Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

23 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 3 000 000 грн. за договором позики від 30.09.2018р. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення коштів, отриманих останнім за укладеним 30.09.2018р. між сторонами договором позики. У підготовчому судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його нотаріально посвідчена заява, в якій він зазначає, що позов про стягнення з нього на користь [PERSON] коштів у розмірі 3000000 (три мільйони) грн. він визнає в повному обсязі та наслідки такого визнання йому відомі. Також в цій заяві просить розглядати справу за його відсутності, але за участі його представника [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позицію свого довірителя підтримав. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, дійшов до наступного. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. З матеріалів справи встановлено, що 30.09.2018р. між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір позики /а.с. 3/, відповідно до якого Позикодавець надав Позичальнику суму грошової позики в розмірі 3000000 (три мільйони) грн. 00 коп. для власного користування, а останній зобов`язався повернути таку суму у строк до 01.04.2019р. Договором визначено, що така позика надається на безвідсотковій основі. За поясненнями позивача в підготовчому судовому засіданні позика надавалася для заснування відповідачем власної справи. 30.09.2018р. Позикодавець передав, а Позичальник прийняв обумовлену укладеним між ними договором від 30.09.2018р. суму коштів в розмірі 3000000 (три мільйони) грн. 00 коп., про що свідчить відповідна розписка /а.с.4, 21/, оригінал якої долучений до матеріалів справи позивачем. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Враховуючи, що в договорі позики від 30.09.2018р. зазначені сторони зобов`язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передається, строк повернення позики, її безоплатність та особисті підписи позичальника та позикодавця, тобто, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, і грошові кошти, які є предметом договору позики передані відповідачу, суд дійшов висновку про укладення цього договору відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України. Вказаний договір позики не визнавався недійсним, а тому підлягає виконанню. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але в порушення приведених умов договору позики, укладеного між сторонами по справі, вимог ст.ст. 525, 526, 629, 1049 ЦК України, одержана відповідачем позика по спливу встановленого договором строку її повернення Позичальником не повернута, такі обставини в повному обсязі визнані самим відповідачем, а також підтверджуються тим фактом, що борговий документ (розписка) на час звернення до суду був саме у позивача. Неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань змусило позивача звернутися за захистом своїх майнових прав до суду. Згідно з ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] у розмірі 3000000 грн. 00 коп. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та визнається відповідачем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 30.09.2018р. в розмірі 3000000 грн. 00 коп. Судові витрати покласти на відповідача згідно зі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved