Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

23 вересня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного банку «Родовід Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], про зміну умов кредитного договору, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 12 червня 2008 року він уклав з відповідачем кредитний договір № ДО48/АА-06.08.2, за яким Банк відкривав йому відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25429 доларів США зі строком кредиту до 12 червня 2013 року зі сплатою 13,5 процентів річних. Кредитні кошти надавалися Банком виключно на купівлю автомобілю. На виконання вказаного договору 12 червня 2008 року Банком було перераховано на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр Оптіма» грошові кошти в сумі 119008,57 грн у якості оплати за автомобіль, що є предметом застави за вказаним вище договором. За умовами договору із внесеними змінами він зобов'язався щомісячно здійснювати часткове погашення заборгованості в сумі 475 доларів СІЛА щомісячно. З червня 2008 року та до теперішнього часу, обставини, на які розраховували договору при його укладанні значно відхилились від прогнозованих значень. На даний час обставинин змінилися в гіршу сторону, оскільки настала світова фінансово - економічна криза, яка виявила неготовність національної небезпеки до протидії цій кризі. В результаті відбулася істотна зміна економічних умов в Україні, зокрема, різке зростання офіційного та комерційного курсів долара США по відношенню до національного валюти. V той же час. він продовжує отримувати дохід у національній валюті України і для виконання зобов'язань за договором змушений здійснювати купівлю іноземної валюти за комерційним курсом українських банків, що зріс більш ніж на 170 % по відношенню до курсу, який був на момент укладання договору. Крім цього у нього з'явились інші непередбачувані обов'язкові статті видатків, спрямовані на підтримання свого здоров'я та життя і здоров'я його дружини. У червні 2010 року у зв'язку з нещасним випадком, який трапився з ним, він отримав тяжкі опіки (опіки 2 ступеня) обличчя та рук, у зв'язку з чим він змушений знаходитися на лікарняному впродовж 3 місяців та потребував коштовного лікування. На даний час, внаслідок отриманих ним травм, він потребує профілактичного лікування. Також він страждає бронхіальною астмою, якою позивач захворів на виробництві, тому без медичної підтримки він не може обійтися, у зв'язку з чим постійно несе матеріальні витрати за лікування, діагностику та підтримку здоров'я. Крім того, його дружина [PERSON] вже не працює, є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію потребує лікування у зв'язку із артеріальною гіпертензією на яку вона страждає. Просив суд внести зміни до кредитного договору, відповідно яких він має буде сплачувати в рахунок погашення кредиту щомісяця 2500 гривень. 18 липня 2012 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду з зустрічним позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 12 червня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № ДО48/АА-06.08.2, за яким Банк відкривав йому відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25429 доларів США зі строком кредиту до 12 червня 2013 року зі сплатою 13,5 процентів річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за вищевказаним кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № Д048/АА-066/2.08.2 від 12 червня 2008 року. банк свої обов'язки виконав в повному обсязі, тоді як відповідач Однак відповідач зобов'язання за договором не виконав. Уточнивши позовні вимоги, публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість станом на 02 жовтня 2013 року у розмірі 23631 доларів США та 1 915469,76 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 17130,64 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6500,36 доларів США, пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань - 1905 690,98 гривень, з яких: а) пеня за кредитом - 1429 559.80 грн: б) пеня за процентами - 476 131,18 грн; відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно положень ст. 625 ЦК України - 9 778,78 гривень, з яких 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 7335,74 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів - 2443,04 грн , та сплачений судовий збір. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 28 березня 2014 року позов [PERSON] до публічного акціонерного банку «Родовід Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], про зміну умов кредитного договору залишено без задоволення, зустрічний позов публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задоволений частково: стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором, з якої: 1) прострочена заборгованість у розмірі 17 130 доларів США 64 центи; пеня за прострочення виконання зобов'язання зі несвоєчасного повернення кредиту в розмірі 297345,92 грн; пеня за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків у розмірі 70347,67 грн; три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасного повернення кредиту у розмірі 1527,54 грн; три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків у розмірі 1356,65грн та понесені судові витрати в сумі 3219 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» просить рішення в частині зустрічного позову скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача [PERSON], третю особу [PERSON], які просили апеляційну скаргу позивача задовольнити, апеляційну скаргу відповідача відхилити, представника відповідача [PERSON], яка просила їх апеляційну скаргу задовольнити, апеляційну скаргу позивача відхилити, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено наступне. 12 червня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № ДО48/АА-06.08.2, за яким Банк відкривав йому відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25429 доларів США зі строком погашення кредиту до 12 червня 2013 року зі сплатою 13,5 процентів річних (том 1 а.с. 25-30). Згідно з п.3.9 вказаного кредитного договору за порушення строків (термінів) повернення кредитів, чи сплати процентів [PERSON] зобов'язується сплачувати Банку за кожен день пеню у розмірі 1.6 процентів від суми простроченої заборгованості. Кредитні кошти надавалися Банком виключно на купівлю автомобілю. На виконання вказаного договору 12 червня 2008 року Банком було перераховано на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр Оптіма» грошові кошти в сумі 119008,57 грн у якості оплати за автомобіль, що є предметом застави за вказаним вище договором (том 1 а.с..25-30). 17 жовтня 2008 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, згідно з п.1 якої п. 1.5 викладено в такій редакції: «1.5 Процентна ставка за кредитами за цим Договором встановлюється в розмірі 14,5 % (чотирнадцять цілих п'яти десятих) процентів річних» (том 1 а.с. 32-33). 08 січня 2009 року укладено Додатковий договір до вказаного кредитного договору, згідно з п.1 якого п. 3.1. викладено в такій редакції: «Починаючи з січня 2009 року щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами згідно з графіком платежів (додаток №1 «Графік погашення заборгованості» від 08 січня 2009 року), який є невід'ємною частиною цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пунктах 1.3., 1.6. цього Договору» (том 1 а.с..131). 08 вересня 2009 року сторонами укладено додаткову угоду № 2 до вказаного кредитного договору, згідно з п.1 якої п. 3.1. викладено в такій редакції: «3.1. Щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами та нарахованими процентами згідно з графіком платежів (додаток №2 «Графік погашення заборгованості» від 08.09.2009 року до кредитного договору № ДО48/АА-06.08.2 від «12» червня 2008 року), який є невід'ємною частиною цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку Банку № 373950000880780.840. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пунктах 1.3., 1.6.1.6.1 цього Договору. (том 1 а.с.34) В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за вищевказаним кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № Д048/АА-066/2.08.2 від 12 червня 2008 року (том 1 а.с. 13-15). 17 жовтня 2008 року укладена Додаткова угода № 1 до вказаного договору поруки, згідно з п.1 якої п. 1.2. викладено в такій редакції: «Поручитель свідчить, що він ознайомлений з умовами Кредитного договору :- ліміт кредитної лінії- 25 429,00 (двадцять п'ять тисяч чотириста двадцять дев'ять) доларів США 00 центів; - процентна ставка за користування кредитної лінії -14,5% річних;- строк закриття кредитної лінії - 12 червня 2013 року» (том 2 а.с.144). Апеляційним судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. [PERSON] за вищевказаним кредитним договором має заборгованість станом на 02 жовтня 2013 року у розмірі 23631 доларів США та 1 915469,76 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 17130,64 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6500,36 доларів США, пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань - 1905 690,98 гривень, з яких: а) пеня за кредитом - 1429 559.80 грн: б) пеня за процентами - 476 131,18 грн; відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно положень ст. 625 ЦК України - 9 778,78 гривень, з яких 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 7335,74 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів - 2443,04 грн (том 2 а.с.38-41). Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно з ч.1, 2, 4 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Настання світової фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні, у зв'язку з тим, що економічна криза має загальний характер та стосується обох договірних сторін, тому це не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Апеляційним судом не приймаються доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції наявність у позивача непередбачуваних обов'язкових видатків, спрямованих, тому що позивачем доказів таких видатків суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено, що розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необґрунтованості позовних вимог [PERSON] та відмовив у їх задоволенні. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Апеляційним судом не приймаються доводи апеляційної скарги щодо валюти кредитного договору, не підписання позивачем додаткової угоди № 1, тому що позивачем позовні вимоги щодо визнання кредитного договору та додаткової угоди № 1 недійсними або частково недійсними не заявлялися. Задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що 29 листопада 2011 року Мар»їнським районним судом була винесена ухвала про забезпечення, відповідно якої відділенню «Донецький регіональний департамент» АТ «Родовід Банк» було заборонено здійснювати нарахування процентів та пені за договором кредитування № Д048/АА-066.08.2 від 12 червня 2008 року. Однак з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися, тому що він не грунтується на законі та обставинах справи. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст.546 ЦК України передбачає, що зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з вимогами ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за вищевказаним кредитним договором має заборгованість станом на 02 жовтня 2013 року у розмірі 23631 доларів США та 1 915469,76 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 17130,64 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6500,36 доларів США, пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань - 1905 690,98 гривень, з яких: а) пеня за кредитом - 1429 559.80 грн: б) пеня за процентами - 476 131,18 грн; відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно положень ст. 625 ЦК України - 9 778,78 гривень, з яких 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 7335,74 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів - 2443,04 грн (том 2 а.с.38-41). Тому у суду першоїіснтанції не убло підстав для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за нарахованими процентами, трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язань та пені з 29 листопада 2011 року. Таким чином судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині зустрічного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за нарахованими процентами, трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язань та пені будо порушено вимоги матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Відповідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з п.1 ч.1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З матеріалів справи вбачається, що публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду з зустрічним позовом 18 липня 2012 року, банком за вищевказаним кредитним договором нарахована пеня з 18 липня 2011 року до 02 жовтня 2013 року в сумі 2522454,16 грн (том 2 а.с.142-143). Відповідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У зв'язку з тим, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками за кредитним договором, апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір пені та стягнути її в сумі 270000 грн. Таким чином з необхідно стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 6500,36 доларів США, пеню в розмірі 270000 грн; три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 9778,78 грн (7335,74 грн +2443.04 грн). В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Outcome: partial