Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

23.03.2015 р. позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом . На обґрунтування вимог зазначила , що з грудня 2003 р. по травень 2014 р. перебувала у шлюбі з відповідачем . Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Після розірвання шлюбу відповідач сплачував їй добровільно 5000 гривень на утримання дітей до серпня 2014 р. Після чого заявив , що буде перераховувати їй грошові кошти на банківську картку. Однак перерахував тільки два місяці : у вересні 2014 р. - 4000 гривень , у жовтні 2014 р. - 2000 гривень. З листопада 2014 р. відповідач зовсім перестав сплачувати їй кошти на утримання дітей. Посилаючись на те , що відповідач володіє приватним підприємством , що унеможливлює встановити його реальний дохід , просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 5000 гривень на кожну дитину , а також судові витрати по справі. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і пояснила , що при визначенні розміру аліментів , які належить стягнути з відповідача на утримання дітей, вона виходила з того , що раніше , коли вона знаходилась з відповідачем у шлюбі , він забезпечував дітей на такому рівні. Крім того , після розірвання шлюбу до серпня 2014 р. відповідач добровільно сплачував їй кошти на утримання дітей у розмірі 5000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково , заявивши , що згоден сплачувати аліменти у частці від своїх доходів , оскільки його заробітна плата становить 1500 гривень і інших доходів у нього немає. Крім того , пояснив , що його батько позичив йому 30000 доларів США , які він надав позивачці після розірвання шлюбу для придбання квартири дітям і які він повинен повернути батьку. Коли він проживав з позивачкою в зареєстрованому шлюбі , то працював головним бухгалтером Любашівського елеватора і дійсно його заробітна плата дозволяла йому забезпечувати сім»ю на належному рівні . Однак з серпня 2014 р. він фактично не працює на даній посаді у зв»язку зі зміною керівництва елеватора. При звільненні з вказаної посади йому були виплачені грошові кошти , які дозволяли йому перерахувати позивачці на утримання дітей кошти у вказаному позивачкою розмірі. В даний час ці кошти закінчились. Він тимчасово працює у свого батька бухгалтером , оскільки іншу роботу , на якій він хотів би працювати , йому знайти не вдається. В даний час він часто спілкується з сином . По можливості надає йому матеріальну допомогу. Оскільки позивачка вивезла з будинку , де вони проживали , майже усі речі в квартиру , яку вона придбала за кошти , які йому дав його батько , то він вимушений був узяти кредит у Банку на придбання холодильника , який в даний час виплачує. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В силу статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом безспірно встановлено , що сторони з грудня 2003 р. по травень 2014 р. перебували в зареєстрованому шлюбі , від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Згідно зі статтею 184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначено у довідці фермерського господарства «Тєнод» за вих..1/704 від 7.04.2015 р. відповідач працює у фермерському господарстві «Тєнод» з 01 листопада 2014 р. по теперішній час на посаді бухгалтера ( а.с.- 16 ) Відповідно до довідки цього ж господарства за вих..2/704 від 7.04.2015 р. щомісячна заробітна плата бухгалтера [PERSON] становить 1500 гривень. (а.с.- 17 ) У статуті фермерського господарства «Тєнод» вказано , що дане господарство створене на підставі власності [PERSON] , який є його головою.( а.с.- 19). З повідомлення Любашівської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 15.04.2015 р. за № 2117/9/15-22-11-13 вбачається , що [PERSON] на податковому обліку в Любашівській ОДПІ не знаходиться ( а.с.- 28 ). Як пояснив в судовому засіданні допитаний в якості свідка відповідач , його заробітна плата становить 1500 гривень і інших доходів у нього немає. Його батько позичив йому 30000 доларів США , які він надав позивачці після розірвання шлюбу для придбання квартири дітям і які він повинен повернути батьку. Коли він проживав з позивачкою в зареєстрованому шлюбі , то працював головним бухгалтером Любашівського елеватора і дійсно його заробітна плата дозволяла йому забезпечувати сім»ю на належному рівні . Однак з серпня 2014 р. він фактично не працює на даній посаді у зв»язку зі зміною керівництва елеватора. При звільненні з вказаної посади йому були виплачені грошові кошти , які дозволяли йому перерахувати позивачці на утримання дітей кошти у вказаному позивачкою розмірі. В даний час ці кошти закінчились. Він тимчасово працює у свого батька бухгалтером , оскільки іншу роботу , на якій він хотів би працювати , йому знайти не вдається. В даний час він часто спілкується з сином . По можливості надає йому матеріальну допомогу. Оскільки позивачка вивезла з будинку , де вони проживали , майже усі речі в квартиру , яку вона придбала за кошти , які йому дав його батько , то він вимушений був узяти кредит у Банку на придбання холодильника , який в даний час виплачує. За таких обставин , на думку суду , позивачка не довела , що відповідач має мінливий дохід , який би дозволяв йому сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Той факт , що відповідач працює бухгалтером у фермерському господарстві «Тєнод» , головою якого є його батько [PERSON] не може вважатись обставиною , що має істотне значення, яка дозволяла б суду стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі , оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущенні. З врахуванням встановлених обставин суд вважає можливим задовольнити позов частково , стягнувши з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць На підставі викладеного ,

Outcome: partial