Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

23.06.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом . В обґрунтування позову вказує, що з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2003 року по 30.10.2014 р. , який судом розірвано. Позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27.03.2015 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з нею. Згідно із ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08.06.2015 року рішення Оболонського районного суду м.Києва залишено без змін. З моменту народження та на даний час діти безперервно проживають з позивачем (батьком) за адресою : [ADDRESS]. Відповідач з власної ініціативи залишила своїх малолітніх дітей і вже тривалий час не проживає разом з ними. Вже більше як два роки відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей. Доньки перебувають на утриманні позивача. Саме батько займається вихованням дітей та їх матеріальним забезпеченням. Усі потреби доньок ( гуртки та спортивні секції, оплата навчання, лікування, кишенькові грошові тощо), що зумовлені необхідністю забезпечення розвитку, навчання та виховання, задовольняються виключно за рахунок фінансових ресурсів позивача. З 2010 року [PERSON] та [PERSON] є вихованцями Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Спартак». З метою вдосконалення своїх знань [PERSON] та [PERSON] відвідують репетиторів з англійської мови та математики. Відповідно до медичних карток дітей [PERSON] та [PERSON] встановлено діагноз сколіотична постава, плоскостопість. Лікар назначив рекомендації, серед яких зокрема супінатори, ортопедичне взуття, плавання , масаж. Анастасії встановлено діагноз Аденоідіт 2 ступеня. Наразі ситуація погіршилася у дівчинки Аденоідіт 3 ступеня. Первинний діагноз був встановлений ще в 2011 році. Лікарі рекомендуються проведення видалення аденоїдів методом хірургічного втручання. Зараз дівчинка проходить курс профілактики з використанням різноманітних дорогих ліків. Відповідач , знаючи про проблеми зі здоров*ям своїх доньок жодним чином матеріально не допомогає у проведенні лікування. Також з метою оздоровлення дітей доцільно відправити дітей в літній табір, що також потребує значних затрат. Позивач, піклуючись про духовний та фізичний розвиток доньок намагається забезпечити їм можливість відвідувати різноманітні культурні заходи, розвивати творчі та спортивні здібності, вдосконалювати свої знання, забезпечити належним технічним обладнанням. Всі витрати на лікування дітей також здійснює лише позивач. Зважаючи на обов*язок обох батьків піклуватися за виховання дитини, про її здоров*я, фізичний, духовний та моральний розвиток, вважає, що відповідач має відшкодувати половину фактично зазнаних позивачем витрат. Наразі сума витрат становить : Відвідування культурних заходів 1601 грн. ; Технічне обладнання 8412, 79 грн. ; Заняття з репетитором з математики ( за 9 місяців) 10800 грн. (щомісячна плата 1200 грн.); заняття на курсах англійської мови ( за два роки) 12600 грн. (щомісячна плата 525 грн.) ; заняття танцями (за два роки) 7\~200 грн. (щомісячна плата 300 грн.) ; заняття стрибками на батуті (за два роки) 1440 грн.; витрати на лікування у зв*язку з хворобою молодшої доньки 451, 77 грн.; витрати на ортопедичне взуття 299 грн. Загальна сума 42804 грн. 56 коп. із них половина 21402,28 грн. Анастасія та Поліна продовжують відвідувати репетитора з математики та курси англійської мови, тож вважає, що відповідач має сплачувати половину вартості у твердій грошовій сумі кожного місяця, а саме 262 та 600 грн. відповідно (разом 862 гривні). На даний час в іншому шлюбі відповідач не перебуває, немає інших дітей, окрім спільних з позивачем доньок, а також на утриманні відповідача немає непрацездатних батьків чи інших утриманців. Відповідач має постійну роботу працює в ТОВ «Центр інформаційних технологій авіаперевезень» у підрозділі операторського центру на посаді агента. В зв*язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 від усіх видів доходів [PERSON] з 01 січня 2013 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати в розмірі 21402 грн.28 коп. одноразово та 862 грн. щомісячно. Судові витрати покласти на відповідача. В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник подали письмові заперечення на позов в яких в задоволенні позову просили відмовити. Проте, в судовому засіданні відповідач позов визнала частково. Не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з моменту звернення позивача до суду та не заперечувала проти стягнення додаткових витрат в розмірі 525 грн. щомісячно на оплату репетитора з англійської мови. Проти інших вимог заперечувала та просила відмовити. В судовому засіданні пояснювала, що починаючи з серпня 2014 року по даний час позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми. Будь-які подарунки, кошти, фрукти від неї та її батьків, демонстративно викидаються у сміттєпровід. На всі її пропозиції купити дітям ліки, продукти, фрукти, чує від позивача «нам від тебе нічого не потрібно», всі намагання поговорити з дітьми зводяться нанівець, всі прохання провести з дітьми вихідні просто ігноруються та мотивуються тим, що начебто «діти не хочуть бачитися з матірю». [PERSON] виключно з почуття помсти усунув її від виховання дітей, піклування та догляду за ними, прагнучи вирішувати всі питанні стосовно дітей одноособово. Зазначає, що вона , як і позивач хоче проводити час зі своїми дітьми, годувати їх, купувати їм одяг та інші необхідні речі, проводити з ними дозвілля, організовувати їх санаторно-курортне лікування, обирати їм навчальні заклади та гуртки відповідно до здібностей і вподобань дітей та їх оплачувати. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, а саме починаючи з 01 січня 2013 року, то вважає, що дана вимога суперечить діючому законодавство, оскільки до 25 серпня 2014 року з позивачем та дітьми проживали однією сім*єю і приймала участь у їх утриманні. Окрім того, в своєму позові про розірвання шлюбу, який позивач подавав до Оболонського районного суду міста Києва від 12.09.2014 року він зазначив «що досягнуто згоди про утримання дітей» та « з питання щодо утримання та виховання дітей спору немає». Також посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених додаткових витрат на дітей в розмірі 42804 грн. 56 коп. Витрати на відвідування культурних заходів з дітьми у розмірі 1601 грн., витрати на «технічне обладнання» у розмірі 8412 грн. 79 коп., заняття стрибками на батуті в розмірі 1440 грн. не можуть вважатися додатковими витратами на дитину, що зумовлені особливими обставинами. Що стосується витрат на репетитора з математики, англійської мови, танців , лікування молодшої доньки та ортопедичне взуття, то в 2013 -2014 р.р. діти не відвідували жодний танцювальний гурток . Стосовно витрат на репетитора з математики , то зазначала, що вона має економічну освіту та сама має можливість та знання займатися з дітьми математикою , а тому не має потреби у послугах репетитора з математики. Відносно витрат на курси англійської мови за два роки у розмірі 12600 грн. зазначала, що за 2013 2014 р.р. , то нею особисто сплачувалися кошти і не по 525 грн. , а по 450 грн., по друге, курси із англійської мови тривають 9 місяців на рік , а не цілий рік -12 місяців. Що стосується витрат на лікування аденоїдів та ортопедичне взуття, то у дітей немає серйозних захворювань. Витрати на взуття, хоч воно і ортопедичне в розумінні СК України не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, в тому числі розвитком здібностей дитини, а є основними витратами по утриманню дитини, в тому числі за рахунок аліментів, які просить стягнути відповідач. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2003 року по 30.10.2014 р. , який судом розірвано. Позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27.03.2015 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з нею. Згідно із ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08.06.2015 року рішення Оболонського районного суду м.Києва залишено без змін. Як убачається з ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва з 25.08.2014 р. малолітні діти проживають з позивачем (батьком) за адресою : [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні пояснював , що мати не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Як пояснювала відповідач вона також бажає приймати участь у вихованні та утриманні дітей, проте відповідач їй чинить перешкоди. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей , непрацездатних чоловіка, дружини , батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Частина 2 ст.191 СК України передбачає стягнення аліментів за минулий час , якщо позивач подасть суду докази того що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв*язку із ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів слід здійснювати з моменту звернення до суду відповідно до ч.1 ст.191 СК України, оскільки як убачається з копії позовної заяви про розірвання шлюбу від 12.09.2014 року, яку позивач подавав до суду він зазначав, що «між ними досягнуто згоди про утримання дітей» та « з питання щодо утримання та виховання дітей спору немає», а отже, вказаним позовом спростовано, що мати з 01 січня 2013 року ухилялася від утримання дітей. Як і не надано доказів позивачем, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останньої від їх сплати. Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків з кого присудженого стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою , каліцтвом, тощо). Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України , розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, а згідно з абзацом другим даної норми додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Витрати на відвідування культурних заходів, витрати на технічне обладнання, заняття стрибками на батуті не є додатковими витратами на дитину, що зумовлені особливими обставинами, а тому не підлягають стягненню вказані витрати. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.57-79 ЦПК України на підтвердження того, що ним понесені додаткові витрати на утримання дітей, на заняття з репетитором з математики , англійської мови , заняття танцями , витрати на лікування на 451 грн. 77 коп., а тому слід відмовити у їх стягненні. Витрати на ортопедичне взуття не є додатковими витратами, а є основними витратами на утримання дитини за рахунок аліментів, а тому вказані витрати також не підлягають стягненню. Окрім того, позивач просить стягувати додаткові витрати на дітей щомісячно 862 грн., що складає половину вартості заняття з репетитором по математиці та курси англійської мови. Проте, позивачем не надано доказів, про вартість витрат на репетиторів. Однак , враховуючи те, що відповідач не заперечувала сплачувати кошти в сумі 525 грн. щомісячно на оплату репетитора з англійської мови, суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial