Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

22.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила поділити між нею та відповідачем - [PERSON] жилий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, виділивши кожному з них по Ѕ частині та земельну ділянку на якій розташований будинок площею 0, 0729, виділивши кожному з них Ѕ її частини, що становить 0,0365 га. Також просила для можливих варіантів поділу жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки призначити інженерно-технічну експертизу. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2018р. виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори позиває є власником Ѕ частини жилого будинку та Ѕ частини земельної ділянки на якій розташований жилий будинок по [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ частини цього жилого будинку та Ѕ частини земельної ділянки на якій розташований жилий будинок є тітка позивача(сестра покійного батька ). Вказані жилий будинок та земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок, між сторонами не поділені та вважається в їхньому спільному користуванні. В уникнення між сторонами будь-яких непорозумінь та конфліктів щодо користування вищевказаним жилим будинком і земельною, на якій розташований жилий будинок , виникає необхідність у їхньому поділі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29.10.2018р. відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.12.2018р. призначено по вказаній справі будівельно-технічну експертизу. 02.07.2019р. ухвалою Святошинського районного суду м.Києва поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.10.2019р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надала заява про розгляд справи без її участі поділити згідно висновку експертизи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила ухвалити рішення на розсуд суду та у відповідності до чинного законодавства. Представник ГУ Держгеокадастру у м.Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник надав до суду пояснення в якому зазначив, що порядок здійснення державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі визначений ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України від 17.10.2012р. № 1051.Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу, яка перебуває у власності громадян здійснюється на підставі заяви власника/власників земельної ділянки за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин(заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу); оригіналу документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок) та документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2018р. [PERSON] отримала у спадщину після смерті батька Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.4/. Відповідно до технічного паспорту ТОВ «Укртехексперт» на житловий будтнок [ADDRESS] ) будинок складається із загальної площі 148,0 кв.м: кухня 10,4 кв.м; житлова кімната -13,5 кв.м; житлова кімната 15,6 кв.м; житлова кімната 12,3 кв.м.; кухня 8,5 кв.м; коридор 11,5 кв.м; веранда 8,2 кв.м.; веранда 9,1 кв.м; кухня 11,5 кв.м; житлова кімната 25,8 кв.м; житлова кімната 21,6 кв.м/а.с.8-13/. Відповідно до висновку експертизи № СЕ -1202-1-1054.19 від 21.06.2019р. запропоновано варіант розподілу земельної ділянки та будинковолодіння/а.с.58-130/. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що між сторонами за тривалий проміжок часу склався певний порядок користування приміщеннями, розташованими на території їх спільного будинковолодіння. Зі змісту ст..ст. 183, 358, 364 ЦК України випливає, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відповідно до ч.1 ст.183 ЦК України річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною. Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку, як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення. Статтями 380, 381 та 382 ЦК України визначено, що об`єктом права власності на житло може бути житловий будинок, садиба і квартира. У відповідності до ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом В роз`ясненнях Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зокрема, зазначено, що при розгляді питання надання висновку щодо можливості поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частини з об`єкта, слід звернути увагу на те, щоб об`єкт був подільний відповідно до ст. 183 ЦК України. Виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності можливий лише за умови подільності одного об`єкта на два. Якщо об`єкт нерухомого майна є неподільною річчю, виділ в натурі частки з такого об`єкта або поділ такого об`єкта не проводиться. Поділу на самостійні об`єкти нерухомого майна можуть підлягати домоволодіння, які складаються з двох або більше садибних житлових будинків. При цьому мають утворитися самостійні об`єкти нерухомого майна, до складу яких мають входити цілі садибні житлові будинки з допоміжними господарськими будівлями (або без таких). Результатом поділу домоволодінь є створення самостійних окремих об`єктів - житлових будинків або домоволодінь. Домоволодіннями вважаються об`єкти нерухомості, які складаються з двох або більше житлових будинків з господарськими будівлями або без таких, що розташовані на одній земельній ділянці за одною поштовою адресою. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги пілягають задоволенню, оскільки сторони бажають розподілу домоволодіння та земельної ділянки відповідно до висновку експертизи № СЕ -1202-1-1054.19 від 21.06.2019р. та просили розподілити саме згідно вказаного висновку. На підставі викладеного,

Outcome: approved