Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

23 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що його матері [PERSON] на підставі договору довічного утримання належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Він в установлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку із тим, що у вказаному вище договорі відсутні печатка та підпис нотаріуса. Посилаючись на викладені обставини, просив визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 10 жовтня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Першої очаківської державної нотаріальної контори, згідно з яким [PERSON] передала у власність [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], а остання, в свою чергу, зобов'язалася довічно повністю утримувати її, забезпечуючи продуктами харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою (а. с. 13). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 1994 року (а. с. 15) вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. 10 жовтня 1992 року за [PERSON] на підставі вказаного договору Миколаївськім міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстроване право власності на вказаний житловий будинок, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а. с. 14). Як вбачається з довідки № 3739 від 15 грудня 2015 року, виданої КП «ОККП» (а. с. 16), [PERSON] з 25 жовтня 1994 року по день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 серпня 2015 року (а. с. 12). З дослідженого судом свідоцтва про народження (а. с. 5) вбачається, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Іншою спадкоємицею за законом є відповідачка у справі - онука померлої [PERSON],що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження відповідачки та її матері, про укладення шлюбу та про смерть матері відповідачки (а. с. 6- 11). Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 790/01-09 від 20 липня 2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44490692 від 18 липня 2016 року, наданих на запит суду, а також з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42459948 від 15 грудня 2015 року (а. с. 17) вбачається що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою сина [PERSON]. 06 червня 2016 року нотаріусом позивачеві [PERSON] було надано роз'яснення про невідповідність договору довічного утримання вимогам чинного законодавства зв'язку із тим, що у ньому відсутні печатка та підпис нотаріуса та запропоновано звернутися до суду (а. с. 18). З роз'яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що спадкодавиця [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, і той факт, що в правовстановлюючому документівідсутні підпис нотаріуса та печатка, не позбавляє позивача права на прийняття та належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, іншого шляху реалізувати своє право власності у останнього немає, обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на спірний будинок неправомірно, або, що на нього, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, а тому вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved