Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

23.07.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» про стягнення заробітної плати та компенсації нарахованої при невчасній виплаті заробітної плати, мотивуючи вимоги тим, що він з 14.03.2014 року по даний час працює на посаді електрика. Позивач зазначає, що роботодавець з початку роботи на підприємстві заробітну плату йому не виплачує через відсутність коштів, передбачених для виплат заробітної плати. На підставі зазначеного, просив стягнути з Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» на його користь заборгованість у сумі 28318,00 грн та виплатити компенсацію за невчасну виплату заробітної плати в сумі 655,01 грн. В судове засідання позивач не з`явився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання представник відповідача не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до наказу ДП «Триліський спиртовий завод» №5 від 14.03.2014 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду електрика за сумісництвом з 14.03.2014 року, з оплатою згідно штатного роспису. Як вбачається з довідки № 7-3/15 від 17.07.2020 року виданою ДП «Триліський спиртовий завод», станом на 01.07.2020 року, відповідач має борг перед позивачем по виплаті заробітної плати в сумі 28793,01 грн, в тому числі з нарахованою компенсацією за несвоєчасну виплату заробітної плати відповідно до офіційного приросту індексу споживчих цін. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог ч. 1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим повноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати» підприємства, установи і організації всі форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 3 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після отримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Згідно вказаної довідки № 7-3/15 від 17.07.2020 року виданою ДП «Триліський спиртовий завод» [PERSON] нараховано компенсацію за невчасну виплату заробітної плати, в зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 655,01 грн з жовтня 2018 року по червень 2020 року. Наданий позивачем розрахунок відповідачем спростований не був, а тому він приймається судом, як достовірний. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved