Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

22.11.2019 представник позивача звернулась до суду з цим позовом в якому просила постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача. Підставами звернення до суду стало те, що з 21.01.2012 позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням суду був розірваний, від даного шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначила, що фактично з квітня 2017 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем було припинено, вони проживають окремо, діти проживають разом з матір`ю. Спору стосовно місця проживання дітей не було, відповідач в свою чергу не заперечував проти того, щоб діти проживали разом з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки та сина не цікавився, не телефонував не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні, позивач же проживає з дітьми разом зі своєю матір`ю та її чоловіком, дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між ними склались усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Вказала, що діти знаходяться на обліку в КНП Жмеринського РМЦ ПМС Жмеринської районної ради, де дітям вчасно проводяться профілактичні щеплення, амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний. Нагляд за станом здоров`я дітей з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснює виключно мати [PERSON] . Відповідач же в свою чергу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, зловживає спиртними напоями, при цьому відповідно до довідки характеристики відповідач за місцем проживання характеризується не задовільно та веде аморальний спосіб життя, погрожує позивачу та її родичам. Крім того, з вересня 2017 року відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача присуджені до стягнення аліменти, загальна сума заборгованості по яких складає 28 298,31 грн. Всі питання щодо виховання дітей вирішується позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача, діти знаходяться на повному утриманні позивача. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судовому засіданні подану позовну заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в позові. Відзив на позов відповідач не подавав. Представник третьої особи Жмеринської районної державної адміністрації Сокол О.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що при обстеженні умов проживання позивача [PERSON] було виявлено всі умови для проживання дітей, на противагу чому при обстеженні умов проживання відповідача [PERSON] було виявлено відсутність умов для належного фізичного та духовного розвитку дітей, будинок потребує ремонту, відповідач не працює, при виході комісії за місцем проживання відповідача було виявлено, що останній проживає разом зі співмешканкою, характеризується з негативною сторони з боку сусідів, не з`являвся на виклик служби та на засідання комісії, заперечував проти позбавлення його батьківських прав, проте відмовився від пояснень, позбавлення його батьківських прав буде виключно в інтересах дітей, враховуючи, що відповідач не дав дозволу на виїзд позивача з дітьми за кордон для оздоровлення. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 04.12.2019 ухвалою судді відкрито провадження в справі. Справа призначена до підготовчого засідання на 08.01.2020. 08.01.2020 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду на 04.02.2020. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовою повісткою за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.53,99), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно з положеннями частини 7 та 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає. Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача та третьої особи, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). Згідно довідки виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 13.11.2019 № 2094 [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, до складу сім`ї входять: батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , вітчим [PERSON] , [INFO] , діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с.8), [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. Скарг на її адресу від сусідів до виконкому Леляцької сільської ради не надходило, що вбачається з довідки - характеристики виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 13.11.2019 № 2093 (а.с.9). Як вбачається з довідки - характеристики виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 13.11.2019 № 2092 [PERSON] за місцем проживання характеризується незадовільно, не працює, веде аморальний спосіб життя, у часті у вихованні дітей не приймає (а.с.10). Відповідно до характеристики від 20.10.2019 приватного підприємця [PERSON] , [PERSON] з 11.04.2019 працює в магазині непродовольчих товарів (білизна) «ЛЕДІ». За час роботи в магазині зарекомендувала себе з позитивної сторони, порушень трудової дисципліни не мала, відповідально відноситься до своїх обов`язків (а.с.11). Згідно довідки про доходи від 20.11.2019 №3, виданої ФОП [PERSON] загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.05.2019 до 31.10.2019 становить 25518,20 грн. (а.с.12). Як вбачається з довідки Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області у відділі перебуває на виконанні виконавчий лист № 130/1592/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Станом на 01.10.2019 у боржника існує заборгованість в розмірі 28298,21 грн. (а.с.13). Відповідно до характеристики директора НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназія» [PERSON] характеризується позитивно, зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця. Мати [PERSON] гарно займається вихованням доньки, батько [PERSON] не відвідує шкільні заходи, не буває на батьківських зборах, не цікавиться успішністю дівчинки і її шкільним життям, жодного разу в школі не з`являвся (а.с.15). [PERSON] відвідує дошкільний заклад систематично. Рівень самообслуговування відповідає віку дитини. Психофізичний розвиток хлопчика відповідає віковій нормі. В дошкільну установу дитину приводить та забирає мати - [PERSON] , батько ніколи не спілкувався з вихователями, не забирав дитину додому, не брав участі в батьківських зборах, що вбачається з характеристики дошкільного навчального закладу №5 «Джерельце» від 29.10.2019 № 116 (а.с.17). Згідно довідки КНП «Жмеринський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Жмеринської районної ради від 14.11.2019 № 1148/01-2 діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на обліку у сімейного лікаря амбулаторії ЗПСМ № 2 м. Жмеринка. З дітьми в медичний заклад звертається мати [PERSON] , яка і здійснює нагляд за станом дітей. З моменту перебування дітей на обліку батько [PERSON] медичний заклад, з приводу захворювань, або профілактичних оглядів дітей не відвідував (а.с.19). [PERSON] на обліку Жмеринського ВП не значиться, однак наявна інформація про порушення кримінального провадження відносно [PERSON] за ч.1 ст. 128 КК України від 10.06.2017 року, що вбачається з листа № 13607/212/05-2019 від 21.11.2019 Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.21). Як вбачається з протоколів опитування від 04.11.2019, 05.11.2019 та 13.11.2019 батько дітей [PERSON] дітей [PERSON] та [PERSON] не відвідує, не допомагає. [PERSON] часто бачила [PERSON] з чіткими ознаками стану алкогольного сп`яніння (а.с.22-24). Відповідно до заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду від 22.08.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.25), з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно на кожну дитину (а.с.26). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 03.01.2020 № 01.01-59/21 Жмеринської районної державної адміністрації орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.89-92). В судовому засіданні були допитані також свідки: [PERSON] та [PERSON] які підтвердили, що відповідач [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, не цікавиться їх психічним та фізичним розвитком, не приймає участь у їх вихованні, не спілкується з дітьми. Всі обов`язки по вихованню дітей виключно виконує мати дітей [PERSON] . Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорюються. До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Відповідно до частини 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Висновки суду. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується із висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок винесений вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітніх дітей відповідача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню дітей [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з підстав того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до його дітей, жодним чином участі у їх вихованні та утриманні не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Також на корить прийняття рішення про позбавлення батьківських прав свідчить небажання батька з`являтися до суду і доказувати протилежне, вказаного в позові. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду, в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved