Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

23 червня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з уточненою під час підготовчого засідання позовною заявою до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 98119 грн.) посилаючись на те, що 12 березня 2017 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Голозубинці по вул.Нахімова.11 Дунаєвецького району, що належав [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON], померлої 22 лютого 1990 р.. та право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колгоспу Голозубинєцький» с.Голозубинці Дунаєвеиького району, посвідченого сертифікатом серії ХМ №0254013 виданого 13.12.1996 р. Дунаєвецькою райдержадміністрацією. Позивачка є спадкоємцем за заповітом від 09 серпня 1999 р. за р.№9, посвідченим Голозубинецькою сільською радою на все майно [PERSON]. За оформленням спадщини позивачка звернулася із заявою до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу, однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08 червня 2018 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що належав [PERSON], померлому 12 березня 2017 р., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON], померлої 22 лютого 1990 р. не може через відсутність правовстановлюючого документа, у зв'язку із його втратою. Також згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08 червня 2018 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом про право на земельну частку (пай), що належала [PERSON], померлому 12 березня 2017 р. позивачка також не може через відсутність правовстановлюючого документа, у зв'язку із його втратою. А тому позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Голозубинці по вул.Нахімова, 11 Дунаєвецького району, як за спадкоємцем за заповітом за р.№9 від 09 серпня 1999 р.. що належав [PERSON], яка померла 22 лютого 1990 року і який успадкував померлий 12 березня 2017р [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, а також визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства Колгоспу «Голозубинецький» с. Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за заповітом за р.№9 від 09 серпня 1999 р. яке належало померлому 12 березня 2017 р. [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити і проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому позов визнав та не заперечив в його задоволенні і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22 лютого 1990 року померла [PERSON], а 12 березня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Голозубинці по вул.Нахімова.11 Дунаєвецького району Хмельницької області, а також після смерті [PERSON] : земельна частка (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Колгоспу Голозубинєцький» с. Голозубинці Дунаєвеиького району, посвідченого сертифікатом серії ХМ №0254013, виданого 13.12.1996 р. Дунаєвецькою райдержадміністрацією. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, відповідно до ст.ст. 1223, 1333 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON], який в свою чергу був спадкоємицею за законом першої черги, відповідно до ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею в одному будинку, що підтверджується копією заповіту від 09 серпня 1999 року, посвідченого секретарем виконкому Голозубинецької сільської ради Дунаєвецького району, зареєстрованого в реєстрі за №9, довідкою, виданою Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області від 22.06.2018 року за №25, копією свідоцтва про народження серії І-БВ №164897 та копією спадкової справи №281-2017 заведеної в нотаріуса по заяві [PERSON] 18 липня 2017 року після смерті [PERSON], померлого 12 березня 2017 року. Судом встановлено, що позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Голозубинці по вул.Нахімова.11 Дунаєвецького району Хмельницької області, що належав [PERSON] було відмовлено, оскільки позивачем не надано оригіналів правовстановлюючих документів, так як вони втрачені, дані обставини викладені в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 08.06.2018 року. Однак, належність житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [PERSON] підтверджується, зокрема, наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 вересня 1988 року, зареєстрованого в Інвертарбюро в реєстрову книгу за №2-302 , виданого на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №79 «а» від 19 травня 1988 року, технічним паспортом КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької районної ради від 18 грудня 2017 року, виданого на імя [PERSON] Сергіїни на житловий будинок розташований в с.Голозубинці по вул.Нахімова.11 Дунаєвецького району Хмельницької області, зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд від 28.12.2017 року, відповідно до якого інвентаризаційна вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами складає 59997 грн., архівним витягом з рішення виконавчого комітету Дунаєвецької районної ради народних депутатів від 19.05.1988 року №79 «а» «Про реєстрацію житлових будинків, які належать громадянам с.Голозубинці» та довідкою №170 від 28.12.2017 року, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро», з якої слідує, що в с.Голозубинці по вул.Нахімова.11 Дунаєвецького району Хмельницької області за [PERSON] зареєстровано домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 10.09.1988 року, яке втрачене. Крім того, позивачем в приводу втрати свідоцтва про право власності на житловий будинок в с.Голозубинці по вул.Нахімова.11 Дунаєвецького району Хмельницької області виданого на імя [PERSON] було подане оголошення в газету «Дунаєвецький вісник» №25 (10985) від 21.06.2018 року про визнання вказаного правовстановлюючого документа недійсним, в зв'язку з його втратою. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року,\~\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п.1 ч. 2\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст.ст. 1217, 1218 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В\~статті 316 цього Кодексу\~зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно чч.1 ст.86 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином спадкуванню підлягає майно, яке належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Отже,\~враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину, є спадкоємцем майна померлого за заповітом, остання не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності на домоволодіння), з причин його втрати, що є перешкодою для набуття права нею власності на об'єкт нерухомого майна, в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно в нотаріуса, тому\~за нею, як єдиним спадкоємцем, слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 22 червня 2011 року № 703\~(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Також судом встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08 червня 2018 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, що належало [PERSON], який помер 12.03.2017 року не може, у звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай). Відповідно до копії оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» №37 (10945) від 14 вересня 2017 року втрачений сертифікат ,виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Судом встановлено, що 13.12.1996 року [PERSON], як члену колгоспу «Голозубинецький» с.Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0254013 розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) - 38121,87 грн., що підтверджується, копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), належним чином завіреною копією державного акту на право колективної власності на землю А серії ХМ №000330, та повідомленням відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі про вартість паю від 20.06.2018 року. Також, відповідно до відповіді Дунаєвецької РДА від 19.06.2018 року на заяву позивача щодо видачі їй дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай), взамін втраченого серії ХМ №0254013 виданого на імя [PERSON] видно, що бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі не передавались з 2009 року та не будуть передаватись у звязку з їх відсутністю. Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набув право на земельну частку (пай), і його право на дане майно перейшло у порядку спадкування за заповітом до позивача [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 1,98 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved