Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

23.02.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що вони з відповідачем являються співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в м. Миргороді по вул.. Микиші 87. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 11 травня 2016 року будинковолодіння по вул.. Микиші 87 поділено між ним та відповідачкою в натурі та зобовязано сторони виконати переобладнання будинку з метою створення двох самостійних квартир. Відповідачка ухиляється від виконання рішення суду та не виконує свою частину переобладнань будинку, для створення двох квартир, зважаючи на що неможливо технічно забезпечити окреме газопостачання його частини будинку. Будинковолодіння є цілісним, опалюється повністю на що ним витрачаються значні кошти. Так ним було сплачено за газопостачання 9847 грн., про що він долучив відповідну квитанцію до позову. Також ним було проведено оплату використаного газу за березень-квітень 2017 року в сумі 3875 грн. 05.05.2017 року та оплачено підключення в сумі 133,46 грн. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь половину понесених ним витрат на газопостачання, що становить 6927,73 грн. та понесені ним при зверненні з позовом до суду судові витрати, які складаються із судового збору. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що дійсно вона є власницею частини житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Микиші , 87. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року було здійснено реальний розподіл житлового будинку та виділено їй у власність 9/20 частин домоволодіння. За даним рішенням, як вона так і позивач повинні провести певні переобладнання з метою влаштування двох окремих квартир. Зокрема вона повинна була зробити перегородку в кухні з метою влаштування в отриманому приміщенні власної кухні. Таку перегородку вона облаштувала тільки 15 березня 2017 року, так як до цього у неї не було необхідних коштів. До влаштування нею перегородки кухня опалювалася батареєю на три ребра, яка розташована на половині позивача, де і облаштований опалювальний прилад. Також пояснювала, що в належній їй прибудові стояла газова плита, яку вона зняла лише в травні 2017 року, але даною плитою вона не користувалася. Після смерті чоловіка вона в будинку по вул. Микиші 87 не проживала, оскільки їй створювалися в цьому перешкоди позивачем. Також позивач відрізав в її половині опалення, а отже, опалення її частини будинку не проводилося. Зважаючи на викладене, не вбачала підстав в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником 11/20 частини, а відповідачка [PERSON] власником 9/20 частин будинковолодіння розташованого в м. Миргороді по вул. М.Микиші,87, що підтверджується рішенням Миргородського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року (а.с.4-5). Договір на газопостачання з газопостачальною організацією ні позивач, ні відповідачка не укладали і рахунок на час розгляду справи судом по вул. Микиші, 87 в м. Миргороді відкритий на імя [PERSON], який помер 22 лютого 2014 року(а.с.48). Кошти за отримані послуги з газопостачання за період вересня 2016 року по квітень 2017 року були внесені позивачем [PERSON], що підтверджується відповідними квитанціями на суми 9847 грн., 3875 грн., 133,46 грн. та інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк» про власника карточки з якої було проведено виплату (а.с.7,50,-52, 94). Також судом встановлено і підтверджено відповідачкою [PERSON], що передбачені рішенням Миргородського міськрайонного суду переобладнання належної їй частини будинку вона не виконала в повному обємі, що унеможливлювало створення двох відокремлених квартир. Зокрема, перегородку в кухні вона облаштувала лише в березні 2017 року. До цього періоду часу опалювання кімнати, в якій вона повинна була облаштувати перегородку, здійснювалося повністю позивачем, адже опалювальний прилад та батарея опалювання цієї кімнати перебуває на його частині будинку. В належній відповідачці частині житлового будинку, зокрема прибудові розташовувалася плита, яку відповідачка зняла в травні 2017 року, а отже, до цього періоду часу мала можливість нею користуватися. Внаслідок не проведення відповідних переобладнань та не утеплення своєї частини будинку відповідачкою [PERSON], як це визначено рішенням Миргородського міськрайонного суду, з точки зору суду, збільшилися витрати на опалення житлового будинку, яке проводив позивач. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він відвідував належну відповідачці частину житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Микиші 87 неодноразово. Зокрема весною, влітку 2016 року та може посвідчити, що опалення на належній відповідачці частині будинку не було, так як батареї було відрізано. Газової плити в приміщенні прибудови не було, що в кухні, яку відповідачка повинна була переобладнати батареї опалення також не було. Судом критично оцінюються та не приймаються до уваги показання свідка [PERSON] , оскільки вони суперечать поясненням самої відповідачки [PERSON], яка навпроти стверджувала, що в приміщенні належної їй прибудови стояла газова плита, що приміщення кухні, до того, як вона поставила в ній перегородку в березні 2017 року, опалювалося батареєю опалення на три ребра, яка знаходиться на частині цього приміщення, що належала позивачу. Відповідно до ст.ст. 355, 356, 358, 360 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Рахунок між сторонами по газопостачанню поділений не був. Кошти за послуги газопостачання за період з вересня 2016 по квітень 2017 року повністю вніс позивач. Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес). Позивачем [PERSON] особисто сплачено за послуги газопостачання за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року 13853,32 грн. Відповідно до Постанови НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» опалювальна площа загальна опалювальна площа обєкта споживача без урахування площі лоджій, балконів, терас, а також площі приміщень, де відсутні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи системи опалення тощо), які безпосередньо не зєднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами. Відповідачка облаштувала перегородку в належній їй частині кухні, в якій розташовувалися двері до іншого належного їй приміщення лише в березні 2017 року, зважаючи на що повинна нести відповідальність за даним позовом. В той же час, оскільки відповідачка [PERSON] являється власником 9/20 частин житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Микиші 87, то повинна відшкодувати сплачену позивачем суму відповідно до її частки: 13853,32 грн. : 20 (часток) х 9 (часток) =6233,99 грн. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial