Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

22 листопада 2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 червня 2010 року, станом на 15 липня 2019 року, у загальному розмірі 12 861 грн 10 коп, у тому числі: - тіло кредиту 7130 грн 37 коп, - прострочене тіло кредиту 4249 грн 26 коп, - відсотки за користування кредитом 392 грн 85 коп, - штраф (фіксована частина) 500 грн, - штраф (процентна складова) 588 грн 62 коп. АТ КБ «Приватбанк» в обґрунтування позову посилається на те, що 16 червня 2010 року відповідачем була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. 01 січня 2020 року надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне: -в анкеті-заяві позичальника від 16 червня 2010 року процентна ставка не зазначена, наданий банком витяг з Тарифу обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачем не підписаний, позивачем не надано підтвердження того, що саме цей витяг з Тарифу та витяг з Умов розумів відповідач, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, -укладений між сторонами кредитний договір від 16 червня 2010 року у вигляді анкети-заяви, підписаної відповідачем, не містить істотних умов, зокрема строку повернення кредиту, позивачем не надано Пам`ятку клієнта, яка є складовою частиною договору, -при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «Приватбанк» не дотримав вимог добросовісності, розумності та справедливості, переклавши на споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору, -розрахунок заборгованості за тілом кредиту не може вважатись обґрунтованим, оскільки не містить обчислення, порядку нарахування сум тіла кредиту, крім того позивачем у тіло кредиту включалися відсотки. Також представником відповідача подано письмове клопотання про застосування строку позовної давності, перебіг якого почався 16 червня 2010 року, коли позивач дізнався про порушення свого права. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги. Від представника відповідача адвоката Калініна С.К. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. \~\~\~ \~Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ За вимогами ч.1\~\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаною 16 червня 2010 року, відповідач отримав у користування кредитну карту «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 5000 грн (а.с.7). Як встановлено у судовому засіданні з пояснень представників позивача та документів, наданих позивачем на виконання ухвали про витребування доказів, [PERSON] 16 червня 2010 року відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримав платіжну картку «Кредитка Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 5000 грн. До 13 вересня 2017 року відповідач не користувався цією платіжною карткою, вона не була активована. 13 вересня 2017 року відповідач звернувся до банку з заявою про перевипуск цієї картки, після чого почав нею активно користуватися. Наданою позивачем довідкою підтверджується, що [PERSON] згідно кредитного договору від 16 червня 2010 року отримав картку № [NUMBER] зі строком дії картки до останнього дня травня 2021 року. Також позивачем надано виписку з рахунку за зазначеною карткою, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача (поповнення рахунку готівкою у терміналі самообслуговування, зняття готівки у банкоматі, придбання товарів у магазинах тощо) за період з 12 вересня 2017 року по 01 січня 2020 року. Зазначений період не перевищує меж трирічного строку позовної давності. Виписка з рахунку є належним доказом того, що відповідачем у зазначений період використовувались кредитні кошти у межах встановленого кредитного ліміту, а також здійснювалося часткове погашення кредиту, останній раз було здійснено поповнення рахунку готівкою у терміналі самообслуговування 09 червня 2018 року. Отримання відповідачем кредитної картки 13 вересня 2017 року та користування нею свідчить про його погодження на запропоновані банком умови кредитування, які розміщені на офіційному сайті Приватбанку. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», якими встановлено базову процентну ставку в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості за кредитом та штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, остання зміна тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна» відбулася у квітні 2015 року, тобто до отримання відповідачем перевипущеної кредитної картки та початку користування нею. Таким чином відповідач перед початком користування кредитною карткою мав можливість ознайомитися з діючими тарифами Приватбанку і у разі незгоди з ними відмовитися від користування кредитними коштами. Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена ст.204 ЦК України, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Наданий позивачем розрахунок заборгованості суд приймає як належний доказ, оскільки він підписаний особою, яка подала позовну заяву - представником АТ КБ «Приватбанк» Гребенюком О.С., який згідно тексту довіреності № 376-К-Н-О від 31 січня 2019 року має право підписувати виписки за рахунками та розрахункові документи (а.с.28). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, свого власного розрахунку відповідач не надав, клопотання про проведення судової бухгалтерської експертизи не заявлялося. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн згідно платіжного доручення від 07.11.2019 року (а.с.1). Судовий збір сплачений позивачем у мінімальному розмірі, який був передбачений законом на день звернення до суду за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру.

Outcome: approved