Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

23 травня 2019 року [PERSON] звернулось до суду із позовом до Лісовогринівецького сільської ради, треті особи: Хмельницька районна державна адміністрація, Хмельницький районний відділ головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про визнання права власності на земельну частку (пай) а саме: визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землях колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Терешівці» с. Терешівці, Хмельницького району, Хмельницької області розміром 2,88 умовних кадастрових гектара. Посилаючись на те, що в 2018 року сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, 19.03.2019 року [PERSON] звернулась з заявою в Хмельницький районний відділ головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з метою отримання копії чи дублікату сертифікату на земельну частку (пай). Однак їй було повідомлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) по КСП «Терешівці» не видавався. 11.03.2019 року, [PERSON] звернулась з заявою до Лісовогринівецької сільської Ради з метою отримати копію або дублікат сертифікату на земельну частку (пай), однак отримала відповідь, що копія сертифікату не збереглась. Необхідність визнання права власності на земельну частку (пай) виникла у зв`язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), та відновленням права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належною їй земельною часткою (паєм). Позивач в судове засідання не з`явилась, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить проводити розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 02 серпня 1997 року Лісовогринівецькою сільською Радою позивачу було, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) - серія ХМ №025883, зареєстрованний у Книзі реєстрації сертифікатів на право на змельну частку (пай) за №427 у землях колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Терешівці» с. Терешівці, Хмельницького району, Хмельницької області розміром 2,88 умовних кадастрових гектара, що підтверджується витягом з книги реєстрації сертифікатів Хмельницького районного відділу головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. В 2018 року сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено. 11.03.2019 року, [PERSON] звернулась з заявою до Лісовогринівецької сільської Ради з метою отримати копію або дублікат сертифікату на земельну частку (пай), однак отримала відповідь, що копія сертифікату не збереглась. 19.03.2019 року [PERSON] звернулась з заявою в Хмельницький районний відділ головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з метою отримання копії чи дублікату сертифікату на земельну частку (пай). Однак їй було повідомлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) по КСП «Терешівці» не видавався. Відповідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до пункту г) ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна людина має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 321 ЦК України забезпечено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права на земельну частку (пай) знайшли своє підтвердження.

Outcome: approved