Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, у якому вказав, що йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою від 03 жовтня 1973 року належить будинок № 14 по вул. Кузнецова в м. Дружківці. В будинку окрім нього зареєстрована його дружина, а також колишня невістка [PERSON] та онука [PERSON], [INFO]. [PERSON] з донькою з 2011 року фактично в будинку не проживають. Своїми діями вони чинять перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Позивач несе витрати по сплаті комунальних послуг за них. [PERSON] просить визнати відповідача [PERSON] та її доньку [PERSON] такими, що втратили право користування житловою площею в будинку № 14 по вул. Кузнецова в м. Дружківці Донецької області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що [PERSON] не мешкає у будинку близько пяти років, а онука [PERSON] гостювала у нього 2 тижня влітку 2015 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона мешкала у будинку №14 по вул. Кузнецова в м. Дружківці до 2013 року, а після розлучення з чоловіком вона покинула цей дім разом з донькою. На теперішній час вона мешкає у своєї сестри, яка винаймає житло. Свого житла [PERSON] не має, перереєстровуватися їй нікуди. Її донька періодично мешкає за адресою своєї реєстрації у своїх діда та баби. Останній раз вона була там близько місяця влітку 2015 року. Просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. Будинок № 14 по вул. Кузнецова в м. Дружківці Донецької області належить позивачу [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 30 жовтня 1973 року. У будинку зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], відповідач [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту від 01 вересня 2015 року відповідач [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO] в зазначеному будинку не проживають більше чотирьох років. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм будинком. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт непроживання [PERSON] у будинку №14 по вул. Кузнецова у м. Дружківці більше року без поважних причин не заперечує сама [PERSON], а також він підтверджений поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Виходячи з цього, суд вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України, вона втратили право на користування цим житлом, і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. З пояснень позивача, відповідача, свідка [PERSON] було встановлено, що неповнолітня онука позивача [PERSON] періодично мешкає за місцем своєї реєстрації у будинку №14 по вул. Кузнецова у м. Дружківці. Останній раз вона проживала у цьому будинку влітку 2015 року. Цей факт позивачем не оспорюється і ним був підтверджений. Дитина не мешкає у цьому будинку постійно, оскільки відповідно до вимог ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів), в даному випадку матері дитини [PERSON] Реєстрація дитини у будинку свого діда не суперечить вимогам цивільного законодавства. Тобто, дитина не була відсутня за місцем своєї реєстрації понад один рік, періодично проживає там, а тому не втратила права на користування цим житлом. Тому суд вважає, що підстав для визнання неповнолітньої дитини [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом, немає. З метою захисту прав неповнолітньої дитини на житло в задоволенні цієї частини позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial