Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

22.12.2017р. позивачі звернулися із позовом до Марківської районної державної адміністрації та органу досудового розслідування Марківського ВП ГУНП про відшкодування матеріальної шкоди у солідарному порядку у сумі 1239000 грн. У обґрунтування позову у позовній заяві вказали, що 13.05.2016р. ними було реалізоване насіння соняшнику гр. [PERSON] мешканцеві [ADDRESS] у кількості 21340 кг. на сумму 160050 грн. Згідно існуючої на той час між ними домовленості, останній повинен був сплатити одразу половину вказаної суми , а половину-у десятиденний термін . У подальшому [PERSON] свої зобов; язання у повному обсязі не виконав та сплатив ім за отримане насіння соняшнику на момент подання позову 33000грн. З приводу шахрайських на думку позивачів дій [PERSON], їм була спричинена матеріальна шкода, яка складається з недоотриманої суми за вказаним правочином у розмірі 127050 грн, а також у вигляді неможливості подальшого здійснення ними сільськогосподарського виробництва у 2016-2017р., оскільки вони не мали на це коштів, й, відповідно неотримання ними прибутку. Загальна ціна позову складає 1239000 грн. Із приводу протиправних дій [PERSON] вони зверталися до Марківського ВП ГУНП із заявою про скоєння ним злочину. За результатом розгляду заяви було відкрите кримінальне провадження № 12016130480000269 від 19.09.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, досудове слідство за яким триває на даний час. Вважають, що органом досудового розслідування ВП Марківського ГУНП досудове розслідування проводиться неналежним чином, із порушенням розумних термінів, а тому вказана сума повинна бути стягнена із вказаного відповідача, а також із Марківської РДА, як представника держави Україна на їх користь у солідарному порядку на підставі ст. 56 Конституції України. Марківською РДА на позов відзиву не надавався, надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутністю їх представника та відмову у задоволенні позовних вимог без обґрунтування вказаної позиції \\а.с. 125 \\. Марківський ВП ГУНП надав відзив на позовну заяву, у якому вказав зокрема про те, що не може бути відповідачем за вказаним позовом у розумінні положень ч.1 ст. 48 ЦПК України, оскільки не є юридичною особою. Також вказав, що досудове розслідування за заявою позивача [PERSON] у кримінальному провадженню , внесеному до ЄРДР за № 12016130480000269 за ч.1 ст. 190 КК України станом на момент подання відзиву-11.01.2018р. триває \\а.с. 53-56 \\. У судовому засіданні позивачі у повному обсязі підтримали свої позовні вимоги із наведених підстав. Також вказали, що станом на 14.05.2018р. досудове розслідування за заявою позивача [PERSON] у кримінальному провадженню , внесеному до ЄРДР за № 12016130480000269 за ч.1 ст. 190 КК України триває. У судове засідання представники відповідачів, будучи належним чином повідомленими про місце та час розгляду справи не з явилися. Вислухавши позивачів, допитавши у судовому засіданні свідків [PERSON].[PERSON],та [PERSON], дослідивши відзив, письмові докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивачів, виходячи із наступного,- Згідно ч.1 ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач. Згідно до ч.2 ст. 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до вказаного у відзиві, Марківський ВП ГУНП не є юридичною особою, що підтверджується відсутністю відомостей в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказане також не оспорюється позивачами у їх запереченні на відзив \\а.с 68-70 \\. Разом із тим, позивачами не надано передбаченого ч.2 ст. 51 ЦПК України клопотання про заміну первісного відповідача належним. Аналіз ст. 51 ЦПК України призводить до висновку про відсутність у суду законних підстав на заміну неналежного відповідача належним за своєю ініціативою. Вказані встановлені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що Марківський ГУНП не є належним відповідачем за даним позовом, оскільки не відповідає вимогам, встановленим ст.48 ЦПК України, й, відповідно, про необхідність у відмові у задоволенні позову. Стосовно відмови у задоволенні позовних вимог до Марківської РДА слід зазначити наступне,- Згідно ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Судом встановлено, що із 20.09.2016р. на момент винесення даного рішення слідчим відділенням Марківського ВП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12016130480000269 за ч.1 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] На даний час будь-яке судове рішення, згідно якого будь-яка особа визнана винною за вказаним кримінальним провадженням та яке набрало законної сили відсутнє. Ця обставина визнана сторонами у своїх заявах та поясненнях, а тому у відповідності із ч. 1 ст. 82 ЦПК України вона не підлягає доказуванню. Відповідно, суд приходить до висновку, при зверненні із вказаним позовом, позивачами не надані належні докази існування незаконних рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб Марківської РДА, внаслідок яких їм, \\ позивачам \\ була спричинена шкода у вказаному у позові розмірі. Вбачається, що у наявній ситуації існують правовідносини, врегульовані КК та КПК України, згідно вимог яких- Ч.1 ст. 11 КК України- злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння \\дія або бездіяльність\\ вчинене суб єктом злочину. Ст.61 КПК України- цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та \\або моральної шкоди, а також юридична особа, який кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом предявила цивільний позов. Ст. 128 КПК України- особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та \\ або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.\\. Разом із тим, слід зазначити, що ст. 303 КПК України передбачає оскарження дій слідчого, у разі незгоди із ними. Також відповідно до ч.2 Закону України « Про прокуратуру», однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів, органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання. досудове слідство. Таким чином при наявності встановлених судом вищевказаних обставин, позивачі у разі іх незгоди із діями слідчого за вищевказаним кримінальним провадженням мають право оскаржити вказані дії у порядку, передбаченому КПК України. Надані та досліджені судом у судовому засіданні письмові документи за вищевказаним кримінальним провадженням та свідчення допитаних у судовому засіданні свідків за клопотанням позивачів, суд на підставі ч.4 ст. 77 ЦПК України до розгляду не бере, оскільки вони не відповідають вимогам ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України. При розподілі судових витрат суд враховує положення ст.ст. 141 ЦПК України та п.13 ст.2 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed