Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

24.05.2017 року позивач звернулась із позовом, в якому просить визнати право на земельний пай площею 4,20 умовних кадастрових гектарів на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області згідно сертифікату серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], в порядку спадкування після його смерті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON]. За життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Говтвянської сільської ради серії [NUMBER] від 03.04.1997 року, реєстраційний №223, який втрачено. За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті батька відкрилась спадщина, після судового рішення позивач прийняла спадщину як донька і єдиний спадкоємець за законом першої черги, інші спадкоємці від спадщини відмовились. Позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину на землю, однак отримала відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, належним чином повідомлене про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечило, заяв чи клопотань до суду не подавало. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги за законом є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно ст. 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статі 21 цього Кодекса. [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Позивач є рідною донькою [PERSON] (а.с.7, 9). За життя [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яка розташована на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, площею 4,50 умовних кадастрових гектарів (а.с.17). Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 05.04.2017 року позов [PERSON] до Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області задоволено та визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.25 - 26). 03 травня 2017 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.13). Таким чином, позивач прийняла спадщину. 17 травня 2017 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.24). Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіна О.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю документів, які засвідчують право власності [PERSON] на земельну частку (пай) (а.с.10). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за померлим [PERSON] заповітів не зареєстровано (а.с.11). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за померлим [PERSON] 16.11.2016 року заведено спадкову справу за №355/2016 (а.с.12). [PERSON], [PERSON], [PERSON] з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, на неї не претендують, фактично спадщину не прийняли. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину (а.с.10). Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, є законні підстави для визнання права позивача на зазначену земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved