Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

23.04.2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37» звернулося до суду з позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 06.05.2019 року, та просили стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Шолом-Алейхема 37» матеріальну шкоду у розмірі 37 375 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1921.00 грн. 22.07.2019 року, після усунення позивачем недоліків позову, судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, 27.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 23.03.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37» до [PERSON] , про стягнення коштів, відмовлено. 29.03.2021 року відповідач [PERSON] , шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 05.04.2021 року, подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу на загальну суму 21 000,00 грн., мотивуючи тим, що 23.03.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] користь ОСББ «Шолом-Алейхема 37», однак під час ухвалення рішення судом не зазначено щодо судових витрат, які поніс відповідач, а саме витрат на правову допомогу. В матеріалах справи знаходиться Договір про надання правничої допомоги від 09.12.2019 року. На підтвердження понесених витрат він додає розрахунок витрат з надання правничої допомоги по справі № 357/4794/19 від 26.03.2021 року, акт приймання - передачі послуг від 26.03.2021 року та копію квитанції про сплату адвокату гонорару (частково) у сумі 15000,00 грн. Тому, просив стягнути з ОСББ «Шолом-Алейхема 37» на свою користь понесені витрати з надання правничої допомоги у розмірі 21000,00 грн. 27.04.2021 року представник позивача, адвокат Козачков В.Л., подав до суду заперечення на заяву про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, мотивуючи тим, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи і не відповідає принципу розумності та справедливості. В заяві від 26.03.2021 року зазначено, що на підтвердження понесених витрат додано розрахунок витрат з надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 26.03.2021 р. та копія квитанції про сплату адвокату гонорару (частково) у сумі 15000,00грн. В матеріалах справи міститься копія договору про надання правничої допомоги №0912/19Ц від 09 грудня 2019 року укладеного між адвокатом Сокол І.А та [PERSON] . Частиною 2.3 даного Договору визначено: «Строк надання послуг починається з 09 грудня 2019 року та закінчується 08 грудня 2020 року. У разі якщо виконання п. 1.1. Договору виходить за межі встановленого ч. 2.3 строку, Договір пролонгується на один рік на умовах та в порядку визначеному ч. 5.1. даного Договору». Частиною 5.1. даного Договору визначено, що вартість послуг з надання правничої допомоги за даним Договором в суді першої інстанції становить 15000.00 грн., визначається відповідно до узгодженого сторонами розрахунку витрат на правничу допомогу, який є невід`ємним додатком до цього Договору». Проте, даного додатку, який є невід`ємною частиною Договору матеріали справи не містять. Разом з тим, частинами 9.4. та 9.5 даного Договору визначено, що зміни та доповнення до цього Договору можуть бути внесені тільки у письмовому вигляді за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою, а зміни до цього договору набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди. Разом з тим, на підтвердження виконання вказаних вище зобов`язань, після кожного конкретно-визначеного обсягу наданої правничої допомоги, сторони підписують відповідний акт наданої правничої допомоги. Частиною 6.2. даного Договору визначено: «Оплата вартості послуг з надання правничої допомоги, визначена в п. 5.1. Договору, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня підписання Договору». Проте, матеріали справи не містять доказів здійснення оплати вартості послуг з надання правничої допомоги відповідно до ч. 6.2. договору. Отже, з урахуванням умов Договору про надання правничої допомоги №0912/19Ц від 09 грудня 2019 року, можна прийти до висновку про те, що дія договору припинилася 08 грудня 2020 року, оскільки будь-яких додаткових угод щодо продовження (пролонгації) договору сторонами не укладалося; сторонами не досягнуто згоди щодо вартості послуг з надання правничої допомоги згідно договору, оскільки сторонами не узгоджувався розрахунок витрат на правничу допомогу; матеріали справи не містять доказів виконання (надання та приймання) правничої допомоги, оскільки сторонами не укладалися (не підписувалися) відповідні акти наданої правничої допомоги після надання (виконання) кожного конкретно-визначеного обсягу наданої правничої допомоги;матеріали справи не містять доказів здійснення оплати вартості послуг з надання правничої допомоги відповідно до ч. 6.2. договору. Отже, враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що заява [PERSON] про стягнення (розподіл) судових витрат від 26.03.2021 року не підлягає до задоволення, тому просив суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення з ОСББ «Шолом-Алейхема, 37» на користь [PERSON] понесених витрат з надання правничої допомоги у розмірі 21000,00 грн. У разі задоволення заяви [PERSON] , про стягнення (розподіл) судових витрат, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача, які підлягають відшкодуванню за рахунок позивача до 3000,00 грн. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При вирішенні заяви суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до положень ст. 134 ЦПК України надав попередній розрахунок судових витрат, який міститься у відзиві на позовну заяву (а.с. 55-60). Також, встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та відповідач зробив усну заяву про те, що докази щодо понесених відповідачем судових витрат будуть надані до суду у передбачений термін. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідач [PERSON] на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування надав: копію договору про надання правової допомоги №0912/19Ц від 09.12.2019 року, укладений між адвокатом Сокол Іванною Анатоліївною та [PERSON] , розрахунок витрат з надання правничої допомоги по справі №357/4794/19 від 26.03.2021 року, акт приймання-передачі послуг правничої допомоги по справі від 26.03.2021 року, квитанцію №0.0.1586929423.1 від 18.01.2020 року на суму 15 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи (Т. 1 а.с. 109-111, Т. 2 а.с. 46-49). Відповідно до п. 5.1 Договору про надання правової допомоги №0912/19Ц від 09.12.2019 року, вартість послуг з надання правової допомоги за даним договором в суді першої інстанції становить 15000,00 грн. визначається відповідно до узгодженого сторонами розрахунку витрат на правничу допомогу, який є невід`ємним додатком до цього договору. Відповідно до п. 5.2, 5.3 Договору про надання правової допомоги №0912/19Ц від 09.12.2019 року вартість однієї години роботи адвоката або витраченого часу, що невід`ємно пов`язаний з виконанням даного договору становить 1000,00 гривен. Вартість надання послуг адвокатом за підготовку та участь в судовому засіданніпід час розгляду справи в суді першої інстанції розраховується виходячи з тарифу 1000,00 грн. за одне засідання, не залежно від його тривалості та/або перенесення (відкладення), у разі явки адвоката нанього та викладається в окремих додатках до даного Договору, розрахунках витрат на правничу допомогу. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно правової позиція, викладеної в постанові Великої палати Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] було здійснено фактичні витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1586929423.1 від 18.01.2020 року на суму 15 000,00 грн., платник - [PERSON] , отримувач - адвокат Сокол Іванна Анатоліївна (Т. 2 а.с. 49). Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Так, від відповідача у порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України (у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами), надійшла заява про необґрунтованість витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, суд критично оцінює доводи представника позивача викладені у запереченнях, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу до заперечень не надано та в матеріалах справи міститься копія договору про надання правничої допомоги №0912/19Ц від 09 грудня 2019 року укладеного між адвокатом Сокол Іванною Анатоліївною та [PERSON] , пунктом 2.3 якого визначено, що строк надання послуг починається з 09.12.2019 року та закінчується 08.12.2020 року. У разі якщо виконання п. 1.1. Договору виходить за межі встановленого п. 2.3 строку, то договір пролонгується на один рік на умовах та в порядку визначеному ч. 5.1. даного Договору та в матеріалах справи міститься квитанція від 18.01.2020 року про оплату вартості послуг на суму 15000,00 грн. Також, відповідачем подано розрахунок витрат з надання правничої допомоги по справі №357/4794/19 від 26.03.2021 року, згідно якого розмір витрат на правову допомогу становить 21000 грн. та акт приймання-передачі послуг правничої допомоги по справі №357/4794/19 від 26.03.2021 року щодо понесених витрат на загальну суму 21000 грн. Разом з тим, суд критично оцінює витрати на правову допомогу на загальну суму 21000,00 грн., оскільки відповідачем не надано документального підтвердження зазначених витрат на правову допомогу у розумінні ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збірпокладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача. Так, рішенням суду від 23.03.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСББ «Шолом-Алейхема 37», відмовлено. Отже, у зв`язку з вищевикладеним, суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, приймає до уваги конкретні обставини справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а саме фактичної оплати в розмірі саме 15 000 грн., приходить до висновку, про ухвалення додаткового рішення, тому стягує з позивача ОСББ «Шолом-Алейхема 37» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Outcome: partial