Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

23.06.2020 р. [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», просить визнати недійсним кредитний договір № 612669-А від 23.07.2019 р., застосувати наслідки недійсності правочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.07.2019 р. між нею та відповідачем укладено кредитний договір № 612669-А, втім їй надавалася інформація, яка суперечить законодавству України, у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб, необхідний для здійснення свідомого вибору, тобто була введена в оману стосовно умов договору, оскільки почала оформляти кредит на сайті: https//www.ccloan.ua/ru/, на якому була вказана інформація, що кредит надається за сплату 39,00 грн. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.07.2020 р. цивільну справу за позовом [PERSON] направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, надійшла до суду 25.08.2020 р., наступного дня передана судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 р.). Ухвалою суду від 01.09.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» подано відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суду надано договір про споживчий кредит № 612669-А, укладений 23.07.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» (далі - «Кредитодавець») та [PERSON] (далі - «Позичальник»), за яким Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в кредит у сумі 13 000,00 грн строком на 30 календарних днів, а Позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 21.08.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 2 календарні дні, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 23.08.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 2 календарні дні, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 25.08.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 2 календарні дні, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 28.08.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 29.08.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 5 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 4 календарні дні, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 29.08.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 6 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 02.09.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 7 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 20 календарних днів, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 23.09.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 8 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 2 календарні дні, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 25.09.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 9 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 27.09.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 10 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 28.09.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 11 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. 29.09.2019 р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 12 до договору про споживчий кредит, й сторони домовились: продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, виклали графік платежів, який є невід`ємною частиною договору, в новій редакції. У пункті 13.07. договору про споживчий кредит Позичальник підтверджує, що, укладаючи договір, усвідомлює та підтверджує, що умови договору для неї зрозумілі, відповідають її інтересам, є розумними та справедливими. У пунктах 13.7., 13.9. договору Позичальник підтверджує, що під час укладення договору не знаходиться під впливом обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу тяжких обставин; гарантує, що на момент укладення договору вона не є жодним чином обмеженою законом, іншим нормативним актом, судовим рішенням або іншим, передбаченим чинним законодавством України способом укладати правочини та виконувати всі умови, що з них виникають. У пункті 13.10. договору Позичальник підтверджує, що: отримала від Кредитодавця до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також в частинах другій, третій статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», повідомлена про свої права відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» та статті 8 Закону України «Про захист персональних даних»; інформація, надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; що діє зі згоди другого з подружжя. Суд вбачає, що невід`ємною частиною договору є Правила надання споживчих кредитів Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун». Уклавши означений договір, Позичальник підтверджує, що вона ознайомлена з Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця за посиланням https://ccloan (пункт 13.3. договору), отже Правила є у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Кредитодавця до укладення договору. Зазначений договір укладений в електронній формі з проставленням електронного підпису [PERSON] , додаткові угоди до кредитного договору також укладені в електронній формі з проставленням електронного підпису [PERSON] . За Правилами надання споживчих кредитів Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», які визначають порядок і умови надання коштів у кредит на підставі кредитного договору, іншу інформацію, необхідну для укладення та належного виконання умов договору, а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і Позичальником, а також є пропозицією укласти електронний договір в розумінні частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», та які розроблені відповідно до вимог ЦК України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 913 від 07.12.2016 р., та інших нормативно-правових актів щодо регулювання ринків фінансових послуг, договір - це електронний договір в розумінні пункту п`ятого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», становить домовленість Кредитодавця та Позичальника, спрямовану на встановлення взаємних прав і обов`язків щодо надання та обслуговування кредиту; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у виді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються заявником до інших електронних даних, та надсилаються товариству; заявка - заповнений на сайті товариства документ, який містить інформацію щодо наміру фізичної особи отримати кредит; особистий кабінет - частина сайту товариства, доступ до якої отримує заявник за умови реєстрації з використанням логіну та пароля особистого кабінету. Доступ до особистого кабінету здійснюється заявником/позичальником шляхом введення логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету на сайті товариства. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа першогоГлави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, звертаючись до суду із вимогами про визнання укладеного договору недійсним, свої вимоги обґрунтовує тим, що їй надавалася інформація, яка суперечить законодавству України, у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб, необхідний для здійснення свідомого вибору, тобто була введена в оману стосовно умов договору, оскільки почала оформляти кредит на сайті: https//www.ccloan.ua/ru/, на якому була вказана інформація, що кредит надається за сплату 39,00 грн. Згідно частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін вражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Статтею 627 ЦК України, статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Суду надано документи, які свідчать про те, що 23.07.2019 р. між сторонами було укладено договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором на суму 11 000,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку Позичальника. Згідно пункту 1.1. договору Позичальник зобов`язувалася повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Позичальника для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором» задекларовано у частинах 3-4 пункту 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію». Факт оформлення заявки на отримання споживчого кредиту, яку оформила [PERSON] , є акцептом на укладення кредитного договору (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до загального порядку дій Позичальника з метою укладення електронного договору вона пройшла реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця, що свідчить про те, що вона ознайомилася з Правилами надання споживчих кредитів та іншою наданою їй інформацією, що спростовує твердження [PERSON] про те, що Кредитодавцем надавалася інформація, яка суперечить законодавству України, у нечіткій, незрозумілий або двозначний спосіб, необхідний для здійснення свідомого вибору, що вона не змогла зрозуміти всю суть кредитного договору або об`єктивно оцінити його умови, до того ж строк кредиту складає 30 календарних днів (пункт 1.2. договору), строк користування кредитом розпочинається з дня надання кредиту Позичальнику і закінчується в останній день строку користування кредитом (пункт 4.1. договору), строк користування кредитом може бути продовжений за домовленістю сторін (пункт 4.2. договору), повернення кредиту Позичальником може здійснюватися одним платежем або частинами в строки, погоджені сторонами в графіку платежів (пункт 4.3. договору), порядок нарахування та сплати процентів, реальні річна процентна ставка та загальна вартістю кредиту визначені розділом 5 договору, додаткові умови щодо погашення кредиту та процентів визначені розділом 6 договору, права та обов`язки сторін визначені розділом 7 договору, відповідальність сторін визначено розділом 8 договору, строк дії договору, порядок зміни та припинення дії договору визначені розділом 9 договору, графік платежів до договору, який містить розрахунок сплати суми кредиту і процентів за користування кредитом із зазначенням дати платежу (повернення кредиту та процентів), складений з урахуванням належного, повного та своєчасного виконання Позичальником зобов`язань за договором, є невід`ємною частиною цього договору, розміщується в особистому кабінеті та надається Позичальнику Кредитодавцем разом із договором, з чого слідує, що і договором, і Правилами надання споживчих кредитів товариства чітко визначені умови надання кредиту, порядок та черговості зарахування коштів на погашення кредиту, до того ж саме [PERSON] була ініціатором укладення договору, надалі 22.08.2019 р., 23.08.2019 р., 25.08.2019 р., 28.08.2019 р., 29.08.2019 р., 02.09.2019 р.,23.09.2019 р., 25.09.2019 р., 27.09.2019 р., 28.09.2019 р. та 29.09.2019 р. вона була ініціатором укладення додаткових угод. Позивач після завершення процедури реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та створення особистого кабінету зайшла у свій особистий кабінет (пункт 4.5. Правил), у якому вчинили наступні дії: подала кредитну заяву (в якій обрала бажану суму і строк кредиту), завантажили фотографію, на якій відображене обличчя Позичальника з її паспортом громадянина України в руках, розгорнутим на сторінці, де розміщено фото Позичальника, в порядку, передбаченому пунктом 4.10. Правил пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку в подальшому були перераховані кредитні кошти, до моменту укладення договору Позичальник ознайомилася в своєму особистому кабінеті з паспортом продукції «Споживчий кредит» шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, у якому зазначені: сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка, відсотки річних, базова процентна ставка в день, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі, тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі, реальна річна процентна ставка, відсотків річних, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, тощо), роз`яснено право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування», до моменту укладення кредитного договору Позичальник ознайомилася з Правилами надання споживчих кредитів, а також інформацією, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», іншою інформацією, до того ж без проставлення відміток про те, що Позичальник ознайомилася у своєму особистому кабінеті з Правилами надання споживчих кредитів, з інформацією, зазначеному в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вона не змогла би завершити процес подачі кредитної заяви в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, після отримання кредитної заяви Позичальника та погодження з нею умов надання кредиту Позичальнику було надано для укладення електронний кредитний договір (пункт 4.22. Правил). Вказаний кредитний договір [PERSON] уклала з відповідачем в своєму особистому кабінеті шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. Отже, спростовані твердження [PERSON] , що відповідач надав інформацію, яка суперечить законодавству України, у нечіткій, незрозумілий або двозначний спосіб, необхідний для здійснення свідомого вибору, такі твердження не відповідають дійсності, спростовуються наданими відповідачем доказами, суд вбачає, що позивач пройшла весь алгоритм дій фінансової установи при укладенні договору. У випадку незгоди з умовами отримання чи погашення кредиту та/або іншою наданою/розміщеною та веб-сайті та/або в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця інформацією [PERSON] мала можливість відмовитись від отримання кредиту та вийти з інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця. Згідно статтей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у виді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. Якщо автором створюються ідентичний за документарною інформацією та реквізитами електронний документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму, допустимість електронного документа, як доказу, не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Що стосується тверджень [PERSON] , що почала оформлювати кредит на сайті: https//www.ccloan.ua/ru/, на якому була вказана інформація, що кредит надається за сплату 39,00 грн, що ввело її в оману і тільки після реєстрації та оформлення кредиту ознайомилася із всіма умовами кредиту та в силу своєї фінансової необізнаності не розуміла всіх грошових зобов`язань, то відповідач, заперечуючи проти позову [PERSON] , у відзиві на позовну заяву звернув увагу, що договір про споживчий кредит № 612669-А від 23.07.2019 р. є не першим договором, який укладений позивачем з відповідачем, що за період з 03.06.2017 р. по 22.07.2017 р. вона 34 рази отримувала кредит у відповідача, що всі договори між позивачем та відповідачем укладені у тому ж порядку у такий самий спосіб (в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця), на однакових умовах, що всі договори укладені з використанням ідентичних (аналогічних) засобів комунікації, що були зазначені позивачем під час реєстрації, формування особистого кабінету та з метою укладення кредитних договорів, з чого слідує, що з наданої для ознайомлення перед укладенням договору на веб-сайті та в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства інформації, а також з тексту договору вбачається, що позивач була ознайомлена з розміром процентної ставки, що застосовувалась за договором, враховуючи, що при укладенні договору вона була ознайомлена та обізнана з усіма його умовами, здійснювала укладення договорів на аналогічних умовах, тому її твердження в позовній заяві щодо іншої процентної ставки є необґрунтованими. Не відповідає дійсності твердження [PERSON] стосовно того, що в договорі була вказана комісія, яку необхідно платити за отримання кредиту, що агресивний розмір процентної ставки, суперечить Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки в укладеному договорі взагалі відсутня комісія за отримання кредиту. Зі змісту оспорюваного кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить її заявка до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Втім в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору № 612669-А вимогам законодавства та про несправедливість його умов, оскільки доводи позивача в цій частині ґрунтуються виключно на її поясненнях і спростовуються самим змістом договору, отже відсутні підстави для визнання означеного договору недійсним. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду в якості письмових доказів копію договору про споживчий кредит № 612669. Розгляд справи позивач просила провести в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною 8 статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про визнання кредитного договору недійсним не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed