Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

24.06.2021 року представник позивача звернулася до суду із даною позовною заявою, вказуючи, що 05.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області. В шлюбі у них народилось троє дітей: син [PERSON] , 2013 року народження, донька [PERSON] 2014 року народження, донька [PERSON] 2019 року народження. Сімейне життя не склалося, вони проживають окремо, діти проживають разом з позивачем, батько матеріальної допомоги на утриманні дітей не надає. Представник позивача, посилаючись на вищевикладені обставини та на ст. ст. 75, 84, 105, 110 СК України, ст. ст. 175-177, 274-279 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. 12.07.2021 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 10.08.2021 року. Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про розгляд справи судом. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву на позовну заяву, заперечень. 29.07.2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , якою він позовні вимоги визнає повністю ( а.с.21). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Суд не може провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не повідомила, що не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові, відсутність заперечень відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05.06.2014 року уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1 ( а.с. 7). Після укладення шлюбу позивач стала носити прізвище « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народилося троє дітей: - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.8), - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.9), - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.10). Згідно довідки про склад сім`ї № 18с/124 виданої 14.06.2021 року виконавчим комітетом Володарської селищної ради діти проживають разом з матір`ю ( а.с.11). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона звернулася з даним позовом до суду та ставить питання про стягнення аліментів у розмірі однієї другої всіх видів заробітку ( доходу) від доходів батька. В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом кожної неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України та положення ч. 2 названої статті, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Суд, розглядаючи вимоги позивача, з урахуванням наявних у справі доказів, визначає стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей, оскільки відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Беручи до уваги наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання трьох дітей у розмірі, що становить половину (1/2 частку) заробітку (доходу) платника аліментів - відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позовної заяви до суду, та яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Одночасно суд вважає необхідним роз`яснити, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, тому вони підлягають задоволенню. Позивача звільнено від сплати судових витрат, отже відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 908,00 грн.

Outcome: approved