Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

22.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на користь закладу, де зараз перебуває дитина, - комунального закладу охорони здоров`я «Обласний будинок дитини №3» аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову було зазначено, що [PERSON], [INFO], не виконує батьківські обовязки по відношенню до своєї дитини, а саме після народження дитини у Харківському міському клінічному пологовому будинку №6 підписала відмову від дитини та в подальшому долею дитини не цікавилася. 31.01.2016 року відповідними службовими особами був складений акт про покинуту дитину. Реєстрацію народження дитини було здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області. Малолітня дитина [PERSON] направлена до КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3», де і перебуває на даний час, відповідач долею дитини не цікавиться, а тому повинна відповідно до п.1 ч.1 ст.164 СК України бути позбавлена батьківських прав щодо її дитини. Представник позивача по справі - начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 23.02.2017 року разом із довіреністю на своє ім`я про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, згоди на заочний розгляд справи не надав, одночасно долучив до матеріалів справи витяг з протоколу від 07.09.2016 року засідання комісії Первомайського міськвиконкому з питань захисту прав дитини та рішення Первомайської міської ради Харківської області від 24.11.2015 року за №218 «Про затвердження складу комісії з питань захисту прав дитини» (а.с.25-28). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, день та місце судового засідання повідомлялася двічі (а.с.22 повернута до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання повістка про виклик у судове засідання 03.02.2017 року разом з копією позовної заяви та додатними до неї документами та ухвалою суду про відкриття провадження по справі та а.с.23 та 24 (ідентичні) повернута до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання повістка про виклик у судове засідання 23.02.2017 року) належним чином, причини неявки суду не повідомила. Таким чином судом встановлена повторність неприбуття у судове засідання відповідачки по справі без поважних причин відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Через відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи суд вирішує справу у загальному порядку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідачка по справі є матір`ю [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ №437123, виданого 10.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №56)(а.с.5). Запис про батька був проведений на підставі ч.1 ст.135 СК України, що підтверджує витяг №00016412753 від 10.03.2016 року з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.6). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.09.2016 року, складеного посадовими особами служби у справах дітей виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, було встановлено, що відповідач має реєстрацію за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 6 мікрорайон[ADDRESS], але фактично за даної адресою не мешкає, місце її знаходження не відомо, в квартирі мешкає сестра позивача, яка є опікуном її дитини [PERSON], у відношенні якого позивач раніше вже була позбавлена батьківських прав (а.с.13). Згідно з актом закладу охорону здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку від 31.01.2016 року встановлено, що позивач після народження відмовилася забрати свою дитину з пологового будинку (а.с.8). Відповідно до довідки №122 від 06.09.2016 року комунального закладу охорони здоров`я «Обласного будинку дитини №3» позивач за весь час перебування у закладі [PERSON], [INFO], дитину не відвідувала та її долею не цікавилася (а.с.12). 07.09.2016 року відповідно до протоколу №3 був прийнятий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України (а.с.14, 27). Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, жодної уваги дитині не приділяє, місце знаходження відповідача не відоме. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню з додатковою підставою для їх задоволення, визначеною судом під час судового розгляду, відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме відповідач не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо дитини батьківського піклування та вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Окрім того, суд зазначає, що відповідач по справі є матір`ю [PERSON], [INFO], відносно яких вона позбавлена батьківських прав на підставі заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2013 року по справі №632/806/13-ц, провадження №2/632/631/13, яке набрало законної сили 18.06.2013 року (а.с.11). При цьому на [PERSON] аліменти відповідно до вказаного рішення не стягувалися. На підставі ч.2 та ч.3 ст. 166 СК України, які були прийняті в даній редакції 17.05.2016 року, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, а суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд керується також інтересами [PERSON], 05.11.2005 року, а тому стягує на утримання [PERSON], [INFO], аліменти не в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, як просив позивач, а в розмірі 1/4 частини, що б в разі подання позову про стягнення аліментів на [PERSON] діти відповідача знаходилися в рівних умовах щодо їх забезпечення. Обов`язок щодо подачі відповідних документів на примусове стягнення в разі необхідності суд покладає на заклад, в якому знаходиться [PERSON], при цьому позивач повинен всіма доступними йому засобами сприяти направленню виконавчого документа на стягнення від імені вказаного закладу. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial