Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

22 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що утриманням дитини займається позивач, мати дитини. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, місцезнаходження його не відоме, з листопада 2014 відповідач взагалі не утримує дитину, не піклується про стан її здоров`я, не приймає участі у вихованні, не цікавиться навчанням та життям дитини. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . 24 січня 2019 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив про розгляд справи за його відсутності. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 2014 року [PERSON] покинув сім`ю гр. [PERSON] та проживає окремо. Умови проживання гр. [PERSON] задовільні. В приміщенні тепло, чисто, є все необхідне для дітей. Діти мають власну кімнату, забезпечені спальними місцями, місцем для навчання, іграшками, одягом, взуттям. У зв`язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, Більмацька районна державна адміністрація вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини батька є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в п.п. 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов`язки та роз`яснив, що особи можуть бути позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно її дитини, покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України, що також підтверджується повним визнанням відповідачем позовних вимог відповідно до його заяви від 03 травня 2019 року. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, вважає, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що буде повністю відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved