Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

22.03.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.05.2012 року недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 травня 2012 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого відділом ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області майна - нежитлового об'єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON] Оскільки він бажав приймати участь у прилюдних торгах щодо реалізації нежитлового об'єкта, то 23.05.2012 року сплатив гарантійний внесок та звернувся з відповідною заявою до організатора торгів - ПП «Нива-В.Ш.», однак організатор не зареєстрував його, як учасника та не допустив до участі в торгах. Вказуючи на те, що прилюдні торги, які відбулися 25.05.2012 року, проведені з порушенням діючого законодавства, [PERSON] просив визнати недійсним укладений за результатами проведення торгів договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до положень ч 1 ст. 203, та ч. 1,3 ст. 215 ЦК України. В подальшому позивач уточнив свої вимоги, просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 31.05.2012, оформлений актом про проведення прилюдних торгів від 29.05.2012 року недійсним. В судовому засіданні позивач зазначав, що його безпідставно не було зареєстровано, як учасника торгів та не допущено до участі в торгах. І незважаючи на ту обставину, що прилюдні торги від 25.05.2012 року визнані недійсними рішеннями Вознесенського міськрайонного суду від 15.11.2013 року, яке частково скасоване рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20.01.2014 року, та залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.04.2014 року, переможець торгів [PERSON] до сих пір користується нерухомим майном, повторні торги виконавчою службою не призначаються, тому просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки: - по-перше, акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки не можна визнавати недійсним, так як він за своїм змістом не є правочином; - по-друге, позов пред»явлений до неналежного відповідача- покупця, а не торгуючої організації; - по-третє, позивач пропустив трьохмісячний строк для оскарження в суді прилюдних торгів, передбачений ст. 48 Закону України « Про іпотеку». Представник Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, поштове повідомлення (а.с. 158, 162 172-173, 178, 173), причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватне підприємство «Нива-В.Ш.» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з»явився, на адресу суду надіслано заяву про слухання справи у його відсутність, свою позицію з приводу позову не висловив ( а.с. 165). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -[PERSON], в судове засідання не з»явився, хоча судом повідомлявся про слухання справи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи в межах заявлених позовних вимог, матеріали цивільної справи № 473/1900/13-ц за позовом [PERSON] до ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії № 15, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області в особі відділу примусового виконання рішень, [PERSON], [PERSON] про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна неійсними, та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог встановлених ч.ч.1-3 5,6 ст. 203 ЦК України, а саме у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мінюсту України від 27.10.1999 року за № 68/5 (далі - Тимчасове положення). Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року та Тимчасовим положенням передбачений порядок реалізації арештованого майна, а саме останнім визначені правила проведення прилюдних торгів, регламентовано процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. В судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2012 року позивач [PERSON] сплатив на рахунок ПП «Нива В.Ш.» гарантійні внески за лот №1 та лот №2, що підтверджується платіжними дорученнями за № 10 ( а.с. 6). За результатами прилюдних торгів, проведених філією № 15 ПП «Нива В.Ш.» 25.05.2012 року був визнаний переможець - [PERSON], про що було складено відповідні протоколи : - № 1512046-1 про проведення прилюдних торгів з реалізації нежитлової будівлі - кафе та банку, за адресою [ADDRESS], яке належить [PERSON] - № 1512046-2 про проведення прилюдних торгів з реалізації нежитлової будівлі - складу, за адресою [ADDRESS], яке належить [PERSON] Відповідач [PERSON] сплатив за придбане нерухоме майно стартову ціну 349527 грн. 75 коп. і відповідно 29.05.2012 року було складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затверджений в цей же день начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області (а.с. 189). З матеріалів матеріали цивільної справи № 473/1900/13-ц за позовом [PERSON] до ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії № 15, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області в особі відділу примусового виконання рішень, [PERSON], [PERSON] про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними, дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що у Вознесенському відділі державної виконавчої служби Вознесенського міського управління юстиції (далі - Вознесенській ВДВС) знаходився виконавчий лист, виданий 17 червня 2010 року на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2010 року, про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з [PERSON] та інших осіб 3 248 558 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором, звернувши стягнення на заставлене майно за договором іпотеки - нежитлову будівлю - кафе та банк за адресою: [ADDRESS], та склад, що належать [PERSON] (а.с. 196, цив. спр. № 473/1900/13-ц т. 1 а.с. 65). Постановою державного виконавця Вознесенського відділу ДВС від 21 липня 2010 року на підставі вказаного виконавчого листа, відкрито виконавче провадження, яке постановою державного виконавця від 10 серпня 2010 року було приєднане до зведеного виконавчого провадження (а.с. 198, цив. спр. № 473/1900/13-ц т. 1 а.с.65-68). Для примусового виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції було складено акт опису й арешту майна - нежитлову будівлю - кафе та банк за адресою: [ADDRESS]. В подальшому зазначене майно було оцінене та передано для реалізації державним виконавцем торгівельній організації. Для проведення прилюдних торгів було залучено ПП «Нива В.Ш.» на підставі договору № 1512046 від 6 березня 2012 року ( а.с. 9-10 даної цивільної справи). Зазначене арештоване майно було реалізовано ПП «Нива В.Ш.» на повторних торгах 25 травня 2012 року, про що було складено відповідні протоколи із зазначенням покупця - [PERSON],який і був визнаний їх переможцем а 29.05.2012 року було складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Доводи позивача, щодо порушеннь з боку ПП «Нива В.Ш.» його прав на участь у торгах шляхом створення перешкод для подачі заяви на участь в торгах та необхідність відновлення його прав для подальшої участі в нових торгах, у зв»язку із чим [PERSON] просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 31.05.2012, оформлений актом про проведення прилюдних торгів від 29.05.2012 року не дійсним, суд вважає безпідставними з огляду на наступне. Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» визначені умови та порядок виконання, виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Прилюдні торги - це спеціальна процедура, за допомогою якої укладається договір. Договір є результатом, а торги засобом його здійснення. Самі по собі торги не тягнуть відчуження майна.Для цього необхідний договір купівлі-продажу, який у свою чергу, є самостійним правочином. Під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої, з одного боку, є покупець, учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа, а з другого - продавець, відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, яка організовує та провадить ці прилюдні торги за договором з ДВС. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року в справі № 6-174цс12, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України обов'язкова для всіх судів, зазначено, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в його продажу, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням. Згідно зі ст. 62 вказаного Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. В судовому засіданні встановлено що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11 2013 року позов [PERSON] по цивільній справі № 473/1900/13-ц до ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії № 15, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області в особі відділу примусового виконання рішень, [PERSON], [PERSON] про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними - задоволено. Визнано прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме: нежитлової будівлі - кафе та банку за адресою: [ADDRESS], та нежитлової будівлі - склад за адресою: [ADDRESS], належних [PERSON], проведені 25 лютого 2012 року, такими, що не відбулися. Визнано результати прилюдних торгів з реалізації зазначених нежитлових будівль, належних [PERSON] - недійсними. Визнано недійсним протокол від 25 травня 2012 року № 1512046-1 проведення прилюдних торгів з реалізації нежитлової будівлі - кафе та банку, яке належить [PERSON] Визнано недійсним протокол від 25 травня 2012 року № 1512046-2 проведення прилюдних торгів з реалізації нежитлової будівлі - складу, яке належить [PERSON].( а.с. 191-192). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20 січня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - нежитлової будівлі - кафе, банку та складу, які належали [PERSON], проведені 25 травня 2012 року, визнані такими, що не відбулися, а також в частині визнання протоколу від 25 травня 2012 року № 1512046-2 проведення прилюдних торгів з реалізації нежитлової будівлі - складу, яке належить належних [PERSON] -скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними задоволено і визнано прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - нежитлової будівлі - кафе та банку, проведених 25 травня 2012 року, недійсними ( а.с. 193-195). Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду від 23.04.2014 року касаційна скарга відповідачів була відхилена, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11 2013 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 20.01.2014 року залишені без змін. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України, ст. ст. 3-4 ЦПК України право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Прилюдні торги (тобто - договір-купівлі продажу) з реалізації арештованого нерухомого майна - нежитлових приміщень, які проведені 25 травня 2012 року визнано недійсними, як такі, що проведені із порушенням саме правил проведення торгів - п.3.12. Тимчасового положення, тобто через їх (його-договору) невідповідність актам цивільного законодавства. Про це свідчать зазначені вище судові рішення. Посилання позивача на необхідність визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.05.2012, оформленого актом про проведення прилюдних торгів від 29.05.2012 року є безпідставним, оскільки зазначений акт за своїм змістом не є правочином і відповідно не може бути визнаний недійсним відповідно до положень глави 16 ЦК України, тим більш, що самі прилюдні торги вже визнано недійсними, тому наведене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed