Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

23.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] в якій позивач просить: припинити право спільної сумісної власності на 62/100 будинку [ADDRESS] , визначивши розмір часток наступним чином: визначити за [PERSON] , [INFO] 20/100 частки будинку [ADDRESS] ; визначити за [PERSON] , [INFO] 21/100 частки будинку [ADDRESS] ; визначити за [PERSON] , [INFO] 21/100 частки будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.01.2001 року за договором купівлі-продажу № 10 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було придбано 62/100 частин домоволодіння [ADDRESS] без визначення часток за кожним. На даний час позивач має намір розпорядитися своєю часткою в майні, але не має можливості це зробити, оскільки відповідач [PERSON] відмовляється укласти в нотаріальному порядку договір про визначення часток у спільному сумісному майні. У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості розпоряджатися її нерухомим майном, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 року головуючим суддею у даній справі визначено суддю Шолох Л.М Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.04.2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] 14.06.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. У підготовче судове засідання з`явився адвокат Позивайло І.С., який діє в інтересах позивача - [PERSON] . Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідно до приписів частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачі подали до суду заяву про визнання позову, суд з огляду на приписи частини другої статті 200 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Врахувавши думку відповідачів про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 19.01.2001 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (покупці) на Універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» укладено договір купівлі-продажу 62/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.04.2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 19.01.2001 року за № 10 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстрований Універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» в журналі реєстрації біржових угод за № 10 від 19.01.2001 року, за якими 62/100 частин домоволодіння [ADDRESS] перейшли у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно розпорядження Миколаївського міського голови № 28р від 19 лютого 2016 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30 грудня 2015 року зареєстровано право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на 62/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд зазначає таке. Частина перша статті 355 ЦК України вказує на те, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина друга, третя та четверта статті 355 ЦК України). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України). Зважаючи на викладене вище суд дійшов висновку, що 62/100 часток домоволодіння [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідачів. Згідно із приписів статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина перша статті 370 ЦК України). Матеріали справи № 490/3044/21 не містять доказів наявності домовленості між співвласниками щодо визначення розміру їх часток у праві спільної сумісної власності на зазначені вище 62/100 часток домоволодіння. Тому суд дійшов висновку, що частки позивача та відповідачів є рівними. Зважаючи на позовні вимоги частка [PERSON] становить 20/100, а відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 21/100 кожному. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та про необхідність його задоволення. За такого, слід визначити, що частки співвласників 62/100 часток домоволодіння [ADDRESS] становлять: [PERSON] - 20/100, [PERSON] - 21/100, [PERSON] - 21/100. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 62/100 частин домоволодіння у [ADDRESS] . Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved