Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

23 березня 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2020 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 103. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказала, що протягом останнього року спільного проживання між ними постійно виникали сварки, через те, що мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також, ними втрачено почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2019 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог, а також просила залишити за нею шлюбне прізвище (а.с. 43, 50, 63). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду засобами електронного зв`язку із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 42). З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 10 травня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області,\~актовий запис\~№ 103(а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). З вересня 2019 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Майнового спору сторонами не заявлено. Судом вживалися заходи для примирення подружжя за клопотанням позивачки [PERSON] , для чого сторонам ухвалою суду від 18 травня 2020 року був наданий строк для примирення в один місяць, однак його досягнуто не було. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Приймаючи\~до уваги\~викладене,\~враховуючи,\~що сторони\~не мають\~наміру підтримувати\~шлюбні стосунки,\~до примирення\~не прийшли,\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу між\~ними,\~суд вважає,\~що їх\~сім`я\~розпалась остаточно\~і поновлена\~бути не\~може,\~подальше збереження\~сім`ї суперечить\~інтересам сторін,\~а також\~інтересам неповнолітньої\~дитини,\~які мають\~істотне значення,\~тому шлюб\~між [PERSON] \~і [PERSON] \~слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути витрати,\~пов`язані зі\~сплатою судового\~збору (а.с.\~1).

Outcome: approved