Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

23.02.2018 року позивач звернулвся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку за заповітом , посилаючись на те, що 10 березня 2014 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із : - земельної ділянки, загальною площею 3,18 га., з них: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Драбинівської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області. Земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 019998, кадастровий номер 5323481000:00:003:0354. Спадкоємцем після померлої [PERSON] згідно заповіту є [PERSON]. 08.02.2018 року позивачу стало відомо, що його тітка померла та залишила заповіт на його імя, а також те, що [PERSON] набув право власності за законом на вищевказану земельну ділянку та зареєстрував у державного реєстратора право власності на вказану земельну ділянку , що й змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, прохає задовольнити позовні вимоги. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. [PERSON] померла 10 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 262126, виданого Драбинівською сільською радою Новосанжарського району, Полтавської області від 11 березня 2014 року (а.с. 6). Як вбачається із дублікату заповіту від 03.08.2010 року, посвідченого Драбинівською сільською радою Новосанжарського району, [PERSON] все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося , заповіла [PERSON] (а.с. 7). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 019998, виданого відділом Держкомзему у Новосанжарському районі 03.01.2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,18 га. у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Драбинівської сільської ради, Новосанжарського району , Полтавської області. Кадастровий номер 5323481000:00:003:0354 (а.с.8). Як вбачається з листа Відділу у Новосанжарському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.02.2018 року № 90/113-18, згідно розпорядження голови Новосанжарської райдержадміністрації № 554 від 10.12.2008 року вартість земельної частки (паю) по колишньому КСП ім..Кірова Драбинівської сільської ради без урахування коефіцієнтів індексації становить 116354,43 грн.. ( а.с.9). 27.09.2017 року рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області визнано за [PERSON], [INFO] право власності на земельну ділянку площею 3.18 га у межах згідно з планом, що розташована на території Драбинівської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 019998, виданого 03 січня 2009року , як за спадкоємцем за законом після померлої 10 березня 2014 року сестри [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що земельна ділянка площею 3.18 га у межах згідно з планом, що розташована на території Драбинівської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрована за [PERSON] ( а.с.12). Як вбачається з заяви [PERSON] від 22.02.2018 року він відмовляється від земельної ділянки площею 3.18 га у межах згідно з планом, що розташована на території Драбинівської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323481000:00:003:0354 на користь [PERSON] ( а.с.13). Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved