Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

23.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] . про розірвання шлюбу, і свої доводи обґрунтовує тим, що подружні відносини з відповідачем припинили з лютого 2019 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Питання про стягнення аліментів на утримання дитини вирішено добровільно. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Причиною розпаду родини стало те, що між позивачем та відповідачем відсутні взаємна любов та повага, взаємодопомога та підтримка, втрачено взаєморозуміння та довіра. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя як подружжя не можливе, та буде суперечити їх інтересам, тому він звернувся до суду і просить розірвати між ними шлюб. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила що аліменти на утримання дитини позивач сплачує добровільно, спір про поділ спільного майна відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 26.11.2013 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис за №265 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Аліменти на утримання дитини позивач платить добровільно. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не мешкають однією родиною з лютого 2019 року. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаємну любов та повагу, взаємодопомогу та підтримку, втрачено взаєморозуміння та довіра, не мають наміру на збереження сімейних відносин та шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved