Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

23.10.2017. [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення заробітної плати за роботу у вихідні та святкові дні, в понадурочний та нічний час. Ухвалою від 30.10.2017. відкрите провадження у справі. 26.10.2017. [PERSON] подав до суду позов до ФОП [PERSON] про стягнення заробітної плати за роботу сторожем в нічний час, у вихідні та святкові дні. Ухвалою суду від 06.11.2017. відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 21.12.2017. за клопотанням представника позивача цивільні справи за вказаними позовами об`єднані в одне провадження. Ухвалою суду від 15.02.2018. задоволено відвід головуючому у справі - судді Мясківській І.М., заявлений відповідачем ФОП [PERSON] . Після повторного автоматизованого розподілу справа передана в провадження судді Бодашко Л.І. Ухвалою суду від 24.04.2018. задоволено заяву позивача [PERSON] про відвід головуючого - судді Бодашко Л.І. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.04.2018. справа передана судді Ільніцькій О.М. Згідно ухвали від 27.04.2018. справа прийнята до провадження суддею Ільніцькою О.М., призначена до підготовчого судового засідання на 05.06.2018. в порядку загального позовного провадження. 24.05.2018. на адресу суду надійшли письмові відзиви на позовні заяви відповідачів. Ухвалою суду від 14.11.2018. замінено відповідача у справі - ФОП [PERSON] на фізичну особу [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бубнов В.І. підтримали позов та пояснили, що відповідно до трудового договору №5 від 18.06.2016. [PERSON] був прийнятий на посаду продавця магазину в с.Пасицели Балтського району Одеської області, де здійснювала підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] Не дивлячись на те, що умовами договору було передбачено тривалість робочого часу 40 годин на тиждень та два вихідних дні на тиждень згідно графіку, він працював без вихідних днів, а також у святкові та неробочі дні, крім того він працював з 8 до 20 години, таким чином працював надурочно по 3 години щоденно. Тому просив стягнути з відповідача [PERSON] 26560 грн за роботу у вихідні дні, 2980 грн - за роботу у святкові та неробочі дні, 34740 грн - за роботу в надурочний час, а всього 64980 грн. за період роботи 2016-2017 р.р. Крім того, він працював охоронцем цього ж магазину згідно домовленості з ФОП [PERSON] Трудовий договір між ними укладений не був, але відповідач фактично допустила його до роботи, і він в нічний час щоденно, без вихідних та святкових днів, виконував обов`язки сторожа з 18.06.2016. Однак відповідач не оплачувала виконану ним роботу, тому він просить стягнути з ФОП [PERSON] на його користь заробітну плату за роботу сторожем в нічний час, а також у вихідні та святкові дні за період роботи 2016-2017 р.р. в загальній сумі 64100 грн. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Ситник О.П . позов не визнали та пояснили, що [PERSON] з 18.06.2016. до листопада 2017 року працював на посаді продавця магазину в с.Пасицели Балтського району Одеської області у ФОП [PERSON] Згідно умов договору йому був установлений робочий час тривалістю 40 год. на тиждень та два вихідних дні згідно графіку. Магазин працював з 8 до 18 год., обідня перерва - з 12 до 14 год., щотижня позивачеві надавалися по 2 вихідних дні, тому тривалість робочого часу не перевищувала 40 год. на тиждень. Тому вважають заявлені вимоги безпідставними. Як вбачається з письмового відзиву на позов відповідача [PERSON] , а також заперечень її представника - адвоката Ситника О.П . в судовому засіданні, позов вони не визнають, оскільки між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] не було трудових відносин, на посаді охоронця він не працював, посади охоронця належного ФОП [PERSON] магазину в с.Пасицели Балтського району Одеської області взагалі немає, оскільки немає в цьому потреби. Тому просять у задоволенні позову відмовити. Суд, ознайомившись із доводами сторін, заслухавши пояснення свідків, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позови задоволенню не підлягають з таких підстав. 18 червня 2016 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений трудовий договір №5, згідно умов якого [PERSON] був зобов`язаний виконувати обов`язки продавця, а ФОП [PERSON] - оплачувати його працю в розмірі 1600 грн на місяць, але не менше встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Час виконання робіт установлено 40 годин на тиждень згідно графіку, вихідні дні надаються два дні на тиждень згідно графіку. [PERSON] звільнений із займаної посади 11.11.2017. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією магазину та скороченням штату працівників. Як визначено ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. (ст.57 КЗпП України). Згідно ст.62 КЗпП України надурочні роботи, як правило, не допускаються. Надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня. Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством, із дотриманням вимог ст.ст.64, 65 КЗпП України. Оплата роботи в надурочний час регулюється ст.106 КЗпП України, згідно якої за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Згідно ст.71 КЗпП України робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством. Робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день, а також у святкові і неробочі дні обчислюється за правилами статті 107 КЗпП України. (ст.72, 73 КЗпП України). Відповідно до ст.107 КЗпП України робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі, а робота у нічний час, згідно ст.108 КЗпП України, оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивача про те, що він працював надурочно по 3 години щоденно, а також працював у вихідні, святкові та неробочі дні, крім його пояснень, ніякими об`єктивними доказами не підтверджені. Зокрема, вказана обставина заперечується відповідачкою [PERSON] ; в матеріалах справи наявний лист Балтської міської ради на ім`я ФОП [PERSON] за №754 від 13.05.2016., з якого вбачається, що міська рада погодила режим роботи торгівельних об`єктів, зокрема магазину в с.Пасицели, з 08.00. год. до 18.00. год., обідня перерва - з 12.00. год. до 14.00. год. З умов письмового трудового договору №5 від 18.06.2016., з яким [PERSON] був ознайомлений, вбачається, що тривалість робочого часу встановлена 40 год. на тиждень згідно графіку, а також вихідні дні - 2 дні на тиждень згідно графіку. Вказана тривалість робочого часу зафіксована в табелях обліку робочого часу, на підставі яких позивачеві була нарахована та виплачена заробітна плата. Будь-яких доказів того, що позивач не погоджувався з розміром виплаченої йому заробітної плати, звернення його з цього питання до відповідача не надано. Крім того, відсутні будь-які докази, які б підтверджували необхідність роботи позивача в надурочний час, у вихідні, святкові та неробочі дні, видання відповідачем будь-яких розпоряджень з цього питання не надано. З показів допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що магазин працював щоденно з 8 до 20 год. Оцінюючи вказані покази, суд констатує, що вказані свідки не перебували постійно в магазині у вказаний час, тому не можуть достеменно знати про конкретний час перебування позивача в магазині з метою виконання трудових обов`язків, а також не доводять той факт, що в надурочний час позивач знаходився в магазині на підставі наказу (розпорядження) ФОП [PERSON] Крім того в судовому засіданні встановлено, що в приміщенні цього магазину підприємницьку діяльність здійснювали дві фізичні особи - підприємці, тому покази свідків про відчинені двері магазину не можуть беззаперечно свідчити, що саме позивач працював у цей час в магазині. Посилання позивача на його роботу на посаді сторожа магазину ФОП [PERSON] також не доведені належними та допустимими доказами. Так допитана в судовому засіданні [PERSON] заперечує вказаний факт, будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність між ними трудового договору, зокрема, письмового наказу про прийняття на роботу, а також, що ФОП [PERSON] фактично допустила [PERSON] до виконання цих обов`язків, не надано. Зі змісту наданої позивачем довідки старости Пасицелівського старостинського округу Балтської міської ради Богача В.Д. №547 від 25.10.2017. вбачається, що [PERSON] дійсно працює в магазині ФОП [PERSON] з липня 2016 року згідно графіку. Вказана довідка не свідчить про існування саме трудового договору між [PERSON] та ФОП [PERSON] , оскільки в судовому засіданні встановлено, що магазин, розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] , однак підприємницьку діяльність в ньому здійснювали два підприємці: [PERSON]. та [PERSON] , з я кою і перебував у трудових відносинах [PERSON] . За клопотанням позивача [PERSON] староста Пасицелівського старостинського округу Богач В.Д. неодноразово викликався в судові засідання для його допиту в якості свідка з метою уточнення інформації, зазначеної в довідці, однак він жодного разу в судові засідання не з`являвся, і позивач [PERSON] зняв своє клопотання про його допит. Таким чином позивачем не доведено факту роботи в надурочний час, вихідні, святкові та неробочі дні, а також факту його роботи охоронцем у ФОП [PERSON] , тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed