Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

22 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 липня 2004 року у Виконавчому комітеті Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, із [PERSON] , актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09 липня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем припинилося з 2011 року по причині несумісності характерів, взаємної втрати почуттів, небажання кожного з них перебувати у даному шлюбі, з того сторони проживають окремо. Примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2019 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою сулу від 09 січня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовільнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутності (а.с.28). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 липня 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с.4). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved