Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що в листопаді 2015 року позивач передав відповідачу жіночу дублянку, для продажу на ринку. Через деякий час [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою, про повернення коштів або дублянки. Відповідач запропонувала позивачу 300 грн., оскільки саме за таку суму вона продала дублянку. Позивач відмовився від вказаних коштів, оскільки дублянка коштує 1500 грн. Представник позивача та позивач позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, однак про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. За клопотанням позивача з Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області судом витребувано матеріали перевірки, з яких вбачається, що в березні 2016 року [PERSON] звернувся із заявою про вчинення [PERSON] злочину. Під час перевірки було відібрано пояснення у [PERSON] про те, що в листопаді 2015 року [PERSON] передав їй жіночу дублянку з проханням продати її на ринку за будь-яку ціну. Дублянку [PERSON] продала за 300 грн. [PERSON] від цих коштів відмовився. Згідно ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. З пояснень сторін вбачається, що між ними було укладено усний правочин комісії з продажу жіночої дублянки. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну (ч. 3 ст. 1012 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст.10, ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано будь-яких доказів про дійсну вартість майна, переданого на комісію. Суд також позбавлений можливості встановити зміст домовленості сторін про ціну продажу дублянки. Крім того, за відсутності письмового договору неможливо оцінити відповідність дій комісіонера вимогам ст. 1017 ЦК України щодо відступу від вказівок комітента. З письмових пояснень [PERSON]С, отриманих працівником поліції під час перевірки заяви [PERSON], вбачається, що вона посилається на те, що дублянку продано за 300 грн. Даний факт визнається позивачем. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню. За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність стороною позивача обовязку відповідача передати кошти в сумі 300 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Суду не надано доказів, що укладений між сторонами договір передбачає відшкодування моральної шкоди у разі порушення сторонами зобовязань. Не передбачають такої відповідальності й нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, зокрема, статті 1011-1028 ЦК України. Суд також зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує завдання моральної шкоди. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволення цих вимог. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір з відповідача підлягає стягненню у дохід держави пропорційно розміру частини задоволених позовних вимог, - в розмірі 110 грн.\~ 24 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved