Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

23.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач взагалі не опікується та не цікавиться своєю дитиною, не піклуєтиься про фізичний і духовний розвиток сина, коштів на його утримання не надає та не спілкується з ним. У зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2020 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання представник третьої особи не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій просила справу розглянути без участі представника органу опіки та піклування, позовні вимоги задовольнити. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що з травня 2012 року по 2014 рік позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , [INFO] є батьком малолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 16.04.2014 року (повторно) Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області про що зроблено відповідний актовий запис № 114. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду (11 вересня 2015 року), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини й до досягнення ним повноліття. Згідно характеристики класовода [PERSON] та директора [PERSON] Фастівського академічного ліцею № 9 від 03.03.2020 року № 01-10/154, [PERSON] навчається у Фастівському академічному ліцеї № 9 з 01.09.2019 року. За період навчання дитиною опікується мама [PERSON] . Мама щодня приходить до навчального закладу, активно цікавиться навчання і розвитком дитини, регулярно відвідує батьківські збори. Тато хлопчика, [PERSON] , до школи жодного разу не з`явився, з вчителем не спілкувався. Як вбачається з характеристики завідувача Дошкільного навчального закладу № 9 «Берізка», Школа [PERSON] відвідував даний дошкільний заклад з 01.06.2016 року. Питаннями виховання, навчання та умовами перебування дитини в дитячому садку займалася мама. Тато дитини за період перебування дитини в ДНЗ з`являвся рідко, напідпитку, питаннями здоров`я дитини, умовами перебування, виховання та навчання не цікавився. [PERSON] не виявляв бажання спілкуватися з батьком коли він приходив, боявся його, так як він вів себе по відношенню до мами агресивно. Відповідно до довідки Голови домового комітету будинку по [ADDRESS] [PERSON] від 07.03.2020 року, [PERSON] та її син [PERSON] дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] - [PERSON] у вихованні сина участі не приймає. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради за № 06-23/4903 від 23.09.2019 року визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , який самоусунувся від утримання та виховання дитини, не цікавиться станом здоров`я, не виявляє батьківської уваги та турботи, зловживає алкогольними напоями. Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з ним і не проявляє ніякого інтересу до його життя та розвитку, тому його необхідно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] .

Outcome: approved