Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

22 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь Товариства заборгованість за кредитним договором від 28 квітня 2016 року № 7341.14.00.2377 у сумі 89082,32 грн., а також судовий збір у сумі 1921,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 28 квітня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Договір № 7341.14.00.2377 за яким відповідачу були надані кошти у сумі 362030,79 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,49% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 27 квітня 2023 року. Кредит був наданий на придбання транспортного засобу FIAT, модель NUOVO DOBLO, дата випуску 2016, № кузову [NUMBER] . Розмір щомісячного платежу становить 7344,00 грн., відповідно до встановленого Графіку платежів. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по Договору процентної ставки, але не менше десяти гривень за кожен день прострочення. В забезпечення повернення кредиту 28 квітня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 7341.14.00.2377/S-1, яким передбачено, що [PERSON] виступила поручителем за виконання Оздеміром [PERSON] зобов`язань за вказаним кредитним договором. Крім цього, 28 квітня 2016 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір застави за № 308, предметом якого є рухоме майно, а саме: автомобіль FIAT, модель NUOVO DOBLO, дата випуску 2016, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1598 куб.см, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] . 07 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. був вчинений нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за № 724, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб за договором застави. Предмет застави державним виконавцем було реалізовано, водночас суми від реалізації майна виявилося недостатньо для погашення повної суми заборгованості за Кредитним договором від 28 квітня 2016 року № 7341.14.00.2377. У зв`язку з непогашенням відповідачем заборгованості по кредиту в порядку передбаченому договором, несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 22 липня 2019 року складає 89082,32 грн., з яких: заборгованість по сплаті основного боргу по кредиту 85891,55 грн.; заборгованість за пенею 3190,77 грн. В зв`язку з тим, що відповідачем в добровільному порядку не сплачений залишок простроченої заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Як вбачається зі змісту позовної заяви просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. До суду повернувся конверт з відміткою листоноші «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. До суду повернувся конверт з відміткою листоноші «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про ухилення відповідача від явки до суду. Крім цього, відповідачі викликані до суду в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 22 травня 2019 року справа розглядається в\~порядку заочного\~провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. Судом встановлений факт укладення 28 квітня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» правонаступником якого є акціонерне товариство «Кредобанк» та Оздеміром [PERSON] кредитного договору №7341.14.00.2377, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 362030,79 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,49 % річних, строком до 27 квітня 2023 року. Відповідно до пункту 4.1.1 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (далі ануїтетний платіж) протягом всього строку кредитування(п.2.1), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною Кредитного договору. Банк у випадках, передбачених пунктом 2.10 Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника (пункт 4.9 Кредитного договору). Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 362030,79 гривень підтверджується меморіальними ордерами від 28 квітня 2016 року № 19107702 та 19107693 (а.с. 7,8), копією виписки по особовому рахунку за період з 28 квітня 2016 року по 22 липня 2019 року (а.с. 9-10). Сторонами були узгоджені при підписанні Кредитного договору його умови, графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обслуговування загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, про що свідчить власний підпис [PERSON] (а.с. 35-36). За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по Договору процентної ставки, але не менше десяти гривень за кожен день прострочення (пункт 5.1 Договору). З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за кредитним договором, 28 квітня 2016 року був укладений договір поруки № 7341.14.00.2377/S-1 (далі Договір поруки), яким передбачено, що [PERSON] виступила поручителем за виконання Оздеміром [PERSON] зобов`язань за вказаним кредитним договором (а.с. 17). Відповідно до пункту 1 вказаного договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання Боржником зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплата відсотків та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 7341.14.00.2377 від 28 квітня 2016 року. Пунктом 2.6 Договору поруки Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Згідно зі змістом статті 553 ЦК України за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 1\~та 2\~статті 554\~ЦК України\~визначено,\~що у\~разі порушення\~боржником зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім цього, для забезпечення повернення кредиту 28 квітня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір застави за № 308, предметом якого є рухоме майно, а саме: автомобіль FIAT, модель NUOVO DOBLO, дата випуску 2016, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1598 куб.см, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до\~статті 572\~ЦК України\~в силу\~застави кредитор\~(заставодержатель)\~має право\~у разі\~невиконання боржником\~(заставодавцем)\~зобов`язання,\~забезпеченого заставою,\~одержати задоволення\~за рахунок\~заставленого майна\~переважно перед\~іншими кредиторами\~цього боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~законом (право\~застави). Згідно зі статтею 19 Закону України «Про заставу» (далі Закон) за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до статей 20, 21 цього Закону заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах). Відповідно до пункту 1 частини 1 статі 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень» передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом відноситься до позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Пунктом 3.14 договору застави передбачено право Заставодержателя у випадку невиконання Заставодавцем зобов`язань за кредитним договором достроково звернути стягнення на Предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації Предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення і реалізації Предмета застави. Розділ 5 Договору застави транспортного засобу від 28 квітня 2016 року, регулює порядок звернення стягнення, визначає наступне. Згідно з пунктом 5.3 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється: у судовому порядку за рішенням третейського суду; у позасудовому порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вибір способу звернення стягнення, здійснюється Заставодержателем на його розсуд (пункт 5.4 Договору застави). Тобто, банк самостійно обирає в який спосіб звернути стягнення на майно в судовий чи позасудовий. 07 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. був вчинений нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за № 724, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб автомобіль FIAT, модель NUOVO DOBLO, дата випуску 2016, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1598 куб.см, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] за договором застави від 28 квітня 2016 року. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2018 року виконавчий напис перебував на виконанні приватного виконавця Баришнікова А.Д. (а.с. 18). Предмет застави виконавцем було реалізовано, водночас суми від реалізації майна виявилося недостатньо для погашення повної суми заборгованості за Кредитним договором від 28 квітня 2016 року № 7341.14.00.2377 (а.с. 20-21). Згідно з розрахунком, з урахуванням вартості реалізованого предмета застави, заборгованість станом на 22 липня 2019 року складає 89082,32 грн., з яких: заборгованість по сплаті основного боргу по кредиту 85891,55 грн.; заборгованість за пенею 3190,77 грн. (а.с. 18-20). Справа розглядається за поданими Банком доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, то відповідно до положень статей 625, 1049, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. Підлягає стягненню заборгованість з відповідача станом на 22 липня 2019 року складає 89082,32 грн., з яких: заборгованість по сплаті основного боргу по кредиту 85891,55 грн.; заборгованість за пенею 3190,77 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 960,00 грн. з кожного.

Outcome: approved