Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

22.09.2020 позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, згідно якої просить змінити розмір аліментів, що стягується з нього на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2018 на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що від подружнього життя з відповідачкою має сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2018 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку платника аліментів але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, 17.06.2020 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , в якому [INFO] у них народився син [PERSON] . При цьому позивач зазначає, що на даний час значно змінився його матеріальний стан, оскільки на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , що не працює, та малолітній син [PERSON] , а тому сплата аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі, визначеному заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2018, ставить його в скрутне матеріальне становище і унеможливлює забезпечення рівних матеріальних умов для дітей від різних шлюбів, що і стало підставою для звернення до суду. 28.09.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання по справі. 12.10.2020 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 21-22), в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог пославшись на їх безпідставність. Пояснила, що від дня ухвалення заочного рішення Охтирським міськрайонним судом Сумської області рішення від 24.10.2018 [PERSON] не виконує свій обов`язок по утриманню малолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Відповідачка вказує на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про зміну його сімейного та матеріального становища, що суттєво вилинуло на можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у визначеному судом розмірі. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав, просили їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про шлюб від 22.11.2019 серії [NUMBER] , виданого Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 27). Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2018 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття на утримання [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). 17.06.2020 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.06.2020 серії [NUMBER] , виданим Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Отже, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття В ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України зазначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу приведених норм матеріального права вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Положеннями ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, при цьому положеннями закону не виключено одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів, однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Під зміною матеріального положення сторін слід розуміти, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Зміна сімейного стану пов`язана зі зміною складу осіб у сім`ї платника або одержувача аліментів, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки від шлюбу з [PERSON] [INFO] у нього народився син [PERSON] , який разом з дружиною перебуває на його утриманні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, на переконання суду, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] сина [PERSON] не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, яке порушить інтереси малолітньої дитини від шлюбу з відповідачкою [PERSON] , [INFO] . Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. З матеріалів справи не вбачається зміни чи погіршення матеріального стану позивача у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, який офіційно працює на посаді охоронця ТОВ «АТБ-Маркет», де у період з травня 2020 року по вересень 2020 року отримав заробітну плату в розмірі 33 377,89 грн, що підтверджується довідкою про доходи від № 8210/С/ВНЗП від 22.10.2020 (а.с. 42). Суд звертає увагу на те, що визначений заочним рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2018 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а тому його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] та суперечитиме його інтересам. Такі висновки суду узгоджуються з Постановою Верховного Суду від 16.09.2020 № 565/2071/19. Суд зауважує, що [PERSON] є працездатною, працевлаштованою особою, погіршення здоров`я якого не встановлено, а тому спроможний приймати участь в утримані малолітнього сина [PERSON] у розмірі визначеному рішенням суду. При цьому, згідно розрахунку державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинської А.О. від 12.10.2020 № 39442, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , станом на вересень 2020 року становить 35 559,86 грн, що свідчить про ігнорування позивачем обов`язку по утримання дитини (а.с. 28). Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги недоведеність позивачем існування об`єктивних підстав, визначених чинним законодавством для зміни розміру аліментів, які стягуються з нього, однак з метою забезпечення рівності прав обох дітей на належне матеріальне утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Outcome: partial