Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

22.07.2019позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 77,0 м?, житловою площею 61,4 м? з господарськими надвірними спорудами (погріб з шийкою Е-1, сарай Б-1, сарай В-1, сарай Г-1, сарай Д-1) за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з народження проживає у будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а з червня 2004 року за цією адресою зареєстроване його постійне місце проживання. Цей будинок у 10.03.1976 купила баба позивача [PERSON] , а пізніше батько позивача [PERSON] , його зніс та в 1987 році звів новий будинок. Баба позивача [PERSON] померла [INFO] , заповіту не залишила. Спадщину після баби прийняв батько позивача шляхом фактичного вступу в управління і розпорядження майном померлої. Однак, спадкові права не були оформлені й право власності на будинок не зареєстроване. Батько позивача за життя не зареєстрував право власності на новий житловий будинок, не виготовив правовстановлюючих документів. Заставний [PERSON] помер [INFO] у віці 52 роки, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 01.11.2004. Заповіту не залишив. На сьогоднішній день позивач продовжує володіти й користуватися цим житловим будинком з надвірними спорудами, проживає там з родиною. [PERSON] добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, та земельною ділянкою, обробляє город, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , до цього часу ні за ким не зареєстрований по праву власності. Заяв, звернень третіх осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, за весь час користування позивачем цим будинком з 1987 року, до позивача чи його близьких не надходило ні усно, ні письмово. Ніхто не перешкоджав позивачу користуватися садибою та не оспорював його фактичного володіння нею. В судове засідання сторони не з`явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи без її участі та одночасно зазначила, що позов визнає повністю. Від представника \~Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області\~ селищного голови Марков І.А. до суду надійшов відзив про розгляд справи без участі представника селищної ради, у якому одночасно зазначено, що Іванопільська селищна рада Чуднівського району Житомирської області позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №2\~від 12.06.2009\~року «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить\~до висновку,\~що визнання\~позову відповідачами\~не суперечить\~закону,\~не порушує\~прав,\~свобод та\~інтересів сторін\~чи інших\~осіб. Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів, продовжує відкрито та безперервно понад 10 років володіти житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , до цього часу ні за ким не зареєстрований по праву власності. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Враховуючи факт добросовісного заволодіння та відкритого і безперервного володіння позивачем понад десять років житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , до цього часу ні за ким не зареєстрований по праву власності, а також приймаючи до уваги визнання відповідачами позову в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловим будинком за набувальною давністю. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved