Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

22 травня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] з проханням в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на квартиру №2, яка розташована в будинку №10 по вул.. Ярославській в м. Харкові та на ? ч. автомобіля марки «Хюндай» модель «Електора», а за відповідачем визнати право власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, вул.Ленкоранська,17, мотивуючи тим, що вказане майно придбане в період шлюбу. У судовому засідання представник позивачки позовні вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач і представник відповідача проти задоволення позову заперечували. Відповідач пропонує поділити сумісне придбане майно в період шлюбу наступним чином. За ним визнати право власності на квартиру [ADDRESS], а за позивачкою визнати право власності на житловий будинок по вул. Ленкоранській, 17 в м. Харкові, автомобіль «Хюндай» та на все інше придбане у шлюбі майно. Заперечення мотивовані тим, що відповідач, якому майже 67 років, за станом здоров»я не може утримувати приватний будинок та керувати автомобілем. У теперішній час приватний будинок і автомобіль знаходяться у користуванні позивачки та її сина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У 1981 р. між позивачкою, [INFO] і відповідачем, [INFO], був зареєстрований шлюб, який був розірваний у 2015 р.. В період шлюбу позивачка і відповідач придбали зазначене вище спірне майно. За договором купівлі-продажу від 25.09.1997 р. [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], яка була зареєстрована в Державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації на праві власності за [PERSON] за реєстрованим №П-4-4262 30 вересня 1997 р. ( а. с. 11 12). За договором купівлі продажу від 27.01.1989 р. [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями №17 по вул. Ленкоранській в м. Харкові. Цей договір 27.01.1989 р. був посвідчений заст. старшого державного нотаріуса Першої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] ( а. с. 16 18). Субєктом оціночної діяльності ФО-П [PERSON] вказані квартира і житловий будинок були оцінені відповідно на суму 457000 гр. і 432000 гр. (а. с. 31,34). Крім того у 2010 р. позивачка [PERSON] придбала легковий автомобіль HYUNDAI ELANTRA, реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який було зареєстровано 24.07.2010 р. у ВРЕР №1 за позивачкою (а. с. 46 47). Відповідно до ст. 60 СК України майно, що набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за часу шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 61 СК України об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за виключенням виключеного з цивільного обороту. У статті 63 СК України зазначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітній син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Статтею 71 СК України визначені способи та порядок поділу майна, що є суб»єктом права спільної сумісної власності подружжя. 1.Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4.Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності за майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. 5.Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що спільних дітей у позивачки і відповідача немає, істотні обставини, що мають істотне значення для вирішення спору відсутні. Виходячи з викладеного суд вважає, що поділ майна подружжя: квартири, житлового будинку, автомобілю, повинен бути вирішений судом у відповідності до ст.ст.60, 70, 71 СК України у рівних частинах. Запропонований позивачкою варіант поділу майна не відповідає вимогам ст.70 СК України, оскільки вартість майна, яка виділяється кожній стороні, не є рівною. Крім того відповідач, як власник квартири [ADDRESS], заперечує проти передачі її у власність позивачки. На підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання за позивачкою в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на спірну квартиру і в частині визнання за відповідачем права власності на спірний житловий будинок.

Outcome: partial