Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

23.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Мелітопольським міськрайоним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області 06.08.2019 року вдруге був зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис № 521 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . 19 серпня 2015 року між нею та відповідачем був вперше зареєстрований шлюб, який був розірваний згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14.02.2017 р. (справа № 320/8242/16-ц). Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З відповідачем подружнє життя не склалося. Між ними неодноразово виникали сварки. Шлюбні відносини між ними відсутні з початку жовтня 2019 року. Як подружжя вони не мешкають і не ведуть спільне господарство тому примирення між ними не відбудеться. Подальше спільне життя, як і подальше збереження шлюбу є не можливим. Від шлюбу позивач та відповідач мають сина: [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає разом з матір`ю і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не виділяє грошових коштів на дитину і матеріально їй не допомагає. За власний рахунок позивачка ростить сина, своїми силами купує йому одяг та іграшки. Матеріально забезпечує. Але власними силами позивачка не може забезпечити належний життєвий рівень дитини і потребує фінансової допомоги колишнього чоловіка. Ч. 2 ст. 110 Сімейного Кодексу України дає позивачу право пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Ст. 104 ч. 2 Сімейного Кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ст. 180 Сімейного Кодексу України покладає на батьків зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримування дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного Кодексу України). Згідно статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Спір між Позивачем та Відповідачем у добровільному порядку вирішити не можливо. В судове засідання представник позивача [PERSON] , адвокат Карягін П.І. надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу без участі сторін, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав, відзив не надавав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження, копія паспорта дитини [PERSON] , копія паспорта позивачки, копія довідки про реєстрацію місця проживання, копія ордеру та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, заяви представника позивача. Судом встановлено, що 19 серпня 2015 року між нею та відповідачем був вперше зареєстрований шлюб, який був розірваний згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14.02.2017 р. (справа № 320/8242/16-ц). Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 06.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] Мелітопольським міськрайоним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області вдруге був зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис № 521 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . 06.02.2016 року від шлюбу позивач та відповідач мають сина: [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до позовної заяви, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем відсутні з початку жовтня 2019 року. Дитина мешкає разом з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не виділяє грошових коштів на дитину і матеріально їй не допомагає. За власний рахунок позивачка ростить сина, своїми силами купує йому одяг та іграшки. Матеріально забезпечує. Але власними силами позивачка не\~може забезпечити\~належний життєвий\~рівень дитини\~і потребує\~фінансової допомоги\~колишнього чоловіка.\~ На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , щомісяця, з дня пред`явлення позову,\~у розмірі\~1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, вивчивши всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , судовий збір в розмірі 908 гривень в дохід держави.

Outcome: approved