Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

21 січня 2016 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «СК «ПРОСТО-страхування», про стягнення доплати страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилались на те, що 11 квітня 2014 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було завдано механічних ушкоджень автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить позивачу. Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ». Позивач отримав виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, тому звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування та просив суд стягнути з відповідача - 8 581, 66 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року об 11 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг вул. Володарського та вул. Бородинської у м. Дніпро, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який після зіткнення продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження та завдано матеріальні збитки. Винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копією довідки про ДТП від 11 квітня 2014 року та копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2014 року, наявними в матеріалах справи. Судом встановлено, що автомобіль [NUMBER] на момент скоєння ДТП належав на праві приватної власності позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наявною в матеріалах справи. Судом також встановлено, що автомобіль [NUMBER] на момент скоєння ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» згідно полісу № АС/4519590 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за яким визначена страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну, яка становить 50 000 грн., що підтверджується копією зазначеного полісу, наявною в матеріалах справи. Встановлено, що 15 квітня 2014 року [PERSON] направляв до ПрАТ «СК «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» лист-запрошення на проведення огляду пошкодженого в наслідок ДТП, яка мала місце 11 квітня 2014 року, автомобілю [NUMBER], яке проводилось 18 квітня 2014 року, що підтверджується копією зазначеного листа-запрошення, наявною в матеріалах справи. 24 квітня 2014 року судовим експертом [PERSON] було проведено експертне дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобілю [NUMBER] на підставі заяви [PERSON] від 18 квітня 2014 року. Згідно висновку якого, вартість матеріального збитку складає - 19 821, 75 грн., що підтверджується копією зазначеного висновку, копією протоколу огляду транспортного засобу від 18 квітня 2014 року, копією калькуляції вартості відновлюваного ремонту та копією фото-таблиці, наявними в матеріалах справи. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими нормативно-правовими актами. Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодування в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За приписами ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Статтею 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. За приписами ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування). Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд при розгляді справи бере за основу висновок експерта [PERSON] від 24 квітня 2014 року № 024/14 та вважає дійсним розмір шкоди в сумі - 19 821, 75 грн., оскільки відповідачем не надано жодного доказу того, що автомобіль [NUMBER] визнаний фізично знищеним, а тому розрахунок, з якого виходить ПрАТ «СК «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» при виплаті страхового відшкодування є суб'єктивним та необґрунтованим. У висновку експерта [PERSON] від 24 квітня 2014 року № 024/14 зазначено, що середня по Україні ціна продажу транспортного засобу «ВАЗ-2109» з відповідним пробігом на момент ДТП, була прийнятна згідно даними з Довідника «Бюлетень автотоварознавця» № 76 (електронна версія,випуск № 76,Донецький НДІСЕ. ІОЦ СЕУ. 2014 р.) та дорівнює 30 170 грн. Судом також встановлено те, що в звіті [PERSON].№ 1911 від 30.04.14 р., складеного на замовлення АТ «СК «Просто-страхування», була допущена помилка в розрахунках, та застосована неправильна формула обчислення розміру матеріального збитку, завданого т/з «ВАЗ-2109» д/н [NUMBER]. Суд встановив, що в Звіті [PERSON].№ 1911 від 30.04.14 р., складеного на замовлення АТ «СК «Просто-страхування» зазначено, що середня ринкова вартість транспортного засобу т/з «ВАЗ-2109» по Україні, з посиланням на «Бюлетень автотоварознавця» № 76 (електронна версія, випуск № 76, Донецький НДІСЕ. ІОЦ СЕУ. 2014 р.), дорівнює - 26 950 грн. Проте, судом було досліджено та встановлено, що згідно вказаного «Бюлетеню...», середня ринкова вартість аналогічного непошкодженого автомобіля складає - 29 340 грн. Таким чином, з урахуванням особових характеристик та коефіцієнту фізичного зносу вартість пошкодженого автомобіля «ВАЗ-2109» д/н [NUMBER] на момент ДТП перевищуватиме вартість відновлювального ремонту, вказану в Звіті [PERSON] № 1911 від 30.04.14 р (24 844,11 грн.). А, отже, транспортний засіб не може вважатися фізично знищеним. Таким чином, суд вважає, що на підставі вищевикладеного, у ПрАТ «СК «Просто-страхування» не було правових підстав вважати автомобіль фізично знищеним і не приймати до уваги Дослідження № 024/14 від 24.04.2014 року судового експерта [PERSON] Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у їх сукупності суд виходить з того, що 11 квітня 2014 року мала місце ДТП, внаслідок якої власник автомобілю [NUMBER], зазнала матеріальної шкоди на суму у розмірі 19 821, 75 грн., приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована у відповідача за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., також враховуючи, що відповідачем в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 11 240, 09 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок страхового відшкодування суму у розмірі 8 581, 66 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат - 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved