Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

22.08.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням до відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 25.09.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. \~ \~ \~ \~26.09.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 19 листопада 2018 року. \~ \~ \~ 19.11.2018 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 19.11.2018 року. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 19.11.2018 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням будинком за адресою: вул.. Миру, 73, с.Діденкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2017 року вона є власником будинку № 73 по вул. Миру в с.Діденкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після отримання у власнсітсть будинку, вона виявила. Що в ньому зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають, проте в будинку вони не проживають та ним не користуються. Тим самим порушуються права позивача, як власника житла, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлений строк письмові заперечення на позовну заяву не надали. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із житлових правовідносин. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] є власником в будинку № 73 по вул. Миру в с.Діденкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2017 року . В зазначеному будинку з 2006 року зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї Водянської сільської ради від 14.08.2018 року № 596 та адресними довідками. Згідно пояснень позивачки та матеріалів справи відповідачі не є членами її сімї та були зареєстровані в будинку до набуття нею права власності на нього. Позивач зазначає, що відповідачі не проживають в належному їй будинку. Даний факт підтверджується актами депутата Водянської сільської ради від 14.08.2018 та від 13.11.2016 року, в якому вказується, що відповідачі за адресою: будинок № 73 по вул. Миру, с.Діденкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області не проживають, спільного побуту з сімєю [PERSON] не мають, їх речей в будинку не має, місце проживання не відоме. Згідно з довідками виконкому Водянської сільської ради від 13.11.2018 року відповідачі не проживають в будинку позивача з моменту їхньої реєстрації. Доказів того, що відповідачі були зареєстровані в будинку позивачки як члени її сім'ї суду не надано. Таким чином судом встановлено, що відповідно до ст. 71, 72 ЖК України відповідачі втратили право на користування належним позивачці будинком, як такі, що не проживає за вказаною адресою більше 6-ти місяців без поважних причин. Будь-яких доказів для підтвердження даних факту проживання належному позивачці будинку, наміру користуватись ним, відповідачі суду не надали. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~ - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. У відповідності до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України - \~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України \~засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відпровідно до ст.ст 77-78 ЦПК України -Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано доказів того, що вона має право власності на спірну квартиру, що позивач чи інші особи створювали їй перешкоди у користуванні даним житловим приміщенням. З чого суд приходить до висновку, що відповідач не має та не мала наміру проживати у квартирі позивача та користуватись нею. За даних обставин суд відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав, а саме припинення права користування житловим приміщенням, який передбачений ст. 16 ЦК України, та з якими погоджується суд, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] такими, що втратили право користування будинком № 73 по вул..Миру в с.Діденкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~7\~ЗУ «\~Про свободу\~пересування та\~вільний \~вибір місця\~проживання в\~ Україні»\~передбачено,\~що \~зняття \~з \~реєстрації \~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі:\~ судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~ Таким\~ чином\~рішення \~суду про\~визнання [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] такими, що втратили право користування будинком № 73 по вул..Миру в с.Діденкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на орган, що здійснює державну реєстрацію місця проживання фізичних осіб, не потребує. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, так як позовні вимоги задоволені , суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 176 грн. 25 коп. з кожного.

Outcome: approved