Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

23.04.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьох років та аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але внаслідок їх відносин народилась [INFO] дитина син [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , про що він ніколи не заперечував. Відповідач останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні дитини, хоча має такий обов`язок відповідно до ст. 180 СК України, він працює на посаді прохідника дільниці підготовчих робіт №1 у ДТЕК «Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправлінні імені Героїв Космосу», стягнень за аліментними зобов`язаннями не має, як і не має непрацездатних батьків. В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст. ст. 180-184 СК України, [PERSON] просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] . До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав про визнання позову [PERSON] частково, так як згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, але заперечував в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] , як дружини. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Під час розгляду справи встановлено, що сторони у справі мали відносини як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу, внаслідок яких у них народилась [INFO] дитина син [PERSON] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 21 лютого 2020 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)). З наданої відповідачем копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.09.2017 року, вбачається перебування [PERSON] у зареєстрованих 16 вересня 2017 року шлюбних відносинах з [PERSON] . Доказів наявності спільних дітей у [PERSON] та [PERSON] суду не надано, як і не підтверджено належними та допустимими доказами наявність складного матеріального становища відповідача [PERSON] . Довідкою виробничого структурного підрозділу шахтоуправління імені героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», встановлено, що [PERSON] дійсно працює у даному товаристві з 27.11.2017 року, на підставі наказу про прийняття на роботу №215/2к від 24.11.2017 року, по теперішній час, на посаді прохідника дільниці підготовчих робіт №1 (а.с.7). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.\~179\~СК України\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той\~із батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~на ім`я\~якого виплачуються\~аліменти,\~розпоряджається аліментами\~виключно за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня\~дитина має\~право брати\~участь у\~розпорядженні аліментами,\~одержаними на\~її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~а також\~ст.\~182\~СК України,\~вирішуючи питання\~щодо розміру\~аліментів,\~суд повинен\~ураховувати:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у позові вказала на те, що дитина проживає разом із нею, про що відповідач не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 2 ст. 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої\~-\~четвертої статті\~84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на зазначене вище, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у зазначеній позивачем [PERSON] 1/6 частці, на своє утримання, як дружини, та доцільним у розмірі ј частки, на утримання дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме імперативній нормі ч. 2 ст. 182 СК України. Окрім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, стягнутий на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.3 ст. 80 СК України). Розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 92 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1681 грн. 60 коп., виходячи із того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору, та її вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 3 ст. 80, ч. 2 ст. 84, ч. 2 ст. 91, ст. 179, ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: approved