшись тим, що вона виїхала за кордон, відповідач подав заяву про стягнення з неї аліментів на утримання сина, який проживає з нею. Так як за даною позовною вимогою судом рішення не ухвалене, проте сторони стосовно неї давали свої пояснення під час судового засідання, виникає необхідність в ухваленні додаткового рішення. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд стосовно певної позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази та давли пояснення, не ухвалене рішення. Сторони у справі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 23 травня 2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області був частково задоволений позов, поданий позивачем [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування заборгованості по сплаті аліментів. Проте судом не вирішена заявлена позовна вимога щодо звільнення позивача [PERSON] , від сплати аліментів стягуваних на користь відповідача , за наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року № 173/1262/18, на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, яка заявлялась позивачем та стосовно я кої сторони надавали свої пояснення. Вирішуючи вимоги за даною позовною вимогою суд виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні аліменти з позивачки стягуються на користь відповідача на підставі судового наказу. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України - судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до ч. 7 ст. 168 ЦПК України - У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 8 ст. 168 ЦПК України - У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Судовий наказ може бути переглянутий за ново виявленими обставинами, встановленому главою 3 розділу У цього Кодексу. Таким чином розділом ІІ ЦПК України не передбачено такого способу захисту порушеного права як звільнення від сплати аліментів, стягуваних на підставі судового наказу. У разі існування обставин, Які не були враховані при винесені судового наказу. платник аліментів може звернутись до суду або з позовом про зменшення розміру аліментів, або із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Так як позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушеного права. А суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно підстав для задоволення заявлених позовних про звільнення позивача від сплати аліментів, стягнутих на підставі судового наказу не вбачається. На підставі чого суд приходить до висновку, що дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed