overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

22.09.2019 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 23.01.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №14. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ухвалою від 12.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.11.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, проти винесення заочного рішенні, у разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 23.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 23.01.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Стосунки між подружжям погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

22.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , на час її навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Позивач просив справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Відзив не надав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. До 2004 року сторони перебували в шлюбі і мають спільну повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка навчається на ІІ курсі Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка. Строк навчання до 30.06.2022 року (а.с.16). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31 наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, ненадання відповідачем відзиву,суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

22.09.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2000 р. В шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 02.10.2020 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 26.11.2020 р. 26.11.2020 р. розгляд справи відкладено на 28.01.2021 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Позивач, в поданій до суду позовній заяві, просить розглядати справу без її участі. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв не подавав. Суд розглянув справу без участі відповідача та його представника на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

22.09.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2010 р. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 02.10.2020 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 26.11.2020 р. 26.11.2020 р. розгляд справи відкладено на 28.01.2021 р. за клопотанням позивача, сторонам надано строк на примирення. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Зазначає, що примирення з відповідачем не відбулося. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання 28.01.2021 р. не з`явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв не подавав. Суд розглянув справу без участі відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

22.09.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2014 р. В шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з липня 2019 р., сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 02.10.2020 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 27.11.2020 р. 27.11.2020 р. розгляд справи відкладено на 29.01.2021 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, прозов підтримує, просить не надавати строк на примирення. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв не подавав. Суд розглянув справу без участі відповідача та його представника на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

22.09.2020 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить визначити йому додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що [INFO] померла [PERSON] , після якої відкрилася спадщина, спадкоємцем за заповітом якої він являється, але через необізнаність про існування заповіту пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, причину пропуску вважає поважною. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглянути у його відсутність (а.с. 29). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без його участі (а.с.27). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцем за заповітом якої він є, пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини через необізнаність про існування заповіту, що суд визнає поважною причиною. Спірні правовідносини регламентуються ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] з поважної причини, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців йому необхідно визначити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2010р., довідкою Краснопільської сільської ради №713 від 25.11.2019р., заповітом від 09.09.1997р., витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57930393 від 16.10.2019р., державним актом на право на земельну ділянку серії ВН №223744 від 26.11.2004р., свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ ІV №021057 від 12.08.2002р. (а.с.10,11,12,13,15,16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

22.09.2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 23103 грн. 26 коп. після звільнення. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримував виплату заробітної плати, чим порушував його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 23.09.2020 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював в ПрАТ «ЧЕЗАРА» з 06.08.1979 року по 31.01.2019 року на різних посадах. Звільнений з роботи у зв`язку з скороченням штату, чисельності працівників. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка складає 23103 грн. 26 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листка. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

22.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 21.10.1995 року м. Миколаїв, Відділ реєстрації одружень, актовий запис № 1448. Свої вимоги мотивувала тим, що подружні відносини не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між ними відсутні взаєморозуміння, загальні інтереси, утрачені первісні почуття любові і поваги. Ухвалою суду від 26.10.2020 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 21.10.1995 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації одружень м. Миколаїв. Від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.09.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.11.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 1286. Свої вимоги позивач мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з втратою однин до одного почуття любові та поваги, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою судді від 06.10.2020 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 01.11.2008 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з втратою почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

22.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтувала тим, що 30.01.2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Пилипецької сільської ради за актовим записом №01. Від шлюбу у сторін є син: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося. Сторони не проживають спільно з лютого 2020р., не можуть віднайти взаємопорозуміння між собою. Шлюб існує формально. Позивачка, покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.10.2020 розгляд справи за позовом [PERSON] ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Позивачка вказала, що вона з відповідачем спільно не проживає, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримує тривалий час. Спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу, між сторонами не має. 12.10.2020р. на адресу суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] у якому він зокрема просить розглянути справу без його участі та зазначив, що на розірвання шлюбу згідний. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки позивачка не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. У відповідності до ст.142 ч.1 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ст.7 ч.3 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved