Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

24.02.2015 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він являється спадкоємцем за заповітом земельної ділянки, площею 6,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті [PERSON], яка померла 17.09.2014 року в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області. Державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку з посиланням на відсутність надання нотаріусу оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] Посилаючись на відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на успадковану ним земельну ділянку, на свої права спадкоємця, що передбачені ст.ст.1216,1218, 1225 ЦК України та відсутність можливості нотаріусом видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач просив суд винести рішення, яким визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку площею 6,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради на яку було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК 039249 на імя [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача посилаючись на викладені в позові обставини та наявні правові підстави, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоодеського району в судове засідання не зявився, але надав до суду свої письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи в відсутність представника з клопотанням закрити провадження по справі через безпідставність заявленого до них позову. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився. але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнав, через наявність спадкоємця за законом та просив суд розглянути справу у відсутність представника райдержадміністрації. Залучений до участі в розгляді даної справи співвідповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Посилаючись на передчасність, безпідставність заявлених позовних вимог, не втрачену можливість нотаріального оформлення спадкових прав позивача, просили суд в задоволені позову відмовити. Залучені до участі в судовому розгляді даної справи в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання за викликом не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду справи. На адресу суду повернулись судові виклики з відміткою пошти про те, що треті особи за вказаним зареєстрованим місцем проживання не проживають. Відповідно до вимог ч.4 ст.74 ЦПК України, треті особи являються такими, які належними чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи. Справа розглянута у відсутність представників відповідачів: [PERSON] сільської ради. [PERSON] райдержадміністрації та третіх осіб, враховуючи наявність письмових заяв та достатніх даних про права та взаємовідносини сторін у виниклих правовідносинах. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов через його безпідставність не підлягає задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному. Як вбачається з досліджених в суді фактичних обставин справи, 17.09.2014 року в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області померла [PERSON], яка заповіла позивачу [PERSON] належну їй на правах приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,75 га, кадастровий номер 4824880800:02:000:0055, що розташована в межах території [PERSON] сільської ради Новоодеського району, що підтверджено нотаріально засвідченим заповітом від 19.11.2012 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1263. 11.02.2015 року [PERSON] державною нотаріальною конторою на підставі поданої письмової заяви [PERSON], як спадкоємця за заповітом, було заведено спадкову справу №31/2015. 27.02.2015 року до [PERSON] державної нотаріальної контори була подана письмова заява відповідача [PERSON], як спадкоємця [PERSON], який являється сином спадкодавці і, як інвалід 3-ої групи, заявив своє право на обовязкову частку у спадщині. Разом із заявою спадкоємець [PERSON] надав нотаріусу оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на імя [PERSON] Як вбачається з відповіді [PERSON] державної нотаріальної контори від 11.06.2015 року, наданої на запит суду, державний нотаріус підтвердив факт надання нотаріусу спадкоємцем [PERSON] оригіналу державного акту на спірну земельну ділянку та повідомила, що свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалось. У відповідності до ст.ст.1216-1217 ЦК України, спадкуванням являється перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб(спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. Позивач, як особа, яка визначена у заповіті [PERSON], відповідно до ст.ст.1216-1217, 1223, 1268-1269 ЦК України, має право на спадкування земельної ділянки яка належала померлій [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,75 га, кадастровим номером 4824880800:02:000:0055, що розташована в межах території [PERSON] сільської ради Новоодеського району і скористався своїм правом на прийняття спадщини, подавши відповідну заяву, як і відповідач [PERSON], до нотаріальних органів у визначений законом(ст.1270 ЦК) шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ст.ст.1296-1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину, разом з тим відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Законодавець, вимогами ст.1297 ЦК України, зобовязує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно (земельна ділянка), звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтва про право на спадщину видаються нотаріусом кожному спадкоємцеві із зазначенням імені та частки кожного з них у спадщині. Згідно ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Разом з тим, кінцевий строк, який дає право спадкоємцям звернутися до нотаріуса про видачу їм свідоцтва про право на спадщину ні ст.1298, ні іншими діючими нормами цивільного законодавства України не визначений. Як же вбачається з досліджених в суді обставин справи, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом 24.02.2015 року, тобто передчасно, до сплину, визначеного ст.ст.1270,1298 ЦК України, строку який дає право на отримання ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Суд зазначає, що позивач безпідставно, не

Outcome: dismissed