Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

23.01.2018 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 18. В обґрунтування наведених позовних вимог посилається на наступне. Від спільного проживання у шлюбі сторони по справі не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязків з ведення спільного сімейного господарства. На протязі всього подружнього життя між ними виникали суперечки, причиною яких була несумісність характерів, що призвело до відчуження і втрати почуттів. В березні 2017 року відповідач залишив її і виїхав на постійне місце проживання в Чернівецьку область. З того часу проживають окремо. Спроб для примирення не було. Вважає, що їхній шлюб є формальним та просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Неповнолітніх дітей у нього з позивачкою немає. Суд, заслухавши пояснення відповідача, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано шлюб 16.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції в Житомирській області серії І-ТП № 107982 від 16 квітня 2014 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. З пояснень відповідача та обставин наведених позивачкою у позові судом встановлено, що сторони з березня 2017 року не підтримують подружніх відносин. Спільне сімейне господарство не ведуть. Як вбачається з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається з ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як причина розпаду сімейних стосунків суд бере до уваги відсутність між сторонами взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів та не проживання сторонами з березня 2017 року. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved