Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

22.11.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей, а також стягувати з відповідача в її користь кошти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років та стягнути документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей та коштів на утримання дружини, однак що стосується останніх, просив визначити їх у меншому розмірі, а саме по 1/12 частці всіх його доходів, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Розподіл судових витрат просив здійснити пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав поданий відзив на позовну заяву, просив суд врахувати обставини, наведені в ньому та долучені документи при ухваленні рішення. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~по справі\~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстрований\~30.09.2017\~року у\~Надвірнянському районному\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ГТУЮ в\~Івано-Франківській\~області, актовий запис №245 (а.с.3). За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані строни по даній справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.4, 5). З`ясовано також, що на даний час неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні і вихованні. Позивач перебуває у декретній відпустці та отримує щомісячну допомогу при народженні, однак її недостатньо для належного матеріального забезпечення дітей, оскільки відповідач надає допомогу в різному розмірі. Наведена обставина\~про те,\~що неповнолітні\~діти проживають\~разом з\~позивачем,\~стверджується актом обстеження за № 944 від 26.10.2021 року, складеним депутатом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області та довідкою Краснянського старостинського округу №4 Надвірнянської міської ради про склад сім`ї за №1031 від 11.11.2021 року (а.с.6, 7). Крім того, з вказаного акту вбачається, що джерелами утримання даної сім`ї є допомога на утримання дітей та пенсія бабусі позивача. Зазначено, що допомога на утримання дітей повністю використовується для покриття витрат щодо забезпечення дітей, а тому [PERSON] потребує допомоги для забезпечення потреб дітей та для забезпечення власних потреб, оскільки соціальна допомога є недостатньою для покриття всіх витрат. Суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно із ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 грудня 2021 року становить 2100 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років 2618 гривень. Згідно абз.2 ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дітей, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати своїх дітей в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і аліменти можуть бути визначені судом у відсотковому відношенні,\~а саме по 1/3 частці всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд констатує, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 22.11.2021 року. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів на її утримання до досягнення неповнолітньою дитиною трьох років, суд констатує наступне. Як зазначено вище, сторони по справі перебувають у шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані строни по даній справі: [PERSON] та [PERSON] . На даний час неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні і вихованні. Джерелами утримання сім`ї [PERSON] є допомога на утримання дітей та пенсія бабусі позивача. В судовому засіданні також перевірено, що відповідач працює та отримує офіційний дохід, що не заперечується і самим [PERSON] , а тому, на переконання суду, він має можливість надавати кошти на утримання дружини. Згідно ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, матеріального становища платника аліментів, який офіційно працевлаштований, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] в цій частині також слід задоволити і стягувати з відповідача в користь позивача матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . Що стосується стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача договору про надання правничої допомоги №135/2021 від 16.11.2021 року, квитанції №36/2021 від 16.11.2021 року, витрати на правничу допомогу склали 2100 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 2100 грн. 00 коп. згідно квитанції №36/2021 від 16.11.2021 року. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 1816 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.75, 80, 84, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved