Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

24.03.2020 АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі начальника філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» Логвин Л.А. звернувся з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 10.06.2014 № 648393 в розмірі 26 124 грн 00 коп та 2 102 грн 00 коп в рахунок повернення судового збору. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем у справі - [PERSON] 10.06.2014 був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № [NUMBER] , 29.03.2017 між позивачем та відповідачем було укладено заяву про приєднання № 56890/290317 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також [PERSON] підписав заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 8 000 грн зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 28 % річних, строком - 36 місяці з можливістю продовження на той самий строк. Однак відповідач з жовтня 2019 року не виконує свої обов`язки встановлені договором та станом на 17.03.2020 має заборгованість в сумі 26 124 грн 00 коп позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду. Справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поштове відправлення з копіями ухвали та позовної заяви з додатками було отримано [PERSON] 07.04.2020 /а.с. 58/. Правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення /а.с. 59/. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд прийшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи, про що постановлено ухвалу. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 10.06.2014 Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі керуючого ТВБВ №10016/060 філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» Кір`якової І.К., з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони - уклали Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № [NUMBER] /а.с. 15/. 29.03.2017 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі провідного економіста сектора роздрібного бізнесу ТВБВ №10016/060 філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» Баклаєнко Т.В. та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 56890/290317 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатни» /а.с. 23-24/. Відповідно до п. 6.3 та п. 6.5.1 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, позивач надав відповідачу кредит в сумі 8 000 грн зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 28 % річних, строком - 36 місяці з можливістю продовження на той самий строк /а.с 24/. 16.01.2018 між позивачем та відповідачем укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії на підставі якої було збільшено ліміт кредитної лінії до 25 000, 00 грн /19-20/. З розрахунку заборгованості убачається, що станом на 17.03.2020 відповідач має заборгованість перед Банком за договором №648393 від 10.06.2014 на загальному суму 26 124 грн 00 коп, яка складається з таких нарахувань: 24 996 грн 80 коп - заборгованість за основним боргом; 909 грн 63 коп - заборгованість по процентам за користування кредитом; 17 грн 00 коп - комісія; 70 грн 55 коп - пеня за несвоєчасне погашення відсотків; 130 грн 02 коп - загальна сума 3% річних /а.с. 8-12/. Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази,

Outcome: approved