Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

22.05.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання спільної сумісної власності подружжя на квартиру, скасування свідоцтва та скасування реєстрації права власності, в якому просить визнати, що придбана квартира на ім'я [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]; скасувати свідоцтво про право власності [NUMBER] від 09.04.2012 року видане виконкомом Одеської міської ради на квартиру [ADDRESS]; скасувати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , номер запису про реєстрацію права власності 14124 в книзі 55к-195, мотивуючи позовні вимоги тим, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] останнім була придбана на кошти позивача квартиру [ADDRESS], право власності на яку оформлено на [PERSON], зазначене позивач вважає незаконним, оскільки квартира придбана за її власні кошти, отримані нею при здійсненні підприємницької діяльності, а відповідач ними скористався на власний розсуд, придбавши спірну квартиру, оформивши право власності на неї на іншу людину, що і стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] в судові засідання не одноразово не з'являлась, повідомлялась належним чином, причини неявки суд невідомі. Заяв про розгляд справи за її відсутністю не надавала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, від його представник [PERSON], що діє на підставі довіреності надійшла заява, в якій останній позов не визнає, просить у позові відмовити, оскільки [PERSON] ніякого відношення до зазначеної квартири не має, також представник відповідача просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання надала заяву в якій позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначила, що квартира придбана нею за власні кошти, у позові просить відмовити та розглядати справи за її відсутністю. Справа знаходилась у проваджені Київського районного суду м. Одеси з 22.05.2017 року, що значно перевищує граничний термін розгляду цивільних справ, передбачених ч.1 та 2 ст. 157 ЦПК України. Одночасно з тим, судом приймається до уваги, що на протязі всього часу знаходження справи на розгляді у суді від позивача [PERSON]. заяв про залишення позову без розгляду, відмов від позову не надходило, що свідчить про її бажання отримання рішення по суті виниклого спору, тому залишення позивних вимог на підставі ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у зв'язку із неявкою позивача, буде порушувати права та законні інтереси позивача. Чергове відкладення розгляду справи, провадження по якої триває понад розумних строків, також порушує права позивача на своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що є основоположними завданнями цивільного судочинству, і передбачені у ст. 1 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі позивача та відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 07.04.1990 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21.06.2016 року. Як зазначено позивачем у позові під час її перебування у шлюбі з [PERSON], а саме 09.04.2012 року останнім, за її власні кошти, які вона отримала від підприємницької діяльності, була придбана квартира [ADDRESS], право власності на яку було зареєстроване на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право власності видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 09.04.2012 року [NUMBER]. Однак зазначене спростовується витребуваним судом доказами. Так з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення №75 виконавчого органу Обслуговуючого кооперативу «Корольова 50 А» від 16.08.2011 ркоу про прийом до членів Обслуговуючого кооперативу «Корольова 50А» громадянку України [PERSON] прийнято до асоційованих членів кооперативу та розподілено прийнятому асоційованому члену квартиру [ADDRESS], з розміром пайового внеску 488244,00 гривень, у зв'язку з збільшенням загальної площі вищезазначеної квартири розмір пайового внеску збільшений на суму 5256 гривень, що затверджено загальним зборами членів ОК «Корольова50А» протокол №137 від 14.12.2011 року ( зміни до рішення №75 від 16.08.2011 року), в яких зазначено, що сплата пайового внеску в повному обсязі є підставою для передачі ТОВ «Цивільжитлобуд» пайщику [PERSON] квартири [NUMBER] загальною площею 67,6 кв.м, по акту для оформлення Свідоцтва про право власності. [PERSON] внесла 100% пайового внеску за квартиру [NUMBER] загальною площею 67,6 кв.м у житловому 10-ти поверховому будинку за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка №50 від 18.01.2012 року видана Головою ОК «Корольова 50А», на підставі Акту прийому-передачі від 30.12.2011 року ТОВ «Цивільжитлобуд» в особі директора [PERSON] передав, а громадянка [PERSON] в свою чергу прийняла двокімнатну квартиру [NUMBER] у будинку [ADDRESS] загальною площею 67,6 кв.м, що в свою чергу стало підставою для видачі 09.04.2012 року [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Тобто [PERSON] на законних підставах набула право власності на зазначену квартиру, виплативши стовідсотковий пайовий внесок, будучи асоційованим членом ОК «Корольова 50А». Тобто позивачем не доведено факту придбання відповідачем [PERSON] спірної квартири за її власні кошти, які нею були отримані від підприємницької діяльності, а сам факт заволодіння грошовими коштами її чоловіком є підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Позивачем обраний не вірний спосіб захисту своїх прав. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту захисту, передбачений ст. 16 ЦК України, якою передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частіше спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини. На думку, суду обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає способам захисту цивільних прав, визначених ст. 16 ЦК України. Не визначений обраний позивачем спосіб захисту права і спеціальним законом. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги [PERSON] в обраному нею варіанті способу захисту прав не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed