Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

24.07.2015 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про усунення перешкод в користування нерухомим майном шляхом виселення. Просив постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні нежитловими приміщеннями №2 площею 21,8 кв.м., №3 площею 22,2 кв.м., №7 площею 21,7 кв.м., які розташовані в будівлі, позначеною літерою «Б-1» на [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 489869046101), шляхом виселення фізичної особи-підприємця [PERSON], з нежитлових приміщень № 2 площею 21,8 кв.м., №3 площею 22,2 кв.м., №7 площею 21,7 кв.м., які розташовані в будівлі, позначеною літерою «Б-1» на [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 489869046101). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що приміщення №2 площею 21,8 кв.м., №3 площею 22,2 кв.м., №7 площею 21,7 кв.м., в будівлі позначеною літерою «Б-1» на [ADDRESS] належить йому, [PERSON], на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 06 серпня 2012 року, укладеного між ним і [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Юріяком М. І. та 08 серпня 2012 року зареєстрував право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 26679917, реєстратор: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 40528618 від 13.07.2015 року 14:30:16) виданий Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції № запису про право власності 10384449. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 489869046101. Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, а саме з 08 серпня 2012 року. Після набуття права власності на вищезгадане приміщення, він дізнався, що нежитлові приміщення №2 площею 21,8 кв.м., №3 площею 22,2 кв.м., №7 площею 21,7 кв.м., в будівлі позначеною літерою «Б-1» на [ADDRESS], незаконно захопив та безпідставно користується Фізична особа - підприємець [PERSON], який здійснює в цьому приміщенні підприємницьку діяльність (торгує продуктами харчування). Протягом всього часу з дня набуття права власності на нежитлові приміщення №2 площею 21,8 кв.м., №3 площею 22,2 кв.м., №7 площею 21,7 кв.м., в будівлі позначеною літерою «Б-1» на [ADDRESS], Фізична особа - підприємець [PERSON] не допускає його до користування його приміщеннями. Даний факт підтверджується відповіддю т.в.о начальника Шевченківського районного відділу ЛМУ ГУМВСУ України у Львівській області від 08 липня 2015 року № 16/13-8227. Таким чином Фізична особа - підприємець [PERSON] порушує його право, користуватися і розпоряджатися його власністю, яке встановлене в статті 41 Конституції України. У добровільному порядку відповідач приміщення відмовляється звільнити в зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, довіривши представлення своїх інтересів адвокату Возному О.Й. Представник позивача - адвокат Возний О.Й., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 14.11.2014 року, копія якого міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, належним чином, згідно вимог ст. ст. 74-75 ЦПК України через оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті «Львівська пошта» №95 (1706) від 27 серпня 2015 року, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що приміщення №2 площею 21,8 кв.м., №3 площею 22,2 кв.м., №7 площею 21,7 кв.м., в будівлі позначеною літерою «Б-1» на [ADDRESS] належить [PERSON], на праві приватної власності, на підставі договору дарування 49/100 часток нежитлової будівлі від 06 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Юріяком М. І. (а.с. 6). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.07.2015 року 14:30:16 №40528618, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції [PERSON] є власником приміщення №1 площею 24,0 кв.м., приміщення №2 площею 21,8 кв.м., приміщення №3 площею 22,2 кв.м., приміщення №7 площею 21,7 кв.м. Загальна площа приміщень становить 89,7 кв.м. (а.с. 9). Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 489869046101). 08 серпня 2012 року зареєстровано право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 26679917 (а.с. 8). Нежитловими приміщеннями №2 площею 21,8 кв.м., №3 площею 22,2 кв.м., №7 площею 21,7 кв.м., в будівлі позначеною літерою «Б-1» на [ADDRESS] на даний час користується відповідач [PERSON] без законних на те підстав та перешкоджає власнику приміщень [PERSON] у здійсненні ним свого права на користування та розпорядження своїм майном. З відповіді т.в.о. начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 08 липня 2015 року №16/13-8227 вбачається, що в ході проведення перевірки працівниками СДІМ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області було встановлено, що в даних приміщеннях здійснює господарську діяльність [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо права користування та розпорядженням своїм майном його власником. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення з нього відповідача є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником зазначених нежитлових приміщень, а користування ними відповідачем є порушенням прав позивача, щодо можливості на свій розсуд користуватись і розпоряджатись належним майном на власний розсуд. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], судові витрати у справі: судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати за повідомлення у пресі в розмірі 100 грн., а всього 343,60 грн.

Outcome: approved