Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

23 жовтня 2021 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного місця проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , більше п`яти років до часу відкриття спадщини з 22 грудня 1995 року по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог вказав, що [INFO] помер його вітчим [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 24/100 частини трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності спадкодавця на вказану частку, підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 листопада 1995 року, виданим органом приватизації житлового фонду, акціонерного товариства «Оксамит», на підставі розпорядження від 17 листопада 1995 року № 21-В/оц. [PERSON] та мати заявника [PERSON] мешкали разом, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1985 року. Спадкодавець виховував його з 14 років, фактично замінив батька. Сім`я постійно проживала разом. Мати та вітчим були зареєстровані у вказаній квартирі з 31 жовтня 1995 року та зняті з реєстрації в зв`язку зі смертю. 17 листопада 1995 року квартиру приватизували. 20 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] подарували заявнику 52/100 частки квартири, залишивши собі по 24/100 частки кожний. Мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. Після смерті матері, яка померла [INFO] , заявник успадкував належну їй частку. У квартирі, окрім заявника, з 22 березня 2007 року проживає та зареєстрована його дружина [PERSON] . Заявник здійснював поховання, отримав свідоцтво про смерть. Інші спадкоємці відсутні. Зазначив, що звернувшись до приватного нотаріуса Краснової С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому у видачі свідоцтва було відмовлено, посилаючись на те, що відсутні докази спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В зв`язку з зазначеним заявник позбавлений можливості реалізувати свої права щодо успадкування майна, тому вимушені звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду в якій зазначила, що вимоги [PERSON] визнає. Вказала, що вона разом з чоловіком та спадкодавцем мешкали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, спільно обробляли земельну ділянку, харчувалися, спільно сплачували комунальні послуги, здійснювали ремонті роботи у квартирі. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного. Квартира [ADDRESS] 17 листопада 1995 року була приватизована [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок виданим АТ «Оксамит», за ними було зареєстровано право власності (а.с. 20). Заявник є сином [PERSON] , що потверджується свідоцтвом про народження від 24 липня 1970 року, серії [NUMBER] (а.с. 17). 54/100 частки вказаної квартири [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] , вказане підтверджується змішаним договором дарування та поділу майна від 11 вересня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М., зареєстрованим ва реєстрі за № 2480 (а.с. 14). Право власності на вказану частку було зареєстровано за заявником 04 жовтня 2010 року на підставі договору дарування від 11 вересня 2010 року № 2480 (а.с. 15) відповідно до витягу про державну реєстрацію прав. Мати заявника [PERSON] померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть від 10 жовтня 2016 року, серії [NUMBER] (а.с. 16). Після її смерті [PERSON] прийняв спадщину у виді 24/100 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 18). З огляду на Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 квітня 2017 року №86132625 (а.с. 19), за [PERSON] станом на 28 квітня 2016 року зареєстровано право власності на 24/100 частку вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, на 52/100 частку на підставі змішаного договору дарування (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 01 жовтня 2021 року, серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 24/100 частки квартири [ADDRESS] . Інші спадкоємці та особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні. Звернувшись до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] заявнику було відмовлено, в зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Роз`яснено заявнику право оформити спадщину, як спадкоємець четвертої черги. Рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю не менше ніж 5 років до дня його смерті (а.с. 13). На підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем заявник посилаються на довідку, видану виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської Миколаївської області від 03 листопада 2021 року № 1657, з огляду на яку на день смерті [PERSON] , стоном на [INFO] , у будинку були зареєстровані разом зі спадкодавцем: заявник та [PERSON] (дружина заявника) (а.с. 35). Вказане також підтверджується копією будинкової книги (а.с. 21, 26-29). Актом про проживання від 17 листопада 2021 року з огляду на який після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у вказаній вище квартирі продовжували постійно мешкати однією сім`єю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказані особи мешкали спільно, спільно харчувалися, сплачували комунальні послуги, мали родинні відносини. [PERSON] займався похованням [PERSON] (а.с. 56). Свідки [PERSON] [PERSON] у своїх письмових поясненнях підтвердили той факт, що заявник, його дружина [PERSON] , мати та [PERSON] проживали однією сім`єю, мали спільний побут, відпочивали разом. Після смерті [PERSON] у квартирі залишилися мешкати [PERSON] та [PERSON] . Похованням вітчима займався заявник. Дослідивши спадкову справу №173/2021 після смерті [PERSON] судом встановлено, що після його смерті з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину окрім заявника ніхто не з`явився(а.с. 40-49). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) відповідно до частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України. Частиною 1 статті 1221 ЦК України встановлено місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник має право, як спадкоємець четвертої черги за законом, на отримання спадщини після смерті [PERSON] , однак не може реалізувати його без встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відсутність інших спадкоємців та тих, що мають право на обов`язкову частку, суд вважає необхідним на підставі статті 256 ЦПК України, задовольнити вимоги заявника, оскільки факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, 30 вересня 2021 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Обставин, які спростовують заяву [PERSON] в процесі судового розгляду у справі не встановлено.

Outcome: approved