overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

22.06.2021 року позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16 жовтня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 135. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . В останній час спільного проживання, між ними постійно виникали непорозуміння, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею[PERSON] та [PERSON] зареєстрований 16 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 135. До початку судового засідання позивачка надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про одруження з якого вбачається, що 16 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача « [PERSON] » ( а.с.5). Наявність у сторін дитини - [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією паспорту № [NUMBER] виданий 1257 від 10.10.2019 року (а.с.6). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сім`ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання, щодо судового збору вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

22.06.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 22 листопада 2017 року зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1615. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, згодна на заочне рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не подавав, відзив не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 листопада 2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1615. Сторони припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка за згодою сторін проживає з матір`ю. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

22.06.2021 року позивач подала до суду позовну заяву до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.01.2016 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирська Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 08. Свої вимоги мотивує тим, що 20.01.2016 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що їх з відповідачем шлюб припинив своє існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб. 24.06.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 09.07.2021 р. [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття від 24.06.2021 р., позовну заяву та додані документи. Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони 20.01.2016 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирська Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 08, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6,7). Сторони не оспорюють, що стосунки між ними припинені та не бажають вчиняти дії, спрямовані на примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

22.06.2021 товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію в сумі 1109 грн 72 коп. і понесених судових витрат в сумі 2270 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини своєї неявки не повідомила. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (далі - Квартира) і споживачем послуг електропостачання, які надає позивач. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) відповідач як споживач зобов`язана своєчасно сплачувати відповідачеві за фактично спожиту електричну енергію та надані їй послуги відповідно до укладених договорів. За приписом положень, викладених в абз. 5 пункту 13 Прикінцевий та перехідних положень цього Закону фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. В порушення вимог цього Закону відповідач свої зобов`язання не виконує і за фактично спожиту електричну енергію не розраховується, внаслідок чого за період з 01.05.2019 по 30.04.2021 включно виникла заборгованість у сумі 1109 грн 72 коп. Розмір заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи (а.с. 17-20), що є підставою для їх стягнення. За таких обставин, пред`явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

22.07.14р., [PERSON], звернувся з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований Львівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 05 червня 1999 року, актовий запис № 192. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 червня 1999 року Львівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], актовий запис № 192. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO] Спільне життя у сторін не склалося. У них виявились різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки, що призвело до того, що їхня сім'я фактично розпалась. Починаючи з лютого 2014р., позивач та відповідачка проживають окремо. Сторони прийшли до переконання, що примирення між ними є неможливим, шлюб існує лише формально. У зв'язку наведеним змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, та не заперечила проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 05 червня 1999 року Львівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], актовий запис № 192. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO] Спільне життя у сторін після укладення шлюбу не склалося, позивач та відповідачка зрозуміли, що не можуть проживати разом, вже на протязі тривалого часу останні проживають окремо. Сім'я позивача та відповідачки розпалася остаточно, примирення між ними є неможливим, шлюб існує лише формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, примирення та збереження подружнього життя між ними є неможливим. В судовому засіданні було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам самих сторін та інтересам їх дітей, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

22.07.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, що підтверджується свідоцтвом про укоалення шлюбу, актовий запис № 1002. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Оскільки відповідечем не було подано відзиву на позову, то суду приймає до уваги лише письмові докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з початку 1999 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

22.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Тирлівській сільській раді Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 04). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] ( до шлюбу Ковбасюк) А.О. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони не підтримують шлюбних стосунків, з квітня 2015 року проживають окремо, неповнолітня донька [PERSON], [INFO], батьком якої є та записаний відповідач проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] жодної матеріальної допомоги, хоча працездатний і має змогу це зробити, тому вона змушена звернутися в суд з даним позовом, в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. . Від позивачки [PERSON] (до шлюбу Ковбасюк) А.О. надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] повторно не зявився в судове засідання, хоча належно був повідомлений про час та місце судового розгляду судовими повістками, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, з квітня 2015 року проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо та крім того, судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку, на утримання якої відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки [PERSON] ( до шлюбу Ковбасюк) А.О. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

22.07.2009р. сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO] і в свідоцтві про її народження відповідач записаний батьком. Посилаючись нате, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сім'ї, [PERSON] просить стягнути з нього, аліменти, щомісячно, на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 600грн. до повноліття дитини. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, погодились на стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 200грн.. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог не суперечить закону і не встановлено, щоб таке визнання порушувало би права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову і вимоги позивачки задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], у сумі 200грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 12.05.2016 року і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача слід стягнути в доход бюджету 551грн.20коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 75-84, 79, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

22.07.2013 року заявниця звернулась з заявою про надання права на шлюб, мотивуючи тим, що вона має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], з яким познайомилась в 2012 році і між ними згодом виникло міцне почуття любові та поваги один до одного. Разом з тим, при їх зверненні до ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві із заявою про реєстрації шлюбу між ними їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не досягла відповідного віку, встановленого ч.1 ст.22 Сімейного Кодексу України, і запропоновано звернутися до суду. Також заявниця зазначала, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони кохають один одного. Окрім кохання, намір заявниці ґрунтується на тій обставині, що вони очікують спільну дитину, виховувати яку будуть разом. Заявниця в судовому засіданні вимоги підтримала та просила задовольнити, надавши їй право на шлюб з [PERSON] Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву також підтримали та просили її задовольнити. Представник відділу РАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та просив ухвалити рішення в інтересах [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заява таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, встановленого нормою ст.22 СК України для жінок та чоловіків у вісімнадцять років. Однак за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути подано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилась [INFO]. З консультативного висновку №22, виданого 10.07.2014 року Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охматдит», вбачається, що [PERSON] знаходиться в стані вагітності 5-6 тижнів. Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи надані докази, покази зацікавлених осіб, суд вважає необхідним заяву [PERSON] задовольнити в її інтересах та надати їй право на шлюб з [PERSON]

Outcome: approved