overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

23.07.2019 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором № б/н від 24.03.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 500,00 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 24.03.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов`язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 19.06.2019 року склався борг перед банком у розмірі 12191,76 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту 0,00 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту 1415,60 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн., заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 8069,41 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1650,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частини), 556,75 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

23.07.2019 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором № б/н від 26.01.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 20000,00 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 26.01.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов`язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 25.06.2019 року склався борг перед банком у розмірі 71080,03 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту 34289,69 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту 14378,37 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн., заборгованість за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання 17841,02 грн., пеня за несвоєчасне сплату боргу на суму від 100 грн. - 710,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частини), 3360,95 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

23.07.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.11.1957 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім`ї не бажає. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 18.11.1957 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили з травня місяця 2019 року через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

23.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між ним та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 19 серпня 2017 року зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1046. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, та направила до суду заяву (телефонограму) про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 серпня 2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1046 (а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу дітей не мають. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує вказане питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

23.07.2019 року позивач звернулася до суду з цим позовом, у якому, з урахуванням заяви від 11.10.2019 року, просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 25.09.2013 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя не склалося, у них відсутнє порозуміння, відповівдач зловживає алкоголем, вчиняє сварки, не цікавиться життям дітей. Протягом шести місяців шлюбні стосунки припинено, проживають окремо. Примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. 01.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 19.09.2019 року підготовче провадження закрито. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач вказує, що примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

23.07.2019 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, указав, що перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі з 2016 року. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Позивач в судовому засіданні не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яка мешкає з позивачкою та знаходиться в неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін, стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

23.07.2019р. подано заяву в якій [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] ;встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] ;встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку(пай), серія [NUMBER] від 19.11.1996року, виданий на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Гайсинської районної державної адміністрації від 04.10.1996року №452, зареєстрований 21.11.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №3152, належить [PERSON] , який помер [INFO] , та встановити факт прийняття [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ,оскільки зазначені обставини перешкоджають заявниці реалізувати право на спадщину, іншого порядку встановлення даних фактів законом не передбачено. Заявниця в судове засідання не з`явилася, письмово просила заявлені вимоги задовільнити, справу розглянути без неї ( а.с. 28 ). Заінтересована особа представник Краснопільської сільської ради в судове засідання не з`явився, письмово заявлені вимоги визнали повністю, справу просили розглянути без них (а.с. 29). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне заяву задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] на ім`я якого видано сертифікат на право на земельну частку(пай), серія [NUMBER] від 19.11.1996рокує однією й тією ж особою, сином [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину внаслідок його смерті, крім того встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначені правовідносини регулюються: - п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються в з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; - ч.2 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини, а діюче законодавство не передбачає іншого порядку встановлення цих обставини, то дані факти необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

23.07.2020 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні представник позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов визнала. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.07.2010, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження. Як убачається з позовної заяви і пояснень відповідача, з липня 2020 року подружжя проживають окремо; подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

23.07.2020 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явилися, при цьому подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; відповідач також письмово повідомила суду про визнання позову та просила його задовольнити. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17.02.2001, при цьому мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

23.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 27840 грн 75 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 24.07.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.07.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача. 21.04.2020 його звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 27840 грн 75 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листа. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

23.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явилися, при цьому позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16.01.2007, при цьому мають спільних дітей: сина - [PERSON] , 2003 року народження, та дочку - [PERSON] , 2008 року народження. Як випливає з матеріалів справи, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved