Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

22.02.2016 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 10.07.2015 року о 16-00 годині на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь, в с. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанов Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та Пологівського районного суду Запорізької області, водії вказаних транспортних засобів [PERSON] і [PERSON] були визнанні винуватими у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуті до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, відповідно. Відповідальність [PERSON], як водія, який на момент скоєння ДТП керував автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхувальник за договором третя особа - [PERSON].). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], було завдано технічних пошкоджень. Розмір шкоди був визначений відповідною експертизою та склав 22 680 грн. 69 коп. Враховуючи умови полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та факт скоєння ДТП за обопільною виною водіїв двох транспортних засобів, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» сплатило власнику пошкодженого автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], страхове відшкодування у сумі 10 340 грн. 35 коп. В свою чергу, [PERSON] у порушення п.33.1 ст.31 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово не надав до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також не надав відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Зазначене письмове повідомлення відповідач надав лише 21.07.2015 року. Враховуючи, що відповідно до вимог пп.«ґ» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 закону Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього закону, тому ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» просить з [PERSON] стягнути грошову суму у розмірі 10 340 грн. 35 коп. та судові витрати у розмірі 1 378 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що фактичні обставини, викладені у позовній заяві, вони визнають, але підстави стягувати з відповідача грошову суму у регресному порядку, відсутні. По-перше, позивач не надав суду платіжних документів, які б підтверджували факт виплати ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» страхового відшкодування у розмірі 10 340 грн. 35 коп. за шкоду, спричинену водієм [PERSON] По-друге, останній відразу повідомив позивача про скоєну дорожньо-транспортну подію засобами телефонного зв'язку, які були зазначені у полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. По-третє, [PERSON] не мав об'єктивної можливості подати до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» письмового повідомлення про ДТП, так як отримав тілесні ушкодження при ДТП та перебував у хворобливому стані. По-четверте, відповідно до п.35.3 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультативну допомогу заявнику під час складення заяви. Проте, з боку позивача 10.07.2015 року не було надано жодної консультативної допомоги відповідачу у складанні заяви, як і не повідомлено про необхідність у 3-денний термін подати письмову заяву до страховика. По-п'яте, за змістом пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Разом із ти цим, згідно із підпунктом 33.1.2. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Отже у вказаному підпункту відсутнє жодне посилання на умови і строки повідомлення страховика. Також, відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страхувальник може стати суб'єктом стягнення заподіяної ним матеріальної шкоди в порядку регресу лише в разі, якщо несвоєчасне повідомлення страхувальником позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, але таких доказів позивачем суду надано не було. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Суд, вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.07.2015 року о 16-00 годині на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь, в с. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 5). Відповідальність [PERSON], як водія, який на момент скоєння ДТП керував автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ №2636313 (страхувальник за договором третя особа - [PERSON].). Дія вказаного полісу з 17.01.2015 року по 16.01.2016 року (а.с. 3). Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 10.07.2015 року та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 7). Відповідно до постанови Пологівського районного суду Запорізької області від 27.08.2015 року [PERSON] - водій автомобіля «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер [NUMBER] також був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 10.07.2015 року та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 26). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], було завдано шкоду у розмірі 22 680 грн. 69 коп., що підтверджується даними звіту вартості матеріальних збитків від 23.11.2015 року (а.с. 10-22). ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» сплатило власнику вказаного транспортного засобу - [PERSON] страхове відшкодування у сумі 10 340 грн. 35 коп. з урахуванням обопільної вини водіїв та розміру франшизи, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №5063 від 03.12.2015 року. [PERSON] в день скоєння дорожньо-транспортної пригоди телефонним зв'язком повідомив позивача про ДТП, а 21.07.2015 року письмово подав відповідне повідомлення до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», що підтверджується даними претензії №419-01/16 від 14.01.2016 року (а.с. 27). Щодо заперечень позивача та його представника. 01.07.2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Однак, із внесенням Законом України від 17.02.2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, відповідні зміни до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Аналогічна правова позиція була викладена у Постанові Верховного суду України від 12.02.2014 року у справі № 6-1цс14. Таким чином, заперечення відповідача та його представника з цього приводу судом не приймаються. Також, суд вважає, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» надала належні письмові докази, що свідчать про сплату страхового відшкодування у розмірі 10 340 грн. 35 коп. Водночас, обов'язок страхувальника невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду, установлений законодавством (підпунктом 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») передбачений для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку сторонами не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; [PERSON], як одна з осіб, винуватих у скоєнні ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» визнав факт настання страхового випадку, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Аналогічна правова позиція була викладена у Постанові Верховного суду України від 16.09.2015 року у справі № 6-284цс15. Крім того, на думку суду, відповідач дійсно мав поважні причини, які завадили йому своєчасно письмово звернутися до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС». Так, відповідно довідці з КУ «Оріхівська центральна районна лікарня» [PERSON] дійсно звертався до вказаного медичного закладу, де було встановлено отримання останнім тілесних ушкоджень (забій м'яких тканин голови, забій грудної клітини) під час дорожньо-транспортної події. Тому, коли [PERSON] остаточно видужав, тому відразу 21.07.2015 року і звернувся з письмовим повідомленням до страхової компанії Також, суд приймає до уваги правову позицію ВССУ, викладену у п.19 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно якої з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку. Таким чином, суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] грошової суми у регресному порядку на користь ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», відсутні.

Outcome: dismissed