Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 03 травня 2014 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що останнім часом відповідач припинив брати участь в утриманні дитини, постійно проживає та працює за місцем своєї реєстрації в Одеські області, донька зареєстрована і фактично проживає разом з позивачкою. Позивач вважає, що батько дитини повинен утримувати дитину, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? заробітку на утримання доньки. Крім того, позивач зазначила, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її утримання до досягнення донькою трьохрічного віку аліменти у розмірі ? частини заробітку відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, про що у справі є підтвердження, але до суду не з'явився, заперечень на позов, або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 03 травня 2014 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 173, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, вбачається, що батьком дитини є [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1578 (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Позивач має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, а враховуючи ту обставину, що позивач не подавала заяву про визначення аліментів у твердій грошовій сумі, і в позові просила стягнути аліменти, визначені в частці від заробітку (доходу), суд не може вийти за межі позовних вимог, та вважає за необхідне визначити аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір аліментів, зазначений позивачем - ? частина від усіх видів доходу відповідача - буде справедливим, розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття - підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сукупність встановлених судом обставин вказує на наявність підстав часткового задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно закону, умовою, яку перевіряє суд - є спроможність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, не має на утриманні інших осіб, не визнаний непрацездатною особою, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому суд вважає, що достатнім розміром аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку слід визначити 1/6 частину всіх видів доходу відповідача, щомісячно. Відповідно до ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 23 грудня 2016 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. за кожну позовну вимогу, тобто всього 1102,40 грн.

Outcome: partial