Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

23 квітня 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частки зі всіх видів доходу на ј частку зі всіх видів доходу, щомісячно. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що згідно судового наказу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 грудня 2018 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу (заробітку). На даний час вона отримує аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу (заробітку), оскільки [INFO] син досяг повноліття. З урахуванням наведеного просить збільшити розмір аліментів на утримання дочки з 1/6 частки зі всіх видів доходу на ј частку зі всіх видів доходу, щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України короноавірусу COVID-19»\~(зі змінами, внесеними\~постановами Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215\~та\~від 25 березня 2020 року № 239) відповідно до\~ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»\~з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року з 12 березня до 24 квітня 2020 року на усій території України введено карантин, та відповідні обмежувальні заходи, який в подальшому Урядом продовжено до 22 травня 2020 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року №333-р\~з метою запобігання поширенню на території Донецької області і на інші регіони України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлено режим надзвичайної ситуації для територіальних підсистем єдиної державної системи цивільного захисту Донецької області. Відповідно до листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року № 9рс-186/20 рекомендовано на період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: обмежити допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань; по можливості здійснювати судовий розгляд справи без участі сторін, в порядку письмово провадження; рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматись від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо). На підставі викладеного, справа розглянута на підставі письмових заяв та доказів. Фіксація судового\~процесу технічними\~засобами не\~велась у\~відповідності до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у зв`язку\~із розглядом\~справи за\~відсутності осіб,\~які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що судовим\~наказом Жовтневого\~районного суду\~міста Маріуполя\~Донецької області\~від 13\~грудня 2018\~року,\~з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 06.11.2018 року та до повноліття дітей. Відповідно до\~свідоцтва Серії\~ [NUMBER] \~виданого 29\~березня 2002\~року,\~ [PERSON] ,\~народився [INFO] у\~місті Маріуполі\~Донецької області,\~про що,\~Відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану Приморського\~районного управління\~юстиції м.\~Маріуполя Донецької\~області зроблено\~актовий запис\~№25\~від 28\~січня 2002\~року.\~Батьками вказані: [PERSON] \~та [PERSON] . Відповідно до\~свідоцтва Серії\~ [NUMBER] \~виданого 18\~січня 2012\~року,\~ [PERSON] ,\~народилася [INFO] у\~місті Маріуполі\~Донецької області,\~про що,\~Жовтневим відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Маріупольського\~міського управління\~юстиції у\~Донецькій області\~зроблено актовий\~запис №95\~від 18\~січня 2012\~року.\~Батьками вказані: [PERSON] \~та [PERSON] . За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3\~ст.181 СК України). За положеннями ч.ч.1, 2\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом. Згідно зі\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, суд вважає, що вимога у збільшенні розміру аліментів підлягає задоволенню, а саме до ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved