Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

23 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що вони з відповідачкою по справі перебували у зареєстрованому шлюбі в період часу з 02 листопада 2005 року по 24 вересня 2019 року. Під час перебування у шлюбі придбали майно: - за договором купівлі-продажу від 10 вересня 2016 року квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м. вартістю 40000 гривень; - за договором купівлі-продажу від 25 жовтня 2006 року квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 54,5 кв.м. вартістю 40000 гривень; - автомобіль DACIA LOGAN 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] 2597НС вартість якого становить 34073 гривні. Позивач просить: -здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - автомобіля DACIA LOGAN, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] ; -визнати за ним право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] та на автомобіль DACIA LOGAN, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований 24 липня 2010 року у м.Костянтинівка при УДА ГУМВС України в Донецькій області, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] ; -визнати за відповідачем [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; -судові витрати покласти на позивача по справі. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.60). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення; на сплату різниці у вартості майна (автомобіля) не претендує, оскільки це питання вирішено в добровільному порядку (а.с.61). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги наведене, на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки позов визнаний відповідачем [PERSON] , у суду відсутні підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; також відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачкою обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який уклали 02 листопада 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.11). Шлюб між сторонами по справі розірвано відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2019 року (а.с.12). Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали наступне майно: -двохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] вартістю 40000 гривень відповідно до договору купівлі-продажу від 10 вересня 2016 року (а.с.21-23, 28-34); -трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] вартістю 40000 гривень відповідно до договору купвлі-продажу від 25 жовтня 2006 року (а.с.46-49,37-45); -автомобіль DACIA LOGAN, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору (а.с.51) згідно довідки-рахунку ДДР-987165 від 23 липня 2010 року, ринкова вартість якого станом на 24 червня 2019 року згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 01/24/06 становить 34073 гривні (а.с.13-20). В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, доходу. Відповідно до ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 ст.71 СК України передбачено, що майно,\~яке є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] розташована за адресою: [ADDRESS] та автомобіль DACIA LOGAN, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] придбані сторонами по справі в період шлюбу і є об`єктами їх спільної сумісної власності, беручи до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] про поділ спільного майна подружжя в повному обсязі. На підставі ст.60, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 СК України, ч.1,2 ст.372 ЦК України,

Outcome: approved