Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

24.04.2020 відкрито провадження у даній справі. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що у 2005 році [PERSON] познайомився з [PERSON] , яка [INFO] сина, [PERSON] , в свідоцтві про народження якого відомості про батька записані зі слів матері. Згодом [PERSON] та [PERSON] почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однак сімейне життя не склалося, відповідачка покинула позивачів, стала проживати за різними адресами в м. Охтирка, вести антигромадський спосіб життя, зловживати спиртними напоями. Неповнолітній [PERSON] залишився проживати з [PERSON] , який замінив йому батька, та [PERSON] й [PERSON] , які прийняли [PERSON] як рідного внука, а останній прийняв їх як рідних дідуся та бабусю. Отже, починаючи з 3-ох місячного віку і до цього часу неповнолітній [PERSON] постійно проживає та є членом сім`ї [PERSON] і батьків останнього. Починаючи з 2015 року [PERSON] та [PERSON] відносини не підтримують, остання фактично забула про рідного сина, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до виникнення негативних ситуацій, які завдавали шкоду правам та інтересам неповнолітнього, ставили під загрозу його життя та здоров`я, в зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні опіки над малолітнім. Судовим рішенням від 10.04.2018 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [PERSON] призначено опікуном над малолітнім та визначено місце проживання дитини. Оскільки ставлення відповідачки до дитини не змінилося, до суду була подана позовна заява про позбавлення її батьківських прав. Рішенням суду від 12.06.2019 в задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відмовлено, остання попереджена про необхідність змінити ставлення до виховання її неповнолітнього сина, на орган опіки та піклування покладено контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків щодо її неповнолітнього сина. Проте, з того часу ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків не змінилося, вона свідомо ухиляється від виховання дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, матеріально не забезпечує, не спілкується з сином, не створює умови для отримання сином освіти. Тому просять позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачі та представник позивача вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просили задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні зазначив, що позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Статтею 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідачка являється матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.04.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області України. Відповідачка вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, що підтверджується наступним. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2018 №583/3678/17 задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про захист прав і інтересів малолітньої дитини шляхом встановлення судом опіки над малолітньою особою, встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з опікуном [PERSON] . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2019 №583/5403/18, яке постановою Сумського апеляційного суду від 17.09.2019 залишено без змін, відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання її неповнолітнього сина [PERSON] , покладено на виконавчий комітет Охтирської міської ради (орган опіки та піклування) контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків щодо її неповнолітнього сина [PERSON] . Орган опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради надав висновок, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як починаючи з 2015 року відповідачка стала вести антигромадський спосіб життя, зловживати спиртними напоями, добровільно залишила місце проживання та стала проживати за різними адресами у м. Охтирка. Останнім часом [PERSON] проживала разом зі співмешканцем [PERSON] , її син [PERSON] залишився проживати разом із [PERSON] , а на той період, коли [PERSON] не було вдома у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, [PERSON] проживав і до теперішнього часу проживає разом із батьками [PERSON] , які відносять до неповнолітнього як до онука. [PERSON] фактично постійно проживає разом із [PERSON] та відноситься до нього, як до сина, а останній відноситься до [PERSON] як до батька. [PERSON] не допомагає сину матеріально, не спілкується із сином по телефону упродовж року, не бере участі у його вихованні, не цікавиться його життям, його успіхами, здобутками. Під час спілкування по телефону 19.05.2020 [PERSON] пояснила, що вона проживає в м. Пологи Запоріжської області у своїх батьків, із сином не може спілкуватися у зв`язку з тим, що він заніс її у «чорний список», з позбавленням її батьківських прав категорично не погоджується, пояснюючи тим, що [PERSON] налаштовує проти неї сім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Разом з цим, [PERSON] не зверталася до служби у справах дітей, органу опіки та піклування Охтирської міської ради про те, що їй створюються перешкоди у спілкуванні, вихованні, утриманні сина [PERSON] . Вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Під час співбесіди, проведеної працівниками служби у справах дітей з неповнолітнім [PERSON] він заявив, що наполягає на задоволенні позову про позбавлення матері батьківських прав. Зазначено, що рішення суду необхідне для надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування, з метою її соціально-правового захисту. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачами. [PERSON] проживає у батьків [PERSON] , який фактично є батьком для [PERSON] , оскільки постійно ним опікується. [PERSON] та [PERSON] піклувалася про [PERSON] з його народження. У 2018-2019 роках [PERSON] не приймала участі у вихованні [PERSON] , вона не бачила їх разом. У 2018 році бачила [PERSON] біля магазину, остання вживала пиво. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON] та [PERSON] , з якими на даний час проживає [PERSON] . Вона знає, що [PERSON] не є рідним онуком [PERSON] . [PERSON] фактично поводиться з [PERSON] як батько: вони разом ходять до міста, грають у футбол тощо. Відповідачку вона бачила один раз, коли [PERSON] був ще дошкільного віку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає відповідачів як сусідів більше 10 років, спілкуються не дуже тісно, на загально-побутовому рівні. Бачить, що [PERSON] ходить до школи, спілкується з батьками [PERSON] . Сусіди говорили, що мати у [PERSON] є, але він (свідок) її не бачив. Свідок [PERSON] пояснила, що проживала по сусідству з позивачами по [ADDRESS], працювала на ринку поряд з [PERSON] разом з [PERSON] часто приходили провідувати діда на ринок. Разом з матір`ю [PERSON] не бачила. Відповідачку взагалі не бачила більше півроку, до цього бачила останню у сумнівній компанії біля магазину по [ADDRESS]. [PERSON] виховують і утримують [PERSON] та батьки останнього, щоб мати приділяла увагу [PERSON] вона не бачила. Свідок [PERSON] , яка доводиться матір`ю позивачу [PERSON] , суду пояснила, що син та відповідачка жили окремо від них разом з [PERSON] . В 2016 році онук прийшов до неї і повідомив, що буде жити у неї, бо батько у відрядженні, а мати привела компанію з якою розпивала спиртне. [PERSON] розповів про негативну поведінку матері. Вона звернулася до служби у справах дітей, намагалася налагодити відносини [PERSON] з матір`ю, однак мати не проявляла інтересу до сина. Коли [PERSON] захворів, шукали відповідачку три дні для можливості госпіталізації дитини. Потім взяли опіку над [PERSON] . Після цього, протягом трьох років відповідачка не виявляла інтересу до сина, не вчиняла будь-яких дій, щоб налагодити відносини з сином. Телефонувала лише прабабуся [PERSON] , а мати та її батьки до дитини інтересу не проявляли. За таких обставин, сукупність наведених доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки вона після попередження про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітнього сина [PERSON] не приймає участі в його житті, хоча не має для цього об`єктивних перешкод, що свідчить про ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків щодо останнього. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved