Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

22.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно після батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що її матері [PERSON] та батьку [PERSON], згідно свідоцтва [NUMBER] на право власності на житло від 15.02.1994 року, на праві спільної сумісної власності належить кожному з них по 1/2 частки квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Ще при житті [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вона заповіла належну їй частку квартири її доньці [PERSON] - відповідачу по справі. Позивач [PERSON], яка є донькою спадкодавця та чоловік спадкодавця [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач [PERSON] спадщину не прийняла, у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, у володіння та управління спадковим майном не вступила, на спадщину не претендувала, натомість [PERSON] прийняв спадщину, оскільки після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], вступив у володіння та управління спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому, згідно свідоцтва [NUMBER] на право власності на житло від 15.02.1994 року, 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на 1/2 частку даної квартири яку він успадкував після дружини [PERSON], померлої [INFO]. Заповіту немає. Позив [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми спадкодавця та спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач [PERSON] спадщину не прийняла у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, у володіння та управління спадковим майном не вступила, на спадщину не претендувала, натомість позивач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], вступила у володіння та управління спадковим майном. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу [PERSON] у видачі даного свідоцтва було відмовлено, оскільки не були виділені частки співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з чим позивачу було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить виділити частки в праві спільної сумісної власності, що [PERSON], померлій [INFO], та [PERSON], померлому [INFO], кожному з них належало при житті по 1/2 частки квартири [ADDRESS], встановити факт прийняття [PERSON], померлим [INFO], спадщини на 1/2 частку квартири [ADDRESS] після дружини [PERSON], померлої [INFO], як спадкоємцем першої черги за законом, встановити факт прийняття [PERSON] спадщини на квартиру [ADDRESS] після батька [PERSON], померлого [INFO], як спадкоємцем першої черги за законом та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з прийняттям спадщини після батька [PERSON], померлого [INFO], як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просять суд розглядати справу за її відсутності. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1964 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.553 ЦК України (в редакції 1964 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини передбачених ст.549 цього кодексу. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, на підставі ч.2 ст.370 Цивільного кодексу України, ст.ст.549, 553 Цивільного кодексу України (в редакції 1964 року),

Outcome: approved