overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

22 січня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 21.04.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10\~500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 18\~491 грн. 33 коп. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10\~500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.12.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 18 491 грн. 33 коп., яка складається з: -10\~601,74 грн. заборгованість за кредитом; -5\~885,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -647,40 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -856,73 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

22 січня 2016 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 04.12.2007 року. Посилався на те, що 04.12.2007 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 21 600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 12 434 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 2 759 грн. 74 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 6 216 грн. 46 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 390 грн. 03 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 568 грн. 31 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 04 грудня 2007 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 21 600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 12 434 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 2 759 грн. 74 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 6 216 грн. 46 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 390 грн. 03 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 568 грн. 31 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

22 січня 2016 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 11 листопада 2005 року. Посилався на те, що 11 листопада 2005 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 19 983 грн. 23 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 12 000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6 455 грн. 46 коп., заборгованість за пенею та комісією 100 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 927 грн. 77 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 11 листопада 2005 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 19 983 грн. 23 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 12 000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6 455 грн. 46 коп., заборгованість за пенею та комісією 100 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 927 грн. 77 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

22 січня 2016 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 24 жовтня 2007 року. Посилався на те, що 24 жовтня 2007 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 41 052 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 21 696 грн. 94 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 16 162 грн. 52 коп., заборгованість за пенею та комісією 1000 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 250 грн., штраф (процентна складова) 1 942 грн. 97 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 24 жовтня 2007 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 41 052 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 21 696 грн. 94 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 16 162 грн. 52 коп., заборгованість за пенею та комісією 1000 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 250 грн., штраф (процентна складова) 1 942 грн. 97 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

22 січня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 6 серпня 1994 року. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем припинилося з середини 2014 року по причині несумісності характерів, взаємної втрати почуттів, небажання кожного перебувати у даному шлюбі, тому надання строку для примирення позивач вважає недоцільним. Зазначив про відсутність майнового спору та досягнення згоди щодо місця проживання та участі у вихованні дитини. 26 січня 2018 року було відкрите провадження у вказаній цивільній справі і призначене підготовче засідання. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, у підготовчому засіданні позов визнав повністю, також надав суду заяву від відповідача [PERSON] про визнання позову. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони 6 серпня 1994 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому, актовий запис № 232 (а.с.5). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час сімя фактично розпалася, спільне проживання припинене з середини 2014 року, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

22 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій вона просить визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] послалась на такі обставини. [PERSON] до укладання шлюбу [PERSON], згідно свідоцтва про укладання шлюбу ЖД № 327712 від 03.08.2002 року, є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ЖД №334808 від 20.06.1982 року. Батько [PERSON] [PERSON] пішов з дому 04.06.2014 року, забрав свої речі і до сьогодні не має жодних відомостей про місце його перебування. [PERSON] вже більше 3-х років не зявляється за місцем проживання і відносини ні з ким не підтримує. До того ж, відповідно до довідки Малиновського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області від 10.01.2018 року, [PERSON] перебуває у розшуку як безвісно відсутня особа з 19.06.2014 року і до сьогодні його місце перебування не встановлено. Задоволення заяви для [PERSON] має юридичне значення, оскільки надає можливість оформити належним чином земельну ділянку, яка знаходиться у власності її батька. Жодної іншої заінтересованості в результаті розгляду справи у [PERSON], немає. [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа Болградська міська рада, надала суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Під час розгляду справи судом встановлені обставини, на які посилалась [PERSON], на підставі її пояснень, та письмових доказів, зібраних відповідно до ЦПК України. Таким чином, судом встановлено, що протягом більше одного року в місці постійного проживання [PERSON]немає відомостей про його перебування. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України суд визнає [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

22 січня 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідність подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.5), який проживає разом із позивачкою, що підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання, складеного головою вуличного комітету від 22.01.2018 (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

22 січня 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2015 року. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї вказувала подружню зраду чоловіка. Шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року. 12 лютого 2018 року відкрите провадження у цивільній справі за вказаним позовом і призначене у ній підготовче засідання (а.с.16). 13 березня 2018 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті (а.с.24). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.28). Враховуючи згоду позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 22 грудня 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 502 (а.с.3). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). На даний час сімя фактично розпалася, сторони проживають за різними адресами, шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року, умови для примирення та збереження шлюбу відсутні. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачкою не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved