Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

24.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 червня 1996 року він та відповідачка зареєстрували шлюб. У спільному шлюбі народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Позивач бажає розірвати шлюб з тієї причини, що він з відповідачкою не зійшлись характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим між позивачем та відповідачкою постійно виникають суперечки та сварки. Тривалий час після одруження у сім'ї було порозуміння та взаємна повага, однак з часом відповідачка стала постійно докоряти відповідачу, що він неспроможний забезпечити нормальну обстановку в сім'ї, ображала та говорила, що помилилася, вступаючи з ним до шлюбу. Позивача намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також інтересам наших дітей, тому просить на підставі вищевказаного просить позов задовольнити в повному обсязі та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. У судове засідання відповідачка не зявилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.06.1996 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Марянської сільської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 05. На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Основною причиною для розірвання шлюбу стало те, що відносини зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, позивач та відповідачка не зійшлись характерами та поглядами на життя у зв'язку з чим, між позивачем та відповідачкою постійно виникають суперечки та сварки Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відновлення сімейних стосунків між позивачем та відповідачкою неможливе, сімейні відносини між сторонами припинені. Звідповідачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь позивача, який було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду. Понесенні позивачем витрати на правову допомогу в сумі 750 грн. стягненню не підлягають, оскільки відповідно до ст.. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» компенсація витрат особі, яка надавала правову допомогу, сплачується за участь вказаної особи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Компенсація витрат за інші юридичні послуги чинним законодавством не передбачена. На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial