Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

23 березня 2015 року Очаківський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся до суду в інтересах держави в особі департаменту фінансів Миколаївської міської ради із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що 26 серпня 2013 року відповідач, керуючи автомобілем марки «CITROEN JUMPY» на автомобільній дорозі Миколаїв-Парутине-Очаків, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої водієві транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» [PERSON] були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вказаними діями відповідач вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2013 року відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинений злочин на підставі ст. 46 КК України, у зв'язку із примиренням з потерпілим. Посилаючись на те, що Миколаївською міською лікарнею, де проходив лікування потерпілий, витрачено коштів на загальну суму 4 460 грн 81 коп., просив стягнути з відповідача вказані витрати. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явилися, позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач про причини своєї неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за останнім відомим місцем проживання. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 26 серпня 2013року, приблизно о 14 год., керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER] на автомобільній дорозі Миколаїв-Парутине-Очаків, рухаючись зі сторони м. Очакова в напрямку м. Миколаєва, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3; 1.5; 2.3«б»; 10.1; 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, перед перестроюванням, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, при зустрічному роз'їзді не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого за межами проїзної частини на правому узбіччі по ходу руху автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля із передньою правою частиною автомобіля потерпілого. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді підтаранного вивиху лівої стопи, перелому лівого надколінка зі зміщенням, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 102 від 24 жовтня 2013 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я. Як вбачається з копії ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2013 року (а. с. 8-9), відповідача [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв'язку із примиренням з потерпілим. Згідно ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Після описаних вище подій потерпілий [PERSON] в період з 26 серпня по 13 вересня 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва. Відповідно до довідки від 11 жовтня 2013 року за №94 (а. с. 10), витрати за стаціонарне лікування потерпілого становлять 4 460 грн 81 коп. Станом на час розгляду справи ці витрати не відшкодовано. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи те, що особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого, суд, у відповідності до ст. 1206 ЦК України, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора у повному обсязі. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом прокурор звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved