Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

22.06.2018 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом до відповідача, 02.07.2019 уточнив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 1500,00 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 02.07.2019 у розмірі 39300,00 грн і неустойку в сумі 1957,00 грн, а також понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн, посилаючись на те, що 15.07.2016 відповідач отримав у нього у позику грошові кошти у сумі 1500,000 доларів США, однак у обумовлений час позику не повернув, чим порушив його майнові права. 09.08.2018 суддею [PERSON] відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд. Розгляд справи не завершено, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку 27.09.2018. У зв`язку з відсутністю в Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи було неможливим, що підтверджується протоколом від 18.10.2018. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 22.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19). 15.04.2019 справу прийнято до розгляду суддею Лизенко І.В. та повторно розпочато спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився. Належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. До суду подав заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.40). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.39). Відзиву на позовну заяву не надав. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 1500,00 доларів США, які зобов`язався повернути через місяць 1900,00 доларів США, що підтверджується його власноручною розпискою від 15.07.2016 (а.с.8). Відповідачем не заявлено та не надано суду доказів на спросутвання цього факту. У встановлений сторонами строк, позику відповідачем позивачу не повернуто, про що свідчить наявність у позивачу оригіналу розписки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, зважаючи на те, що відповідач не виконав умов договору та не повернув отримані у борг від позивача кошти, з нього підлягає стягненню сума боргу, а саме 1500,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на становить 39300,00 грн (за ставкою НБУ станом на 02.07.2019 - 26,2 грн). Відповідно до вимог статті 625 ЦК України з відповідача також підлягає стягненню неустойка у розмірі 3% річних із простроченої суми, що становить 1957,00 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., ця сума підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного, відповідно ст. ст. 625, 629, 1046, 1047,1049 ЦК України, ст. ст. 66-70 ЖК України,

Outcome: approved