Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

24.02.2021 позивач [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2019, посвідченого державним нотаріусом Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицька Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1257. В належному позивачу будинку зареєстровані відповідач [PERSON] , який є сином позивачки, та її донька відповідач [PERSON] . За вказаною адресою вони не проживають понад 12 років, оскільки виїхали за кордон. Вказує, що відповідачі в оплаті комунальних послуг участі не приймають, та через їх реєстрацію в належному позивачу будинку немає можливості оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.03.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим, 27.04.2021 надала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Також відповідачі не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2019, посвідченого державним нотаріусом Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицькою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1257 (а.с.6). Право власності позивача на вказаний вище будинок, також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 187315800, сформованого 04.11.2019 державним нотаріусом Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицька Л.А. (а.с.8). Відповідно до довідки № 477/11-17, складеної 03.02.2021 відділом надання адміністративних послуг, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 3 осіб: [PERSON] , [INFO] , її син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Факт реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою підтверджується також копіями паспортів серії [NUMBER] , ВК № 726719, а також інформацією Сіверської міської ради від 10.03.2021, наданої на запит суду (а.с.17-21, 22-23, 28-29). Відповідно до акту Сіверської міської ради про обстеження матеріально-побутових умов від 04.02.2021, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 07.07.2007, [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 09.11.2008 (а.с.9). Глава 23\~ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3\~ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] не зняті з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 383\~ЦК України\~встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Вимогами\~ст. 386 ЦК України\~передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як зазначено в\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або\~заперечень. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідачів суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи\~позивачем були обґрунтовані обставини, на які вона посилалася як на підставі своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку з 07.07.2007, відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку з 09.11.2008, ним\~не користуються, витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг не сплачують, а тому суд визнає [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved