Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

22.04.2019 [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ТОВ «Фінанс консалтинг захід», ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», [PERSON] , в якій, з урахуванням уточнених вимог, просив суд: визнати договір поруки №SR-701/1043/2007 від 10.12.2007, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , припиненим; стягнути з ТОВ «Фінансконсалтинг Захід» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1344,70 грн., який складається з судового збору за подання до суду позовної заяви, а також заяви про забезпечення позову. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 07.07.2015 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова (справа №641/7136/15-ц) з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-701|1043|2007 від 10.12.2007, посилаючись на те, що 10.12.2007 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-701|1043|2007. За умовами даного договору відповідач отримала від ЗАТ «ОТП Банк» кредитні кошти в розмірі 61376,67 швейцарських франків на строк до 10.12.2027, зі сплатою відсотків, в розмірі, визначеному договором. Як вказано в позовній заяві, 10.12.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №SR-701/1043/2007, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань за кредитним договором перед кредитором в повному обсязі зобов`язань. Позивач вказав, що [PERSON] належним чином умови договору не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 03.02.2015 становить: суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28336,58 швейцарських франків, що еквівалентно за курсом НБУ 494135 грн., процентів в розмірі 1803594,50 грн., яку позивач просив стягнути з боржників солідарно. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначило, що до нього перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги за укладеним кредитним портфелем. 12.11.2015 заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова зазначений позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволений, вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 2297729,96 грн.; а також судовий збір в рівних частках в сумі 3654 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 по справі №641/7136/15-ц скасовано зазначене заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2015. Ухвала суду набрала законної сили. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.05.2019 по справі №641/7136/15-ц правонаступником «ОТП «Факторинг Україна» визнано ТОВ «Фінанс консалтинг захід», оскільки 31.01.2018 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладений договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №ML-701|1043|2007 від 10.12.2007, укладеним між ПАТ «ОТП Факторинг» (яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») та [PERSON] та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 28.09.2018 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінанс консалтинг захід» укладений договір відступлення права вимоги №28.09.18-ДГ, відповідно до якого останній набув право нового кредитора до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №ML-701|1043|2007 від 10.12.2007. [PERSON] вказує, що про існування зазначеного судового рішення та претензій ОТП Банку до нього йому не було відомо до моменту продажу його майна з електронних торгів та ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень. Йому відомо, що [PERSON] дійсно брала позику у ОТП Банка. Для забезпечення виконання боргових зобов`язань ОТП Банком з [PERSON] був укладений договір Іпотеки на квартиру [ADDRESS] . З метою погашення кредитних зобов`язань [PERSON] продала зазначену квартиру в жовтні 2011 року і повідомила позивача, що вона розрахувалася з ОТП Банком в повному обсязі. Проте, вказує позивач, заочне судове рішення та матеріали виконавчих проваджень не містять відомості про договір Іпотеки, що на його погляд впливає на правильність та об`єктивність вирішення питання по суті. Позивач зазначає, що матеріали заочного рішення Комінтернівського районного суду м.\~Харкова по справі №641/7136/15-ц містять наступну інформацію: - кредитний договір №ML-701|1043|200 від 10.12.2007, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , за умовами якого відповідач отримала від ЗАТ «ОТП Банк» кредитні кошти в розмірі 61376,67 швейцарських франків на строк до 10.12.2027, зі сплатою фіксованого відсотку 3.99%, цільове призначення кредиту: на придбання нерухомого майна, на оплату комісії банку; - договір поруки №SR-701/1043/2007 від 10.12.2007, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , за яким поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань; - договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 20.07.2011, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» продав (переуступив) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель. (Акту приймання передачі Кредитного портфелю та отримання Продавцем винагороди за договором в матеріалах цивільної справи не існує). За цим договором до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права та вимоги за кредитними договорами, які є дійсними на дату набрання чинності, в тому числі за кредитним договором від 10.12.2007, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] ; - додатковий договір №ML-701|1043|2007|CHF від 10.12.200717) «кожний наступний транш надається Позичальнику за умов підтвердження цільового використання кожного попереднього траншу» гл. Ш «Договір складено у 2 примірниках»; - додатковий договір №1 від 30.03.2009, за яким ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був збільшений розмір фіксованої процентної ставки з 3,99% до 6,5 % річних; та плаваюча процентна ставка фіксований відсоток FIDR +4.2%. п. 3.7. «позичальник приймає на себе ризик виконання умов при істотній зміні обставин, якими керувались Сторони»; - додатковий договір №2 від 12.10.2009, за яким ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був змінений розмір фіксованої процентної ставки на 5,50% відсотків річних; та плаваюча процентна ставка 4,38% річних п. 3.6. «позичальник приймає на себе ризик виконання умов при істотній зміні обставин, якими керувались Сторони»; - додатковий договір №3 від 26.03.2010, за яким ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був змінений розмір плаваючої процентної ставки на 4,55% річних п. 3.6. «позичальник приймає на себе ризик виконання умов при істотній зміні обставин, якими керувались Сторони»; - додатковий договір №4 від 10.12.2010, за яким ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був змінений розмір фіксованої процентної ставки з 10.03.2011 до 11.09.2011 на 9,21% річних; та розмір плаваючої процентної ставки 3 12.09.2011 до повного виконання боргових зобов`язань на 4,77% річних п. 3.6. «позичальник приймає на себе ризик виконання умов при істотній зміні обставин, якими керувались Сторони»; - додатковий договір №б/н до договору поруки від 30.03.2009 позивач зазначає, що на час укладання цього договору він не був прописаний, як вказано в договорі, по [ADDRESS] ; - додатковий договір №2 до договору поруки від 12.10.2009 п. 3 «розмір боргових зобов`язань 61376,67 швейцарських франків» п.3.1. «в разі зміни розміру Боргових зобов`язань такі зобов`язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів»; - додатковий договір №3 до договору поруки від 10.03.2010 п.2.2. «розмір боргових зобов`язань 52016,02 швейцарських франків»; - додатковий договір №3 до договору поруки від 10.12.2010 «розмір боргових зобов`язань 52141,36 швейцарських франків» п.2.2.1. «В разі зміни, втому числі збільшення розміру Боргових Зобов`язань та/чи інших зобов`язань Боржника за кредитним Договором після укладення цього договору, такі зобов`язання забезпечуються порукою в повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору, а підписання Поручителем цього договору вважається попередньою згодою Поручителя на зміну умов Договору»; - паспорт [PERSON] . Позивач вважає, що договір поруки №SR-701/1043/2007, укладений між ним і ЗАТ «ОТП Банк» від 10.12.2007 належить визнати припиненим. [PERSON] вказує, що коли його дружина брала кредит, він до Банку не ходив (з заявою про цей факт звертався в правоохоронні органи); після того, як у нього незаконно відібрали квартиру, він намагався взяти у Банку інформацію по договору поруки, але йому неодноразово було відмовлено (хоча як Стороні Поручителю зобов`язані були відповісти), копії договору Поруки та додаткових договорів до нього, що містяться в зазначеній цивільній справі, є нечіткими, завірені неналежним чином, підписи поручителя на зазначених документах візуально різні. Паспортні данні [PERSON] в зазначених договорах є недійсними. Позивач зазначає, що досі не переконаний в тому, що з ним був укладений цей договір, але навіть, якщо припустити, що договір поруки був укладений, то його також треба визнати припиненим. Так, строк дії поруки в договорі не вказаний. Що стосується строку виконання основного зобов`язання, то цей строк був встановлений до 10.12.2027, оскільки саме ця дата прописана в кредитному договорі №ML-701|1043|200 від 10.12.2007. В п. 3.2 Договору поруки №SR-701/1043/2007 від 10.12.2007 вказано, що в разі неналежного виконання Боржником своїх зобов`язань за основним договором Кредитор направляє відповідне повідомлення Поручителю. Вимога про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання або в зв`язку з застосуванням права на повернення кредиту достроково. За умови пред`явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов`язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов`язання. Посилаючись на ч. 1 ст. 559 ЦК України позивач вказує, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. [PERSON] вважає, що при укладанні додаткових угод до договору кредиту, обсяг відповідальності поручителя збільшився без його згоди, оскільки був збільшений розмір фіксованої процентної ставки з 3,99% до 9,21% річних; та плаваюча процентна ставка фіксований відсоток FIDR (якої не існувало в Кредитному Договорі) зросла до 4,77% відсотків річних до кредитного договору. Позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України Банк взагалі не мав права (за умовами Договору кредиту) на зміну, а тім паче на збільшення розміру фіксованої процентної ставки. Таким чином, внесення змін до кредитного договору про зміну зобов`язання, забезпеченого порукою, без згоди поручителя (а позивач вважає, що існуючі матеріали справи ставлять під сумнів справжність його підпису в банківських документах), внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, є підставою для визнання поруки такою, що припинена. Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 №6-100цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Позивач вказує, що зазначене також знаходить своє нормативне підтвердження в чинному ЦК України, п. 1. ст. 559 якого встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також в разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. [PERSON] вказує, що кредитор [PERSON] припинила виконувати свої зобов`язання за укладеним нею кредитним договором №ML-701|1043|2007 від 10.12.2007 з ЗАТ «ОТП Банк» в березні 2011 року. Посилаючись на ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивач зазначає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Позивач вказує, що умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника не свідчать про те, що договором установлений строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо сплив строку, передбаченого нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов`язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. Позивач вказує, що з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором в установленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної заяви, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки слід пред`явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичним платежем), або з дня встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст.\~1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Позивач зазначає, що така позиція викладена в правовому висновку Верховного Суду України у справі №6-2662цс15. Посилаючись на п.п. 3.1, 3.4 договору поруки, [PERSON] вказує, що в випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Обов`язок поручителя виконати боргові зобов`язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Позивач зазначає, що доказів на підтвердження того, що на адресу поручителя направлялась відповідна вимога, матеріали вищенаведеної цивільної справи не містять. Проте, в порядку, передбаченому п.п. 1.9 кредитного договору банк направив боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості. Строк, встановлений кредитором для дострокового виконання зобов`язань боржником становив 22 календарних дня від дня отримання відповідної вимоги (23.03.2011). Зважаючи на те, що на вимоги банку [PERSON] не відреагувала, 07.07.2015 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із відповідним позовом. Таким чином, вказує позивач, оскільки від дня закінчення строку, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту і до пред`явлення позову до суду минуло більше ніж три роки, порука [PERSON] є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Враховуючі вищевикладене, позивач вважає, що підстави для солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] відсутні. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу в заочному порядку, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань, заперечень, а також відзивів від них до суду не надходило. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2007 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-701|1043|2007, за умовами якого [PERSON] отримала від ЗАТ «ОТП Банк» кредитні кошти в розмірі 61376,67 швейцарських франків на строк до 10.12.2027, зі сплатою фіксованого відсотку 3,99%. Згідно п. 1.5.1 зазначеного кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця в розмірі і строки, зазначені в Графіку погашення платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Як вбачається з матеріалів справи, до зазначеного кредитного договору між ЗАТ «ОТП Банк» і [PERSON] неодноразово укладались додаткові договори, якими до умов кредитного договору вносились зміни. Так, додатковим договором №1 від 30.03.2009, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , був збільшений розмір фіксованої процентної ставки з 3,99% до 6,5 % річних; та плаваюча процентна ставка фіксований відсоток FIDR +4.2%. Додатковим договором №2 від 12.10.2009, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , був змінений розмір фіксованої процентної ставки на 5,50% відсотків річних; та плаваюча процентна ставка 4,38% річних. Додатковим договором №3 від 10.03.2010, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , був змінений розмір плаваючої процентної ставки на 4,55% річних. Додатковим договором №4 від 10.12.2010, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , був змінений розмір фіксованої процентної ставки з 10.03.2011 до 11.09.2011 на 9,21% річних; та розмір плаваючої процентної ставки з 12.09.2011 до повного виконання боргових зобов`язань на 4,71% річних. З зазначених додаткових договорів вбачається, що вони складались в 2 примірниках, по 1 для кожної із сторін, якими є ПАТ «ОТБ Банк» і [PERSON] В забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором 10.12.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №SR-701/1043/2007, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань за кредитним договором перед кредитором в повному обсязі зобов`язань. Відповідно до ст. 3 цього договору в випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобов`язання, в випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань протягом 3 банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора. Обов`язок поручителя виконати боргові зобов`язання виникає з моменту отримання від кредитора відповідної вимоги. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~559\~ЦК України\~порука\~припиняється з\~припиненням забезпеченого\~нею зобов`язання.\~В разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Зі змісту вказаної норми випливає, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Додатковими договорами до кредитного договору процентна ставка неодноразово збільшувалась, що впливає на загальну суму заборгованості і обсяг відповідальності. Матеріали справи не містять доказів, що при підписанні між ПАТ «ОТБ Банк» і [PERSON] додаткових угод [PERSON] був повідомлений про це, матеріали справи не містять відомостей про надання ним згоди на внесення відповідних змін до умов договору. Від імені позичальника додаткові угоди позивачем не підписувались. Крім того, припинення поруки пов`язане, зокрема, з закінченням строку її чинності. Відповідно до ч. 4\~ст. 559 ЦК України (тут і далі зазначена стаття - в редакції, чинній на момент пред`явлення банком позову про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором) порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до ст. 4 зазначеного вище договору поруки від 10.12.2007, він діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань в повному обсязі. Однак, такі умови договору поруки не означають, що цим договором установлений строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому в даному випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Судом встановлено, що боржник взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 10.12.2027, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) в розмірі та строки, визначені в графіку платежів. Поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з ч.\~3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника щодо повернення боргу щомісяця частинами та встановлена самостійна відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, передбачений ч. 4\~ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки, як було зазначено вище, кредитним договором передбачено, що чергові платежі на погашення заборгованості боржник повинен був здійснювати кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає в такому ж розмірі, в такій валюті, строк і в такому порядку, як установлено кредитним договором, то з часу несплати кожного з платежів, відповідно до статті 261 ЦК України, починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обчислення установленого ч. 4 ст. 559\~ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Позивач вказує, що [PERSON] був порушений строк виплати за черговим платежем за кредитним договором в березні 2011 року. Саме з цього строку за нею почала нараховуватися заборгованість. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності для вимог до поручителя почався саме з цієї дати, бо вона і є моментом настання строку погашення чергового платежу, а тому, відповідно до ст. 559 ЦК України, банк мав право на пред`явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців, а саме до вересня 2011 року. Як вказує позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (до якого відійшло право вимоги за указаним кредитним договором від первісного кредитора) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-701|1043|2007 від 10.12.2007 07.07.2015. Доказів пред`явлення кредитором вимоги до [PERSON] щодо погашення заборгованості за невиконання [PERSON] боргових зобов`язань за кредитним договором протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання матеріали справи не містять. Отже, суд приходить до висновку, що при зверненні до суду 07.07.2015 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був пропущений строк для пред`явлення вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання договору поруки припиненим підлягає задоволенню, а договір поруки №SR-701/1043/2007 від 10.12.2007 повинен бути визнаний припиненим з 00.00.0000. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем до суду надана квитанція №9 від 19.04.2019 про сплату судового збору за позовом [PERSON] в сумі 768,40 грн. Даних, які б свідчили про звернення позивача до суду з заявою про забезпечення позову, як і доказів сплати судового збору за подання до суду такої заяви, позивачем не надано. Таким чином, стягненню з вiдповiдача підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved