Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

23 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Маріупольською міської радою 24 лютого 2004 року. У вказаній квартирі зареєстрований та фактично не проживає з жовтня 2013 року його син [PERSON], його особистих речей у квартирі немає, комунальні платежі він не здійснює. Фактично останній проживає з сім'єю за межами міста Маріуполя, де саме, йому невідомо. Просив позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності. Просив позовні вимоги задовольнити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся судом за місцем реєстрації. У зв'язку з наведеним, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Маріупольською міською радою 24 лютого 2004 року, та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 27 лютого 2004 року. З копії особистого рахунку [NUMBER], виданого 03 листопада 2014 року ОСББ «Іллічівець-18», вбачається, що в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими власник квартири - [PERSON], його дружина [PERSON], та його син [PERSON], 1986 року народження. З акту ОСББ «Іллічівець - 18» від 13 жовтня 2014 року вбачається, що зі слів сусідів, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], 1986 року народження, який з жовтня 2013 року за даною адресою не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника квартири, який не є її співвласником, на користування цим жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником квартири або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач прописав у належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] свого сина, який не проживає в зазначеній квартирі понад рік, не використовує зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачує комунальні платежі, а тому суд вважає, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилою площею у вказаній квартирі. Аналізуючи вищевикладене суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS].

Outcome: approved