Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

23 лютого 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 21.07.2014 року в сумі 59 186,79 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору від 21.07.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, [PERSON] було надано кредит в розмірі 9 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 31.01.2017 року по кредитному договору в розмірі: 9 519,11 грн. - заборгованість за кредитом, 43 585,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 787,96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов - 500,00 грн. (фіксована частина), 2 794,61 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 59 186,79 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся за адресою, зазначеною в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви. За даною заявою Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 9 000,00 грн., який перераховувався на картку зі сплатою 27,60 % річних за користування коштами, а Позичальник зобов'язувався повернути отримані кошти протягом двох років і сплатити відсотки за користування кредитом. Дана заява, що фактично є кредитним договором підписана [PERSON], що підтверджує те, що він погодився на умови, викладені в заяві. Крім того в заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді для ознайомлення. Також зазначено, що Позичальник своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 27,60 відсотків річних. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з в рахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Як встановлено в судовому засіданні відповідач належним чином не виконував свої кредитні зобов'язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача, що станом на 31.07.2017 року становить: 9 519, 11 грн. - заборгованість за кредитом, 43 585, 11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 787, 96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов - 500,00 грн. (фіксована частина), 2 794, 61 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 59 186, 79 грн. При розгляді справи було встановлено, що [INFO] року [PERSON] помер. Оскільки позивач в судове засідання представника не направив, суд для вирішення питання залучення спадкоємців до участі у справі зробив запит до нотаріальної контори для з'ясування питання чи відкривалась спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] 18.08.2015 року Першою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу щодо майна померлого [INFO] року [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 18.08.2015 року до Першої Київської державної нотаріальної контори звернулася донька померлого [PERSON] - [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті її батька. Судом не встановлено, що є інші спадкоємці за законом чи заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною 5 ст.1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зважаючи на те, що у судовому засіданні було встановлено, що спадкоємець померлого [PERSON] - [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed