Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що вважає розмір аліментів 1/4 частини доходів відповідача буде достатнім для утримання дитини і відповідач може його сплачувати, Також, пояснила, що вона надає матеріальну допомогу на утримання її племінника [PERSON], опікуном якого являється відповідач. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але в розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки в нього на утриманні знаходиться малолітній [PERSON], опікуном якого він являється. Крім того, зазначив, що допомагає своїм батькам та бабі, купує їм ліки, продукти тощо, на що витрачає приблизно 2500 грн. щомісяця. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги частково, з мотивів, викладених відповідачем, та наголосила на тому, що не зважаючи на розмір аліментів, які будуть стягнуті з відповідача, він надаватиме допомогу своїй дочці добровільно на додаткові потреби. Суд, вислухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 2000 року між сторонами Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 431 (а.с.3), неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.07.2010 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO], і призначено опікуном над останнім [PERSON] (а.с. 31). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні, а з малолітній [PERSON], [INFO] проживає з опікуном [PERSON] і знаходиться на його утриманні, і ці факти сторонами не оспорювалися. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - здорової та працездатної людини; сімейне становище сторін; наявність у відповідача утриманця малолітнього [PERSON], 2009 року народження, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що позивач та відповідач працюють, відповідач отримує соціальну допомогу на утримання дитини. Дані обставини також враховано при визначенні розміру аліментів. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно зі становищем одержувача аліментів. З урахуванням вимог ст. 183 Сімейного Кодексу України, враховуючи те, що сторони мають постійний дохід, обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також інші вищезазначені обставини, що мають істотне значення, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/6 частини з всіх видів доходів відповідача, що буде відповідати інтересам дитини, іншим особам та можливості платника аліментів сплачувати їх. Що стосується доводів позивача про те, що вона надає добровільно надавала матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього племінника [PERSON], який знаходиться під опікою відповідача, а саме купує йому одяг, покупала ноутбук, надавала гроші відповідачу для дитини, на підтвердження цих обставини позивачем не надано доказів, в зв'язку з чим суд відкидає ці доводи. Суд також відкидає доводи відповідача відносно того, що ним у добровільному порядку надається матеріальна допомога батькам та бабі в розмірі 2500 грн. щомісячно, оскільки стосовно утримання останніх відповідачем не надано належних доказів, лише копії посвідчень пенсіонерів, довідки про перебування їх на обліку в УПФУ як пенсіонерів, а також медичну довідку про стан здоров'я баби, які не доводять факт знаходження батьків та баби на його утриманні. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження аморального способу життя позивача, яка, на його думку, буде витрачати аліменти на себе. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial