Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-30 00:00:00

23.06.2018р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04.08.2011р. між нею та відповідачем було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу належного відповідачу автомобіля марки «ВАЗ-21124», реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, за що позивач при підписанні договору повністю сплатила відповідачу 65000грн., а відповідач передала позивачу вказаний автомобіль і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, при цьому, між ними була досягнута домовленість про перереєстрацію автомобіля протягом року. Також цього ж дня [PERSON] надала позивачу нотаріально посвідчену довіреність на володіння, користування та розпорядження цим автомобілем. При неодноразовому зверненні позивача до відповідача з проханням переоформлення автомобіля остання постійно ухиляється від його переоформлення. Крім того, в червні 2018 року позивачу стало відомо про те, що на придбаний автомобіль накладено арешт, що позбавляє її ним володіти та користуватися, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Остапишена Л.С. позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, справу просила розглянути без її участі (а.с.30). Представник відповідача Савранського РВ ДВС - Кравець О.В. в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. 04.08.2011р. між [PERSON] (згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 01.08.2013р., прізвище змінено на « [PERSON] », а.с.9 [PERSON] (за договором - продавець) та [PERSON] (за договором - покупець) був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ модель 21124, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, за яким відповідач передала у власність позивачу вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії [NUMBER] від 02.06.2006р. (а.с.10, 13). Сторони погодили, що вартість автомобіля становить 65000грн., які продавець (відповідач) отримав від покупця (позивача) під час підписання договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою відповідача від 04.08.2011р. (а.с.10). Також сторони узгодили, що право власності на автомобіль виникає у покупця (позивача) з моменту повної оплати вартості автомобіля та передачі його покупцю разом зі свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу. Отже, враховуючи, що позивач повністю сплатила вартість автомобіля під час підписання договору купівлі-продажу, а відповідач передала позивачу автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, то право власності на автомобіль виникло у позивача 04.08.2011р.. Крім того, 04.08.2011р. [PERSON] . надала [PERSON]. нотаріально посвідчену довіреність за реєстровим №5106 на володіння, користування та розпорядження вказаним автомобілем (а.с.11). Між тим, з листа-відповіді начальника Савранського РВ ДВС від 18.06.2018р. №42-2597 вбачається, що 19.05.2016р. за заявою стягувача ПАТ «Універсал Банк» на підставі виконавчого листа №6-376/2011, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 11.08.2011р., було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 42924,16грн. та 19.04.2017р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] , у тому числі й на автомобіль, що є предметом даного спору. Як встановлено ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, сторони були вправі визначити самостійно момент виникнення права власності у покупця за договором. В силу ст.312 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У ч.2 ст.328 цього Кодексу встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом не встановлено факту незаконності набуття [PERSON] права власності на вказаний автомобіль. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про зняття з автомобіля арешту з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Приймаючи до уваги, що право власності на автомобіль виникло у позивача 04.08.2011р., а Савранським РВ ДВС накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] , 19.04.2017р., тому суд дійшов висновку про необхідність зняття з нього арешту, оскільки цей автомобіль належить не боржнику [PERSON] ., а позивачу [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved