Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

23.12.2016 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на прожиття та на утримання дружини, договір подружжя про надання утримання сторони не уклали, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача на її утримання у розмірі 1/4 частини із заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 09 липня 2015 року у сторін народилася дитина: [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за №650 від 09.07.2015, батько дитини - [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився на сплату аліментів у розмірі 1/6 частки свого доходу. Згідно із ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ч. 1, ч.2 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, зазначеними нормою встановлено обовязок кожного з подружжя утримувати один одного, в т. ч. коли з дружиною мешкає дитина віком до трьох років, а ст. 77 СК України встановлено способи реалізації даного обовязку, зокрема: утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою; за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Отже, при невиконанні обовязку по утриманню дружини добровільно, суд може за заявою дружини своїм рішенням зобовязати примусово стягнути аліменти на її утримання. Відповідач зазначені обовязки по утриманню дружини не виконує у добровільному та договірному порядку, тому їх необхідно стягнути. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позовна заява надійшла до суду 23.12.2016, тому присуджувати аліменти необхідно саме з цієї дати. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що достатнім розміром аліментів на утримання дружини становитиме 1/6 частки від доходу відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial