Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

23.04.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який згідно Технічного паспорту, виготовленого 16.03.2021р. Калинівським районним структурним підрозділом Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» складається з житлового будинку літ.А, прибудови літ.а1, прибудови літ.А1, загальною площею 101,0кв.м., житловою площею 60,5кв.м, сараю з літньою кухнею літ.Б, убиральні літ.В, гаражу літ.Д, навісу літ.Г, погребу з шиєю літ.П, огорожі літ.№1, хвіртки літ.№2, воріт літ.№3, криниці літ.№4, вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку, складеного 21.04.2021р. ТОВ «Експертсервіс.юа», становить 86000,00грн., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в місті Калинівка Вінницької області, та матері [PERSON] , померлої [INFO] в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який фактично прийняв у спадок він та його мати [PERSON] , як спадкоємці першої черги згідно положень статті 1268 ЦК України, оскільки на час смерті останнього постійно з ним проживали. [INFO] померла мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді частки в спірному житловому будинку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] [INFO] він отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/2 частку, та на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка прийняла але не оформила спадщини після смерті свого чоловіка. Його сестра - відповідач [PERSON] спадщину не прийняла та на неї не претендує. Він не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, про що свідчить постанова державного нотаріусу Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. № 159/02-31 від 13.02.2018р., а тому вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , а [INFO] померла і мати позивача - [PERSON] , що підтверджується відповідно свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.06.2014р. виконкомом Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.03.2017р. виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННА № 760753, посвідченого 13.02.2018р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 476, позивач [PERSON] будучи спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , разом із своєю матір`ю [PERSON] , успадкував 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 гектарів у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0521686100:01:003:0063, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого на підставі рішення 12-ої сесії 22-го скликання Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 04.04.1997р., зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №190. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННА № 760757, посвідченого 13.02.2018р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 492, позивач [PERSON] будучи спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , успадкував 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 гектарів у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0521686100:01:003:0063, яка належала чоловікові померлої [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого на підставі рішення 12-ої сесії 22-го скликання Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 04.04.1997р., зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №190. За постановою державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.02.2018р. №153/02-31, відмовлено [PERSON] , який є спадкоємцем за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , після померлого [INFO] його батька - [PERSON] , що на день смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] , та після померлої [INFO] його матері - [PERSON] , що на день смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] , яка була спадкоємицею після померлого [INFO] її чоловіка - [PERSON] , після смерті якого вона прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у видачі на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки останній належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Так, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 13.03.1989р. Павлівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Калинівської районної Ради народних депутатів № 108 від 31.03.1988р., та зареєстрованого 13.03.1989р. у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 3/635, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Цей же факт підтверджується довідкою за підписом в.о.старости Павлівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області Зубко Т. від 21.04.2021р. №347. Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого 16.03.2021р. Калинівським районним структурним підрозділом Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», дане нерухоме майно складається з житлового будинку літ.А, прибудови літ.а1, прибудови літ.А1, загальною площею 101,0кв.м., житловою площею 60,5кв.м, сараю з літньою кухнею літ.Б, убиральні літ.В, гаражу літ.Д, навісу літ.Г, погребу з шиєю літ.П, огорожі літ.№1, хвіртки літ.№2, воріт літ.№3, криниці літ.№4, вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку, складеного 21.04.2021р. ТОВ «Експертсервіс.юа», становить 86000,00грн. Згідно до вимог ст.7 Конституції СРСР (1936 року), колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній ділянці. Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме зокрема право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні. Згідно роз`яснень, викладених в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983р. «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в п.6 постанови № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підставі до 01.07.1990р. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved