overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 16 серпня 1980 року Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 32. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1980 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо більше 13 років, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Відповідачка періодично виїжджає на роботу за кордон, повертаючись влаштовує сварки. Примирення та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно. Справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 16 серпня 1980 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 32 (а.с. 7). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісяця у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначених вище позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина, на неодноразові прохання та вимоги про сплату аліментів не звертає ніякої уваги, підтримувати зв'язок з відповідачем вкрай складно, оскільки він переїхав на постійне проживання до іншої держави. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області про призначення судових засідань по справі на (на 02.12.2015 р., на 14.12.2015 р., на 10.02.2016 р), причини неявки не повідомив. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується даними Свідоцтва про народження дитини серії І-ЕД №188720 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 24.07.2010 р. (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Актом, складеним 14.11.2015 року за підписом сусідів у кількості 3 (трьох) осіб, які підтвердили, що за адресою: м.Луганськ, кв.Ватутіна, 27/29 проживає без реєстрації [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-ЕД №188720 від 24.07.2010 року, паспортні дані сусідів завірені інспектором Філіала №6 міського комунального підприємства «Центрожилком» [PERSON]Л (а.с.9). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дітей. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дітей, ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 23 серпня 2009 року, актовий запис № 1895 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя спільне господарство не ведуть, на протязі сімейного життя у них виникали постійно сварки, скандали. Сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально, на підставі цього наладити нормальні стосунки неможливо. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе, в зв'язку з чим вона звернулася із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення, бажає залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, в порядку ст. 76 ЦПК України, завчасно повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання, про що свідчать розписки про отримання рекомендованих поштових повідомлень, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до положень ст.225 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, про що постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1895, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу дітей сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 25 листопада 2012 року, актовий запис № 2893 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Вказує, що сімейне життя у них не склалось, з лютого 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на підставі цього наладити нормальні стосунки неможливо. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе, в зв'язку з чим вона звернулася із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просить суд розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2893, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.3). В період шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], [INFO] р.н.(а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 08 листопада 2002 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 03 серпня 2018 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Під час перебування у шлюбі у їх сімї народилась дитина донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, хоча вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Зазначає, що дитина у даний час проживає з нею. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомленим належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Так, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що у графі батьки записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до наданої довідки Хрестищанської сільською радою Слов»янського району № 02-51/659 від 16 листопада 2015 року, дитина [PERSON] зареєстрована і проживає разом з матір»ю [PERSON] Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідності до ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 2005 року, мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, спору про їх місце проживання немає. З квітня 2013 року подружжя не підтримують шлюбні відносини, оскільки за час спільного проживання виявились суттєві розбіжності в їх характерах, вирішенні сімейних питань, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. З вказаного часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сімї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюбу (а.с. 6), [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ващенко) [PERSON] уклали шлюб 09 грудня 2005 року, який зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №\~1141. Від шлюбу, подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей, між сторонами відсутній. Як убачається, подружжя з квітня 2013 року сімейні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання виявились суттєві розбіжності в їх характерах, вирішенні сімейних питань, що призвело до втрати почуттів любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, а тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач на утримання дітей допомоги не надає, їх життям, навчанням і здоров'ям не цікавиться. Діти перебувають на її утриманні. У відповідача інших дітей немає, аліментів нікому не платить. Він є працездатною особою, працює неофіційно по найму на різних роботах в односельчан та отримує нерегулярний, мінливий дохід, але добровільно сплачувати аліменти не бажає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти у її користь на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні 3 грудня 2015 року позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві, 14 грудня 2015 року надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності і стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, хоча своєчасно був повідомлений судовими повістками, надісланими рекомендованими листами з рекомендованими повідомленнями. Про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до свідоцтв про народження і встановлення батьківства дітей [PERSON] є їх батьком (а.с. 3, 4). Діти проживають з матір'ю (довідка Затурцівської сільської ради № 2380 від 17.11.2015 року, а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, не представив суду доказів надання дітям грошової та іншої допомоги, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на дітей, а отже позов потрібно задовольнити в сумі, вказаній позивачем. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved