Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

21 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] , що належало, на підставі свідоцтва про право власності, яке видане Смілянським міським відділом комунального господарства 10 серпня 1973 року, [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який батьком позивача та відповідача. 10 вересня 2012 року позивача подала заяву до Смілянської державної нотаріальної контори, де і було здійснено реєстрацію спадкової справи з присвоєнням №199/2012. Відповідач також 21 березня 2012 року звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З метою оформлення права власності на відповідну частину спадкового майна за законом, яке лишилося після смерті батька, а саме на частину будинковолодіння [ADDRESS] , позивач 15 травня 2020 року звернулась з заявою до нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса від 15 травня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/2 частини вищевказаного будинковолодіння. Відповідно до вказаної постанови, підставами для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадкове майно батька стало те, що в повідомленні, яке надано до нотаріальної контори КП ЧООБТІ від 19 червня 2013 року за №198-в, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок по [ADDRESS] , зареєстрований за кількома співвласниками, а саме: [PERSON] 1/1 частина; [PERSON] 5/12 часток; [PERSON] - 1/12 частки, що не складає одиницю, відтак неможливо встановити склад спадкового майна для позивача, після смерті її батька. Зазначені обставини позбавляють позивача оформити право власності на спадкове майно у поза судовому порядку, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 09 липня 2020 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від 13 жовтня 2020 року відмовлено відповідачу у прийнятті зустрічного позову, закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. 02 лютого 2021 року ухвалою суду виключено [PERSON] та [PERSON] з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, у даній цивільній справі, в зв`язку з їх смертю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи провести без її участі, однак за участі її представника. Представник позивача [PERSON] адвокат Петренко В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 03 березня 2012 року, [PERSON] помер [INFO] в м. Сміла Черкаської області, про що 03 березня 2012 року зроблений відповідний актовий запис за №171 (а.с.6). Відповідно до копії договору на право особистої власності на будинковолодіння, виданого Смілянським міським відділом комунального господарства 10 серпня 1973 року, ціле будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] , належить [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Смілянської міськради депутатів працюючих №448 від 08 серпня 1973 року взамін договору дарування за 1950 рік та дозволу міської архітектури на перестройку від 28 квітня 1965 року №166 (а.с.11). Будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за громадянином [PERSON] на підставі свідоцтва про власність та зареєстровано в реєстрову книгу №5 за №875 від 03 вересня 1973 року народження.\~ Згідно копії довідки №198-в, виданої Смілянським відділком Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 19 червня 2013 року, станом на 01 січня 2013 року будинковолодіння [ADDRESS] було зареєстрована в Смілянському відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за: [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, видане Смілянським міським відділом комунального господарства 10 серпня 1973 року, частка 1/1; [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке посвідчене Смілянською державною нотаріальною конторою 23 грудня 1975 року, реєстраційний №5877, частка 5/12; [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке посвідчене Смілянською державною нотаріальною конторою 23 грудня 1975 року, реєстраційний №5877, частка 1/12 (а.с.14).\~ Як вбачається з короткої технічної характеристики будинковолодіння [ADDRESS] , яка зазначена у вищевказаній довідці, станом на 26 грудня 1983 року дане будинковолодіння складалося, зокрема, з двох житлових будинків під літерами «А-1, а», побудованих з цегли, розмірами 52,6 м.кв. та 32,9 м.кв. відповідно (а.с.14). Згідно примітки, яка зазначена у довідці №198-в, виданої Смілянським відділком Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 19 червня 2013 року, частка по будинковолодіння складає більше одиниці, так як за [PERSON] зареєстровано право власності на новий житловий будинок, за [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано право власності на 1/2 частину старого будинку, який був знесений згідно поточної інвентаризації 26 грудня 1983 року (а.с.14-зворот). Відповідно до довідки №2916/22.5-04-01 від 15 грудня 2020 року, наданої на запит суду Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проведеною перевіркою за наявним архівним фондом відділу та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виявлено актовий запис про смерть №1884 від 04 лютого 1992 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відносно [PERSON] , [INFO] . Надіслано документ про смерть №253 від 10 травня 1983 року відносно [PERSON] (а.с.105). Згідно копії запису акту про смерть №253 від 10 травня 1983 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Сміла Черкаської області (а.с.106). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] станом на день його смерті був єдиним власником будинковолодіння [ADDRESS] , та після його смерті [INFO] відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 27 квітня 2011 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що 26 вересня 1961 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №568 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Смілянського міськвиконкому Черкаської області 27 червня 1981 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 19 травня 2015 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу залишила прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 21 листопада 2015 року, [PERSON] 21 листопада 2015 року змінила прізвище на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис №61 (а.с.10). Таким чином, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , а дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] , який помер [INFO] , вони є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №29958599 від 21 березня 2012 року, Смілянською державною нотаріальною конторою 21 березня 2012 року заведена спадкова справа №199/2012 року, спадкодавцем за якою є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.12). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 травня 2020 року, 21 березня 2012 року [PERSON] звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі поданої заяви була заведена спадкова справа №199/2012. 10 вересня 2012 року [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини (а.с.13). Враховуючи вищевикладене, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2020 року, за результатами розгляду цивільної справи №703/3159/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, поділо в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, вирішено, зокрема, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Смілянським міським відділом комунального господарства 10 серпня 1973 року (а.с.73-74). Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат», неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. від 15 травня 2020 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.13). Як вбачається з вказаної постанови, підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину є те, що з поданих документів неможливо визначити склад спадкового майна після смерті [PERSON] , оскільки частки співвласників спадкового будинковолодіння не складають одиницю (а.с.13). Однак, як встановлено судом, єдиним власником будинковолодіння [ADDRESS] , був спадкодавець [PERSON] . Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності,\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.\~\~ Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] були співвласниками будинку [ADDRESS] , який знесено та на його місці збутовий інший будинок, який належав на праві власності виключно спадкодавцю, та за життя не вирішили питання щодо свого вищевказаного права, спадкоємець [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви відповідного змісту до нотаріальної контори, позбавлена об`єктивної можливості зареєструвати право власності на спадкове майно у позасудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач з вимогами щодо розподілу судових витрат не зверталася, суд вважає за недоцільне на даний час вирішувати питання щодо їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved