Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

22 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на те, що що 12 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №23780 про стягнення з нього заборгованості в розмірі 10153 грн. 88 коп. В подальшому, 01 березня 2021 року приватним виконавцем Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № 64661003 щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису. Окрім того, в межах цього ж виконавчого провадження, 01 березня 2021 року винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №64661003 на суму 669 грн. та про стягнення з боржника основної винагороди виконавця в розмірі 1015 грн. 45 коп. 22 березня 2021 року, в рамках цього ж виконавчого провадження №64661003 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за якою примусово із його заробітної плати здійснюються відрахування в загальній сумі боргу 11838 грн. 27 коп. за місцем його роботи, а саме у Головному управлінні Національної поліції Хмельницької області. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, зважаючи на те, що нотаріусом при його видачі не було перевірено безспірність вимог стягувача, такий вчинено останнім з порушенням процедери, за відсутності нотаріально посвідченого договору, жодних прямих договорів із ТОВ «Вердикт Капітал» він не укладав, не зрозуміло на яких підставах та яким чином нараховувався саме такий розмір заборгованості. А тому, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 12.02.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №23780 та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.06.2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 20.07.2021 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.07.2021 року витребувано у ТОВ «Вердикт Капітал», у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. письмові докази, що стосуються спірного виконавчого напису, закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті на 10 год. 00 хв. 28.09.2021 року. 28.07.2021 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, у якому генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу та відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки виконавчий напис вчинений з урахуванням норм законодавства. 04.08.2021 року на адресу суду від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. надійшли заява про надання документів на виконання ухвали суду від 20.07.2021 року, а саме копії договору №23 про відступлення прав вимоги від 04.07.2019 року з копією додатку №1 до нього, протоколу №31/05-2019, наказу №26-К. 18.08.2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на адресу суду направив повідомлення про неможливість надання доказів витребуваних ухвалою суду від 20.07.2021 року, оскільки Міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю та проведено обшук, в ході якого вилучено документи нотаріального діловодства та архіву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Козійчук О.І. в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність за наявними на момент закриття підготовчого засідання у справі матеріалами та долученими ухвалою суду від 20.07.2021 року копіями документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, без врахування надісланого відзиву на позовну заяву відповідача, оскільки наданий судом строк для подання відзиву сплинув. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. судове засідання не з`явились, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про час, день та місце його проведення та про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, 05.07.2021 року відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» отримав копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками. Відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 28.07.2021 року за вх.№10827, датований 22.07.2021 року. Отже, у встановлений строк відповідач відзив не подав, клопотань про поновлення пропущеного строку не заявляв, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом (ст.ст. 15, 16 ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи, 05.09.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» укладено договір №Ск-1424-027720/9-2008. Згідно п. 1.1.5. вказаного договору, Банк для Держателя відкриває основний та додатковий картковий рахунок, емітує та надає платіжну картку, надає споживчий кредит у розмірі 4909,05 грн. строком дії до 05.09.2009 року зі сплатою 0,1 % в рік, тобто на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 4.1.24 цього договору. 12.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №23780 про звернення стягнення із [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором №Ск-1424-027720/9-2008 від 05.09.2008 року, укладеним з ПАТ «Родовід Банк». Строк платежу за кредитним договором №Ск-1424-027720/9-2008 від 05.09.2008 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.07.2019 року по 27.01.2021 року. Сума заборгованості становить 9503 грн. 88 коп., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4909 грн. 05 коп., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1744 грн. 52 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4 грн. 93 коп., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом в розмірі 2845 грн. 38 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 650 грн. Загальна сума що підлягає стягненню - 10153 грн. 88 коп. 01.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64661003 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №23780 від 12.02.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» боргу в сумі 10153 грн. 88 коп. Разом з тим 01.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. у рамках вищевказаного виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої з [PERSON] постановлено стягнути 1015 грн. 39 коп. основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої загальна сума мінімальних витрат складає 669 грн. 22.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. в рамках цього ж виконавчого провадження №64661003 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2021 року у порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом №23780 від 12.02.2021 року. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (надалі Закону №3425-ХІІ) Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Отже, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З наданих позивачем документів вбачається, що сам договір №Ск-1424-027720/9-2008 від 05.09.2008 року, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчений. Разом з тим на виконання ухвали суду від 20.07.2021 року відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що вимога про погашення заборгованості за кредитним договором вручена позивачу [PERSON] , а також не надано доказів надання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Представником відповідача надано лише копії договору №23 про відступлення прав вимоги від 04.07.2019 року та копію додатку №1 до нього, відповідно до яких ПАТ «Родовід Банк» відступає ТОВ «Вердикт Капітал», а останній набуває права вимоги Банку до позичальників та поручителів зазначених у додатку №1, в тому числі і до [PERSON] . Однак представником відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» не надано доказів того, що [PERSON] пред`являлась вимога про погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). З урахуванням вищенаведеного, а також того, що відповідачем не надано суду доказів повідомлення боржника [PERSON] про направлення йому вимоги про погашення заборгованості, документів, на підставі яких нотаріусом вчинено спірний виконавчий напис, в тому числі на підтвердження безспірності заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 23780, що вчинений 12.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №Ск-1424-027720/9-2008 від 05.09.2008 року за період з 04.07.2019 року по 27.01.2021 року в розмірі 9503 грн. 88 коп. та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 10153 грн. 88 коп., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Козійчуком О.І. надано договір №587 про надання правової допомоги від 25.05.2021 року згідно якого [PERSON] та адвокат Козійчук О.І. уклали даний договір, в якому зазначили, що гонорар за надану правову допомогу визначається із наступної погодинної вартості витраченого часу адвоката в тому числі 800 грн/год у разі підготовки заяв по суті справи у першій інстанції. Разом з тим надало опис наданої правової допомоги за договором від 25.05.2021 року, акт №1.1 про надання правової допомоги від 07.06.2021 року згідно яких 26.05.2021 року та 28.05.2021 року адвокатом підготовлювались заява про забезпечення позову та позовна заява, на підготовку якиї витрачено 4 год. 30 хв. часу, винагорода якого оцінена в 3600 грн. А також надано квитанцію №13 від 07.06.2021 року про сплату 3600 грн. гонорару за правову допомогу. Вказані документи надані суду пр подачі позовної заяви до суду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу обґрунтовано визначено представником позивача саме у розмірі 3600 грн, що відповідає умовам договору про надання правничої допомоги та підтверджено відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також є реальними, дійсними та необхідними. А тому, у зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 1362 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3600 грн.

Outcome: approved