Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

23 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, де зокрема просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька, на земельні ділянки загальною площею 1,8839 га, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Желдецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] і на момент смерті з ним проживав він, позивач та його мати - дружина покійного. Після смерті батька залишилося спадкове майно - земельні ділянки загальною площею 1,8839 га., однак оригінал державного акту втрачено, що перешкоджає оформленню спадкових прав на таке майно. Ухвалою суду від 24.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 02.03.2020 до суду надійшло клопотання Кам`янка-Бузької міської ради в якому відповідач просить суд здійснити розгляд справи без участі представника відповідача, проти позовних вимог не заперечує. Ухвалою суду від 11.03.2020 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . 22.05.2020 до суду надійшли заяви від позивача та третьої особи, в яких просять справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Ухвалою суду від 25.05.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 22.06.2020. У судове засідання учасники справи не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 14.01.1984, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) Як видно з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29.05.1976, [PERSON] одружився з [PERSON] , яка після одруження отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 17). [INFO] помер [PERSON] , що доводиться копією його свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Заповіту на випадок своєї смерті не залишив, що підтверджується довідкою від 03.07.2019 (а.с. 11). За життя [PERSON] отримав у власність земельні ділянки, що на території Желдецької сільської ради Кам`янка-Бузького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме земельну ділянку площею 1,4677 га, кадастровий №4622183000:15:000:0157 та земельну ділянку площею 0,4162 га, кадастровий №4622183000:21:000:0046, що доводиться копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №201064 від 26.07.2005 (а.с. 9). Листом приватного нотаріуса Щур Т.В. від 17.01.2020 позивачу відмовлено у оформленні його спадкових прав, так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та відсутня інформація у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 10). Окрім того, судом також встановлено, що на момент смерті з покійним [PERSON] проживали та були зареєстровані двоє осіб, а саме син [PERSON] та дружина [PERSON] , що доводиться довідкою від 03.07.2019 (а.с. 12). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що він є спадкоємцем після смерті свого батька, спадщину прийняв, а його мати від прийняття спадщини відмовилася відповідною заявою від 03.07.2019 (а.с. 18). Вирішуючи такі позовні вимоги, суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] і з ним на момент смерті проживали та були зареєстровані два спадкоємці першої черги, а саме син та дружина. Відтак вони прийняли спадщину згідно ч. 3 статті 1268 ЦК у рівних частинах. Заява дружини спадкодавця, третьої особи [PERSON] , про те, що вона відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка суд не бере до уваги, так як така зроблена нею після спливу шестимісячного строку для подачі такої заяви. А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, оскільки він має право лише на 1/2 частину спадкового майна, а решта 1/2 частини успадкувала його мати [PERSON] , однак за оформленням своїх спадкових прав ще не зверталася. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи той факт, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить йому в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно у відповідній частині.

Outcome: partial