Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

\~\~\~\~ 23.07.2017 року (згідно штампу на конверті) представник позивача звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив: 19.10.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №500313465 на суму 11440грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» був укладений Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500313465 від 19.10.2012 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне право вимоги до відповідача коштів, що включають суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON] в сумі 28994,46 грн., з яких: 9848,86 грн. - заборгованість за кредитом; 6395,6 грн. заборгованість по процентам та комісією; 12750 грн. пеня, штраф, неустойка. Вказана сума заборгованості прийнята відповідно до Додатку №1-1 до договору факторингу від 10.10.2016р. Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги, проте відповідач заборгованість за кредитом не повернув. Представник позивача в судове засідання повторно не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Також подав заяву про застосування позовної давності до вимог позивача. Суд розглядає справу за відсутності сторін. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 19.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 500313465, за умовами якого Кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 11440,00 грн. на строк до 22.10.2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21,00%. Відповідач (позичальник) зобов'язався повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені Договором платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту (а.с.4-7). Пунктом 2.6 Кредитного договору визначено, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно рівними частинами у сумах та в термін, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору. У Графіку визначений щомісячний платіж у розмірі 868,14 грн., який позичальник мав сплачувати щомісячно у визначену цим Графіком дату. Відповідно до пункту 4 Кредитного договору позичальник зобовязався за повне або частково прострочення повернення кредиту, процентів, комісії або інших платежів, встановлених договором, сплатити банку штраф у розмірі: якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі 19999,99 грн. 150 грн. за перший прострочений платіж, та 350 грн. за кожний наступний прострочений платіж поспіль. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» був укладений Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500313465 від 19.10.2012 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне право вимоги В порушення умов Кредитного договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав. З розрахунку заборгованості (а.с.10), здійсненого станом на 10.10.2016р., заборгованість за кредитним договором визначена в загальній сумі 28994,46 грн., з яких: 9848,86 грн. - заборгованість за кредитом; 2103,81 - заборгованість по процентам: 4291,79 грн.- заборгованість по комісії; 12750 грн. штрафи. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу ( фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнту) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно Додатку №1 до Крединого договору (а.с.6) щомісячний платіж станом на 23.06.2014р. визначений у розмірі 868,14 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, на 23.06.2014 рік банком було виставлено до сплати достроково основну суму боргу у розмірі 2794,69 грн. ( залишок загальної суми основного боргу, яка визначена у гр.3 Графіку платежів за період з 23.06.2014р. по 22.10.2014р.), проценти і комісію з цієї суми. Тобто первісний кредитор вимагав від позичальника дострокового повернення основної суми кредиту, процентів і комісії 23.06.2014р., тобто фактично він змінив строк виконання основного зобовязання за кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача саме таку суму заборгованості по черговим платежам за кредитом, процентами і комісією, яка визначена станом на 23.06.2014р., і штрафи нараховані позичальнику за період з 22.01.2015р. по 10.10.2016р. Відповідно до статті\~256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті\~261 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті\~261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях\~252\~-\~255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття\~261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно із ч.1, ч.3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, починаючи з 22.04.2013 року щомісячні обовязкові платежі, передбачені Графіком платежів, не здійснював. Тільки після виставлення банком 23.06.2014 року до сплати всієї суми залишку основного боргу, він 08.07.2014 року сплатив 500,00 грн., які були зараховані банком на погашення процентів за договором. З того часу погашення кредиту відповідач не здійснював. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з 09.07.2014 року у кредитора виникло право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, тобто позовна давність за вимогами позивача має відраховуватися саме з цієї дати. Позивач звернувся до суду із цим позовом тільки 23 липня 2017 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, встановленої законом. Згідно ч.4 ст.\~267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. Відповідач подав заяву про застосування позовної давності до позовних вимог позивача. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити за пропуском позовної давності. Вищевказане узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі N 6-20цс14, від 03.06.2015р. №6-31цс15, від 06 квітня 2016 року у справі N 6-2520цс15, від 05 квітня 2017 року у справі №6-522цс17, від 01 листопада 2016 року №6-1174 цс 16.

Outcome: dismissed