Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 09 травня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 22 березня 2013 року був розірваний. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який не досяг повноліття. Згідно рішення Любешівського районного суду Волинської області від 29 квітня 2013 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 13 лютого 2013 року і до його повноліття. Зазначає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду недостатній для забезпечення дитини матеріально, а тому вважає, що розмір аліментів підлягає до збільшення. Просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] та стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 13 вересня 2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 29 квітня 2013 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 13 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сімї та проживання за № 1955 від 13 серпня 2018 року Великоглушанської сільської ради Любешівського району Волинської області. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний гарантований розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на неповнолітню дитину та визначає аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Разом з тим, зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України слідує, що суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць у справах про стягнення аліментів, а не про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: partial