Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

22 вересня 2017 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин з його матірю [PERSON], померлою 13.03.2005 року та його батьком [PERSON], який помер 07.06.2008 року, а також встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] Державного акту серії І-ОД №036873, посилаючись на слідуючі обставини. 13 березня 2005 року в с.Ройлянка Татарбунарського району Одеської області у віці 69 років померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася земельна ділянка площею 6,84 га, розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №036873, виданого Жовтоярською сільською Радою народних депутатів 22.12.2000 року на імя [PERSON]. Зазначену земельну ділянку фактично прийняв у спадщину чоловік спадкодавиці [PERSON], але не встигнувши переоформити її на своє імя, помер 07 червня 2008 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої також увійшли дві земельні ділянки площею 3,42 га та 3,44 га, загальною площею 6,86 га, розташовані на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №036872, виданого Жовтоярською сільською Радою народних депутатів 22.12.2000 року на імя [PERSON]. Зазначені земельні ділянки заявник має право успадкувати в порядку першої черги за законом після смерті батька. Звернувшись у передбачений законом шестимісячний строк до приватного нотаріуса Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та батька, заявник отримав відмову у звязку з ненаданням доказів родинних відносин зі спадкодавцями, ненадання доказів родинних звязків між померлими, оскільки у його свідоцтві про народження прізвища батьків зазначені як «Колєснік», а у свідоцтвах про смерть кожного з батьків їх прізвища вказані «Колесник». Крім того, приватний нотаріус у листі-відмові звернув увагу заявника на те, що у Державному акті про право приватної власності на землю, виданого на імя матері заявника, її прізвище зазначено як «Колєсник», що не співпадає з прізвищем матері, вказаним у її свідоцтві про смерть. З цих підстав нотаріус рекомендував йому звернутися до суду для встановлення фактів родинних відносин зі спадкодавцями та факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Зважаючи на вищевикладене, заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту родинних відносин з його матірю [PERSON] та батьком [PERSON], а також про встановлення факту належності його матері [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №036873, виданого на імя [PERSON]. Заявник та його представник, належним чином сповіщені про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Заявник направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи вимоги заяви (а.с.22,30). Представник заінтересованої особи - Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує (а.с.20). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд, враховуючи визнання заяви заінтересованою особою, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України, вважає можливим заяву задовольнити з таких підстав. За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд керується вимогами статті 55 Конституції України, згідно якої права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] позбавлений можливості вступити у спадок як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої 13.03.2005 року та батька [PERSON], який помер 07.06.2008 року через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останніх, з причини не надання доказів родинних відносин з померлими та наявними розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть. Вказане підтверджується наступними доказами: - копією паспорту серії КК №513241 (а.с.4), виданого 16.08.2000 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, з якого слідує, що [PERSON] народився 18.02.1964 року в с.Ройлянка Татарбунарського району Одеської області; - копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №503463 від 22.02.2017 року (а.с.6), з якого вбачається, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6); - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 036873, виданого 22.12.2000 року на імя матері заявника (а.с.11), з якого вбачається, що прізвище власниці земельної ділянки площею 6,84 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, зазначено «Колєсник»; - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 036872, виданого 22.12.2000 року на імя батька заявника (а.с.10), з якого вбачається, що прізвище власника земельної ділянки площею 6,86 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, вказано «Колесник»; - копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №144150 від 07.06.2008 року (а.с.7), яким підтверджується, що [PERSON] помер 07 червня 2008 року в с.Ройлянка Татарбунарського району Одеської області; - копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №009272, виданого 14.03.2005 року (а.с.8), з якої вбачається, що 13.03.2005 року в с.Ройлянка Татарбунарського району Одеської області померла [PERSON];- - копією заяви [PERSON] від 04.09.2017 року (а.с.29), з якої вбачається, що останній звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з метою оформлення спадкових прав після смерті свого батька [PERSON], померлого 07.06.2008 року, який, у свою чергу, прийняв, але не оформив свої спадкові права після померлої 13.05.2005 року дружини [PERSON]; - листом нотаріуса за №899/01-16 від 04.09.2017 року (а.с.12), з якого вбачається, що заявнику відмовлено у видачі спадщини з причини ненадання доказів родинних звязків з померлими [PERSON] та [PERSON], ненаданням доказів родинних звязків між померлими, доказів належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних звязків та належності правовстановлюючого документу; Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49735165 від 04.11.2017 року (а.с.27-28), наданої на запит суду, підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого 07.06.2008 року, приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 61166889, зареєстрована у нотаріуса за №273/2017 від 04.09.2017 року за заявою [PERSON]І.(а.с.29). Стаття 234 ЦПК України передбачає, що в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 31.03.1995 року із змінами внесеними від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Матеріалами справи підтверджується, що батьками заявника вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відомості, наявні у свідоцтві про смерть батька заявника, де його прізвище вказано «Колесник» (а.с.7) та свідоцтві про смерть матері заявника із зазначенням її прізвища «Колесник» (а.с.8), узгоджуються із відомостями у вищевказаному свідоцтві про народження заявника, де імена та по-батькові спадкодавців повністю співпадають. Наявність розбіжностей в двох літерах у написанні прізвищ батьків заявника, суд повязує з допущенням помилки посадовою особою при оформленні документів заявника та спадкодавців. Беручи до уваги те, що вказаним свідоцтвом про народження підтверджується факт перебування заявника з померлими [PERSON] та [PERSON] у родинних відносинах, враховуючи, що у заявника виникло право на спадкування в порядку першої черги за законом після смерті батьків, однак він позбавлений реалізувати це право через розбіжності у написанні його прізвища та прізвищ його батьків при оформленні документів, при цьому спір про право з матеріалів справи не вбачається, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. Крім того, статтею 256 ч.2 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Підпунктом 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325 визначено, що виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, виправити помилку у написанні прізвища матері заявника - [PERSON] на теперішній час не видається можливим, що порушує права заявника щодо спадкування земельної ділянки та подальшої реєстрації її в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Судом встановлено, що належність померлій [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД №036873 є очевидною, розбіжності в одній літері у написанні прізвища спадкодавиці у різних документах обумовлені допущенням технічної помилки при оформленні документів посадовими особами, при цьому заявник [PERSON] позбавлений в інший спосіб вирішити питання про виправлення помилки у правовстановлюючому документі, а без встановлення факту належності Державного акта померлій [PERSON], спадкоємець не матиме можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.20), враховуючи неможливість вирішення справи позасудовим шляхом, оскільки вносити зміни у правовстановлюючі документи, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, на теперішній час не передбачено чинним законодавством через втрату чинності Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №325 від 22.06.2009 року, яка визначала порядок видачі державних актів взамін зіпсованих (пошкоджених), суд вважає, що права заявника мають бути захищені судом шляхом задоволення вимог заяви, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, як основаних на законі, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №036873, виданого Жовтоярською сільською Радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області 22.12.2000 року з допущеною помилкою у прізвищі на імя [PERSON].

Outcome: approved