Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

22.10.2018 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до повноліття дитини. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 26.05.2006 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач у 2012 році змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». 31.07.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає разом з позивачем. Відповідач займає посаду керівника ДП «ДНДІ організації і механізації шахтного будівництва», та його дохід за 2017 рік становив 114988,00 грн. Починаючи з часу розірвання шлюбу, відповідач час від часу надав матеріальну допомогу на утримання дитини, проте з вересня 2017 року перестав її надавати, мотивуючи це відсутністю грошових коштів, що стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог, та повідомляє суд проте, що станом на листопад 2018 року проти «ДНДІОМШБ» відкрито провадження про банкрутство, у власності відповідача відсутнє нерухоме майно, та на утриманні відповідача знаходиться ще одна малолітня дитина. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, та позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 22.10.2018 року вказана справа надійшла до провадження судді Зуб Г.А. 22.10.2018 року було надано запити до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації ХМР для встановлення місцеперебування позивача та відповідача, відповіді на які повернулись до суду 31.10.2018 року. Ухвалою судді від 05.11.2018 року вказану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що 26.05.2006 року між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу у сторін народились дитина - донька [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідачем було змінено своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач разом з донькою зареєстровані за адресою: [INFO]. Відповідач кошти на утримання своєї доньки у добровільному порядку не надає, є працездатним працює в ДП «ДНДІОМШБ», яке перебуває в стані банкрутства, та має на утриманні ще одну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ст. 181 СК України). За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, має на утриманні ще одну малолітню дитину, та позовні вимоги визнає в повному обсязі, а тому за таких обставин, суд задовольняє позов про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше ніж 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.430 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved