Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

23 вересня 2020 року ГО «Всеукраїнська асоціація захисту екології та природних ресурсів» звернулася до суду із позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 3,9 га. кадастровий номер 6825082100:04:005:0011, який був укладений 27 листопада 2012 року між Хмельницькою районною державною адміністрацією та [PERSON] із цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби. Відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, а саме для рибогосподарських потреб, оскільки на земельній ділянці фактично знаходиться водойма, що було встановлено перевіркою , яка мала місце 15 травня 2020 року. Враховуючи фактичний стан земельної ділянки вона втратила родючість, у зв`язку із змиванням гумусного шару і порушення структури ґрунту. Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути розірваний за рішенням суду у зв`язку із невиконанням сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору. З огляду на викладене позивач просить його вимоги задовольнити. 25 листопада 2020 року до суду представником відповідача було надано відзив на позов, в якому він заперечив, щодо задоволення позову, обґрунтовуючи це тим, що позивач не обґрунтував, у чому полягає порушення його прав. Під час здійсн5ення перевірки Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області не було встановлено обставин щодо фактичного використання земельної ділянки [PERSON] та відсутності на ній водного об`єкта. Винесені припис та постанова оскаржені до окружного адміністративного суду. Позовні вимоги порушують право [PERSON] на мирне володіння майном. В судовому засіданні представник позивача вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Лісовогринівецької сільської ради в судовому засіданні заперечив, щодо позову. Представник третьої особи Хмельницької РДА в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні 27 листопада 2012 року між Хмельницькою районною державною адміністрацією та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки № 627 , об`єктом якого є земельна ділянка площею 3,9 га. кадастровий номер 6825082100:04:005:0011, із цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення (сіножаті). Умовами п.3.1 Договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Додатковою угодою від 08 квітня 2013 року було визначено строку дії договору оренди 49 років, та визначено розмір орендної плати за землю. 30 червня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було складено акт перевірки вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки було встановлено, що [PERSON] , землекористувач земельної ділянки комунальної форми власності кадастровий номер 6825082100:04:005:0011 загальною площею 3,9 га., яка розташована на території Лісовогринівецької сільської об`єднаної територіальної громади улаштовано водний об`єкт площею 0,80 га. Для визначення площі земельної ділянки, яка використовується з порушенням вимог земельного законодавства необхідно провести землевпорядні роботи. 10 серпня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було складено акт обстеження земельної ділянки №510-ДК/167/АО/10/01/-20, за результатами чого встановлено, що на частині земельної ділянки облаштовано водний об`єкт (став) площею 0,652 га. інша частина земельної ділянки вільна від забудови, вкрита трав`янистою рослинністю. 10 серпня 2020 року Головним Управління Держгкеокадастру у Хмельницькій області видано припис [PERSON] щодо зміни цільового призначення земельної ділянки або використання її за цільовим призначенням. 10 серпня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення за п. ґ ст.211 Земельного кодексу України про те, що [PERSON] використовує частину земельної ділянки кадастровий номер 6825082100:04:005:0011 загальною площею 0,652 га. не за цільовим призначенням визначеному документацією із землеустрою, зокрема на даній частині земельної ділянки влаштовано водний об`єкт (став). Крім цього зазначеними діями [PERSON] заподіяв шкоду, яка згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву родючого шару ґрунту без спеціального дозволу складає 26 687 грн 79 коп., що є порушенням ст.ст.20,22,91 ЗК України, ст.ст.35,36 Закону України «Про охорону земель». 10 серпня 2020 року Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області направило [PERSON] повідомлення про сплату шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок в сумі 26 687 грн 78 коп. 25 серпня 2020 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за ст.53 КУпАП в сумі 170 грн. 28 квітня 2020 року на підставі розпорядження голови Лісовогринівецької сільської ради від 24 квітня 2020 року №37-О було здійснено обстеження земельної ділянки кадастровий номер 6825082100:04:005:0011 загальною площею 3,9 га., в ході якого було встановлено, що земельна ділянка розташована в заплаві річки Бужок, більша частина ділянки вкрита вологолюбними рослинами, кущами та різнотрав`ям, змін чи порушень у використанні земельної ділянки не виявлено. Рішенням Лісовогринівецької сільської ради №148 від 25 лютого 2021 року було надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості із зміною конфігурації земельної ділянки, довжини сторін, точок координат (виправлення технічної помилки). В судовому засіданні при огляді сайту Публічна кадастрова карта, а також технічної документації із землеустрою щодо виправлення технічної помилки було встановлено що на даний час щодо земельної ділянки кадастровий номер 6825082100:04:005:0011 жодних обмежень щодо її використання, в тому числі і розташованих на ній водних об`єктів не має. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ч.2 ст.25 цього Закону орендар зобов`язаний дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст. 143 ЗК України підставами для примусового припинення прав на земельну ділянку є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених законом. Так зокрема в судовому засіданні не встановлено, тих обставин, що саме [PERSON] улаштував на своїй земельній ділянці водний об`єкт, у зв`язку із чим використовував земельну ділянку не за цільовим призначенням. З винесеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 20 серпня 2020 року не вбачається тих обставин, що саме відповідач улаштував водойму на частині земельної ділянки, що перебуває у його користуванні. Згідно ч.5,6 ст.37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок. За замовленням відповідача було здійснено виправлення технічної помилки у документації із землеустрою щодо земельної ділянки кадастровий номер 6825082100:04:005:0011, зазначена земельна ділянка повністю відмежована від водного об`єкту, а її цільове призначення залишилося незмінним, жодних обмежень у користуванні нею не існує. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки порушення землекористування відповідачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено не було. Суд, не бере до уваги пояснення представника відповідача на те, що громадська організація «Всеукраїнська асоціація захисту екології та природних ресурсів» не має право звертатися до суду із відповідними вимогами про розірвання договору оренди землі, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Екологічні інтереси населення можуть підлягати судовому захисту на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Основного Закону, відповідно до якої ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю. Міжнародним документом, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, стала Орхуська конвенція. Орхуську конвенцію ратифіковано Законом України № 832-ХІУ від 06 липня 1999 року, тому її положення відповідно до статті 9 Конституції України є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати. Для забезпечення належної реалізації, зокрема, зокрема, екологічних прав Орхуська конвенція передбачає у статті 9 право і гарантії доступу до судового й адміністративного оскарження рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені з порушенням права на доступ до інформації чи права на участь у процесі прийняття рішень з питань, що стосуються довкілля. Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства. При цьому відповідно до Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні (згідно з Керівництвом із провадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік), далі - Керівництво). Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства. Саме такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/8122/17. Судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed