Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

23 жовтня 2017 року до суду звернулась позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову вказує, що 8 серпня 2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Нововасилівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 1. Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року шлюб між ними був розірваний. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 26 листопада 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що вона не працює, перебуває на обліку в Софіївському управлінні соціального захисту населення де отримує матеріальну допомогу при народженні в розмірі 860 гривень, щомісячно, якої на утримання двох дітей, не вистачає, земельної ділянки не має. Відповідач офіційно не працевлаштований, але займається тимчасовими роботами, має у приватній власності земельну ділянку, яку успадкував та здає в оренду ФГ «Перемога» і має від цього прибуток. Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач крім доньки має ще двох дітей від другого шлюбу. У звязку з чим просить суд змінити розмір аліментів визначені рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2012 року з 500 гривень на 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити у повному обсязі . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні згоден сплачувати аліменти у роз мірі 600 гривень, так як з нього вже стягуються аліменти на дружину та на дитину від другого шлюбу. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлена, у судове засідання не з'явилась, заяву про розгляд справи без її участі суду не надавала. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково виходячи з наступного: Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2012 року між сторонами розірвано шлюб (а.с. 6). На підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 4.12.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки Софіївського управління соціального захисту населення [PERSON] перебуває на обліку і відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми» отримує допомогу при народженні дитини з 01.11.2014 року по 30.11.2017 р. на дитину у розмірі 860,00 грн. (а.с. 9). Позивач проживає за адресою [INFO], разом із нею проживають діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та перебувають у неї на утриманні (а.с. 8). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції Українибатьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2). При цьому згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд враховує, що при визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], матеріальне становище платника аліметів, а саме той факт, що з [PERSON] вже стягуються аліменти на утримання дружини у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку та аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно,\~ але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач має другий шлюб, від шлюбу має двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50 % заробітної плати боржника. Враховуючи дане положення та ту обставину що вже із відповідача стягнуто по 1/3 на кожну дитину та 1/3 на утримання дружини, вже із його заробітку відраховується 50 %. Крім того в підтвердження наявності обставини того, що відповідач має у приватній власності земельну ділянку, і отримує від неї дохід у вигляді орендної плати, позивачем так і не було надано будь-яких належних та допустимих доказів. Відповідач не заперечує проти виплати аліментів у розмірі 600 гривень. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів з 500 гривень на 600 гривень. Позивач не надала суду доказів, які б відповідно до вимог ч.1\~ст.192 СК України\~свідчили б про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків, інших обставин, що є підставами для зміни розміру аліментів.

Outcome: partial