overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

23.05.2009 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] виявилося не вдалим, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги, завдяки чому їхнє спільне сумісне життя і збереження сімї стало неможливим, а тому позивач прохав розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Також, позивач прохав, покласти на нього судові витрати за розгляд позовної заяви про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Також, відповідач прохала, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Антонова». Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 травня 2009 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 146. Від даного шлюбу, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який за домовленістю сторін проживатиме з відповідачем. Спільно позивач та відповідач не проживають з серпня 2015 року. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Майновий спір на даний час відсутній. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, після розірвання шлюбу, відповідачу залишити прізвище «Антонова». Судові витрати, які поніс позивач при подачі позову до суду за клопотанням останнього не підлягають до стягненню з позивача. З врахуванням викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

23.05.2011 року року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким остання отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 30.09.2014 року вона заборгувала перед позивачем 13489,80 грн., з яких: 4638, 96 грн. заборгованість за кредитом; 7732,28 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 618,56 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явилася,хоча була повідомлена про нього належним чином і не надала пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, остання на добровільних засадах зобов*язувалася погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконала і не представила суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

23.05.2012 року позивач звернувся з названим позовом до відповідача, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 12 лютого 2003 року зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві. актовий запис №55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БК №119953 від 12.02.2003 року. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину - Михайла,[INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу у її відсутність. Позов підтримана. Представник відповідача [PERSON] та відповідач в судовому засіданні заперечували проти позову Просили шлюб між сторонами не розривати, оскільки у [PERSON] існують сподівання того, що їх сім»ю можливо зберегти. Суд. вислухавши доводи представника відповідача та відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони по справі 12 лютого 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-БК №1 19953 від 12.02.2003 року. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину - Михайла,[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №209975 від 01 серпня 2003 року. Крім того, відповідач в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] на сьогоднішній день має стосунки з іншою людиною, а спільних сімейних відносин з відповідачем не існує. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

23.05.2012 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за опалення і гаряче водопостачання в розмірі 4340 грн. 69 коп. за період з 01.01.2002 року по 01.07.2011 року, а також просить стягнути з відповідача на їх користь 214 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В обґрунтуванні позову вказують, що позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач оплату в повному обсязі за отримані послуги не робив. Відповідно з неповною сплатою за отримані послуги у відповідача накопичився борг, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, але за заявою боржника судовий наказ від 28.11.2011 року було скасовано. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також просить застосувати строк позовної давності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті за опалення і гаряче водопостачання у межах за давністю позову у сумі 2805 грн. 13 коп., так як в даному випадку перебіг строку позовної давності рахується з дня звернення позивачем до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме з 11.10.2011 року. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

23.05.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що [INFO] помер його син, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на майно, що належало йому за життя. На час відкриття спадщини, позивач проживав окремо від сина, звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не встиг за відсутності можливості приїхати до України, оскільки паспорт громадянина Російської Федерації на його ім'я, в період часу з 22.08.2012 року по 03.09.2012 року, перебував у Міграційній службі в зв'язку із зміною місця проживання в межах РФ. Приїхавши до України в вересні 2012 року позивач також не змог звернутись до нотаріуса, оскільки 10.10.2012 року потрапив до хірургічного відділення КЗ «Криворізька міська лікарня №7» де із ішемічною хворобою серця, перебував на стаціонарному лікуванні до 19.10.12 року. В зв'язку із погіршенням стану здоров'я, 17.11.2012 року, позивача було направлено до терапевтичного відділення КЗ «Криворізька міська лікарня №7» де він, із ішемічною хворобою серця, перебував на стаціонарному лікуванні до 28.11.12 року. Після виписки із лікарні позивач був змушений відразу повернутись до Російської Федерації для проходження лікування за місцем проживання, що до самого спливу строку на прийняття спадщини позбавило його можливості звернутись до нотаріуса. Відповідачі по справі, які як спадкоємці першої черги за законом, у встановлений шестимісячний строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], не надали письмової згоди на подання позивачем заяви нотаріусу поза шестимісячним строком На підставі викладеного, позивач просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина, [PERSON], який помер [INFO], у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду за цією позовною заявою.. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, останній надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його та позивача відсутністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду письмві заяву в яких позов визнали у повному обсязі та просили суд розглядати справу за їх відсутності. Оскільки відповідачі позов визнали, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави, а саме перебування за межами України та лікування в умовах стаціонару в період відкриття спадщини - 5,6,8. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

23.05.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за № 150*00017595603, за яким останній отримав кредитні кошти у сумі 49900,00 грн і зобов*язався своєчасно та у повному обсязі виплачувати позивачу за користування кредитом,використання його за цільовим призначенням, виконувати інші умови договору і своєчасно повернути кредит в порядку ,передбаченого графіком. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 09.10.2013 року забор-гованість його перед позивачем становить 57107,31 грн., з яких: заборгованість за кредитом-49900,00 грн.( з них прострочено-1324,24 грн.); 6357,29 грн-проценти за користування кредитом( з них прострочено-5625,43 грн.); 162,09 грн.- пеня за прострочення заборгованості за кредитом; 687,93 грн.- пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 571,07 грн.(судовий збір). Представник позивач в судове засідання не з*явився,надав суду письмову заяву,в якій,підтримуючи позовні вимоги,просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча був про нього повідомлений належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення ,що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,530,610,631,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають повному задоволенню. Підлягають задоволенню і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 571,07 грн.,які підтверджені документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

23.05.2014. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свою вимогу позивач мотивує тим, що його матері [PERSON], яка померла [INFO], належала земельна ділянка, площею 1,75 га, розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, вартістю 19588,53 грн згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 052621. Одразу після смерті матері позивач фактично, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину. Однак оформити спадщину в нотаріальній конторі не має змоги, так як в державному акті на право власності на земельну ділянку матері допущено помилку в написанні кадастрового номера земельної ділянки, а саме записано 5120687200:01:003:0033, тоді як у Державному земельному кадастрі його записано як 5120687200:01:001:0033. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на вищевказану земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Плосківської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій проти позовних вимог позивача не заперечує, просить справу розглянути у його відсутність. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], належала на праві власності земельна ділянка, розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області масив № 3 ділянка № 4 площею 1,75 га вартістю 19588,53 грн. згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 052621 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38 виданого на підставі рішення Балтської райдержадміністрації № 360/А- 2003 від 30.12.2003. Одразу після смерті матері позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку матері допущено помилку в написанні кадастрового номера земельної ділянки, а саме записано 5120687200:01:003:0033, тоді як у Державному земельному кадастрі його записано як 5120687200:01:001:0033. Згідно довідки Балтського нотаріального округу приватного нотаріуса [PERSON] № 173/02-14 від 21.05.2014. після смерті [PERSON], померлої [INFO], заведена спадкова справа № 152/2013., [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку згідно державного акту серії ОД № 052621, що розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області в зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки записаний з помилкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

23.05.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] кожним. Вказує, що в період зареєстрованого шлюбу в якому вони перебували з 1998 по 2013у рік ними за спільні кошти була придбана спірна квартира за договором купівлі-продажу від 11.04.2002 р. Вказану квартиру, яка зареєстрована на його ім'я, вважає спільним майном подружжя. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] проти рівного розподілу заперечувала, вважає що з урахуванням частки малолітнього сина [PERSON], їх з сином частка має бути більшою. Вислухавши сторони,дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.368, 372 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, вказане майно може бути поділено виходячи з рівності часток, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або шлюбним договором, у зв'язку з чим право спільної сумісної власності припиняється. Судом встановлено, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя - сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.08.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу а.с.4. За період шлюбу 11.04.2002 року за договором купівлі-продажу ними була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS], власником якої зареєстрований позивач [PERSON] а.с.6-10. Таким чином слід поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за позивачем та відповідачем за кожним право власності по 1/2 частині квартири. Заперечення відповідача суперечать правилам ст.70 СК України щодо рівності прав подружжя на спільне сумісне майно. На підставі ст.368, 372 ЦК України, ст.70 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

23.05.2014р [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 28.10.2006 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

23.05.2014 р. виконком Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітної дитини - [PERSON], 1999 року народження, яким просить позбавити батьківських прав матір дитини [PERSON] відносно сина, який проживає з бабкою-піклувальником [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування вказує, що відповідач була засуджена до позбавлення волі, звільнившись в лютому 2014 р. ніде не працює, матеріально дитину не утримує, його вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. При позбавленні батьківських прав просить стягнути з відповідача аліменти на користь піклувальника. Представник Виконкому та органу опіки та піклування Сидоренко Н.С. надала до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, позов підтримав. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання заявленого позову. Третя особа [PERSON] підтримала позов. Прокурор підтримав позов, вважав юридично доцільним позбавлення батьківських прав. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.170 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України згідно норм якої - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він… ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку органа опіки Виконкому від 25.06.2014 р. наявність якого є обов'язковим згідно ст.19 Сімейного кодексу України - відповідача слід позбавити батьківських прав. Таким чином судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, що дає суду підстави відповідно до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст.ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В разі ухилення від надання матеріальної допомоги, з відповідача на підставі ст.180, 182 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини до її повноліття на користь піклувальника в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача, яка є працездатною.

Outcome: approved