Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

21 червня 2017 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 8714,54 грн. та судових витрат у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 29.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №1537/02-ДК/1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Відповідно до п.1.1.4 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 40000,00 грн. зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.3.3 договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати всі платежі за кредитом. На сьогоднішній день відповідачем не виконані зобов'язання, а саме не сплачені позивачу грошові кошти у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 8714,54 грн., яка складається з: -7368,37 грн. - заборгованість за основним боргом; -504,46 грн. - заборгованість по процентам; -565,43 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; -276,54 грн. - три проценти річних від суми заборгованості. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи бува повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст.224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 29.11.2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №1537/02-ДК/1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Відповідно до п.1.1.4 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 40000,00 грн. зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.3.3 договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати всі платежі за кредитом. На сьогоднішній день відповідачем не виконані зобов'язання, а саме не сплачені позивачу грошові кошти у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 8714,54 грн., яка складається з: 7368,37 грн. - заборгованість за основним боргом; 504,46 грн. - заборгованість по процентам; 565,43 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 276,54 грн. - три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В положеннях Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» чітко визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування саме пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики. Отже, нараховане банком інфляційне збільшення заборгованості у сумі 564,43 грн., трьох процентів річних від суми заборгованості у розмірі 276,54 грн. не є штрафною санкцією або пенею в розумінні ст.549 ЦК України. Виходячи з цього, вимоги позивача в частині стягнення інфляційного збільшення та трьох процентів річних підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача. Крім заявлених вимог, позивач просить також стягнути з відповідача витрати пов'язані з розміщенням оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача у розмірі 630,00 грн. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено публікацію у газеті «Урядовий кур`єр» від 07.10.2017 року на суму 630,00 грн., яку слід стягнути з відповідача. Крім того, з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн., що підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved