Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

24.04.2019 року [PERSON] звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 05.10.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 868. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з причин втрати почуття любові та поваги, відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечитиме інтересам подружжя. Вказала також, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю на теперішній час й надалі буде проживати з нею. Ухвалою судді від 22.05.2019 року за позовом відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою від 16.07.2019 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились, натомість надали суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі. Позивач в заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує, відповідач - не заперечував проти задоволення позову. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 05.10.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 868, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб. Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження у вказаному шлюбі [INFO] народився [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Звернення позивачки до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність її вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням закріпленого в ст.24 СК України принципу його добровільності є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. Крім того, згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначила позивач у позові, і що було визнано відповідачем, сімейні стосунки між подружжям вже припинені, примирення небажане та неможливе, питання проживання спільної дитини вирішено, на теперішній час шлюб має лише формальний характер, отже його збереження суперечитиме інтересам подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що позовна заява як обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону та інтересам подружжя, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved