Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

21 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та інтересах якого діє адвокат Шамардін В.М., до відповідача [PERSON] , в якому позивач зазначив, що на підставі договору купівлі продажу будинку від 15 січня 2020 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 січня 2020 року йому належать житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Через деякий час після укладання угоди з придбання житлового будинку позивачу стало відомо, що в будинку зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка у зазначеному будинку не проживає та відповідно до договору купівлі-продажу будинку повинна була знятися з обліку до 17 січня 2020 року, але цього не зробила. Реєстрація [PERSON] у будинку має наслідком порушення прав позивача як власника, у зв`язку з чим позивач [PERSON] просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач, представник позивача не з*явилися, при цьому представником позивача до суду подані заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 38, 40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 січня 2020 року та договору купівлі продажу земельної ділянки від 15 січня 2020 року позивачу належать будинок [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою (а.с.3-6), що також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с. 7-9). У зазначеному будинку [ADDRESS] , як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника №5» від 15 січня 2020 року № 40, зареєстрована [PERSON] (а.с.9). Пунктом 6 договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 січня 2020 року передбачено, що [PERSON] має знятись з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , в строк до 17 січня 2020 року. Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника №5» від 20 січня 2020 року, [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] , але за зазначеною адресою не мешкає, особистих речей [PERSON] у будинку немає, що своїми підписами засвідчили свідки - сусіди [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма\~матеріального права\~визначає право\~власника,\~у тому\~числі житлового\~приміщення або\~будинку,\~вимагати будь-яких\~усунень свого\~порушеного права\~від будь-яких\~осіб будь-яким\~шляхом,\~який власник\~вважає прийнятним.\~Визначальним для\~захисту права\~на підставі\~цієї норми\~є наявність\~у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~ Приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] не знялась з реєстраційного обліку в строки що передбачені договором купівлі-продажу житлового будинку від 15 січня 2020 року, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] , від імені та інтересах якого діє [PERSON] та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного жилого будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391 ЦК України,

Outcome: approved