Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

21 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 26 квітня 1992 року вони уклали шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Розжалівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №1, від 26.04.1992 року. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . В них не склались з відповідачем сімейні стосунки, в неї з ним різні характери, погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, через що часто виникали сварки і непорозуміння. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач неодноразово намагалась владнати сімейні конфлікти, намагалась зберегти сім`ю, однак це не дало позитивного результату. На даний час їх сім`я існує лише формально і вони стали чужими один для одного. Почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними не можливе. Просить винести рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 26 квітня 1992 року Розжалівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №1 від 26.04.1992 року. У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі та просить задоволити (а.с.28). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26.04.1992 року Розжалівською сільською радою народних депутатів Радехівського району Львівської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 26 квітня 1992 року (а.с.8). Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.9-11). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні сварки та суперечки. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Outcome: approved