Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

24.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса, яка знаходиться на території Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області розміром 3,63 умовних кадастрових гектара, яке закріплено на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року №65 та зареєстрованого 05.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0203; право на 1/2 земельної частки (паю) реформованого КСП ім. Щорса, яка знаходиться на території Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, розміром 3,63 умовних кадастрових гектара, яке закріплено на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року №65 та зареєстрованого 05.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0262 зі змінами внесеними головою Макарівської РДА від 11.08.2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2005 року; право на 1/2 земельної частки (паю) реформованого КСП ім. Щорса, яка знаходиться на території Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, розміром 3,63 умовних кадастрових гектара, яке закріплено на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року №65 та зареєстрованого 05.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0263 зі змінами внесеними головою Макарівської РДА від 11.08.2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2005 року. Спадщину він прийняв шляхом фактичного вступу у спадщину. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса позивач не має можливості, у зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Позивач просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою судді від 24.03.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 08.11.2017 року витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву матеріали спадкової справи №6-2015 до майна померлої [INFO] [PERSON]. Ухвалою судді від 07.02.2018 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Черговий розгляд справи призначено на 10.08.2018 року. Позивач у судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач Вільнянська сільська рада, будучи належним чином повідомлена про день, час, місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи без участі представника, відзив не подали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] померла[INFO] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої увійшло право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса, яка знаходиться на території Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області розміром 3,63 умовних кадастрових гектара, яке закріплено на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року №65 та зареєстрованого 05.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0203; право на 1/2 земельної частки (паю) реформованого КСП ім. Щорса, яка знаходиться на території Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, розміром 3,63 умовних кадастрових гектара, яке закріплено на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року №65 та зареєстрованого 05.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0262 зі змінами внесеними головою Макарівської РДА від 11.08.2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2005 року; право на 1/2 земельної частки (паю) реформованого КСП ім. Щорса, яка знаходиться на території Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, розміром 3,63 умовних кадастрових гектара, яке закріплено на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року №65 та зареєстрованого 05.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0263 зі змінами внесеними головою Макарівської РДА від 11.08.2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2005 року. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.10.1977 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.10.1977 року (а.с.8). Згідно довідці №478 від 09.09.2016 року Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] та [PERSON] проживали разом до дня смерті останньої за адресою: [ADDRESS], (а.с. 9). З листа-відповіді №143/02-31 від 18.03.2017 року Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, вбачається, що видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно нотаріус не може, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нього (а.с.11). Згідно оголошенню в газеті «Макарівські вісті» №10 (10967) від 17.03.2017 року, оригінали вказаних вище документів втрачені (а.с10). З матеріалів спадкової справи №6-2015, заведеної приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Ткаченко Ю.В. до майна померлої[INFO] [PERSON] встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON], які є дітьми спадкодавця (а.с.37, 38, 47,49). Із заявою про відмову від спадщини звернулася [PERSON] - дочка покійної [PERSON], на користь своїх братів [PERSON] та [PERSON] (а.с35). Також судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи №6-2015 до майна померлої [INFO] [PERSON], міститься заява позивача [PERSON] від 26.03.2016 року №12, з якої вбачається, що останній відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї дружини [PERSON] на користь своїх синів [PERSON] та [PERSON]. На видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя також не претендує. Також в заяві вказав, що йому нотаріусом роз'яснено, що його заява про відмову від спадщини може бути відкликана протягом строку встановленого для її прийняття (а.с.36). Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що задоволенню не підлягає, оскільки встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги, протягом встановленого строку для прийняття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття своєї частки, яку протягом вказаного строку не відкликав.

Outcome: dismissed