Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

23.04.2015 року прокурор Шевченківського району м. Львова в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], з участю третьої особи відділу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про накладення заборони на відчуження майна, в якому просить накласти заборону на відчуження квартири № 8, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] народився [INFO] в м. Львові, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження внесено відповідні відомості. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, згідно якого рідною матір'ю [PERSON] є [PERSON], а батьком [PERSON]. [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.05.2011р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2014р. за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], третя особа [PERSON] - матір [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] Зазначає, що згідно розпорядження в.о. голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 100 від 27.02.2015р. [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Також, розпорядженням в.о. голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 123 від 06.03.2015 р. [PERSON] знаходиться під опікою своєї тітки [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 14.08.1997 року, виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів. Також, згідно довідки форми № 2 виданої ЛКП Збоїща № 408 неповнолітній [PERSON] зареєстрований у квартирі квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] Поряд з цим, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2014р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], проте при постановленні вказаного рішення, питання щодо накладення заборони на відчуження житла не вирішено. Саме цим викликана необхідність прокурора Шевченківського району м. Львова звернутись до суду з позовними вимогами, в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], який залишений без піклування батьків. В судовому засіданні позивач - прокурор Мацюра Я.Р. позовні вимоги підтримав та надав пояснення, що аналогічні до викладеного в тексті позовної заяви, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Представник третьої особи відділу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради - Брикса Р.З. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, оскільки вважає такі обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.01.2010 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.05.2011р., копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2014р. за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], третя особа [PERSON] - матір [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно розпорядження в.о. голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 100 від 27.02.2015р. [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 9). Розпорядженням в.о. голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 123 від 06.03.2015 р. [PERSON] знаходиться під опікою своєї тітки [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно інформації Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 14.08.1997 року, виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів (а.с. 11). Згідно довідки форми № 2 виданої ЛКП «Збоїща №408» неповнолітній [PERSON] зареєстрований у квартирі квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у разі влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Як зазначено в листі Верховного суду України від 11.12.2008р. «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та з метою захисту прав дитини накласти заборону на відчуження квартири № 8, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та в якій зареєстрований неповнолітній [PERSON], [INFO], до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved