Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

23.02.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] « Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої та малолітньої дитини » вказавши про те, що вона з 29.10.1994 року по 28.08.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 28.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, доньки сторін мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, так як відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач фізично здоровий, працевлаштований, має стабільний, однак мінливий заробіток. При таких обставинах позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі, а саме по 2000 гривень щомісяця на утримання кожної дитини, але не менше 30 % пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, з підстав на які вона посилається в своєї позовної заяві, наголошуючи на тому, що після припинення шлюбних відносин з відповідачем, їх діти мешкають разом з нею. Утримання, виховання, навчання дітей потребує значних матеріальних витрат. Крім того, у зв»язку з находженням малолітньої доньки [PERSON] на обліку в лікарняному закладі з приводу наявних захворювань, її необхідне відповідне лікування, яке також потребує значних матеріальних витрат. Відповідач припинив добровільно надавати гроші на утримання дітей з серпня 2014 року. Періодично відповідач передає для дітей одяг та іграшки. Крім заробітної плати, вона інших доходів не має, відповідач матеріально забезпечений, тому має можливість сплачувати кошти на утримання дітей у вказаному нею розмірі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав право представлення своїх інтересів своєму представнику [PERSON], яка дії на підставі відповідної довіреності. ( а.с.а.с. 99, 101, 121, 122 ) Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вважаючи, що вказана позивачем щомісячна сума є занадто великою, так як у відповідача мінливий, не регулярний дохід, так як на теперішній час у нього матеріальні ускладнення, він позбавлений можливості забезпечити сплату аліментів у вказаному позивачем розмірі. Крім того, батько відповідача є людиною похилого віку, який також потребує матеріальної допомоги. До квітня 2015 року відповідач надавав позивачу допомогу на утримання дітей, як грошима так і одягом та іграшками. Однак у зв»язку з тим, що позивач перешкоджала йому у спілкуванні з молодшою донькою, він на теперішній час грошової матеріальної допомоги не надає. Відповідач не заперечує проти того, що діти мешкають разом з матір*ю, вони перебувають на її утриманні. У зв»язку з тяжким матеріальним становищем, відповідач згоден виплачувати аліменти на утримання доньок у розмірі 30 % пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку. Крім сумісних з позивачем дітей та батька, інших утриманців відповідач не має. Відповідач фізично здоровий, працездатний, при наявності відповідного заробітку не заперечує проти надання позивачу матеріальної допомоги на утримання їх дітей. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим але таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров»я та матеріальне положення дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу ) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати : стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.10.1994 року по 28.08.2014 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( актовий запис № 639 від 24.12.1997 року, вчинений відділом РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( актовий запис № 3636 від 07.08.2009 року, вчинений відділом РАЦС по м. Харкову Харківського МУЮ ). Рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 28.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.а.с. 4, 5, 6 ). В судовому засіданні встановлено, що доньки сторін мешкають разом з позивачем та з середини 2014 року по теперішній час знаходяться на утриманні матері. Вказана обставина в судовому засіданні не заперечується також позивачем та представником відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З дослідженого в судовому засіданні висновку, наданого Департаментом праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради від 11.12.2014 року за № 549, орган опіки та піклування, на підставі вивчення відповідних документів, дійшла до висновку про доцільність визначення місця мешкання малолітньої [PERSON] разом з матір*ю, встановивши відповідний порядок участі батька у вихованні доньки. [PERSON] мешкає разом з матір*ю, яка займається вихованням дитини. Батьки малолітньої [PERSON] характеризуються з позитивної сторони, працюють, мають відповідний дохід. Батьками за їх місцями мешкання створені належні умови для проживання, навчання та розвитку доньки. ( а.с. 7 ) Згідно довідок наданих КЗОЗ « Харківська міська дитяча поліклініка № 4 » та КЗОЗ « Обласна дитяча клінічна лікарня », малолітня [PERSON] з 2014 року знаходиться під диспансерним наглядом лікарняних закладів з приводу наявних захворювань : пієлонефриту, дизметаболічної нефропатії, панкреатопатії, з приводу чого її призначено періодичне лікування. Догляд за дитиною здійснюється матір*ю, яка виконує всі рекомендації лікарів. Придбання позивачем відповідних лікарняних засобів та оплата проведення лабораторних досліджень, підтверджується відповідними документами - товарними чеками. Крім того, неповнолітня [PERSON] також знаходиться під диспансерним наглядом лікувального закладу з приводу наявного захворювання сколіозу та потребує відповідного лікування. ( а.с. 8, 19, 20, 67, 112 ). З довідки наданої Харківським національним університетом радіоелектроніки неповнолітня [PERSON] наказам від № 901 Ст від 11.08.2015 року зарахована студентом першого курсу вказаного учбового закладу, з денною формою навчання. ( а.с. 111 ) Відповідно до довідки наданої Інститутом сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України, позивач [PERSON] працює на посаді провідного інженера вказаної установи, її загальна сума доходів за квітень 2014 року по вересень 2014 року становить 20765,48 гривень, за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року загальна сума доходів становить 22722,35 гривень. ( а.с.а.с. 73, 74 ). Крім того, згідно до статуту ТОВ торговельно промислова фірма « Бекар ЛТД », засновниками вказаного товариства є позивач [PERSON] з часткою у статутному фонді 15,5% та відповідач [PERSON] з часткою у статутному фонді 85,5%. ( а.с.а.с. 11, 12 ) З довідок, наданих ТОВ ТПФ « Бекар ЛТД », відповідач [PERSON] працює директором вказаного товариства, загальна сума доходів за період з червня 2014 року по листопад 2014 року становить 3666,87 гривень, за період з січня 2015 року по серпень 2015 року сума доходів становить 487,2 гривень. ( а.с.а.с. 10, 126 ) Відповідно до довідок, наданих ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківської області, відповідач [PERSON] є фізичною особою підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування 2 групи та сплачує щомісячно єдиний податок. Згідно наданої [PERSON] податкової декларації, сума доходу за період з 01.01.2014 року по 26.11.2014 року складає 480000 гривень. За період з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року [PERSON] надав податкову декларацію, з даними про відсутність доходу від здійснення підприємницької діяльності. ( а.с.а.с. 9, 127 ) В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час між сторонами не досягнута домовленість з питання утримання доньок [PERSON] та [PERSON], так як відповідач добровільно не надає достатню матеріальну допомогу позивачу на утримання вказаних дітей. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працює за сумісництвом директором товариства, засновником якого він є з часткою у статутному фонді в 85,5%. Крім того, в судовому засіданні також встановлено, що відповідач також є фізичною особою підприємцем. Досліджені в судовому засіданні довідки про наявні у відповідача доходи від його діяльності за період 2014-2015 років, свідчать про те, що у відповідача мінливий, не регулярний дохід. Позивачем суду не надано доказів того, що відповідач крім вказаних доходів, має інші доходи від своєї діяльності, які він одержує в натурі, тому позивачем не доведено матеріальну спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Між тим, в судовому засіданні, з пояснень представника відповідача, також встановлено, що відповідач не заперечує сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дочок щомісяця в розмірі 30 % пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку, що на теперішній час, відповідно до ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2015 рік », становить 1455 гривень на кожну дитину віком від 6 до 18 років. Наведені представником відповідача вказані обставини, судом визнаються такими, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів на утримання дітей сторін, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При таких обставинах стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої та малолітньої дочок необхідно проводити у твердій грошовій сумі, так як у відповідача на теперішній час відсутні відкриті та стабільні доходи. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дітей і платника аліментів, а також те, що представник відповідача в судовому засіданні частково визнаючи позовні вимоги, наголошував на тому, що відповідач не заперечує сплачувати на утримання дочок щомісяця аліменти у розмірі 30 % пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, щомісяця аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] по 1800 гривень на утримання кожної дитини, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.02.2015 року, тому що саме такий розмір аліментів на утримання дітей, є виваженим, розумним та справедливим з урахуванням всіх вищевикладених об*єктивних обставин даної справи. В іншій частині позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Суд вважає за необхідним допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, в розмірі 1800 гривень на утримання кожної дитини, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок, вказані судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, відповідно на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: partial