Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

23 липня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, внаслідок невиконання грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням суду від 02 листопада 2015 року було стягнуто з відповідачки [PERSON] суму кошт за договором купівлі-продажу товару у розстрочку у розмірі 4529,79грн., та судовий збір у розмірі 243,60грн., а усього 4773,39грн. 07.07.2020 року державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, внаслідок того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. На сьогоднішній час рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2015 року не виконано. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки на свою користь індекс інфляції, три відсотки річних від простроченої суми за весь період прострочки повернення боргу, а також судові витрати, а всього у розмірі 3627,94 гривень. Представник позивачки надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв`язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором купівлі-продажу товару у розстрочку у загальному розмірі 4773,39 гривень. З постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 07.07.2020 року винесеної державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні №49832727, вбачається, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, внаслідок того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, відповідачка не виконав свої зобов`язання по поверненню суми заборгованості, у зв`язку з чим з неї підлягають стягненню сума інфляції у розмірі 2365,94 гривень, три проценти річних у розмірі 662 гривень та витрати за надання правничої допомоги у сумі 600 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 536, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved