Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

23 січня 2020 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просила суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована на території села Жовтневе Первомайського району Харківської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала померлому [INFO] спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення №5 від 23.02.1996 року виконкому рішення Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована на території села Жовтневе Первомайського району Харківської області. Спадщину [PERSON] прийняла, але оформити нотаріальної її не має можливості, у зв`язку з відсутністю прововстанолюючих документів. 17 січня 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно позивач не має можливості, тому і звернулась до суду з даним позовом. 24 січня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області вищезазначену позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, які було усунуто. 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі призначено підготовче засідання на 27 лютого 2020 року. 27 лютого 2020 року відкладено розгляд справи на 12 березня 2020 року у зв`язку з зайнятістю судді у розгляді кримінальної справи. 12 березня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 31 березня 2020 року. 31 березня 2020 року відкладено розгляд справи на 06 травня 2020 року у зв`язку з надходженням клопотання представника позивача по справі. 06 травня 2020 року відкладено розгляд справи на 27 травня 20202 року у зв`язку з надходженням клопотання представника позивача по справі. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог на підставі обставин викладених в позовній заяві, при цьому зазначив, що право власності у встановленому законом порядку було зареєстровано за померлим, при цьому сплачувався земельний податок, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог. Від представника відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, покладаються на розсуд суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.79). Згідно рішення виконавчого комітету Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області №5 від 23 лютого 1996 року [PERSON] передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва житлового будинку, згідно ст. 6 та 67 ЗК України, розташовану за адресою: Харківська область, Первомайський район, село Жовтневе, площа 0,25 га(а.с.6). Постановою державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га, після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.5). Згідно копії спадкової справи № 13-2012, заведеної після померлого [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON] , діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились, інші спадкоємці відсутні. Таким чином, судом встановлено, що право власності на земельну ділянку після смерті спадкодавця [INFO] [PERSON] іншими спадкоємцями не приймалося, а позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Будь-яких доказів того, що право власності у встановленому законом порядку було зареєстровано за померлим, при цьому сплачувався земельний податок представником позивача не представлено. З врахуванням наведеного, суд вважає доводи заявника не обґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: dismissed