overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

23.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 2010 року народження та сина [PERSON], 2014 року народження, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 20.07.2015 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій додатково просила стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення молодшим сином трирічного віку. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем свого обов'язку по утриманню дітей та її утриманню на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сторони у судове засідання не з'явилися, при цьому позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Своєю заявою вона повідомила про підтримання позову. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 27 червня 2008 року і мають двох спільних малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припили сімейні відносини і проживають окремо. Діти проживають разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач, як батько, матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписом частини другої статті 84 Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, а також матеріальний стан позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх синів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

23.04.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 09.12.2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької, актовий запис № 602. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з нею. З 23 липня 2014 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини у зв'язку із несхожістю характерів та постійних непорозумінь між ними. На цей час вони мешкають окремо і в неї є інший чоловік, з яким вона мешкає разом. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просила розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] до в судового засідання на з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. (а.с.16). Відповідач [PERSON] до в судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та пояснив, що сімейно-шлюбні з дружиною припинив, оскільки в неї є іншій чоловік, з яким вона мешкає окремо. (а.с.15). Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 09.12.2011 року. Шлюб зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької, актовий запис № 602.(а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с.7) Судом встановлено, що з 23 липня 2014 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з у зв'язку із несхожістю характерів та постійних непорозумінь між ними, у позивачки є інший чоловік, з яким вона мешкає разом, примирення між сторонами неможливо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

23.04.2015 року позивачка [PERSON] подала до суду цивільний позов до відповідача, в якому просить розірвати з ним шлюб. Перед початком судового засідання позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, з жовтня 2013 року кожен з них мешкає окремо, сім'я існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

23.04.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити і постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу, який розірвано 23.01.2015 року сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

23.04.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 07.10.2000 року та фактично мешкали однією родиною до 19.01.2015 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Питання про утримання дитини вирішено у добровільному порядку. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого між ними стали виникати конфлікти, що в результаті виразилося в повній відсутності взаєморозуміння. При даних обставинах сумісне проживання стало не можливим та строк для примирення надавати не потрібно, тому просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з*явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

23.04.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 14.12.2002 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця та до повноліття дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

23.04.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 13.06.2008 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матір'ю. З лютого 2015 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2008р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З лютого 2015 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

23.04.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Берездівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вказує на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в т.ч. на належний йому житловий будинку, що розташований по [ADDRESS] Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в особі Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва по смерть серії [NUMBER] від 31.07.2017 року, актовий запис №1273, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у рівненській області (а.с.6). Згідно даних свідоцтва про народження від 08.10.1965 року [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.5). Згідно даних акту-висновку про обстеження технічного стану жилого будинку від 09.10.2017 року власником житлового будинку був [PERSON] (а.с.10). Таким чином до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок, розташований по [ADDRESS] Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується даними копії спадкової справи № 136/2017 заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] року (а.с.34-45). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що за [PERSON] може бути визнане право власності на житловий будинок, який належав його батькові [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

23.04.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.06.2015 зареєстрував шлюб з відповідачкою, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовчому судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в підготовчому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 122. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають, від запропонованого судом строку для примирення відмовилися. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

23.04.2018 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №371. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] Мотивуючи позовну заяву вказала, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить, розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.19). У підготовче судове засідання відповідач не зявився, до суду надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати (а.с.20).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

23.04.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання із [PERSON]. У заяві посилається на те, що він до смерті тітки [PERSON], 08.09.1999 року, проживав з нею. Свою заяву обґрунтовує тим, що він доглядав за тіткою, вів з нею спільне господарство, постійно з нею проживав. У 2017 році звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину. Однак, у звязку з тим, що відсутній факт проживання із спадкодавцем на день смерті нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився. Надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом та вели спільне господарство з 1993 року. 08.09.1999 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] дійсно з 1993 року до дня смерті проживала із племінником [PERSON] та вели спільне господарство. Племінник доглядав її та провів поховання. Вказаний факт також підтверджується довідкою виконкому Киянської сільської ради № 586 від 11.09.2017 року (а.с. 9). У звязку з відсутністю у заявника доказів про родинні відносини із спадкодавцем постановою приватного нотаріуса [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) за сертифікатом серії ЖТ № 0221855 (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання [PERSON] з його тіткою має бути встановлений. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved