Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

23 квітня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря [PERSON], завідуючого відділенням № 2 [PERSON], завідуючої відділенням № 4 [PERSON], про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку. 23 квітня 2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 24 квітня 2018 року. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» - лікар [PERSON], який діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримав у повному обсязі, та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просив суд заяву задовольнити, оскільки лікування пацієнтки [PERSON] можливе лише в умовах психіатричного стаціонару, оскільки без належного лікування вона може представляти реальну загрозу для себе та оточення. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є опікуном та матірю хворої [PERSON] Просила суд заяву задовольнити у звязку з необхідністю надання доньці психіатричної допомоги в умовах стаціонару, оскільки в такому психічному стані вона є агресивною та небезпечною. Особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, [PERSON], пояснення у судовому засіданні не надала внаслідок психічного стану. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Так з поданої заяви вбачається, що 22 квітня 2018 року до відділення № 2 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» було госпіталізовано хвору [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, недієздатна, опікуном призначено [PERSON] Хвора перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1972 року. Спочатку спостерігалася з приводу розумової відсталості, а з 1976 року з приводу шизофренії, оскільки зявилися психотичні розлади у вигляді галюцинаторно-маячних переживань, стала проявляти елементи агресії по відношенню до батьків, не спала, бродяжила. Уперше стаціонарно лікувалась у 1987 році. У подальшому були часті госпіталізації, зазвичай обумовлені неправильною поведінкою: йде з дому, бродяжить, погано спить, проявляє елементи агресії, кричить, розмовляє сама з собою. У домашній обстановці неохайна, за собою не доглядає. Останнє стаціонарне лікування було з 10 січня 2018 року по 19 березня 2018 року, після виписки з відділення хвора постійно приймала підтримуюче лікування, але стан залишався нестабільним. Впродовж останнього тижня стан особливо погіршився: не спить, ходить ночами, розмовляє сама з собою, порізала одяг, агресивна по відношенню до матері, неадекватна. У звязку з відсутністю усвідомленої згоди пацієнтки [PERSON] на лікування, вона була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі викладеного прийшла до висновку, що [PERSON] має діагноз: шизофренія, проста форма, безперервна течія. У звязку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, визнана недієздатною, її лікування і обстеження можливо тільки в умовах стаціонару, оскільки без належного лікування вона може представляти загрозу для себе і оточення, тому вона підлягає госпіталізації до психіатричної лікарні у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 03 липня 2008 року, [PERSON], [INFO] було визнано недієздатною. Опікуном було призначено її матір [PERSON]. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 43 від 23 квітня 2018 року у складі: завідуючого відділенням № 2 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» [PERSON] та завідуючої відділенням № 4 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» [PERSON], складеного за результатами комісійного огляду, [PERSON] має діагноз: шизофренія, проста форма, безперервна течія. У звязку з тим, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, наразі наявне значне порушення поведінки, її лікування та обстеження можливе лише в умовах стаціонару, оскільки без належного лікування вона може представляти реальну загрозу для себе і оточуючих, тому вона підлягає госпіталізації до психіатричної лікарні у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved