Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.07.2010 року у відділі РАЦС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області за актовим записом № 46. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя не склалось, у сім`ї виникали конфлікти, сварки, непорозуміння. Відповідач зловживав спиртними напоями, зчиняв бійки, принижував та ображав її, нехтував подружніми обовязками в плані утримання сім`ї та виховання сина. Через таку поведінку [PERSON] сторони протягом останнього року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки позивачка із сином мешкає із сином у своїх батьків у с. Пилипи Олександрівські, а відповідач у м. Підволочиськ Тернопільської області. Основною причиною розірвання шлюбу позивачка вважає відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, довіри, кохання, у звязку з чим позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання 27.08.2015 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, та вказала, що примирення між сторонами не відбулось, а тому шлюб просить розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у суд не зявився, причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає причини неявки відповідача неповажними, що у відповідності до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи за відсутності відповідача. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 31 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 068020. В період шлюбного життя у них народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Як випливає із змісту позовної заяви, в період шлюбного життя у сім`ї [PERSON] виникали конфлікти та суперечки, відповідач зловживав спиртними напоями, зчиняв бійки, не дбав про дружину та дітей, не забезпечував матеріально. Сторони подружніх стосунків не підтримують і проживають як різні люди, а їхній шлюб існує формально. Позивачка примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 22.05.2015 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але, як зазначила представник позивачки в наданій до суду заяві, примирення між позивачкою та її чоловіком не відбулося. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивачки, оскільки у наданий судом строк для примирення відновлення шлюбного життя між сторонами не відбулось, їхня сім`я розпалась остаточно, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved