Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

23.05.2014 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт його народження 15.10.1949 року в м. Фрунзе Киргизької Республіки та зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни до актових записів, а саме: а/з № 60 про шлюб від 16.10.1971 року, складеного виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Блігород-Дністровського району Одеської області; а/з № 30 про розірвання шлюб від 16.01.1974 року, складеного Першим Приморським відділом ДРАЦ Одеського міського управління юстиції; а/з № 663 про шлюб від 27.09.1974 року,складеного Приморським відділом ДРАЦ Одеського міського управління юстиції. В своїй заяві посилається на те, що він народився 15 жовтня 1949 року в м. Фрунзе Киргизької Республіки. Заявник стверджує, що він перебував у 2-х шлюбах, в свідоцтві про які зазначено дату його народження [INFO] року. Заявник вказує на те, що встановлення факту народження йому необхідно, для приведення у відповідність власних документів, що і стало причиною для звернення до суду з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, 23.06.2014 року надав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу в їх відсутності, заперечень проти заяви не мають. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву не підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, а саме Свідоцтва про народження серії [NUMBER], паспорта гр. України серії [NUMBER], посвідчення моряка серії [NUMBER] та військового квитка серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року в м. Фрунзе Киргизької Республіки. Заявник стверджує,що він перебував у 2-х шлюбах, в свідоцтві про які зазначено дату його народження [INFO] року, а саме в: а/з № 60 про шлюб від 16.10.1971 року складеного виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Блігород-Дністровського району Одеської області; а/з № 30 про розірвання шлюб від 16.01.1974 року, складеного Першим Приморським відділом ДРАЦ Одеського міського управління юстиції; а/з № 663 про шлюб від 27.09.1974 року, складеного Приморським відділом ДРАЦ Одеського міського управління юстиції. Як вбачається із матеріалів справи заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 663 від 27 вересня 1974 року, складеного Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про те йому було відмовлено у внесенні змін у зв'язку з ненадходженням актового запису про народження заявника та неможливістю достовірно правильно підтвердити дату його народження. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Крім того, за змістом частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. З огляду на викладене, оскільки внесення змін актового запису про народження до компетенції суду не відноситься, та більш того суд в порядку окремого провадження не може зобов'язувати будь-кого вчинювати певні дії, а від так заява в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Змістом ст. 257 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, перебування. Отже, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, враховуючи наявність у нього оригіналів свідоцтва про народження та паспорту громадянина України, не породжує юридичні наслідки для заявника, тобто від нього не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а відтак є юридично байдужим та не підлягає встановленню у порядку встановленому ст. ст. 256, 258 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід залишити без задоволення. З урахуванням викладеного, на підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: dismissed