overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №676. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та від зареєстрованого шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з березня 2017 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, з наслідками ознайомлена. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином був сповіщений про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. 13 жовтня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.5) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з березня 2017 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 14 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Міському відділі державної Реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №350. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Життя з відповідачем не склалось, внаслідок постійних спорів, різних поглядів на виконання подружніх обовязків, а також неможливості подальшого спільного проживання. Будь-яке примирення та збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. З березня 2014 року фактично шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство також не ведеться, проживають окремо. Просила розірвати шлюб. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Судом надавався строк на примирення, разом з тим примирення не відбулося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернувся до суду до відповідачки про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15 травня 2005 року у виконавчому комітеті М-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 2 розірвати, вказуючи, що 15 травня 2005 року вони з відповідачкою уклали шлюб. Від вказаного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинились, вони проживають окремо один від одного, збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, з позовом згодна, заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2005 року у виконавчому комітеті М-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 2. /л.с. 6/ Від вказаного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], /л.с. 5/ подружні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 07.06.2014 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №245. Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову, просила залишити прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №245, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнала позовні вимоги, не заперечувала щодо їх задоволення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач просить залишити їй прізвище «[PERSON]», тому суд залишає їй прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

23 серпня 2017року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В своїх вимогах Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» посилається на те, що 18.03.2016р. між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 8442188, з терміном дії з 18.03.2016р. по 17.03.2017р., забезпечений транспортний засіб «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 06.10.2016р. на автодорозі Ульянівка-Миколаїв по вул. Центральній, в районі будинку №8, в м. Нова Одеса трапилась ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen», д.р.н. ВА 7735 АВ, під керуванням водія [PERSON], транспортного засобу «Volkswagen», д.р.н. АІ 7751 ВІ, під керуванням водія [PERSON] та забезпеченого транспортного засобу «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. 07.10.2016р. потерпілі звернулися до позивача із заявами №34484 та № 34477 про настання страхового випадку та заявами на виплату страхового відшкодування, що були зареєстровані за № 34938 і № 34928 . 25.10.2016р. постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1443/16-п встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 2.3 (б), п.34 дорожньої горизонтальної розмітки 1.3 Правил Дорожнього руху України, крім того як видно з постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1442/16-п вищевказані порушення [PERSON] вчинив керуючи автомобілем у стані алкогольного спяніння, за вищевказані порушення Правил дорожнього руху [PERSON] було притягнуто до відповідальності на ст.124 та ст. 130 КУпАП. 17.03.2017р. і 07.04.2017р. позивач на підставі страхових актів, виходячи із звітів про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникам транспортних засобів здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілих, в розмірі 158 093,56 грн. Посилаючись

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі виконкому Дружківської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 11 грудня 2016 року помер його батько [PERSON]. Останньому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 липня 2004 року належить житловий будинок № 64 з надвірними будівлями, що розташований по вулиці Толстого в м. Дружківка Донецької області. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що не знав про необхідність оформлення спадщини і не мав достатньо коштів для її оформлення. Все це позбавило позивача вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивач просить визначити йому додатковий строк у три місяці про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляну справи сповіщений належним чином. Просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник виконкому Дружківської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, причину не повідомив, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON], є поважними, у звязку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, декілька років мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, її представник [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.23, 27). Відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 25 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1534, що підтверджується повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00019249234 від 19 грудня 2017 року (а.с.32-36). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. В даний час сторони декілька років мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається. Позов мотивовано тим, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]. В даний час [PERSON] навчається на 3-му курсі в Економіко-правовому технікумі при [PERSON] управління персоналом, термін закінчення навчання 10 липня 2018 року. В звязку з цим позивач просить стягти з відповідача аліменти в розмірі 825 гривень щомісячно до закінчення навчання, посилаючись на те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу. Позивач в судове засідання не з?явилась. Надіслала заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності. Позов визнав повністю, згодний сплачувати аліменти на утримання дитини яка продовжує навчання в розмірі 825 гривень щомісячно до закінчення ним навчання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO], який навчається на 3-му курсі в Економіко-правовому технікумі при [PERSON] управління персоналом, і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Аліменти повинні бути стягнуті в розмірі 825 грн. щомісячно з дня подачі заяви до закінчення навчання, оскільки позивач заявила таке клопотання, а відповідач не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 09.06.1979 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №999. Від шлюбу позивач з відповідачем малолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені більше десяти років тому, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, щодо заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки суд не інформував. Справу розглянуто на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.06.1979 року у органі ЗАГСу виконкому Донецької міськради народних депутатів Донецької області, актовий запис №999, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-НО №284082 (а.с.4). Від спільного життя малолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені більше 10 років тому, спільне господарство не ведеться. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просила залишити прізвище «Кравцова». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 12.02.1983 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №3. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила залишити прізвище «Руденко». Відповідач до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки суд не інформував. Справу розглянуто на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.02.1983 року виконавчим органом Щербинівської селищної ради м.Торецька Донецької області, актовий запис №3, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №472331 (а.с.10). Від спільного життя мають двох повнолітніх дітей. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просила залишити прізвище «Руденко». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved