Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

23 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна. 16 вересня 2019 року ухвалою Гадяцького районного суду провадження у даній справі відкрито. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0.0382 га за адресою: [ADDRESS] а. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 08 березня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєструвало шлюб, актовий запис № 30. 10 жовтня 2019 року рішенням Гадяцького районного суду шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Подружжям [PERSON] за час шлюбу набуто будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку кадастровий номер 5320410100:50:003:0763, площею 0.0382 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Відповідно до\~ст.\~60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний будинок та земельна ділянка набуті сторонами під час шлюбу, враховуючи рівність часток у праві спільної сумісної власності, суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на ідеальні частки у набутому майні та визнання права власності за нею 1 /2 частини будинку та земельної ділянки. Разом з цим, з метою захисту прав як позивача так і відповідача при перереєстрації домоволодіння та земельної ділянки суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК ( 1618-15 ) вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Суд також вважає, що на користь позивача у відповідності до положень ст.141 ЦПК України слід стягти половину понесених нею судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 768 грн.40 коп.

Outcome: approved