Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

22.01.2021 [PERSON] звернулась до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, просить визнати [PERSON] [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуна [PERSON] [INFO] .. В заяві зазначає, що [INFO] народилася донька заявника [PERSON] , яка з народження має захворювання: дитячий церебральний параліч з епілептичними приступами, грубим порушенням психо-речевого розвитку. Через хронічний, стійкий психічний розлад здоров`я [PERSON] , не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, у неї спостерігаються розлади сприйняття реальності, емоційний та вольовий розлад. Вона не в змозі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок чого вона потребує постійного нагляду та турботи. У зв`язку з чим, їй було присвоєно першу групу інвалідності. У 2018 році її батько, [PERSON] звернувся до суду з аналогічною заявою. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2018 року у справі № 336/3023/18 заяву [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки задоволено. Вищезазначене рішення діяло до 25.10.2020 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, вважає за необхідне визнати її недієздатною та призначити опікуна. Зазначає, що наразі вона здійснює догляд за донькою, проживає з нею разом, є її близьким родичем, тому, вважає, що є достатньо підстав для призначення саме її опікуном доньки. З вказаних підстав заявник просить задовольнити заяву. Ухвалою суду від 25.01.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження, із викликом заявника, представника заінтересованої особи, без участі [PERSON] , враховуючи її стан здоров`я. Ухвалою суду від 10.02.2021 по справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, для визначення, чи страждає [PERSON] на психічні захворювання або психічні розлади та які саме, чи здатна остання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, просила задовольнити її. Представник заявника наполягав на задоволенні заяви. Заяв по суті справи після відкриття провадження від сторін не надходило. Розглянувши заяву, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як врегульовано п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що відповідно до наданих та вивчених письмових доказів [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 05.10.1990р., відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1613 та копіями паспорту [NUMBER] , виданий 02.11.2012р. Шевченківським РВ у м. Запоріжжі УДМВС України в Запорізькій області та копією паспорту [NUMBER] виданого 04.10.2006 р. Шевченківським РВУМВС України в Запорізькій обл.. [PERSON] має інвалідність з дитинства, в зв`язку з дитячим церебральним паралічем з епілептичними приступами, в зв`язку з чим їй встановлена I (перша) група інвалідності, про що свідчить довідка до акту огляду МСЕК Серія АД № 096813. Згідно з Корінцем медичного висновку № 60 на дитину-інваліда віком до 16 років від 08.08.2006, виданого Дитячою поліклінікою №3 Шевченківського району м. Запоріжжя та Корінцем медичного висновку №15 на дитину/підлітка-інваліда з дитинства у віці до 16 років від 04.11.1991 року, [PERSON] , [INFO] страждає на захворювання дитячий церебральний параліч з правостороннім геміпарезом, епілептичними приступами, грубою затримкою психо-речевого розвитку. Судом встановлено, що заявник здійснює догляд та піклування за [PERSON] .. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 181 від 04.03.2021, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у формі важкої розумової відсталості (у ступені різко вираженої імбецильності згідно МКХ-9) з порушеннями поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку, епісиндром, часті прояви, на що вказує: патологія вагітності та пологів у матері, відставання у розумовому та фізичному розвитку з дитинства, нездатність до навчання, епінапади з 3-х місяців, що схороняються й по сьогодення, приступи часті, практично щоденно, постійно приймає протисудомну терапію, облік у лікаря психіатра, соціальна дезадаптація, інвалідізація. На підставі Ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2018 пройшла амбулаторну СПЕ при КУ «ОКПЛ», за висновком якої: « [PERSON] 1990р.н. виявляє ознаки психічного розладу у формі важкої розумової відсталості (у ступені різко вираженої імбецильності за МКХ-9) з порушеннями поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку, епісиндром - часті прояви. За минулий час психічний стан без суттєвих змін. Потребує постійного стороннього догляду та допомоги. При теперішньому обстеженні, на тлі грубої неврологічної симптоматики, виявляє: формальність контакту, недорозвинення пам`яті, мислення, емоцій та волі, не сформованість навичок письма, читання, рахунку, здатність до виконання тільки елементарних інструкцій, дратівливість, конфліктність, відсутність критики до свого стану. Ступінь наявних порушень такий, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними. Вказана експертиза, підтверджує обґрунтованість заяви і дає суду всі підстави для її задоволення. Розглядаючи заяву, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За змістом ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, що передбачено ч.1 ст. 41 ЦК України. З норм ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч.1 ст. 300 ЦПК України виходить, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Крім того, ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Так, згідно з поданням, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району просить призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над дочкою [PERSON] , [INFO] яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] відповідає вимогам, встановленим ст. 63 ЦК України, може бути призначена опікуном, оскільки має повну цивільну дієздатність, перебуває у сімейних відносинах з підопічною, може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, суд доходить до висновку, що доводи заявника, що свідчать про психічний розлад [PERSON] , внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому встановлено підстави для визнання її недієздатною та призначення заявника опікуном. Аналізуючи наведене, заявлені вимоги є законними та підтверджені письмовими доказами, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.5 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. За змістом ч.ч.6,7 ст. 300 ЦПК України суд вважає за необхідне визначити максимальний строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною на два роки, враховуючи положення ч.1 ст. 40 ЦК України. Крім того, слід роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч.6 цієї статті. За нормою ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною (проведення експертизи), відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved