Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

22 серпня 2014 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача про визнання права власності на кооперативну квартиру. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він у 1983 році отримав ордер №1182 від 23 травня 1983 року на квартиру [ADDRESS]. З цього часу він постійно проживає та зареєстрований за зазначеною адресою, утримує квартиру, сплачує комунальні платежі. Пайові внески для придбання квартири він сплатив у повному обсязі, однак своє право власності належним чином не засвідчив. Отримати документи на квартиру на даний час неможливо, оскільки кооператив було реорганізовано в ОСББ «Добробут». В серпні 2014 року він звернувся до Реєстраційної служби Маріупольського МУЮ, але йому було відмовлено в реєстрації у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Маріупольським БТІ 25 вересня 2003 року на його ім'я було видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею - 62,8 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м.. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, за участю його представника - адвоката [PERSON] Представника позивача [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився. Від голови правління ОСББ «Добробут» надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, надала заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог. Також просить справу розглянути справу без участі представника третьої особи. З'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ордеру № 1182 серія КО, виданого 23 травня 1983 року виконавчим комітетом Жданівської міської ради народних депутатів, на підставі рішення виконкома Жданівської міської ради народних депутатів № 192 від 13 квітня 1983 року та списку ЖБК «Орджонікідзевський - 144», [PERSON], на родину з трьох осіб, була надана квартира [ADDRESS]. Як вбачається зі статуту ОСББ «Добробут», зареєстрованого рішенням виконкому Маріупольської міської ради №5 від 18 січня 2007 року, ОСББ «Добробут» створено власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS], шляхом реорганізації ЖБК «Орджонікідзевський - 144» і є його правонаступником. Відповідно технічного паспорту виданого Маріупольським БТІ на ім'я [PERSON], квартира [ADDRESS], загальною площею 62,8 кв.м., житловою - 43,3 кв.м. Згідно довідки за №77 від 28 серпня 2014 року виданої ОСББ «Добробут», [PERSON] є членом об'єднання. Загальна вартість квартири - 7892,00 грн., першочерговий внесок - 3157,00 грн., сплачено в рахунок погашення суди - 4735,00 грн. Листом Реєстраційної служби Маріупольського МУЮ від 13 серпня 2014 року, [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності, оскільки документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідальність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до ст.4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України), який набрав чинності 01.01.2004 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, оскільки правовідносини, пов'язані з правом володіння, користування і розпорядження вказаним майном (квартирою) виникли до набрання чинності діючого Цивільного кодексу України, при вирішенні даного спору, суд застосовує положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно роз'яснень п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду СРСР №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, придбає право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Положенням ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач у встановленому законом порядку набув право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], оскільки ним в повному обсязі сплачено внесок за вказану квартиру, що підтверджується відповідними довідками виданих начальником Житлово - експлуатаційної контори №19 від 1992 року та ОСББ «Добробут» від 28 серпня 2014 року. Однак враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності в органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд приходить до висновку про захист права позивача та визнання за ним в судовому порядку права власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі ст.ст.328, 384 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved