Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

22.06.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що він є власником зазначеного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право власності від 10.05.1989 року, в якому зареєстрований відповідач. Однак у житловому будинку фактично постійно не проживає з 2003 року, фактичне місце його проживання не відоме. Позивач вважає, що реєстрація відповідача у житловому будинку перешкоджає йому повною мірою користуватися та розпоряджатися своїм майном, зокрема, оформити субсидію. Ухвалою суду від 05 липня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем відзив в строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, не поданий. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судовим розглядом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 10 травня 1989 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 20.06.2018 року № 609, за вказаною адресою проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який є сином позивача. Відповідно до довідки Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 21.06.2018 року № 616, [ADDRESS] Відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає з 2003 року, місце фактичного перебування не відоме, у будинку особистих речей не виявлено. Вказане підтверджується актом, складеним 20.06.2018 року секретарем сільської ради [PERSON] та депутатом Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області [PERSON] у присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених позивачем у позовній заяві на підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача у житловому будинку, що належить позивачу, безперечно обмежує його права власника. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved