Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

22 квітня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, вказавши, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двох неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 року сторони спільно не проживають, діти проживають разом із позивачем та повністю перебувають на її утриманні. При цьому відповідач добровільно допомогу на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює в органі ДФС та стабільно отримує заробітну плату, має нерухоме майно та транспортний засіб, стан його здоров`я є нормальним. З огляду на наведене, позивач просила суд стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 04 травня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу\~відповіді на відзив. 09 червня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він позов визнав частково, не заперечивши свого обов`язку по утриманню дітей та погодившись сплачувати аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі, в розмірі 1250 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. При цьому відповідач просив врахувати, що з березня 2020 року діти проживають разом із ним у квартирі його матері, за адресою [ADDRESS] та увесь вказаний період часу він здійснює догляд за дітьми та забезпечує їх матеріально, зокрема, купує їжу, одяг, ліки, оплачує послуги репетитора з навчальної програми у школі. 18 серпня 2020 року представник відповідача адвокат Березюк В.Г. подав до суду заяву про уточнення відзиву на позов, в якій підтримав доводи відповідача, наведені у відзиві, а також вказуючи на факт проживання дітей із відповідачем, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з проходженням нею військової служби за контрактом у військовій частині [NUMBER] в м. Мукачево Закарпатської області. Позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позову не визнали з підстав, наведених у відзиві на позов та заяві про його уточнення, просили відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. При цьому відповідач вказав, що на даний час діти проживають разом із ним та перебувають на його утриманні. Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 28 квітня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2020 року, ухваленим у цивільній справі №673/361/20. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно. Згідно із\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З аналізу означеної статті слідує, що право на отримання аліментів має той з батьків, з яким в дійсності проживає неповнолітня дитина на час вирішення спору та для забезпечення якої саме й призначаються стягувані аліментні платежі. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 січня 2018 року у справі № 521/4442/16-ц (провадження № 61-702св17). В обґрунтування позову позивач вказала на наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на її користь, посилаючись на те, що діти проживають разом із нею та повністю перебувають на її утриманні, тоді як відповідач добровільно допомогу на їх утримання не надає. З`ясовуючи обґрунтованість таких її доводів, судом враховується наступне. Згідно з довідкою виконкому Деражнянської міської ради №1097 від 17 січня 2020 року, наданою позивачем до суду разом із позовною заявою, станом на дату видачі такої довідки позивач проживала по [ADDRESS] та до складу її сім`ї входили чоловік [PERSON] , 1982 р.н., син [PERSON] , 2012 р.н., та дочка [PERSON] , 2014 р.н. Таким чином, станом на дату видачі означеної довідки діти проживали разом із обома батьками за вказаною адресою. Разом із цим, як з`ясовано в ході судового розгляду, спільне проживання сторін було припинено та з березня 2020 року діти фактично проживають разом із відповідачем та його матір`ю, за адресою [ADDRESS] . Наведені обставини, зокрема, встановлені судом із пояснень відповідача у судовому засіданні, а також із показань свідка [PERSON] , яка є матір`ю відповідача. Остання підтвердила, що з березня 2020 року і по даний час діти проживають разом із нею та її сином, який здійснює догляд за ними та матеріально їх забезпечує. Факт спільного проживання обох дітей разом із відповідачем на даний час підтвердила також у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється педагогом та надає відповідну допомогу у навчанні дитини - [PERSON] . Крім того, доводи відповідача, наведені ним в заперечення позову, підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, якими є товарні чеки, банківські квитанції, чеки кур`єрської служби про придбання відповідачем у 2020 році їжі, одягу, ліків та інших товарів для дітей. Також про означений факт свідчать довідки №03-08/41 та 03/08/42 від 06 листопада 2020 року про навчання дітей [PERSON] та [PERSON] , відповідно, у Деражнянській ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 імені Героя України Івана Зубкова. При цьому, як уже було зазначено судом, згідно наказу командира військової частини [NUMBER] №230 від 06 жовтня 2020 року позивач проходить військову службу у м. Мукачево, що свідчить про неможливість її одночасного проживання з дітьми у м. Деражня Хмельницької області. З огляду на наведене, судом приймаються до уваги твердження сторони відповідача в тому, що обоє дітей на даний час проживають разом із відповідачем та перебувають на його утриманні. При цьому судом приймається до уваги, що будь яких належних та допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені обставини, позивачем не подано. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення аліментів на дітей на користь позивача, оскільки останньою не доведено належними та допустимими доказами факту перебування дітей на її утриманні. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхніх неповнолітніх дітей. В силу вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому, зважаючи на положення ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. слід віднести на рахунок держави. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed