Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

23.03.2020 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність взаємних любові, поваги, розуміння, підтримки, допомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме із позивачкою, майнового спору немає. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, неповнолітня дитина проживатиме з нею, спірного майна в них не має, після розірвання шлюбу обрала дошлюбне прізвище « [PERSON] », а також зазначила, що наданий час вона вагітна та зазначила, що біологічним батьком зачатої дитини є [PERSON] , який своє батьківство визнає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому просила відповідно до ч.3 ст. 110 СК України позов задовольнити, оскільки батьківство дитини визнане біологічним батьком та вона проживає з ним тривалий час (а.с.16). Відповідач [PERSON] письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 18). [PERSON] , який не є стороною по справі подав до суду письмову заяву, в якій підтвердив факт перебування [PERSON] у стані вагітності, а також підтвердив факт свого батьківства зачатої ним із позивачкою [PERSON] дитини, яку вона в теперішній час виношує та факт спільного їх із позивачкою проживання однією сім`єю (а.с. 20). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом тривалого часу, миритися не бажають, окрім того позивачка [PERSON] вагітна, біологічним батьком її зачатої дитини є [PERSON] , який своє батьківство визнає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю, що в своїй сукупності свідчить про неможливість спільного життя подружжя та збереження шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Спірні правовідносини регламентуються: - ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, відповідно до якого чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою; - ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст.51,55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом тривалого часу, миритися не бажають, окрім того позивачка [PERSON] вагітна, біологічним батьком її зачатої дитини є [PERSON] , який своє батьківство визнає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю, то суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved