Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

23 квітня 2018 року [PERSON] звернувся з позовом, яким просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. Посилався на те, що 23.12.2007 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. 18 травня 2018 року Ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено за правилами загально позовного провадження. 17 липня 2018 року Ухвалою суду, було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до заяви, позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився,\~ відповідно до заяви, просив про розгляд справи без його участі, покладався на розсуд суду. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, просив про розгляд справи без його участі. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.04.1952 р. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1995 р. виданого [PERSON] міською службою приватизації державного житлового фонду квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], по ? частці кожному. 24 вересня 1999 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 30 штук простих іменних акцій, які знаходяться у акціонерному товаристві «Мостобуд», грошові внески з всіма відсотками та компенсаціями, які знаходяться на зберіганні в філії Миколаївського міського відділення ощадбанку на її особовому рахунку, 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Відповідно до спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся чоловік - [PERSON], а син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини згідно заяви. Відповідно до довідки виданої ЖКП ММР Південь за № 205 від 18.10.2011 р. на час смерті [PERSON] 24.09.1999 року, разом з нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON], який фактично прийняв спадщину після дружини, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Батько позивача прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та користування нею, проте спадкових прав після смерті дружини на спадкове майно не оформив., у тому числі й на ? частку квартири [ADDRESS] . Відносини щодо спадкування майна померлої матері позивача врегульовані Цивільним кодексом УРСР, який був чинним на день смерті спадкодавці в 1999 році. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР\~для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР\~ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього. Тобто, законодавством чинним на час відкриття спадщини, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв.\~ Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] було прийнято спадщину після смерті дружини [PERSON], 24 вересня 1999 року. 23 листопада 2007 року помер батько позивача [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] Позивач звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 23.11.2007 р. Проте відповідно до Постанови нотаріуса від 06.04.2018 р. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS], яка належала її померлим батькам на праві спільної часткової власності. Разом з тим, позивач зазначив, що оригіналу Свідоцтва про право власності, яке підтверджує право власності його батьків, він не має. Дублікат вказаного Свідоцтва він отримати не може, оскільки не є власником зазначеної квартири, а підстави для поновлення Свідоцтва у звязку із смертю власника - відсутні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1ст. 1268 ЦК України\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved