overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

21 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.10.2014 року нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного життя подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом їхнє сімейне життя стало поступово погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Підстав для примирення з відповідачем не вбачає, тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, в письмових заявах просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалах справи, відзив не подав. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст. 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18.10.2014 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №304, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП №092639 (а.с.6). Від спільного життя подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 ч. 1 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 частиною 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню, оскільки встановлено, що їх сімя розпалася, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, відповідач в судове засідання не зявився, доказів протилежного не надав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

21 січня 2019 року [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] звернулась до суду із позовом до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON]В про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 06\~листопада 2010 року померла її мати [PERSON] Свої правом на прийняття спадщини позивач не скористалась, оскільки після смерті бабусі - [PERSON], її мати спадщину так і не прийняла. Потім вона тяжко хворіла. Після смерті [PERSON] вона користувалась спадковим майном, сплачувала комунальні послуги. Фінансової можливості прийняти спадщину у неї не було. У звязку з чим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~21 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 21 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинській області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів та відсутність взаємоповаги. Більше року сторони проживають окремо, фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, майнових спорів не мають. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї неможливе. Просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Позивач до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України\~позивачу слід повернути з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 384,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

21 січня 2019 року [PERSON] звернулась до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, посилаючись на те, що в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Після чого вони почали проживати окремо. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується на розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі з 28 вересня 2008 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 112. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинено, спільний побут та господарство не ведеться. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

21 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Валерієвича, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2016 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача на теперішній час недостатньо для свого самостійного утримання. У зв?язку із зазначеним позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] Валерієвич не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не скористався своїм правом надати суду пояснення та відзив на позов. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка не досягла трьох років, а позивач, як дружина має право на його утримання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

21 січня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 07 травня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №84. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2014 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала різниця у поглядах на сімейне життя та обов`язки кожного з подружжя. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, у зв`язку з чим між ними постіно виникали сварки та скандали. З жовтня 2018 року вони фактично проживають порізно, не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер. Оскільки кожен з них живе окремим життям та інтересами, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. Зазначає, що між ними досягнуто згоди щодо місця проживання їх дочки [PERSON] і спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. \~ \~ \~ \~ У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 25). \~ \~ \~ \~У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та у відповідності до ст.ст.141, 142 ЦПК України, просив стягнути з нього лише половину судових витрат (а.с. 26). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50% сплаченого нею судового збору, що становить 384,20 грн., а решта 50% суд повертає позивачу з державного бюджету. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

21 січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що 20 квітня 1996 року їй та [PERSON], [PERSON], [PERSON] Погребищенською районною міжколгоспною будівельною організацією було видано Свідоцтво про право власності на житло. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], актовий запис № 160. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира та інше майно. В даний час вона не має змоги реалізувати своє спадкове право, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному органі, так як під час формування вищезазначеного документа було неправильно зазначено запис прізвища, [PERSON], а саме в графі належності квартири його запис прізвища був зроблений як, «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис як «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про його смерть, державною реєстрацією права власності в бюро технічної інвентаризації, іншими документами. Внести відповідні зміни запису в свідоцтві про право власності на житло в даний час не має можливості в зв'язку з ліквідацією Погребищенської районної міжколгоспної будівельної організації. Заявник, [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, проте спеціаліст з юридичних питань Погребищенської міської ради Погребищенського району Вінницької області - Чоловський М.Ф. телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а.с. 17). З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що Свідоцтво про право власності на житло, видане 20 квітня 1996 року Погребищенською районною міжколгоспною будівельною організацією на ім'я [PERSON], дійсно належать [PERSON], який помер [INFO] в м. Погребище Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7), копією технічного паспорта на квартиру (а.с. 8-9), копією свідоцтво про право власності на житло (а.с. 10), копією довідки виконавчого комітет Погребищенської міської ради Погребищенського району Вінницької області від 18.01.2019, № 134 (а.с. 11), тому зазначений факт необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

21 січня 2019 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 07 квітня 2014 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконує. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 12234,62 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, відзив на позов не надав. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 07 квітня 2014 року відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ) отримала кредит у сумі 1000.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконує. Станом на 25 грудня 2018 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом - 1069.70 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 584,19 грн.; -заборгованість за пенею та комісією - 9521.94 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500.00 грн. -штраф (фіксована частина). -558.79 грн. -штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 12234.62 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1921.00 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

21 січня 2019 року до суду заявлено позов [PERSON]., в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 08.02.2008 виконкомом Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, подружніх відносин між ними припинені, збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають трьох дітей, які проживають разом із нею і перебувають на її триманні. Спор про місце проживання дітей і розподіл спільного майна на даний час немає. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Судові витрати просила стягнути з відповідача. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, спору у сторін про поділ майна, а також місця проживання дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON], біля матері [PERSON] немає, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

21 січня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 296/8446/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила встановити місце проживання неповнолітнього дитини - сина [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вказана цивільна справа була розглянута по суті 30 листопада 2018 року з ухваленням рішення, яким позов задоволено. Розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1758 від 27.09.20084 р. (свідоцтво про шлюб видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції). У позовній заяві позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сина [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] При ухваленні рішення вимога щодо визначення місця проживання дитини не була вирішена. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved