overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

22 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що їй на праві приватної власності належить будинок № 18, розташований по провулку Перемоги в с. Покровка Любашівського району Одеської області. Відповідач якийсь час проживав з нею у даному будинку. Але через неналежну поведінку останнього вона звернулась до нього з проханням звільнити будинок, так як він не є членом її сімї. Відповідач не бажає добровільно звільнити належний їй на праві власності будинок. Оскільки будинок являється її власністю і відповідач проживає в ньому без будь-яких правових підстав, то позивачка просила суд виселити відповідача з належного їй будинку. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та вказавши, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень не надав, хоча був належним чином повідомлений про день час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. В судовому засіданні безспірно встановлено, що позивачці належить № 18, розташований по провулку Перемоги в с. Покровка Любашівського району Одеської області, в якому проживає без належних правових підстав відповідач. Вказаний факт підтверджується обліковою карткою обєкта по господарського обліку № 01821 та довідкою Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області. Крім того, з паспорту позивачки видно, що вона зареєстрована у вказаному будинку (а.с. 5, 8-12). З паспорту відповідача видно, що він не має місця реєстрації, а відповідно до довідки Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області №150 від 10.03.2016 року проживає на території с.Покровка Любашівського району Одеської області без реєстрації (а.с. 6-7, 13). З акту обстеження житлового будинку, що належить позивачці видно, що відповідач проживає у вказаному будинку та добровільно виселятись не бажає (14). Як видно із постанови суду від 14.01.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку відносно позивачки, яка неодноразово зверталась до відділу поліції зі скаргами на його неправомірну поведінку (а.с. 15-16). [PERSON] не являється членом сімї [PERSON], не є квартиронаймачем, не має будь-яких правових підстав для проживання у будинку позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

22 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 17.03.2012 року вони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №09, від шлюбу мають малолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Питання щодо місця проживання дитини вирішено. Дитина проживатимуть разом із матір'ю. У судове засідання від позивача надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провадити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також подав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить провадити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 17 березня 2016 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції, актовий запис №09. Після реєстрації шлюбу подружжя обирало спільного прізвище «[PERSON]»(а.с.5) [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області (а.с.6) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї на думку сторін стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не заявляла клопотання про зміну прізвища тому суд вважає за можливе залишити її прізвище «[PERSON]». Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

22 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема житловий будинок і надвірні споруди, які розташовані по [ADDRESS] та земельну ділянку (пай). Спадкоємців першої черги за законом крім нього немає. Встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустив, оскільки вважав, що здійснюючи догляд за будинком, користуючись земельною ділянкою прийняв спадщину. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач на розгляд справи не з'явився, подав до суду заяву, де просить розгляд провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач проти позову не заперечує, про що подав до суду заяву, де просить справу розглянути без участі його представника. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено та вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 3), що після смерті [INFO] матері позивача [PERSON] відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на належні їй житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та земельні частки (паї) по сертифікату [NUMBER] від 24 жовтня 1996 року, що вбачається із довідки Качинської сільської ради Камінь-Каширського району від 23 лютого 2017 року № 232 (а.с. 6). Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у згаданий строк після смерті матері не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із довідки завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою від 27 лютого 2017 року № 132/01-16 (а.с. 5). Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотконтори, оскільки вважав, що зберігаючи правовстановлюючі документи на спадкове майно, прийняв спадщину. Зважаючи на ці обставини суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і що йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

22 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.09.2012р. у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №448. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.09.2012р. у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №448 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу сторонам залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

22 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 24.04.2014р. у Старосільській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №03. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO] Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у останньому судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2014р. у Старосільській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №03. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

22 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 квітня 1974 року Костюківської сільською Радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 2, вказавши, що сімейне життя з відповідачем протягом останнього десятиліття погіршувалося, відповідач постійно намагався принизити, образити та нагрубити позивачу, систематична цинічна зверхність унеможливлює повагу між ними, поведінка відповідача нестерпна для позивачки та приносить їй лише негативні емоції та страждання, що унеможливлює збереження шлюбу. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою «вручено», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1974 року. Шлюб зареєстрований Костюківською сільською Радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 2. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Притуляк». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

22 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою в якій просить визначити для неї додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її бабусі - [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до заповіту, посвідченого 23 липня 2013 року Покровською сільською радою Коломацького району Харківської області [PERSON] заповіла їй все майно, що на день смерті їй належатиме. Вказує, що після смерті бабусі вона своєчасно не змогла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини через те, що серйозно захворіла та на час закінчення визначеного законом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. В зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності (а.с. 14). Представник відповідача - Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 01 вересня 2016 року Різуненківською сільською радою Коломацького району Харківської області [PERSON], померла [INFO] року у с. Різуненкове Коломацького району Харківської області, актовий запис № 16 (а.с. 08). Згідно заповіту, посвідченого 23 липня 2013 року Покровською сільською радою Коломацького району Харківської області за реєстровим номером 182, [PERSON], все майно, що належатиме їй на день смерті заповіла [PERSON], [INFO] (а.с. 07). Відповідно до заяви [PERSON], посвідченої 28 жовтня 2016 року секретарем Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області остання відмовилась від спадщини, що відкрилася після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с. 11). Згідно довідки КЗОЗ «ЦПМСД Коломацького району», [PERSON], 1983 року народження з 21 лютого по 03 березня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні із діагнозом: невправима защемлена пупочна грижа (а.с. 12). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], пропустила строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому вважає за необхідне визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

22 березня 2017 року Баришівським районним судом Київської області було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» про відшкодування шкоди. Під час винесення рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не зявивились про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до вимог ч.1 п.4 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки дана вимога була заявлена позивачем, та не вирішена судом при винесенні рішення, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення з даної обставини. Частина 2 ст.88 ЦПК України передбачає, що, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача по справі звільнено від сплати судового збору, позов задоволено в повному обсязі, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

22 березня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 08.11.2014 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. 11.05.2012 року в них народилася донька Ніколь. На даний час шлюб фактично розірвано. Донька проживає разом з нею. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в звязку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 08.11.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії І-КЕ №124690 від 08.11.2014 року, актовий запис №298 (а.с.3) Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №156561 від 19.05.2012 року, актовий запис №480 сторони маю доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Крім того, судом встановлено, що донька проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться повністю на її утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки не надає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

22 березня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та зазначив, що він не заперечує проти задоволення заяви. Тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 11 лютого 2004 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено актовий запис №134. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з жовтня 2016 року. Як зазначила позивач в позовній заяві, спір щодо спільного майна відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved