Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

22.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування, в якому просить визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням в домоволодінні [ADDRESS] а також просить встановити порядок виконання рішення. До судового засідання представник позивача [PERSON], [PERSON], діюча на підставі довіреності, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 21.11.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С. ( реєстр №2152) належить на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS] Також на підставі договору дарування від 21.11.2016 року , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С. ( реєстр №2154) останній належить земельна ділянка площею 0,0271 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] та є прилеглою до вищевказаного житлового будинку. Зазначене право вланості на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.11.2016 року про що свідчать витяг №73788195 та №73790395. Відповідач, [PERSON] є братом позивача, однак останній не проживає у будинку, що належить позивачу на праві власності позивачу з жовтня 2013 року, про що свідчить відповідні акти про не проживання від 14.08.2018 року. Оскільки відповідач зареєстрований за вказаною адресою, реалізувати право власності [PERSON] в повній мірі не є можливим. Факт реєстрації відповідача [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою №336 від 14.08.2018 року виданою ОСОН комітет мікрорайону «Дружний» в місті Одесі та листом відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області від 30.08.2018 року. Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує матеріальний стан позивача, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а також факт реєстрації відповідача перешкоджає власнику нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований будинку [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеному будинку сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved