Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до [INFO] року. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2014 року, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо і в добровільному порядку на бажає надавати кошти на утримання дитини, на її утримання будь-якої матеріальної допомоги також не надає, хоча офіційно перебуває на військовій контрактній службі та має відповідне грошове забезпечення. Позивач [PERSON] в судове засідання 04.03.2016 року подала заяву, згідно якої заявлений нею позов про стягнення аліментів зменшує: просить винести рішення про стягнення із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача та на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача; просить справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 04.03.2016 року подав заяву, згідно якої заявлений зменшений позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів визнає повністю: погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку та на утримання дружини в розмірі 1/8 частини його заробітку; просить справу слухати у його відсутності. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Батьком дитини є відповідач. Відповідач свої батьківські обов'язки належним чином не виконує, коштів на утримання дитини не надає. Дані обставинами підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з урахування заявлених позовних вимог позивача та повного визнання зменшених позовних вимог відповідачем, наявністю у відповідача обов'язків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає можливим стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наявність у відповідача обов'язку утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, та наявність у нього можливості надавати таку матеріальну допомогу, а також визнання заявлених вимог відповідачем, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиних трьохрічного віку, тобто до [INFO] року. Відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved