Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

22 жовтня 2013 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 25 серпня 1984 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу, а саме, на початку 1990-х років спільно збудували житловий будинок № 2, що розташований по вул. Миру у м. Нова Одеса Миколаївської області, який 26 листопада 1996 р. зареєстровано на імя відповідача. Просить виділити їй ? частку спірної квартири та визнати за нею право власності на цю частку. Позивач у судовому засіданні цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 22 КпШС (в редакції 1969 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 1984 року. За період подружнього життя, а саме, з 1989 року по 1996 рік сторони спільно збудували житловий будинок № 2, що розташований по вул. Миру у м. Нова Одеса Миколаївської області, про що свідчить Акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння в червні 1996 р. та свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що видане 26 листопада 1996 р. на імя відповідача. 27 листопада 1996 р., Новоодеським бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію вказаного житлового будинку на імя відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності і є предметом поділу. В силу ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Проводячи поділ вищезазначеної спірної квартири між дружиною та чоловіком, суд вважає про наявність правових підстав щодо виділу ідеальних часток житлового будинку між сторонами в рівних долях по ? . Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Абзацом 2 підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 вказаного Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору: за подання до суду фізичною особою заяви майнового характеру, а саме: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів цивільної справи, а саме, висновку оцінювача видно, що вартість спірного житлового будинку складає 110\~651 грн. Позивач при зверненні до суду з відповідним позовом сплатила судовий збір в сумі 1\~073,10 грн. Таким чином, позивачем недоплачено 33,41 грн судового збору до 1 відсотку від ціни позову (1\~106,10 грн). За такого, з відповідача слід стягнути на користь позивача 519,85 грн сплаченого останньою на користь Держави судового збору замість відповідача, а також недоплаченої позивачем судового збору у розмірі 33,41 грн на користь Держави. За такого, кожна сторона сплачує Судовий збір в рівних долях від вартості отриманої у власність частки житлового будинку.

Outcome: approved