overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

24.06.2012 року, о 03 годині 20 хв., з вини відповідача, яка встановлена постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.08.2012 року,на вул. Центральна с. Гнідин Бориспільського району відбулася дорожно -транспортна пригода(надалі - ДТП) в ході якої було пошкоджено автомобіль марки « ДЕУ ЛАНОС»,д/н [NUMBER], застрохований в СК «Провідна» згідно полісу № АА/ 7256848. Відповідно до звіту за № 03816/КВ про оцінку вартості матеріальної шкоди, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «ДЕУ ЛАНОС» ,з урахуванням його зносу, склав 6539,59 грн. без ПДВ. 03.09.2012 року позивачем був складений страховий акт по справі № 1001/39/35601, з якої вбачається ,що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну,складає 50000,00 грн., франшиза-500,00 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу- 6539,59 грн.. Всього розмір страхового відшкодування,склав 6039,59 грн., які були сплачені [PERSON],що підтверджується платіжним дорученням № 044501 від 06.09.2012 року та відомістю для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачем № ВПТ-003888 від 03.09.2012 року. У добровільному порядку відповідач, відмовився погашати спричинену шкоду,що спонукало позивача звернутися з цим позовом до суду і понести витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., які він просить також стягнути на його користь. Позивач надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи свої вимоги ,просить розглянути справу за відсутності його представника. Відпоідач надав суду письмову заяву, в якій , визнаючи позовні вимоги у повному обсязі, просить також про розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає ,що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.08.2012 року, яка набрала законної сили, вбачається, що з вини відповідача , який 24.06.2012 року керуючи транспортним засобом марки «Пежо 405»,д/н [NUMBER] в нетверезому стані, рухався по вул. Центральна с. Гнідин Бориспільського району Київської області ,де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ДЕУ ЛАНОС»,д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню, хоча відповідач і без цього визнає їх повністю. Розрахунок позивача в частині встановлення розміру страхового відшкодування, а саме 6039 ,59 грн., який підтверджується : звітом за № 038/КВ про оцінку матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням ТЗ; полісом № АА/7256848; страховим актом по справі № 1001/39/35601,платіжним дорученням № 044501 від 06.09.2012 року та відомістю для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачем № ВПТ-003888 від 03.09.2012 року, суд вважає вірним , а його вимогу , відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України,згідно якої,особа,яка відшкодувала шкоду,завдану іншою особою, має право регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування - задоволенню, як і його вимоги про стягнення судового збору у сумі 243,60 грн, сплата якого підтверджена документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

24.06.2014 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що фактично шлюбні відносини припинилися з 26.11.2010 року, оскільки відповідач почав виявляти неповагу до позивача та до спільних дітей. Відповідач ніде не працює та інколи застосовує фізичну силу. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 01.09.2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, за актовим записом № 271. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

24.06.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій зазначила, що сторони від шлюбу мають дітей двох дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2006р., від якого мають дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дітей та копією довідки вуличного комітету №29 від 23.06.2014 року (а.с.2, 3, 4, 5). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В усіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері (батька) дитини, відповідно до ст. 183 СК України. При визначені розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та інші обставини. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

24.06.2014р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у будинку [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності, зареєстрований відповідач [PERSON], але останній більше двох років в будинку не проживає та не сплачує комунальні послуги, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме вищезазначеним будинком. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надсилав. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №3534358 від 17.05.2013 року [PERSON] є власником 100/300 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11753280 від 29.10.2013 року [PERSON] є власником 20/300 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно виписки із прибудинкової книги зазначеного вище будинку відповідач [PERSON] зареєстрований на зазначеній житловій площі з 10.04.2004 року. Також встановлено, що [PERSON] у спірному будинку не проживає більше двох років, що підтверджується Актом, складеним працівниками ЖЕК №1 «Бриз» 20.06.2014 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті будинку, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з будинком втратив. Вищезазначені факти підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], допитаними у судовому засіданні. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаному будинку більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

24.06.2014р. із вказаним позовом до суду звернулась позивачка, де в обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що із відповідачем раніше перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча і має таку можливість. У зв'язку з чим, просить позов задовольнити. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів та ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач визнавши позов розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

24.06.2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між ним та відповідачкою 24.11.2001 року було зареєстровано укладення шлюбу у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 504. При цьому позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. У зв'язку з різними поглядів на життя та різні характери, у результаті чого у сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Які привели до розпаду сім'ї. Після фактичного розриву сімейних стосунків та припинення шлюбних стосунків, між сторонами не залишилось неврегульованих майнових питань, зокрема спору про поділ спільного майна. набутого у шлюбі. Спільне господарство сторони не ведуть. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON]. [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Спір між сторонами щодо місця проживання дітей відсутній, оскільки сторони проживають сумісно за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано укладення шлюбу у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 504. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON]. [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає, спору про місце проживання дітей між сторонами не має. Клопотань про надання строку для примирення в судовому засіданні не заявляли, вважають недоцільним надання їм строку для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

24.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 05.07.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, обов'язків покладених на нього законом не виконує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с.12-13- заяви). В порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 05.07.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 291. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

24.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою у порядку окремого провадження, в якій просить надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO], до досягнення нею шлюбного віку. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що на даний час проживає однією сім'єю із [PERSON], веде з ним спільне господарство та підтримує подружні стосунки. Заявник посилається на те, що 18 повних років їй виповниться лише [INFO] року, однак бажає зареєструвати шлюб із заінтересованою особою, про що не заперечують її батьки. Додала, що знаходиться на 3-му місяці вагітності, що підтверджується довідкою з лікарні. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявник у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій вимоги заяви повністю підтримала та просила суд їх задовольнити. У судове засідання заінтересовані особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Від ВДРАЦС реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відділу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши додані до заяви докази в їх сукупності, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

24.06.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання з відповідачем шлюбу, який був зареєстрований 27 січня 2007 року. Від цього шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].н., які проживають з нею. Позовну заяву обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на життя. На цьому ґрунті між ними ввесь час виникають сварки та конфлікти. З грудня 2013 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сім'я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 27 січня 2007 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №100. У шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].н., які проживають з позивачкою. Відповідач надає допомогу на утримання дитини добровільно. Встановлено, що сімейне життя у сторін в зареєстрованому між ними шлюбі не склалося. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, наміру проживати разом з відповідачем та зберігати шлюб не має, примирення не бажає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі і не в найкращих інтересах сім'ї. Конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами, та спору про місце проживання дітей немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

24.06.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття.(а.с.1-2) Свою вимогу мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її та позивачки участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.21) Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.24) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved