Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] - позивачці по справі. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на земельну частку (пай), розміром 4,44 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради від 28 квітня 1999 року. Своєчасно спадщину після смерті бабусі позивачка не прийняла у зв'язку зі складним сімейним становищем та відсутністю коштів для оформлення спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання представник позивачки [PERSON] за дорученням [PERSON] не з'явився, надавши до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача - Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В повідомленні від 02.04.2016 року № 416/01-16 вказала, що спадкова справа відносно [PERSON], померлої [INFO] не заведена. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року визначено, що вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час смерті [PERSON], часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Зі змісту ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Зокрема п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року передбачено, що правила книги 6 Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Судом встановлено, що 26 травня 2010 року було внесено відомості про усиновлення [PERSON], [INFO], а саме: [PERSON] удочерив дитину - [PERSON], що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ( а. с. 7-9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 липня 1992 року, актовий запис № 58, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка -[PERSON] (а. с. 5-6). У відповідності до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради від 28 квітня 1999 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,44 гектарів ріллі в межах згідно з планом, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 14). Відповідно до дублікату заповіту, посвідченого секретарем Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області 05 березня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] - позивачці по справі (а. с. 10). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 11). Згідно довідки, виданої виконкомом Сергіївської сільської ради від 10 грудня 2014 року за № 226, [PERSON], 1971 року народження, з 04 травня 1992 року була зареєстрована по паспортному обліку за адресою: с. Сергіївка, з дівочим прізвищем - [PERSON]. Після зміни прізвища на [PERSON] 02 вересня 1992 року зареєстрована по новому паспорту за попередньою адресою та знята з реєстрації 03 вересня 1992 року. З 03 грудня 1993 року і по даний час зареєстрована по паспортному обліку за адресою: [ADDRESS], але фактично за даною адресою не проживає (а. с. 13). З довідок, виданих виконкомом Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області від 16 грудня 2015 року за № 296 та 05 квітня 2016 року за № 105 вбачається, що [PERSON], 1912 року народження, проживала за адресою: [ADDRESS] до жовтня 1999 року. Від імені померлої [PERSON] виконавчим комітетом був посвідчений заповіт, зареєстрований за № 17 від 05 березня 1993 року, який не змінювався і не відмінявся (а. с. 12,22). Згідно інформаційного листа Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області, спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заведена (а. с. 21). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON], однак вона не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв'язку зі складним сімейним становищем та відсутністю коштів для оформлення спадщини. Суд вважає причини пропуску позивачкою встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначає їй додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного

Outcome: approved