Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

24.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 25 серпня 2007 року у Другому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис про шлюб № 411; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], в розмірі у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; судові витрати покласти на відповідача. Позивач про час, дату та місце судового засідання сповіщалася належним чином, однак до суду не з'явилася, надавши судові письмову заяву, по якій позов підтримує, просить суд його задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не з'явився, надавши судові письмову заяву, по якій позов визнає, происть суд справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Судом встановлено, що сторони з 25.08.2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 411.\~\~Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 593, наявною в матеріалах справи. Як зазначає позивач в своєму позові\~\~сторони не підтримують шлюбні відносини з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер,\~\~майнового спору між сторонами немає. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 24.03.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1, 2 ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти\~\~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати. З урахуванням матеріального становища сторін,\~\~суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~ У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем визнано позов в частині розірвання шлюбу, суд вважає, що позов в даній частині слід задовольнити, вимоги з приводу стягнення аліментів є законними та обґрунтованими, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved