Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

24.01.2018 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області площею 1,6310 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,5001 га, кадастровий номер [NUMBER], які належали покійній - [PERSON] на підставі державних актів на приватної власності на землю серії [NUMBER] та серія [NUMBER], виданих 23.12.2002 року, в порядку спадкування за законом, після смерті - [PERSON], яка померла [INFO] року. Мотивує це тим, що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що державні акти на земельні ділянки видані після смерті матері. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [INFO] та є матір»ю позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [INFO]. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площами 1,6310 га та 0,5001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Гошівської сільської ради, які належали їй на підставі державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як протягом шести місяців була зареєстрована та проживала разом з нею в [ADDRESS] про що свідчить довідка Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області №137 від 23.02.2017 року. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Постановою державного нотаріуса Овруцької ДНК від 05.01.2018 року №31/02-31 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки видані не за життя [PERSON]. Відповідно до інформаційних довідок №116640730 та №116642127 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №370/01-16 від 26.01.2018 року, після померлої [INFO] року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про відмову від спадщини до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved