Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

22.06.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконними та скасування пункту 2 рішення Круглоозерської сільської ради Голопристанського району №340 від 01.07.2014, пункту 1 рішення Круглоозерської сільської ради Голопристанського району №455 від 12.08.2015 та рішення XVIII сесії Круглоозерської сільської ради Голопристанського району сьомого скликання №179 від 09.02.2017. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала наступним. За договором купівлі-продажу від 25.09.2014, позивачка придбала у власність об'єкт нерухомого майна - споруди бази відпочинку «[INFO]» загальною площею 2384,36 кв.м., розташовані в [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці (кадастровий номер [NUMBER]) загальною площею 18660,00 кв.м., яка була надана в оренду попередньому власнику (ПАТ «Київенерго») за договором оренди від 09.08.2004, укладеним з Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області. За договором дарування від 24.06.2015 посвідченим приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Желєзняком С.В., позивачка подарувала на користь третіх осіб в рівних частинах кожному ? придбаного об'єкту нерухомості. Належне їй та третім особам право спільної часткової власності на споруди бази відпочинку «[INFO]», підтверджується інформаційною довідкою № 60357429 від 01.06.2016. У лютому 2017 року позивачка, спільно з [PERSON] та [PERSON], звернулася до Круглоозерської сільради з клопотанням про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 1,8660 га (кадастровий № [NUMBER]) під належним їм нерухомим майном, в задоволенні якого рішенням ХVІІІ сесії Круглоозерської сільради сьомого скликання № 179 від 09.02.2017 їм відмовлено з посиланням на заборону щодо продажу даної земельної ділянки, встановлену рішенням тридцять восьмої сесії шостого скликання Круглоозерської сільради від 12.08.2015 № 455 «Про визначення земельних ділянок комунальної власності, що не підлягають продажу». Вказана відмова мотивована тим, що рішенням Круглоозерської сільради № 340 від 01.07.2014 «Про тимчасове призупинення продажу земельних ділянок комунальної власності» та № 455 від 12.08.2015 року «Про визначення ділянок комунальної власності, що не підлягають продажу» визначено, що всі земельні ділянки комунальної власності (крім земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та земельні ділянки, щодо продажу яких уже прийняті рішення) не підлягають продажу. Вважає, що окремі положення вищезазначених рішень Круглоозерської сільради, а також рішення № 179 від 09.02.2017, яким їй та третім особам відмовлено у продажу земельної ділянки порушує її право на мирне володіння майном, є незаконними та підлягають скасуванню в судовому порядку. У судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на підстави, наведені в позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. За договором купівлі-продажу від 25.09.2014, позивачка придбала у власність об'єкт нерухомого майна - споруди бази відпочинку «[INFO]» загальною площею 2384,36 кв.м., розташовані в [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці (кадастровий номер [NUMBER]) загальною площею 18660,00 кв.м., яка була надана в оренду попередньому власнику (ПАТ «Київенерго») за договором оренди від 09.08.2004, укладеним з Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованим у Голопристанському відділі Херсонської регіональної філії Державного земельного кадастру 03.09.2004 за № 040472100926. За договором дарування від 24.06.2015 посвідченим приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Желєзняком С.В., позивачка подарувала на користь третіх осіб в рівних частинах кожному ? придбаного об'єкту нерухомості. Належне їй та третім особам право спільної часткової власності на споруди бази відпочинку «[INFO]» підтверджується інформаційною довідкою № 60357429 від 01.06.2016. Судом встановлено, що Круглоозерською сільською радою 27 сесії шостого скликання від 01.07.2014 прийнято рішення №340, відповідно до пункту 2 якого: «Тимчасово призупинити продаж земельних ділянок комунальної власності до прийняття рішення сільської ради щодо визначення земельних ділянок комунальної власності, які не підлягають продажу». Також, Круглоозерською сільською радою 38 сесії шостого скликання від 12.08.2015 прийнято рішення №455, відповідно до пункту 1 якого: «Визначити, що всі земельні ділянки комунальної власності не підлягають продажу, крім земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, земельних ділянок, щодо продажу яких уже прийняті рішення» У лютому 2017 року позивачка, спільно з [PERSON] та [PERSON], звернулася до Круглоозерської сільради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу з розстрочкою платежу земельної ділянки площею 1,8660 га (кадастровий № [NUMBER]), яка розташована в [ADDRESS], для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення - об'єктів та споруд малої архітектурної форми - нерухомого майна бази відпочинку «[INFO]», яка належить позивачу та третім особам на праві спільної часткової власності. В задоволені спільної заяви [PERSON], [PERSON] та [PERSON] рішенням ХVІІІ сесії Круглоозерської сільради сьомого скликання № 179 від 09.02.2017 відмовлено з посиланням на заборону щодо продажу даної земельної ділянки, встановлену рішенням тридцять восьмої сесії шостого скликання Круглоозерської сільради від 12.08.2015 № 455 «Про визначення земельних ділянок комунальної власності, що не підлягають продажу», а також у зв'язку з тим, що на підставі підпунктів 1.2.1 договору купівлі-продажу від 25.09.2014 та підпункту 2.3 договору дарування від 24.06.2015 до заявників перейшло право оренди на зазначену земельну ділянку комунальної власності Круглоозерської сільської ради пропорційно до часток осіб у праві власності нерухомого майна без виділення його в натурі. На підставі права комунальної власності Круглоозерської сільської ради (номер запису про право власності 10214413, зареєстровано 30.06.2015) зазначена земельна ділянка без зміни її меж та цільового призначення не потребує розробки документації із землеустрою на підставі статей 12, 83, 120, 122, 128 ЗК України. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у цивільній справі № 6-253цс16 від 13 квітня 2016 року. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною другою статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Таким чином, у правовідносинах по розпорядженню земельними ділянками державної та комунальної власності, повноваження власника землі обмежені правом власності особи на нерухомість, розташовану на відповідних земельних ділянках Таким чином, набувши у законний спосіб право власності на нерухомість, розташовану на зазначеній земельній ділянці, позивач та треті особи законно розраховують на те, що відповідно до встановленої законом процедури, мають можливість придбати у власність земельну ділянку. Відмовляючи громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу з розстрочкою платежу земельної ділянки площею 1,8660 га, кадастровий номер [NUMBER], Круглоозерська сільська рада у рішенні № 179 від 09.02.2017 послалася на рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання від 12.08.2015 № 455 «Про визначення земельних ділянок комунальної власності, що не підлягають продажу», а також на той факт, що вказана земельна ділянка є сформованою, а, отже, не потребує розробки документації із землеустрою. З цього приводу суд зазначає наступне. Процедура продажу земельних ділянок державної та комунальної власності унормована, зокрема, положеннями статей 134, 128 ЗК України. Згідно з частиною другою статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Викуп земельних ділянок у цьому разі здійснюється за процедурою, унормованою ст. 128 ЗК України, частина 5 якої містить вичерпний перелік підстав для відмови в продажу земельної ділянки, якими є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Відповідно до частин 1,2, 3 ст. 128 ЗК України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу. Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Виходячи з наведених вище правових норм, за відсутності потреби в розробці проекту землеустрою щодо земельної ділянки яка є сформованою і щодо якої не відбувається зміна її цільового призначення, Круглоозерська сільська рада може вирішити питання про продаж земельної ділянки без попереднього надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Отже, сама по собі відмова Круглоозерської сільської ради у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі у власність шляхом викупу сформованої земельної ділянки не порушує прав позивачки, оскільки формально не перешкоджає подальшому вирішенню органом місцевого самоврядування питання про проведення експертної грошової оцінки та продаж земельної ділянки. Проте, приймаючи рішення № 179 від 09.02.2017 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки, Круглоозерська сільська рада одночасно послалася і на рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання від 12.08.2015 № 455 «Про визначення земельних ділянок комунальної власності, що не підлягають продажу», виходячи із змісту останнього, розцінюється судом не лише як відмова Круглоозерської сільської ради у наданні громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з відсутності в ньому потреби, а й як відмова зазначеним громадянам в придбанні земельної ділянки у власність. За таких підстав, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення ХVІІІ сесії Круглоозерської сільради сьомого скликання № 179 від 09.02.2017 є такими, що підлягають задоволенню, оскільки у придбанні земельної ділянки у власність шляхом викупу громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовлено з підстав, не передбачених законом. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені і документально підтверджені судові витрати, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial