Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

22 січня 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року цивільна справа була передана за підсудністю на розгляд Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 30 березня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, справа була призначена до судового розгляду по суті вимог. 13 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про місце, дату і час розгляду справи, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 15 лютого 1986 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON], актовий запис № 110. Від шлюбу мають дітей, які досягли повноліття: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що з березня 2010 року він та дружина не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, не проживають спільно, через відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним і [PERSON]. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 лютого 1986 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 110. Встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2010 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не проживають спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] не змінювала прізвища, після розірвання шлюбу її прізвище необхідно залишити без змін. В звязку з вищенаведеним,

Outcome: approved