Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

23.07.2021\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Онлайн Фінанс», за участі третіх осіб: приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди О.С., приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №32650, вчинений 21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з нього, [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 18089,72 грн. В обґрунтування позову зазначено, що в липні 2021 року [PERSON] отримав постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. про відкриття виконавчого провадження №65987767 з примусового виконання виконавчого напису №32650, виданого 21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього, [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 18089,72 грн. Вважає виконавчий напис таким, що підлягає скасуванню, оскільки він вчинений з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат». Так, [PERSON] не укладав будь-якого договору з відповідачем, на підставі якого могла б бути стягнута з нього заборгованість, грошових коштів від відповідача не отримував, вимоги про сплату боргу йому не надходили. Вказана у оспорюваному виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». За таких обставин до суду було подано позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, реєстраційний номер 32650, вчиненого 21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Ухвалою Крюківського\~районного суду\~міста Кременчука\~Полтавської області\~від 23.07.2021\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з повідомлення\~(викликом)\~сторін,\~призначено судове\~засідання.\~Постановлено витребувати\~у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. належним чином завірену копію виконавчого напису №32650 від 21.05.2021 року про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» коштів та копії документів, на підставі яких виданий зазначений виконавчий напис. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника адвоката Шамшуріна Ю.В. надійшла заява, в якій просив розглянути справу у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн-Фінанс» не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив, відзив не надав. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, причини неявки не повідомила, ухвалу суду від 23.07.2021 р. в частині витребування доказів не виконала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, а також третіх осіб, на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 32650, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №924637669 від 07 листопада 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 94 від 19 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», на користь останнього заборгованість за період з 16.04.2021 року по 12.05.2021 року що становить 16889,72 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14999,72 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсоткам за користування кредитом становить 1890,00 грн. та за вчинення виконавчого напису на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» плати в розмірі 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 18089,72 грн. На виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. 05.07.2021 року винесено постанову у ВП №65987767 про відкриття виконавчого провадження. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній кредитний договір №924637669 від 07 листопада 2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», договори про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», письмові повідомлення направлені [PERSON] про відступлення прав вимоги. Не виконана приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. і ухвала суду від 23.07.2021 року в частині витребування доказів та не надані копії документів, на підставі яких виданий спірний виконавчий напис. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити умови кредитного договору №924637669 від 07 листопада 2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», а саме розмір кредиту та відсотків за користування кредитом, строк виконання зобов`язання тощо. А відповідно суд позбавлений можливості перевірити розмір безспірної заборгованості за цим договором. Суд вважає, що характер правовідносин, що склались між боржником [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. У своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Таким чином, з наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, розмір заборгованості, як зазначено у виконавчому написі. Нотаріусу не було подано документів на підтвердження факту отримання [PERSON] повідомлення з вимогою про наявність такої заборгованості. Судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення про зміну кредитора, і підтвердження, що такі договори відступлення прав вимоги були надані нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин,

Outcome: approved