Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

23.04.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є опікуном над неповнолітніми онуками. Зазначає, що відповідачі не надають допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримала за вимогами викладеними в ньому та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.20-23). З клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.19), надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, рішення просив прийняти з урахуванням інтересів малолітніх дітей (а.с.27). На підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Як вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с.3-4), батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.12.2014, яке набрало законної сили з 17.01.2015, [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8-11). Як вбачається з копій рішень виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 23.02.2015 № 51 та № 52 (а.с.5-6), опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON] призначено її бабусю [PERSON]. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з приводу участі відповідачів в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з засад справедливості, добросовісності, розумності, враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідачів, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: partial