Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

22.01.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2018 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення виявлених судом недоліків. 14.02.2018 року позивач усунула виявлені судом недоліки. 03.03.2018 року судом отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду на 17 травня 2018 року в підготовче судове засідання з викликом сторін. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 17 травня 2018 року в підготовчому судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 05 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного сану верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 35. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне; 05.07.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного сану верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 35. В період шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син- Кожокарь [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними протягом останнього часу поступово погіршувались, що призвело до їх припинення. Вони спільно не проживають, ведуть окреме домашнє господарство, у них відсутній спільний побут, як у родини. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. Вона втратила надію на щасливе сімейне життя через постійні сварки та образи зі сторони відповідача, тому вважає, що збереження шлюбу між ними не можливе, так як це суперечить їхнім з чоловіком інтересам та інтересам їхньої дитини, що й стало причиною звернення до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказавши. Що в позовній заяві нею викладені всі доводи на обґрунтування позовних вимог. З відповідачем вона спільно не проживає з січня місяця 2018 року. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу, підтвердивши обставини, викладені позивачем в позовній заяві. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов'язані із розірванням шлюбу. Судом встановлено, що 05 липня 2012 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного сану верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від період шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син- Кожокарь [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дитини . Судом встановлено, що шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання сторони припинили з січня 2018 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті протилежних поглядів на сімейне життя, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків, сторін відсутній спільний побут, як у родини та вони майже не спілкуються, що підтверджується сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, сторони проживають окремо одне від одного в різних населених пунктах та не підтримують шлюбні відносини протягом тривалого періоду. З чого суд робить висновок, що у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення про продовження перебування в шлюбі. За даних обставин суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту прав, обраним позивачем, а саме припинення шлюбних правовідносин, та передбаченим нормами Сімейного кодексу України. Після розірвання шлюбу, виходячи із позиції позивачки. суд вважає за можливе залишити позивач прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи прохання позивача про покладення на неї судових витрат по сплаті судового збору, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, на думку суду повинні бути покладені на відповідача. На основі ст. 110, 112, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved