Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~22 грудня 2021 року, представник ТОВ «Одесагаз- Постачання», звернувся до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Одесагаз-Постачання» суму боргу у розмірі 85\~094,24 грн., стягнути з відповідачки, на користь ТОВ «Одесагаз-Постачання» інфляційні збитки,\~19\~372,43\~грн.,\~3%\~річних \~4\~770,44\~грн., стягнути\~з відповідачки на користь ТОВ «Одесагаз-Постачання», витрати з оплати судового збору в розмірі 1909,90 грн., мотивуючи його тим, що Іллічівським УЕГГ ПАТ «Одесагаз» надавались послуги з постачання природного газу споживачу [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та для здійснення розрахунків за спожитий природний газ було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я гр. [PERSON] . Відповідно до даних особистих рахунків споживачів природного газу «Gasolina» споживач [PERSON] здійснила оплату поданого об`єму газу 13.02.2015 року, квитанція на суму 549, 00 грн., тим самим підтвердив факт отримання послуг газопостачання. В період з вересня 2016 року по квітень 2019 року споживач не здійснював оплату за використаний природний газ, чим порушив пункт 14 розділу 3 Правил, відповідно до яких: «Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим». Таким чином станом на 01.04.2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість в розмірі 85094, 24 грн. Представниця позивачів в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі (а.с. 49). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 130,131 ЦПК України, за останньою відомою позивачам та судові адресою її місця проживання, що підтверджується також зворотними поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками листоноші «за закінченням терміну зберігання», причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов у встановлений судом строк та заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала (а.с. 37,38,47,48). Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає положенням ст.ст. 191 ч. 2,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які масть особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Нарахування процентів відповідно до ст. 625 ЦК України, тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції та має компенсаційний, а не штрафний характер, а тому 3 % річних не є неустойкою у розмірі положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК України. Таким чином, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова Верховного суду України від 17 жовтня 2011 року у справі № 6-42цс11). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015р. (в ред. від 29.04.2016р.) «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» ТОВ «Одесагаз-Постачання» є постачальником природного газу на території Одеської області з 01 липня 2015 року, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) постачальникам природного газу за регульованим тарифом № 5864/16/61-15 від 19.06.2015р. між Публічним\~акціонерним товариством\~«Одесагаз»,\~з однієї\~сторони,\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Одесагаз-Постачання»,\~з іншої\~сторони, 01.07.2015р. було укладено Договір доручення щодо збору грошових коштів, за яким ТОВ «Одесагаз-Постачання» здійснює збір грошових коштів зі споживачів природного газу боржників ПАТ «Одесагаз». Іллічівським УЕГГ ПАТ «Одесагаз» надавались послуги з постачання природного газу споживачу [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та для здійснення розрахунків за спожитий природний газ було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я гр. [PERSON] . Відповідно до даних особистих рахунків споживачів природного газу «Gasolina» споживач [PERSON] здійснила оплату поданого об`єму газу 13.02.2015 року, квитанція на суму 549 грн., ти самим підтвердив факт отримання послуг газопостачання. В період з вересня 2016 року по квітень 2019 року споживач не здійснював оплату за використаний природний газ, чим порушив пункт 14 розділу 3 Правил, відповідно до яких: «Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим». Таким чином станом на 01.04.2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість в розмірі 85\~094, 24 грн. ТОВ «Одесагаз Постачання» розпочало свою господарську діяльність з постачання природного газу з 01.07.2015 року. Станом на 01.09.2016 р. за особовим рахунком № [NUMBER] була наявна заборгованість у розмірі 7161,05 грн. З 01.09.2016 р. по 30.04.2019 р. за особовим рахунком № [NUMBER] нарахування здійснювались згідно показників індивідуального приладу обліку природного газу. Працівниками ПАТ «Одесагаз» 11.04.2019 року, які несуть відповідальність за все технічне обслуговування за адресою [ADDRESS] згідно відомості контролера від 11.04.2019 року були зафіксовані показники 24111 куб.м. Ціна на природній газ для побутового споживача: Періоди Ціна (грн.. за 1 м3)Постанови З 01.05.2016 р. по 31.07.2017 р.6,879 грн.Постанова КМУ № 758 від 01.10.2015 р. (зі змінами Постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 р.) З 01.08.2017 р. по 30.10.2018 р.6,9579 грн.Постанова КМУ 187 від 22.03.2017 р. З 01.11.2018 р. по 30.04.2019 р.8,54892 грн.Постанова КМУ № 867 від 19.10.2018 р. Згідно з розрахунку нарахувань та оплат за надані послуги газопостачання, а також розрахунок інфляційних збитків та 3 % річних за особовим рахунком № [NUMBER] з 01.09.2016 р. по 30.04.2019 р. Згідно наведеного розрахунку по особовому рахунку споживача № [NUMBER] наявна заборгованість в розмірі 85\~094, 24 грн. 03.09.2019 р. за № 509/4670/19 Овідіопольським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості по оплаті за послуги по постачанню природного газу з гр. [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). \~ \~ \~ \~07.10.2019 р. ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області за № 509/4670/19, судовий наказ від 03.09.2019 р. за № 509/4670/19 було скасовано (а.с. 23). \~ \~ \~ \~В результаті не виконання умов договору у споживача [PERSON] , станом на 30.04.2019 р., утворилась заборгованість за природний газ у сумі 85\~094,24 грн. основного боргу, 19\~372,43 грн. інфляційних збитків та 4\~770,44 грн. 3 % річних. Станом на час розгляду справи, доказів погашення заборгованості відповідачкою суду не надано і відповідно у суду вони відсутні. \~ \~ \~ \~ \~ У зв`язку\~з викладеним,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги ПАТ «Одесагаз-Постачання» є обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім вищевказаних сум, з відповідачки на користь позивачів, в порядку ст. 141 ЦПК України - підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 1909,90 грн., які були підтверджені документально (а.с. 5).

Outcome: approved