Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

24.04.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Романовська Т.М., з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Г.В. 03.06.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 20.08.2019 року. 20.08.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву в зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів. Справу призначено до розгляду на 06.09.2019 року. 20.08.2019 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 06.09.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку покійна мати прийняла у спадщину шляхом спільного проживання з батьком позивача [PERSON] , померлим [INFO] . Свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , від 17 січня 1989 року видане [PERSON] на підставі рішення Верхньодніпровської районної ради народних депутатів № 14/2 від 22 січня 1988 року. Право власності було зареєстроване за [PERSON] , у Верхньодніпровському БТІ 17 січня 1989 року. 03.04.2019 року він звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 03.04.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично викладені в матеріалах справи пояснивши, що її довіритель пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки на час закінчення цього строку хворів, що підтверджується медичною довідкою. Також її довіритель є інвалідом третьої групи потребує періодичного лікування, що також ускладнювало своєчасне подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно поданої заяви на отримання спадщини після [PERSON] , не претендує. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у її відсутність письмових пояснень суду не надала. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть і копією свідоцтва про народження позивача. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , який [PERSON] фактично успадкувала шляхом спільного проживання з батьком позивача [PERSON] , померлим [INFO] . Свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , від 17 січня 1989 року видане [PERSON] на підставі рішення Верхньодніпровської районної ради народних депутатів № 14/2 від 22 січня 1988 року. Право власності було зареєстроване за [PERSON] , у Верхньодніпровському БТІ 17 січня 1989 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок. 03.04.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 03.04.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що хворів. Так, позивачем надана медична довідка відповідно до якої позивач з 01.09.2011 року по 09.09.2011 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні. Крім того позивач є інвалідом 3-ї групи з приводу захворювання опорно-рухового апарату. І відповідно до довідки ЛКК від 12.04.2019 року потребує проходження лікування амбулаторно і в стаціонарі. Тобто на час закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач через хворобу не зміг звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом, відповідач [PERSON] , не заперечує проти встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини і сам із заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи. В поданій заяві відповідач зазначає, що він не претендує на спадщину, що залишилась після смерті матері. За наведених вище обставин причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved