Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

23.01.2019 року Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.08.2018 року неповнолітня [PERSON], [INFO], звернулась до Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області з заявою про те, що 18.08.2018 року її батько - [PERSON] спричинив їй тілесні ушкодження. З 27.08.2018 року по теперішній час [PERSON] перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області». За час перебування дитини в центрі, її батько жодного разу її не відвідував, не телефонував, не цікавився її духовним та фізичним розвитком. [PERSON] просить позбавити батьківських прав її батька у зв'язку з тим, що він жорстоко поводиться по відношенню до неї, вона боїться його та не хоче повертатися до нього. Батько дитини - [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню доньки, не займається її утриманням та вихованням, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний розвиток. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків відносно дитини, не піклується про неї, не утримує матеріально, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та передати дитину органу опіки та піклування Слов'янської міської ради. Представник позивача до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги, викладені у позові, підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.46). Відповідач належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи (а.с.27, 35, 36, 42), до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав. Представник третьої особи до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову (а.с.47). Враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим, відповідно до правил ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України, вирішити справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 15 від 23.01.2004 року, виданого виконкомом Миколаївської міської ради м. Слов'янська Донецької області, Слов'янським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12.10.2018 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] (а.с.17-18). З листа, наданого Слов'янським відділом поліції НП України ГУНП в Донецькій області від 04.09.2018 року №11276/303/07.18, вбачається, що 19.08.2018 року до Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області звернулася неповнолітня [PERSON] про те, що 18.08.2018 року, приблизно о 22.45 годині, її батько - [PERSON], спричинив заявниці тілесні ушкодження. Згідно медичної довідки №8 від 19.08.2018 року у неповнолітньої [PERSON] було зафіксовано діагноз: струс головного мозку. За даним фактом СВ Слов'янського ВП були внесені відомості до ЄРДР за № 12018050510001746 від 19.08.2018 року за ст. 125 ч. 1 КК України (а.с.12) Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №613 від 23.08.2018 року, [PERSON], перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 19.08.2018 року з діагнозом: забій м'яких тканин голови, тупа травма обох очей, носу. Струс головного мозку. Побої дитині нанесені батьком (а.с.19). Відповідно до довідки № 25 від 08.01.2019 року, наданої комунальним закладом «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області», неповнолітня [PERSON], перебуває в центрі з 27.08.2018 року по теперішній час. За час перебування дитини в центрі її батько - [PERSON] доньку жодного разу не відвідував, не телефонував, не цікавився її духовним та фізичним розвитком (а.с.14-15). З висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради від 22.01.2019 року № 29/03-131, вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з тих підстав, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки (а.с.7-8). Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Дослідивши письмові докази, суд набуває висновку, що у судовому засіданні у повній мірі підтверджено факт того, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї доньки, не піклується про неї, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, зацікавленості у її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим, суд, враховуючи визнання позивачем позовних вимог, вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно доньки. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 2, 3 ст. 182 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої доньки, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним, стан здоров'я дитини, та вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.01.2019 року, до повноліття [PERSON], [INFO]. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру у розмірі по 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в загальному розмірі складає 1536,80 грн.

Outcome: approved