Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

22.01.2018 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником 91/100 частки домоволодіння за [ADDRESS] За вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідача, який більше одного року там без поважної причини не проживає. Позивач стверджувала, що у зв'язку із реєстрацією місця проживання відповідача в зазначеній квартирі, вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 91/100 частки домоволодіння за [ADDRESS] Позивач постійно проживає за спірною адресою, сплачує комунальні платежі. Вищевказане майно було набуто позивачем в період перебування сторін у шлюбі 11.03.2016 року на підставі договору дарування, реєстровий номер 681. Відповідно до ст. 57 СК України воно є особистою приватною власністю позивача. З березня 2016 року відповідач за спірною адресою не проживає, місце його проживання, однак, зареєстровано. Вищевказані обставини підтверджуються довідкою випискою із домової книги про склад сім'ї та прописку від 12.12.2017 року №1487, актом КМ ОСОН «Курсаки» від 04.12.2017 року. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20.10.2016 року шлюб між сторонами розірваний. Поважної причини відсутності відповідача за місцем проживання понад один рік судом не встановлено. З наміром про вселення протягом цього часу [PERSON] не звертався. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або за законом. Враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, за Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003 року реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань реєстрації. За ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). При таких обставинах, суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за яким рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання відповідача за спірною адресою.

Outcome: approved