Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

22 лютого 2019 року до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою звернулась [PERSON] . В позові вона виклала прохання стягнути на її користь з відповідача, заборгованість по сплаті аліментів на дитину в сумі 54920 грн. 11 коп. яка виникла за період з вересня 2013 року по лютий 2019 року. Також однією із вимог позовної заяви [PERSON] є стягнення неустойку від суми заборгованості по аліментам за період з 01.08.2018 по 01.02.2019 в сумі 9853 грн. 50 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року по 2013 рік. На підставі рішень суду [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі ј частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2013 року. У позовній заяві позивачка вказує, що відповідач не виконує покладені на нього обв`язки по сплаті аліментів, переховується від працівників виконавчої служби. Невиконання відповідачем судового рішення стало причиною виникнення заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.02.2019 в сумі 54920 грн. 11 коп. Дану заборгованість позивачка просила стягнути з відповідача. Також вона просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в зв`язку із виникненням заборгованості із сплати аліментів з вини відповідача за період виниклої заборгованості з серпня 2018 року по лютий 2019 року в сумі 9853 грн. 50 коп., наводячи розрахунок. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що після припинення відносин відповідач не сплачувати аліменти, знявся з реєстрації за місцем проживання, здійснює підприємницьку діяльність. На даний час виникла заборгованість по сплаті аліментів з вини відповідача, так як він не здійснює сплату щомісячних платежів. Відповідач в судовому засіданні заперечив позовні вимоги [PERSON] Суду повідомив, що він дійсно зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] . Аліменти сплачує, однак не регулярно, так як специфіка його діяльності передбачає отримання нерегулярного доходу, він є художником. В підтвердження своїх слів надав квитанції про сплату аліментів в сумі 10000 грн. в липні 2018 року та 25000 грн. в червні 2019 року. Суд заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи встановив, що згідно рішення Миргородського міськрайонного суду відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти з 29 вересня 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини цього віку, починаючи з 29 вересня 2013 року і до повноліття дитини. Довідка видана 20.02.2019 року головним державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу ДВС підтверджує наявність виниклої заборгованості по сплаті аліментів у [PERSON] в сумі 54920 грн. станом на 01.02.2019 року. (а.с. 6 та 7). Враховуючи, що дана заборгованість підлягає примусовому стягненню на підставі виконавчих листів в ході відкритих виконавчих проваджень, суд відмовляє у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої заборгованості по аліментам, які він і так зобов`язаний сплатити на підставі рішення суду, в зв`язку з тим, що дана позовна вимога не ґрунтується на вимогах закону. 15.08.2018 року Миргородським міскрайонним судом Полтавської області ухвалено рішення за наслідками розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення виплати аліментів за період з вересня 2013 року по квітень 2018 року в сумі 15217 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача по аліментам від 29.02.2019, здійсненого головним державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу ДВС, з серпня 2018 року по січень 2019 року становить 9853 грн. 50 коп. Частиною 1 статтею 196 СК України визначено, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З урахування виниклої заборгованості по аліментам відповідача за період з серпня 2018 по січень 2019 року він зобов`язаний сплатити позивачці пеню в сумі 9853 грн. 50 коп. Враховуючи, що позивачки при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і її позовна заява складалась із двох позовних вимог майнового характеру, одна з яких задоволена в повному обсязі, а у задоволенні іншої відмовлено, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved