Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

22.06.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини до відповідача [PERSON], треті особи, що не заявляє самостійних вимог: Пушкарівська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації 30.07.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 20.08.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 18.10.2018 року 18.10.2018 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 12.12.2018 року. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 12.12.2018 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 18 березня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 19 та визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом з ним за адресою: вул. Калініна. 21 с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 18 березня 2008 був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою у Верхньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 19. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Їх одруження виявилось невдалим. Протягом останнього часу їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. На даний час вони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що вони мають різні погляди на життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала їхня донька, що врешті решт стало підставою для припинення шлюбних відносин. Вважає, що як сім'я вони перестали існувати. Тому продовження перебувати у шлюбних відносинах порушуватиме його інтереси та інтереси їхньої дитини. Також після розірвання шлюбу просить визначити місце проживання дитини разом ним. Так як він любить свою доньку та спроможний забезпечити її всім необхідним. Відповідач в свою чергу не має постійної роботи та заробітку. Поведінка відповідачки по відношенню до членів своєї сім'ї характеризується грубістю. Відповідач емоційно неврівноважена, схильна до образ, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та до адміністративної в відповідальності. Не має житла. Він характеризується за місцем проживаня з посереднього боку. Веде нормальний спосіб життя. На даний час приводить будинок в належний стан та створює умови необхідні для нормального проживання в ньому. Займається домашнім господарством та обробляє земельну ділянку. Тому вважає що саме з ним дитина матиме нормальні умови для проживання, належного виховання та розвитку, що й стало підставою звернення до суду. В судому засіданні позивач пояснив, що позовні вимоги за поданою ним позовною заявою підтримує в повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заяві. Також пояснив, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства з відповідачкою припинив з жовтня 2017 року. Строк для примирення просить не надавати. Так як спільної мови з відповідачкою він не знаходить, і навіть їх випадкові зустрічі перетворюються на сварки. Місце проживання доньки просить визначити з ним. В свою чергу він не буде створювати перешкод у спілкування дитини з матір'ю. Відповідач позовні вимоги визнала. Просить розірвати шлюб між нею та позивачем не надаючи строку для примирення. Так як дійсно, як сім'я вони перестали існувати. Вона не заперечує проти того, щоб на даний час визначити місце проживання їх доньки з батьком. так як вона не має власного житла, а коли вона вирішить цю проблему то тоді будуть визначатись з ким проживатиме дитина. Також пояснила, що донька часто буває у неї і вона також піклується про дитину. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В підготовчому судовому засіданні представник служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримувала. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2008 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований у Верхньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 19, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження , в якому сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в сторін виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, яка є свідком сварок та конфліктів між сторонами. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як сторони настоюють на розірванні шлюбу і строк для примирення просять не надавати, пояснюючи. Що ними дане питання вирішене остаточно. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати, та не підтримують шлюбних відносин. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу - «Сніцаренко». Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за позовними вимога про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе покласти на позивача [PERSON] Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за можливе покласти на відповідача [PERSON], враховуючи вину обох сторін у розірванні шлюбу. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного . Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України - Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України - Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Донька сторін відносно якої вирішується спір щодо визначення місця її проживання, на час розгляду справи досягли десятирічного віку. Тому судом з'ясована думка дитини при вирішення питання про визначення місця проживання. Так, суд заслухав думку [PERSON], [INFO] щодо визначення місця її проживання, яка надала пояснення в присутності психолога [PERSON] Так [PERSON], [INFO] пояснила, що на даний час вона бажає проживати з батьком так у матері не має власного житла. І батько і мама ставляться до неї добре. Вона часто відвідує маму. І коли мама вирішить питання з житлом вона б бажала проживати також і з мамою. Після з'ясування думки дитини опитана психолог [PERSON], яка пояснила, що пояснення дівчинки відповідають її віку та дійсним її бажанням. Дитина виражає свою думку у відповідності із своїм віком. Дитина розкута. Розуміє значення питання, що вирішується. Та з її пояснень вбачається, що вона бажає проживати як батьком так і з мамою. Враховуючи думку дитини, визнання відповідачкою позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини з батьком, суд приймаючи до уваги той факт, що на даний час мати дітей [PERSON], не має власного житла. Мати проживає на найманих квартирах. Крім того мати неодноразово притягувалась як до кримінальної так і до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що саме мати поводиться неналежно і така її поведінка в подальшому може стати прикладом для дитини. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.05.2018 року № 10 яким визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON]. Враховуючи всі наведені обставини, а також той факт, що батько дітей працює по найму та має прибуток, характеризується посередньо. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов забезпечений житлом в якому створені необхідні умови для проживання в тому числі і малолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливсть визначити місце проживання малолітньої доньки сторін - [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON]М,. за адресою: вул. Калініа, 21 с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за позовними вимогами про визначення місця проживання дитини підлягає стягненню судовий збір в сумі 704.80 грн. на користь позивача.

Outcome: approved