Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

23.09.2020 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] \~про стягнення заборгованості. 29.09.2020\~року отримана\~інформація щодо\~місця реєстрації\~відповідача,\~та того\~ж дня\~ відкрито провадження по справі. В обґрунтування\~свого позову\~позивач зазначив,\~що на\~підстави заяви\~відповідача б/н\~від 05.01.2011\~року,\~відповідач отримала\~кредитну картку\~для користування\~кредитним картковим\~рахунком з\~кредитним лімітом,\~розмір якого\~в подальшому\~збільшився до\~11200\~грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за заявою відповідача виконав у повному обсязі. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 14.06.2020 року має заборгованість 20553,58 грн., яка складається з наступного: 20553,58 грн. заборгованість за тілом кредита. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 3). Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України до суду повторно не з`явилась, та не повідомила суд про поважні причини неявки, відзив на позовну заяву не подала (а.с.74-75,80-81). У зв`язку\~з повторною\~неявкою відповідача,\~належним чином\~повідомленої про\~час і\~місце судового\~засідання,\~від якої\~не надійшло\~заяви про\~розгляд справи\~за її\~відсутністю,\~яка не\~подала відзив\~на позовну\~заяву,\~суд відповідно\~до вимог\~ст.\~280-282\~ЦПК України\~постановив ухвалу\~про заочний\~розгляд справи\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~оскільки представник\~позивача не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи (а.с.\~3). Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.01.2011 року відповідач уклав з АТ комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір, що складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.31-57). Відповідно до анкети-заяви та довідки про умови кредитування, відповідач 05.01.2011 року виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку з кредитним лімітом 3000 грн. з базовою ставкою відсотків на місяць - 2,5 (а.с.31-32). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, відповідач при укладанні Договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно п. 2.1.1.12.3. погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Згідно п. 2.1.1.12.7.2 договору в разі непогашений клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф згідно тарифів в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за договором\~№ б/н\~від 05.01.2011\~року,\~укладеного між\~ПриватБанком та\~клієнтом \~ [PERSON] \~станом на\~14.06.2020\~рік:\~заборгованість за\~кредитом становить\~ 20553,58\~грн.\~(а.с.\~7-16). За Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку почався 05.01.2011 року, 31.01.2017 року кредитний ліміт збільшено до 11200 грн., 19.12.2019 року відбулося зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. (а.с.29). Відповідно до Довідки про надання кредитних карток, 05.01.2011 року відповідачем отримана кредитна картка строком дії до 08/14 р. В подальшому відповідач отримувала кредитні картки з останнім терміном дії до 03/21 (а.с.30). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на\~підставі ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Статею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи\~викладене,\~суд дійшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги АТ\~КБ «ПриватБанк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості у\~розмірі 20553,58\~грн.\~за кредитним\~договором №\~б/н\~від 05.01.2011\~року,\~підлягають задоволенню, оскільки зазначена сума підтверджена наданим позивачем розрахунком та не спростовані відповідачем у судовому засіданні та шляхом подання відзиву на позовну заяву. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2102 грн. На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 610-612, 616, 1054 ЦК України та

Outcome: approved