Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

22.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить визнати недійсним кредитний договір № 00577/RP 08 липня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством Морський транспортний банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» та [PERSON]. Зазначила , що 08 липня 2016 року між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» було укладено кредитний договір № 00577/RP 08 згідно з умовами якого банк надавав [PERSON], кредитні кошти в розмірі 58 117 , 48 дол. США терміном до 04 липня 2025 року зі сплатою відсотків в розмірі 11,9 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком за кредитним договором , того ж дня , 8 липня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», було укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку належну їй квартиру розташовану за адресою [ADDRESS]. Законом України «Про банки і банківську діяльність» та нормативно правовими актами Національного банку України здійснюється регулювання кредитної діяльності банків та покладено на банки обов'язок при наданні кредиту перевіряти кредитоспроможність особи , якій надається кредит. Однак , Банк не перевірив фінансовий стан позичальника , Банк заздалегідь знав про те , що кошти не будуть повернуті . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала задовільнити , надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача ПАТ «Марфін Банк « прохав відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився повторно , будучи вчасно повідомленим про день та час розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі , на підставі доказів , що містяться в справі. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 08 липня 2016 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» було укладено кредитний договір № 00577/RP 08 згідно з умовами якого банк надавав [PERSON], кредитні кошти в розмірі 58 117 , 48 дол. США терміном до 04 липня 2025 року зі сплатою відсотків в розмірі 11,9 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком за кредитним договором , того ж дня , 8 липня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», було укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку належну їй квартиру розташовану за адресою [ADDRESS]. Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2013 р. позов ПАТ « Марфін Банк « задоволений та стягнуто з [PERSON], [PERSON], ТОВ « ІТЕКС « на користь ПАТ « Марфін Банк « в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 08.07.2008 р. в сумі 460 914,71 грн. та судовий збір в сумі 3441 грн., а всього 464 355,71 грн. Посилання позивача на той факт , що Банк не перевірив фінансовий стан позичальника [PERSON] є безпідставним. Так , при отриманні кредитних коштів [PERSON] надав копію трудової книжки та довідку про доходи. Відповідно до наданих документів [PERSON] працював на посаді комерційного директора ТОВ « Техбуд-ком « та мав середню заробітну плату в сумі 8900 грн., що станом на 2008 р. складало в еквіваленті більш 1000 доларів США. Посилання позивача на те , що Банк знав про те , що [PERSON] не поверне отримані кошти та звернення буде зроблено на предмет іпотеки , тобто квартиру , яка належить їй на праві власності , носить характер припущення та не підтверджується жодним доказом по справі. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин , який вчинено без наміру створення правових наслідків , які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Жодного доказу про те , що кредитний договір був фіктивним суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи , навпаки , укладений кредитний договір від 08.07.2008 р. був спрямований на настання реальних наслідків - позичальник отримав кошти , якими користувався на власний розсуд , а Банк - отримував відсотки за користування грошима. Враховуючи вищевикладене , підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Outcome: dismissed