Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

22 травня 2015 року до Московського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З позовної заяви позивачки вбачається, що сторони знаходились у зареєстрованому Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Києві, шлюбі з 28 квітня 2006 року, актовий запис № 609, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітній син - [PERSON] є інвалідом 2 групи, часто хворіє, потребує додаткових витрат на лікування на постійного догляду, у зв'язку з чим позивачка [PERSON] позбавлена можливості працювати. Тому [PERSON] просить утримувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], в розмірі 800 грн.на кожного, щомісячно, до досягнення ними повноліття, а також утримувати з [PERSON] на свою користь грошові кошти в розмірі 1/6 частини від доходу на догляд за сином - інвалідом 2 групи - [PERSON], протягом усього часу спільного проживання з дитиною, починаючи з дня подачі заяви. Сторони заявили про можливість судового розгляду без їх участі. Позивачка заявила про підтримання лише частини позовних вимог. Судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі до 08 квітня 2015 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 вересня 2006 року, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 жовтня 2011 року. Батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дійсно є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 5). Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утримані своєї дитини наряду з позивачем. [PERSON] підтримала позовні вимоги лише в частині утримання з відповідача - [PERSON] грошових коштів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень до досягнення ним повноліття - до [INFO] включно; [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень до досягнення повноліття - до [INFO] включно, починаючи з дня подачі заяви - 22.05.2015 року. В частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини протягом всього часу її проживання з дитиною-інвалідом 2 групи [PERSON] - позивач вимоги не підтримала. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved