overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

23.05.2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.12.2004 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року вона разом із дитиною проживає окремо та син знаходяться на її утриманні. Відповідач категорично відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка своєю заявою просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, якою просить розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки забовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 27 грудня 2004 року Степанівською селищною радою Суворовського району м. Херсона, актовий запис № 11. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] На теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] знаходяться на її утриманні. [PERSON], який є батьком неповнолітнього [PERSON] забов»язанний утримувати останнього до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд, при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів враховує відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, те що він має постійний, стабільний заробіток, інші обставини, що мають істотне значення та вважає можливим встановити розмір аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

23.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання. У позовній заяві зазначила, що є повнолітньою, але навчається на денному відділенні Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г.Короленка та завершує навчання 30.06.2019 року. У ході навчання у неї йдуть фінансові витрати на побутові потреби, проживання, харчування, проїзд. Оскільки, вона ніде не працює, навчаючись на денній формі навчання, всі її необхідні витрати оплачує лише мати. Відповідач в добровільному порядку коштів на її утримання не надає. В звязку з цим позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом і просила стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. Судовий збір стягується з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України та ст.4 ч.2 п.1, ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

23.05.2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків - було ухвалено рішення, яким позовні вимоги позивачки були задоволені. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10 червня 2016 року справу було повернуто суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача судового збору. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

23.05.2016\~р. позивач\~ [PERSON]\~ \~звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] 24.07.2012 року, мотивуючи вимоги наступним. \~\~\~\~\~\~\~ Сторони перебувають у шлюбі. \~Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вона з відповідачем \~не може віднайти взаємопорозуміння, що призвело \~до того, що вони втратили взаємні почуття поваги один до одного та з 2014 року \~припинили шлюбні відносини та спільне проживання, примирення між ними не може бути. Дані обставини змусили позивачку\~ звернутися до суду з цим позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка \~в судовому засіданні заявлений\~\~ позов підтримала, просить такий задовольнити. Додатково пояснила, що вона з відповідачем спільно не проживає більше 1,5 року. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, однак [PERSON] має заборгованість по аліментам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач на розгляд справи не з'явився, подавши суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, заявлений [PERSON] позов визнає в повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши позицію позивача та подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та \~\~\~\~ позов [PERSON] \~ задовольнити з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1 ст.24 СК України \~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування \~до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони не живуть фактично в шлюбі з 2014 року, мешкають окремо, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї, дана обставина визнана відповідачем. Позивачка не бажає примиритися з відповідачем, пропозицію суду вжити заходів для примирення у шлюбі рішуче відхилила.\~ Відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим, бо позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя\~ сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

23.05.2016 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 03.06.2011 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні стосунки з жовтня 2015 р. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

23.05.2017 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 2007 р.н. Спору про місце проживання дитини та поділ майна на даний час немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності не зверталась. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.01.2010 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва зроблено відповідний актовий запис за номером 27. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 2007 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 12.06.2009, виданому повторно ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 320,00 грн., а також на користь держави підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

23.05.2017 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; від надання судом строку на примирення з відповідачем категорично відмовився. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 18.07.1992, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Вже понад один рік сторони проживають окремо. Як убачається з пояснень позивача, подальше збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

23.05.2017 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 29.06.2007 вона та відповідач перебувають у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, тривалий час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання і збереження сім'ї не можливі, спору про поділ спільного майна та місце проживання дітей на даний час не має, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав, просив шлюб з позивачем розірвати. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2007, від якого вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Як зазначила [PERSON], шлюбні відносини с [PERSON] припинені, вони окремо проживають, не ведуть спільного господарства і подальше збереження сім'ї не можливе. Відповідач ці обставини визнав. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 чт. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

23.05.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу НМО 105785 від 22.05.2017р., зареєстрованому у реєстрі № 2334. На даний час у вказаній квартирі зареєстрований колишній власник квартири [PERSON], [INFO] Добровільно знятись з реєстрації відповідач не має можливості, оскільки він працює та проживає на теріторії Російської Федерації з листопада 2015 року. Особисті речі відповідача у вказаній квартирі відсутні, також витрат по утриманню квартири він не несе, ці витрати вона здійснює особисто. Просить суд визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 1 у будинки № 8 по провулку Батюка в м. Словянськ Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, але надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю,\~на задоволенні позовних вимог наполягали, проти заочного розгляду справи не заперечували. \~\~Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом друкування оголошення у засобах масової інформації у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи за його відсутністю до суду не звертався. \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.7). Відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], але більше одного року в цій квартирі не мешкає (а.с.9-10). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] потрібно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1 у будинку № 8 по провулку Батюка в м. Словянськ Донецької області з наступних причин: відповідач [PERSON] дійсно не мешкають у квартирі [ADDRESS] більш одного року та не є власником цієї квартири, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України він втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 1 у будинку № 8 по провулку Батюка в м. Словянськ Донецької області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

23.05.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] Йоана, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Йоана, зареєстрований 07.10.2016 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом ДРА цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 511. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що фактично шлюбні відносини між ними припинено 30.10.2016 року. Спільне життя не склалось через несумісність характерів. Також позивач зазначив, що дітей від даного шлюбу немає. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 07.10.2016 року уклали шлюб, про що Заводським районним у місті Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, було зроблено відповідний актовий запис №511. Відповідно до вимог ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Оскільки у позивача та відповідачки відсутні спільні неповнолітні діти, у справі є заява позивача та відповідачки про згоду на розірвання шлюбу, що свідчить про відсутність спору, у задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

23.05.2017 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , просив розірвати шлюб між ним (позивачем) та відповідачем ([PERSON] ), зареєстрований 25.12.1998 році Виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області , актовий запис №18, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин у вересні 2014 р. і зараз вони мешкають окремо . Від даного шлюбу дітей не мають . Позивач у судове засідання не з'явився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася , причини неявки суду не відомі, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved