Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

23.07.2020 заявниця звернулась до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] познайомились у 2013 році та з 2015, коли [PERSON] повернувся зі сходу України, де брав участь у проведенні антитерористичної операції, почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, переважно у його будинку, де вели спільне господарство. [INFO] у них народився син - [PERSON] , про що 28.09.2018 складено відповідний актовий запис. У актовому записі про народження сина вона записана матір`ю, а батьком дитини зазначено [PERSON] - зі слів матері. [INFO] [PERSON] помер. За життя останній вважав [PERSON] своїм сином, піклувався про нього, виховував його та склав на нього заповіт від 05.08.2019, яким усе належне йому майно заповів сину - [PERSON] . Однак, у зв`язку з відсутністю доказів родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , їй, як законному представнику малолітнього [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. 15.09.2020 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд. У судове засідання з`явились заявниця, її представник, заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , а також свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представники заінтересованих осіб Решетилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Суми) та органу опіки та піклування Решетилівської міської ради Полтавської області, у судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Заявниця та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Заявниця додатково повідомила, що померлий [PERSON] ставився до її дочки від першого шлюбу, як до своєї, але дуже хотів спільної дитини. Народження їхнього сина [PERSON] дуже чекав, а після його народження піклувався про нього. У зв`язку з тим, що на момент народження сина [PERSON] , перебував на роботі у м. Києві, не зміг з`явитися для написання спільної зави до РАЦС. Тому відомості про батька до актового запису про народження сина були внесені з її слів. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засідання не заперечували проти задоволення заяви. Суду повідомили, що є рідними батьками померлого [PERSON] та рідними дідом та бабою [PERSON] . Підтвердили, що [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON] , якого він за життя визнавав своїм сином, виховував його та піклувався про нього та на ім`я якого склав заповіт. Вказали, що їхній син проживав із заявницею однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони вважають її своєю невісткою. За життя [PERSON] хотів звернутися до уповноважених органів для внесення відомостей про нього, як про батька [PERSON] , однак не встиг у зв`язку з його раптовою смертю. Повідомили також, що вони є особами пенсійного віку та їм було роз`яснено право на отримання обов`язкової частки у спадщині сина, однак не зверталися та не збираються звертатися до нотаріуса для отримання обов`язкової частки, оскільки бажають, щоб воля їхнього сина [PERSON] , викладена у заповіті, яким він все належне йому майно заповів своєму сину та їхньому онуку - [PERSON] , була виконана. Зазначили, що між ними та заявницею відсутній будь-який спір про право. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] висловили бажання, щоб їхній померлий син був офіційно записаний батьком їхнього рідного онука [PERSON] . Суд, заслухавши заявницю, її представника, заінтересованих осіб та свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповідним актовим записом № 31 від 14.02.2020 згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2020 (а.с.8). За життя, а саме 05.08.2019, [PERSON] склав заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 954 (а.с.6-7), яким усе належне йому майно він заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.2018 (а.с.5) [PERSON] народився [INFO] , про що Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області складено відповідний актовий запис № 64 від 28.09.2018. У актовому записі про народження № 64 від 28.09.2018 матір`ю [PERSON] вказано [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України - зі слів матері, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.52). З постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2020, виданої приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. (а.с.51) вбачається, що 08.10.2020 заявниця [PERSON] , як законний представник [PERSON] , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] , померлого [INFO] . Інші спадкоємці спадщину не приймали. Однак, у зв`язку з ненаданням документів, підтверджуючих родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , залучені до справи у якості заінтересованих осіб, є батьками померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 25.04.1980 (а.с.12). Заінтересовані особи підтвердили, що на фототаблиці (а.с.9-11) зображені іх померлий син [PERSON] та онук [PERSON] . Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які є хрещеними батьками [PERSON] , а також подруга сім`ї - [PERSON] , суду повідомили наступне. [PERSON] познайомився із заявницею у 2013 році. З 2015, коли [PERSON] повернувся зі сходу України, де брав участь у проведенні антитерористичної операції, він із [PERSON] почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу у будинку [PERSON] та вести спільне господарство. [PERSON] дуже хотів спільну дитину із заявницею. [INFO] у них народився спільний син - [PERSON] . На момент народження сина, [PERSON] перебував у робочому відрядженні у м. Києві та не зміг з`явитися для реєстрації його батьком дитини. Свідки вказали, що [PERSON] завжди вважав [PERSON] своїм рідним сином, виховував його та піклувався про нього. 04.11.2018 відбулося хрещення [PERSON] [PERSON] та [PERSON] запросили [PERSON] та [PERSON] стати хрещеними батьками дитини. Суд вважає, що окрім показань свідків, обставини, на яких гуртуються вимоги заяви, доведено також дослідженими письмовими доказами у їх сукупності, тому показання свідків є допустимими доказами. Правовідносини у даній справі регулюються нормами ЦПК України, СК України. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною 1 статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Згідно пункту 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. На підставі письмових доказів, долучених до матеріалів справи та показань свідків судом достовірно встановлено, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] та вів із нею спільне господарство, що не припинилося до зачаття дитини; спільно із заявницею виховував їхнього спільного сина [PERSON] та утримував його, визнавав себе батьком дитини. За таких обставин суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] та приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Суд вважає, що у даному випадку відсутній спір про право, оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після [PERSON] відсутні, а непрацездатні батьки [PERSON] не звертались та не збираються звертатися до нотаріусу для отримання обов`язкової частки у спадщині [PERSON] , оскільки бажають, щоб усе майно належне їхньому покійному сину успадкував їхній онук [PERSON] . Встановлення факту батьківства необхідне заявниці для реалізації нею, як законним представником малолітнього [PERSON] , спадкових прав останнього за заповітом після його померлого батька [PERSON] . З метою належного захисту прав заявниці, суд приходить до висновку про необхідність задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за N 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved