Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

22.01.2018 засобами поштового звязку до суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 21.02.1998 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що з жовтня 2017 року вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу вказувала непорозуміння між ними, прояв неповаги до неї з боку відповідача, у звязку з чим вони стали чужими людьми, а тому збереження їх шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач в позасудовому порядку розірвати шлюб не бажає, у звязку з чим просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лаврік». Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 15), в якій просила позов задовольнити. Відповідач до суду повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток, які направлялися за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача (а.с. 12, 25,26). Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.1998 виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 (а.с. 3). Зі свідоцтва про одруження серії І-КИ № 028837 від 21.02.1998 вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «Носач» на «Лаврік» (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з жовтня 2017 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що причиною розірвання шлюбу є прояв неповаги до неї в боку відповідача, постійні непорозуміння, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач до суду повторно не зявився та свою думку щодо розірвання шлюбу не висловив. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач не бажає розривати шлюб в позасудовому порядку, про що вказав у позові позивач, а відповідач доказів протилежного суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу з відповідачем змінила прізвище «Носач» та «Лаврік» та виявила бажання й надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Лаврік». Суд, аналізуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 21.02.1998 виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 10 - розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Лаврік». Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved