Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

21 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на період її навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку починаючи з дати звернення з позовом до суду до закінчення навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що батьком позивачки являється відповідач [PERSON] . Позивач навчається в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на 1 курсі факультету «Менеджмент». Вона повністю знаходиться на утриманні матері, але її доходів не вистачає. В зв`язку з навчанням на денні формі, позивач позбавлена самостійно працювати. Стипендію не отримує, оскільки навчається за контрактом. Багато грошей витрачається на канцелярські вироби, підручники, проїзд. Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, стан його здоров`я задовільний, інвалідом не являється, інших осіб на утриманні не має. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надав, а тому суд, згідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] являється [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). З копії довідки вбачається, що [PERSON] являється студентом 1 курсу факультету менеджмент денної форми навчання за контрактом Національного технічного університету «Дніпровська політехніка». Термін навчання 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с.7). Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та враховує стан здоров`я, матеріальне становище позивача та відповідача, потребу позивача в її утриманні під час навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи встановлені обставини по справі, майновий стан позивача та її потребу матеріальній допомозі, оскільки у зв`язку з навчанням не має можливості самостійно себе утримувати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання позивачки у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з 21 травня 2019 року і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved