overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

21 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з відповідача [PERSON] суму боргу по кредитному договору № KGXRRC12240047 від 25.06.2008 року в розмірі 13545.24 грн, та понесені судові витрати в сумі 243.60 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що відповідач порушив умови кредитного договору № KGXRRC12240047 укладеного 25.06.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON], відповідно до якого, останньому надано кредит в сумі 4346.77 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на рік, з кінцевим терміном повернення 25.06.2011 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечив проти його задоволення. Згідно з частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову [PERSON] судом приймається. Відповідно до роз'яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідачів також належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

21 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами, що зареєстрований 24 жовтня 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 65. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що 24 жовтня 1998 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сварки з приводу чого переросли в неприязні стосунки, в зв'язку з чим вирішили жити окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки не має наміру на примирення з відповідачем. Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 24 жовтня 1998 сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 11 червня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 65. Згідно положень ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

21 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 квітня 1999 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У зв'язку з неявкою сторін, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 квітня 1999 року, актовий запис № 405 (а/с 3). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

21 січня 2014 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. 13 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, яким позивачу було відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.02.2014 року справу було повернуто до місцевого суду для винесення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Сторони по справі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення, тобто у даному випадку не відшкодовуються позивачу. Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243,60 гривень, що підтверджується оригіналом квитанції №44300.33.1 від 15 січня 2014 року (а.с.2) на суму 243,60 гривень, тобто не в повному обсязі. Оскільки позов матеріального характеру, ціна позову у даній справі становила 80000 гривень, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позови, що, в даному випадку становить 800 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 201/956/14ц, в частині розподілу судових витрат, яким , враховуючи результат вирішення справи, та те , що позивачем при зверненні до суду не в повному обсязі було спрачено судовий збір, стягнути з [PERSON] на користь державного бюджету недоплачену суму судового збору у розмірі 556 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

21 січня 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила що 09.06.2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції м. Донецька, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 214. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємної поваги та любові, спільне господарство не ведуть, спору відносно майна не мають. На даний час сторони мешкають окремо. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Також пояснила, що строк на примирення надавати не має необхідності, оскільки сім'я розпалася та зберегти її не можливо. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував, про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 09.06.2007 року, сторонами зареєстровано шлюб 09.06.2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено запис № 214 (а.с.3). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). В попередньому судовому засіданні також встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо, збереження сім'ї не можливо. За наведених обставин суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а тому даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судові витрати, а саме судовий збір у сумі 243,60 гривень (а.с.1) понесені позивачем при зверненні до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

21 січня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 29.10.2011 року. Від спільного проживання у подружжя є син, [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

21 січня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 29.04.2011 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися, з 2012 року сторони фактично разом не проживають. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити, просить після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав, вважає, що шлюб не можливо зберегти, просить розірвати шлюб. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 1. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

21 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 17.04.2013 року у відділі рестрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції в Чернівецькій області, за актовим записом № 13 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя дітей не має. В обґрунтування позову вона вказує на те, що фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем [PERSON] припинені з жовтня 2013 року. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння, поваги та довір'я одне до одного. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя з відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Примирення між ними неможливе. Після реєстрації розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 17.04.2013 року уклали шлюб (а.с. 4). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з жовтня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

21 січня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 9 серпня 2013 року у виконкомі Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, від спільного проживання дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з січня 2014 року мешкають окремо. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - [PERSON] (а.с.14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с.13). Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 9 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7), від спільного проживання дітей не мають. З січня 2014 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

21 січня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, в якому зазначила, що мешкала з відповідачем, без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. З липня 2012 року вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO] до 3-х років. Відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх його доходів щомісячно, починаючи з 21.01.2014 року та до досягнення дитиною трьох років, тобто до 09.05.2015 року. В судове засідання позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 15.05.2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась [INFO] року.(а.с.5) Таким чином, відповідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право до досягнення нею трирічного віку на утримання від чоловіка, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена за законом від сплати судових витрат, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

21 січня 2014 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини. Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS], працює в Комунальному Підприємстві «Благо» (код 32059631), директор, є батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу, а також думку сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 від всіх видів його заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved