Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

23.01.2015 року позивач звернулась до суду із позовом, згідно якого просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. За змістом позовної заяви, позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за місцем проживання за зазначеною адресою, але з 2008 року по теперішній час фактично не мешкає там. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю, оскільки їй доводиться здійснювати оплату за комунальні послуги та квартирну плату із врахуванням того, що в житловому приміщенні мешкає відповідач. Позивачка згідно заяви, вх.№ від 19.02.2015 року, просить розглядати позов на її відсутність, на його задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч.9 ст. 74 ЦПК України, письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надав Представник третьої особи - Шевченківський районний відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, заяв та клопотань до матеріалів справи не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у зв'язку із наступними фактами та відповідними їм правовідносинами. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до правил ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» N1382-IV від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням, і тому визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить житлове приміщення - квартира [ADDRESS], що підтверджено копією технічного паспорту (а.с.7-10), копією свідоцтва про право власності на житло № 21739 від 20.09.2007 року, виданого Шевченківською районної адміністрацією Запорізької міської ради (а.с.17-18), копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13, 16, 19). Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Єдиною абонентською службою Центру обслуговування абонентів Запорізької міської ради №2413 від 25.12.2014 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за вищезазначеною адресою (а.с.6). На підставі акту від 25.12.2014 року, складеного комісією ЦОА МКП «Основаніє» (а.с.5), встановлено, що відповідач з 2008 року по теперішній час не проживає в квартирі [ADDRESS]. На зазначених підставах, оскільки сплату за комунальні послуги та квартирну плату відповідач не здійснює, чим створює перешкоди у користуванні позивачем її майном, судом встановлено підстави для задоволення позову.

Outcome: approved