Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

23 квітня 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому посилаються на те, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] , на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2009 року. В 2009 році [PERSON] без дозвільних документів здійснив прибудову до будинку (літ. А1). [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться в [ADDRESS] . Спадкоємцем майна померлого є, дружина померлого [PERSON] та діти померлого, [PERSON] , [PERSON] . З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] вони звернулися до приватного нотаріуса із заявами про видачу нам свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом зазначено, що згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів вбачається що в правовстановлюючому документі і в матеріалах технічної інвентаризації є розбіжності в площі. Тому згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 грудня 2020 року їм рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцями, що мають право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Зазначена вимога закону дотримана, так як згідно довідки Нижньовербізької сільської ради від 04 січня 2021 року № 1 за житловим будинком по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка загальною площею 0,4688 га. 30 грудня 2020 року СПД [PERSON] виготовлено звіт про проведення обстеження та визначення технічного стану основних несучих будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] . За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта по [ADDRESS] реконструйований житловий будинок загальною площею - 89,40 кв.м., житловою - 52,50 кв.м., допоміжною - 28,80 кв.м. встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. В грудні 2020 року вона, [PERSON] , як спадкоємець, звернулася в управління ДАБІ в Івано-Франківській області із заявою про прийняття в експлуатацію господарських будівель та споруд. Однак здати в експлуатацію по спрощеному порядку вона не взмозі по причині відсутності правовстановлюючого документу на землю, а приватизувати землю вона зможу лише після визнання права власності на майно. За таких підстав, коли встановлено, що житловий будинок господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] відповідають всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вимога про визнання за нами права власності на житловий будинок та господарські будівлі є законною і обґрунтованою ми змушені звернутися з даним позовом. Тому просять суд визнати за ними право власності на майно. В судове засідання від позивачів надійшли письмова заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання подали письмове клопотання про слухання справи без участі представника територіальної громади, не заперечують проти задоволення позову. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідно до частини другої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно зі статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Вказані висновки викладені в постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17). Правом на пред`явлення позову про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини, володіє спадкоємець стосовно будинку, збудованого за наявності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 1218 ЦК України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується з частинами третьою і п`ятою статті 376 ЦК України і нормами про спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини третьої і п`ятої статті 376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3 третьої і п`ятої статті 376 ЦК України є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України. Рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема: рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови; ступінь готовності самочинного будівництва; чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб; в якому році було зведено самочинні будівлі; відповідність самочинно зведених будівель архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам; наявність акта приймання в експлуатацію або сертифікату відповідності. Відповідно до пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 березня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації. Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється (пункти 10, 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів). Зазначені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 0541/3459/12 (провадження № 61-10017св18). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві приватної власності, - [PERSON] , що підтверджується випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 06.03.2020 р. за № 66215 (а.с. 31) та копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2009 року (а.с.26-28). [INFO] помер [PERSON] , згідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12), заповіт від імені померлого не посвідчувався виконкомом Ковалівської сільської ради, згідно до довідки Ковалівської сільської ради від 24.09.2019 року за № 618 (а.с.29). Згідно довідки Ковалівської сільської ради від 24.09.2019 року за № 618, яка видана гр.. [PERSON] , [INFO] , про те, що : померлому гром. [PERSON] , 1975 р.н., який помер [INFO] , а/з №15 від 05.09.2019 року належав: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , згідно Витягу про реєстрацію права власності а нерухоме майно серія ССО № 310670 від 12.03.2009 р.; На момент смерті гром. [PERSON] , 1975 р.н., який помер [INFO] , а/з № 15 від 05.09.2019 року разом з ним в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: - дружина померлого - [PERSON] , 1978 р.н., - дочка померлого - [PERSON] , 2005 р.н, - син померлого - [PERSON] , 2007 р.н.. (а.с. 29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається із житлового будинку , господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Ковалівської сільської ради від 04.01.2021 року за № 1, яка видана [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про те, що за даним господарством закріплена земельна ділянка загальною площею - 0,4688 га, з них: - для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд, площею - 0,0569 га; - для ведення особистогго селянського господарства площею - 0,4119 (а.с. 30). Відповідно до копії технічного паспорта , реєстраційний номер 2669985, інвентарний номер: 465 на житловий будинок, зо за адресою: [ADDRESS] вказано: житлова площа- 52.5 кв.м; загальна - 60.6 кв.м; допоміжна - 8.1 кв.м, де під літерою «А» зазначено - житловий будинок; під літерою «Б» зазначено - стайня; під літерою «В» зазначено - стодола; під літерою «Г» зазначено - вбиральня; під порядковим №1 зазначено - ворота (а.с. 16-20). Відповідно до копії технічного паспорта , інвентарний номер: 465, який виготовлено 06.04.2020 року на житловий будинок, зо за адресою: [ADDRESS] вказано: житлова площа- 52.5 кв.м; загальна - 89.4 кв.м; допоміжна - 28.8 кв.м, де під літерою «А» зазначено - житловий будинок; під літерою «А1» зазначено - прибудова; під літерою «Б» зазначено - стайня; під літерою «В» зазначено - стодола; під літерою «Г» зазначено - вбиральня; під порядковим №1 зазначено - ворота (а.с. 21-25). Відповідно до копії листа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 12.01.2021 року № 1009-1.20/1/25, яким розглянуто звернення [PERSON] від 24.12.2020 та повідомлено порядок реєстрації самочинно збудованого житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна (а.с. 40). Спадкоємцем є дружина [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Григорець В.М. від 22.12.2020 року повідомлено, що у правовстановлюючому документі з державною реєстрацією права власності за померлим на спадкове майно, а саме на : житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та даними Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (Виписка з інвентаризаційних матеріалів №66215 від 06 березня 2020 року) є розбіжності. (а.с. 41). Та обставина, що будинок з належними господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] являється власністю спадкодавців підтверджується випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 06.03.2020 р. за № 66215 (а.с. 31) та копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2009 року (а.с.26-28)та технічним паспортом. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 26.01.2009 року по справі № 2-148, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 80,9 кв.м, що розташований в [ADDRESS] . Вартість спадкового майна будинку згідно звіту про оцінку вартості житлового будинку від 25.01.2021 року становить 101 506 грн. 00 коп. Отже, суд доходить висновку, що збудована прибудова є самочинним будівництвом, право власності на яку вже було визнано згідно рішення суд від 26.01.2009 року. Однак, у вказаному рішенні вказана загальна площа 80,9 кв.м., а згідно результатів проведеного технічного обстеження об`єкта- 89,40 кв.м. Враховуючи, що розбіжність незначна, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1234, 1268 ЦК України та,

Outcome: approved