Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

23 грудня 2016 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно. Після уточнення позову свої вимоги звернення до суду мотивували тим, що 24 березня 2016 року померла їх мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: смт. Нові Санжари, пров. Лілейний, 13, Полтавської області, та 1/3 частини 3-ох кімнатної квартири № 3, що розташована у житловому будинку за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Пролетарська, 33 а, Полтавської області. Спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON] Позивачі в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-21/87 від 23.01.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.1997 року (а.с. 12) та договору дарування від 11.01.2002 року (а.с. 13) [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: смт. Нові Санжари, пров. Червоноармійський, 13, Полтавської області. На підставі рішення четвертої сесії Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області сьомого скликання від 23.12.2015 року, провулок Червоноармійський в смт. Нові Санжари перейменований на провулок Лілейний (а.с. 14, 15). Згідно Свідоцтва про право власності на житло № 222 від 24.12.1993 року власниками 3-ох кімнатної житлової квартири № 3, що розташована у житловому будинку за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Пролетарська, 33 а, Новосанжарського району Полтавської області, є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [PERSON]помер 23 листопада 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 101269, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарської райдержадміністрації 23.11.1998 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняли шляхом проживання на день смерті в одній житловій квартирі в рівних частинах по 1/12 кожний [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON]померла 24 березня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 315487, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського РУЮ у Полтавській області 25.03.2016 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] її 1/3 частину житлової квартири успадковують діти в рівних частинах по 1/6 частині кожний. Та, враховуючи свої частки, всього [PERSON] має 1/2 частину та [PERSON] має 1/2 частину житлової квартири. Відповідно до свідоцтв про народження серії І-АВ № 185325 від 19.03.1971 року (а.с. 6), серії І-КЕ № 337058 від 07.06.1974 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 293099 від 26.07.1990 року (а.с. 7) [PERSON]та [PERSON]є батьками [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до письмової заяви від 23.11.2013 року [PERSON] відмовляється оформляти свою частку спадкового майна у вигляді 1/4 частини 3-ох кімнатної житлової квартири № 3, що розташована у житловому будинку за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Пролетарська, 33 а, Новосанжарського району Полтавської області, після померлого [PERSON] та померлої [PERSON] на користь [PERSON], та не заперечує, щоб вона в цілому оформила право власності на зазначену житлову квартиру (а.с. 17). Крім цього, згідно розписки від 23.11.2016 року, складеної [PERSON], він отримав від [PERSON] кошти за продану 1/4 частину 3-ох кімнатної житлової квартири № 3, що розташована у житловому будинку за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Пролетарська, 33 а, Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 16). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до письмової заяви від 23.11.2013 року [PERSON] відмовляється від успадкування своєї частки спадкового майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: смт. Нові Санжари, пров. Лілейний, 13, Новосанжарського району Полтавської області, на користь [PERSON] та не заперечує, щоб він успадкував вищезгаданий житловий будинок з господарськими будівлями в цілому (а.с. 18). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 2162/01-16 від 29.12.2016 року вказано, що після померлого 23.11.1998 року [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 26, 27). В повідомленні приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області № 01-16/12 від 17.01.2017 року вказано, що після померлої 24.03.2016 року [PERSON]заведена спадкова справа № 61/2016 від 08.09.2016 року. З заявами про прийняття спадщини звернулися діти померлої [PERSON] та [PERSON](а.с. 34, 35). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved