Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

24.04.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги у якій обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває з 23 лютого 2008 року у зареєстрованому шлюбі відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №241. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього часту її відносини із чоловіком поступово погіршились через відсутність взаєморозуміння, довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З 04.02.2018 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, спільне господарство не ведуть. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 23 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №24. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить прізвище, після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати з відповідача не стягувати, а розгляд справи здійснювати без її присутності. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 23 лютого 2008 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданою цієї ж дати відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, Серії [NUMBER] , про що в Книзі реєстрації шлюбів 23 лютого 2008 року зроблено відповідний запис за №24 (а.с.9). Сторони у справі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), що в свою чергу зумовило розгляд питання про розірвання шлюбу між подружжям саме в судовому порядку. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved