Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

22 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 129632 гривні 51 копійку заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленнм сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 травня 2016 року між акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № б/н на підставі поданої відповідачем анкети-заяви про отримання банківських послуг, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. При цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ними вказаний договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та\~Правил надання банківських послуг. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок не менше мінімального обов`язкового платежу. Порушуючи умови договору, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2020 року виникла заборгованість в розмірі 193128 гривні 20 копійок, яка складається з: 129632 гривні 51 копійка заборгованість за тілом кредиту, 9248 гривень 23 копійки заборгованість за простроченими відсотками, 54245 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит. Кредитодавець вважає за потрібне стягнути заборгованість не в повному обсязі, а лише в частині заборгованості за тілом кредиту, що становить 129632 гривні 51 копійка. Представник позивача у судове засідання не прибув, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, його представник адвокат Ошуст С.Є. направив відзив на позов, в якому вказав, що заявлений позов сторона відповідача визнає частково. Згідно довідки про зміну умов обслуговування кредитної картки вбачається, що відповідач [PERSON] 13 березня 2018 року отримав кредитну картку № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом 49\~100 гривень, а 14 квітня 2018 року кредитний ліміт по даній картці збільшено банком до 49\~660 гривень. Згідно довідки розрахунку заборгованості [PERSON] за договором б/н від 27.05.2016 року, станом на 13.04.2018 року він отримав кредитні кошти в сумі 46\~088 гривень 88 копійок і до 01 травня 2018 року відсотки за користування кредитом не нараховувались. В подальшому з врахуванням відсотків за кредитом загальна заборгованість за тілом кредиту станом на 31 серпня 2020 року нарахована банком в сумі 129\~632 гривень 51 копійка, що складає суму позовних вимог. Проте позивачем не враховано, що відповідач [PERSON] уклав кредитний договір про надання банківських послуг б/н від 27 травня 2016 року перебуваючи на військовій службі у Збройних силах України, а саме у військовій частині [NUMBER] згідно наказу №124 від 17.05.2016 року, та в подальшому перебував на строковій військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 23 липня 2016 року до 18 липня 2019 року, що підтверджується відповідними письмовими документами та військовим квитком. Отже на [PERSON] поширюються вимоги ст. 5, 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», про те що військовослужбовцям із початку особливого періоду, а мобілізованим із дати їх мобілізації штрафні санкції за невиконання кредитних зобов`язань, а також відсотки за користування кредитом не нараховуються. Відповідач [PERSON] надав банку визначені законом документи, а саме військовий квиток, витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] від 17 травня 2016 року №124, довідку №193 від 10 травня 2018 року, видану військовою частиною [NUMBER] , довідку №8557 від 04 травня 2016 року військової частини [NUMBER] , однак вказані документи не прийняті до уваги позивачем і з 01 травня 2018 року відсотки за кредитом нараховувались незаконно, що і привело до збільшення тіла кредиту. Таким чином до стягнення судом підлягає сума тіла кредиту в розміру встановленого ліміту 49660 гривень і в цій частині [PERSON] позов визнає, та не заперечує щодо стягнення з нього відповідної частини сплаченого судового збору. В решті позовних вимог просив відмовити, справу розглянути у відсутності відповідача та його представника. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, у порядку встановлено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 27 травня 2016 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитними коштами на підставі відповідних Тарифів банку обслуговування кредитних карт «Універасальна», з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копіями Анкети заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приват-Банку (а. с. 13-15), Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а. с. 11), довідкою про видачу кредитних карт (а. с. 12), витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а. с. 16) та витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 17-76). Підписом у заяві [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає укладений між ним та Банком даний кредитний договір (а. с. 13-15). Позивач також зазначає у позовній заяві, що у такий спосіб між сторонами укладено кредитний договір. У зв`язку з порушенням зобов`язань станом на 31 серпня 2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає: 193128 гривні 20 копійок, яка складається з: 129632 гривні 51 копійка заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту 0 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту 129632 гривні 51 копійка, 9248 гривень 23 копійки заборгованість за простроченими відсотками, 54245 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, що підтверджується розрахунками заборгованості (а. с. 6-8). Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Поняття договору позики наведене у\~ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами ч. 1 та 3\~ст. 1049 ЦК України\~встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ч. 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідачем 27 травня 2016 року була підписана заява-анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, копія якої міститься у справі. Підписанням цієї заяви відповідач погодився з тим, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді . Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, судом встановлено, що відповідач уклав з банком договір приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши грошові кошти на кредитну карту. Законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У Постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі N 910/10156/17 (провадження N 12-14гс18)\~та від 28 березня 2018 року справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18) Велика палата Верховного Суду висловила таку позицію щодо застосування положень\~ст. 1048 ЦК України\~у боргових зобов`язаннях: відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої\~статті 1054 ЦК\~та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої\~статті 1057 ЦК. Таким чином, заборгованість по кредиту складається із суми поточної та простроченої заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31 серпня 2020 року (а. с. 8) заборгованість по тілу кредиту становить 129632 гривні 51 копійка, в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту 0, заборгованість за простроченим тілом кредиту 129632 гривні 51 копійка, заборгованість за простроченими відсотками 9248 гривень 23 копійки, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, становить 54247 гривень 46 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором не повністю, а лише в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 129632 гривні 51 копійка. Відповідач [PERSON] уклав кредитний договір про надання банківських послуг б/н від 27 травня 2016 року перебуваючи на військовій службі у Збройних силах України, а саме у військовій частині [NUMBER] згідно наказу №124 від 17.05.2016 року, та в подальшому перебував на строковій військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 23 липня 2016 року до 18 липня 2019 року, що підтверджується копією військового квитка (а. с. 94) та копіями витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 17 травня 2016 року №124, довідки №193 від 10 травня 2018 року, виданої військовою частиною [NUMBER] , довідки №8557 від 04 травня 2016 року з військової частини [NUMBER] (а. с. 95, 96). На підставі положень ст. 5, 6 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» Верховний Суд постановив, що під час особливого періоду військовослужбовцям не нараховуються штрафні санкції та пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також відсотки за користування кредитом. Особливим періодом, згідно з Законом «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є функціонування економіки, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, Збройних сил, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України. Особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вказана правова позиція міститься у рішення Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року (справа № 521/12726/16-ц). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається що остання зміна кредитного ліміту в сторону збільшення відбулася 14 квітня 2018 року до суми 49660 гривень. Отже сума фактично використаного відповідачем кредиту становить 49660 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача 129632 гривні 51 копійку боргу за кредитом, що згідно наданого розрахунків заборгованості (а. с. 6-8) являє собою прострочене тіло кредиту, яке нараховується з 01 серпня 2018 року. Враховуючи такі обставини, а також пункт 2.1.1.12.1.1 Витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви, суд приходить до висновку, що прострочене тіло кредиту утворюється за рахунок несплачених відсотків при умові, якщо на дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, та фактично являє собою суму повністю використаного кредитного ліміту та відсотки за користування кредитом в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Судом встановлено, відповідач належить до категорії осіб, яким відповідно до закону не нараховуються штрафні санкції, пеня та відсотки за користування кредитом, отже з нього на користь банку слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі наданого йому кредитного ліміту, що становить 49660 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору, що з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України підлягають частковому стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial