Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.10.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 20.09.1997 року він уклав шлюб із відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що було видане Новоодеським РВ РАГС Миколаївської області, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що нормальні шлюбні відносини із відповідачем за час спільного проживання не склалися, сторони мають різні погляди на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. \~ \~ \~ \~Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними фактично припинено. Позивач вважає, що підтримувати подальше існування сім`ї не вбачається за можливе. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що було видане Новоодеським РВ РАГС Миколаївської області, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 82. Нормальні шлюбні стосунки між подружжям за час спільного проживання так і не склались. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння через розбіжності у поглядах на життєві проблеми і шляхи їх вирішення. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Позивач на примирення не згодний та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки відповідачем клопотання про зміну її прізвища після розірвання шлюбу заявлено не було їй слід залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Ухвалою суду від 28.10.2020 року Новоодеський районний суд Миколаївської області відстрочив позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.\~2\~ст.\~133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 840,80 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, а судовий збір позивачем при подачі позову не сплачувався, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, який підлягає обов`язковій сплаті при подачі позовної заяви, що відноситься до даної категорії справ, тобто у розмірі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved