Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

23 вересня 2019 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на власне утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної доньки, а також те, що вона особисто, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 21 січня 2020 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2017р. /а.с.5/ З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. Встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] /а.с. 7/. Як вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради № 2368 від 20.09.2019р., позивач знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та їй призначено з 01.01.2018 до 01.02.2021 допомогу при народжені дитини /а.с. 8/. За доводами позову відповідач наразі проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та позивача не надає, хоча може надавати таку допомогу, оскільки працює в державній прикордонній службі України. Дані обставини відповідачем не спростовані. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, з урахуванням положень ст. 182 СК України. При цьому, за нормою ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову. Крім того, частиною 1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір`ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище дружини не враховується. Згідно з ч.1 ст. 79 СК України такі аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи встановлені вище обставини, а також зважаючи на матеріальний стан відповідача, який працевлаштований, що підтверджує його здатність надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини і позивача, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини і позивача в розмірі, який буде відповідати реальним фінансовим можливостям відповідача, а саме в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною трьох років на утримання позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за кожну заявлену позовну вимогу, тобто у загальному розмірі 1536 грн. 80 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved