Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

23 березня 2015 року Слов'янський МВ ГУМВС України в Донецькій області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що відповідач з червня 2014 року у спірній квартирі не проживає. Згідно ухвали суду від 29 квітня 2015 року, за клопотанням позивача, до участі у розгляді справи було залучено у якості співвідповідача [PERSON], яка також зареєстрована у спірній квартирі і з червня 2014 року у ній не проживає. У судовому засіданні представник позивача Довбиш В.М., яка діє на підставі довіреності, підтримала уточнені позовні вимоги від 29 квітня 2015 року, на обґрунтування яких послалася на обставини, викладені у цій позовній заяві, та зазначила, що згідно ордеру № 8 серії В, який було видано 18 березня 2010 року виконавчим комітетом Слов'янської міської ради на підставі рішення міської ради № 67 від 17 лютого 2010 року, квартира [ADDRESS] є службовою та була виділена для проживання робітнику Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] та його дочці [PERSON]. Відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадян, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього, та у разі звільнення працівника зі служби, відповідно підлягають звільненню. У червні 2014 року, під час проведення у місті Слов'янську антитерористичної операції, відповідач [PERSON] з членами родини ( у тому числі з [PERSON]) виїхав із міста та залишив це житло, навіть не звільнившись із служби. Після проведення відповідних службових перевірок, за порушення службової дисципліни згідно наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 15 грудня 2014 року №429о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ. З червня 2014 року спірна квартира за призначенням не використовується, особистих речей відповідачів у неї не має, а наявність реєстрації відповідачів у квартирі перешкоджає вирішенню питання про надання цієї службової квартири іншим працівникам відділення міліції. Посилаючись на зазначені обставини та положення ст.ст.71, 72 ЖК України, представник позивача просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], місце проживання яких на даний час невідоме, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень частини 9 статті 74 ЦПК України були повідомлені судом шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті « Урядовий кур'єр» ( а.с. 64). Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21січня 2015 року №41р розміщення оголошення про виклик відповідачів у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті « Донеччина», не є можливим у зв'язку з перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку. Відповідно до положень статей 169, 224 ЦПК України та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Представник третьої особи - управління житлового та комунального господарства Слов'янської міської ради, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, суду було подано письмове клопотання про проведення судового розгляду справи за відсутності представника та вирішення спору по суті на розсуд суду.( а.с. 27,41,62). Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Згідно ордеру № 8 серії В, який було видано 18 березня 2010 року виконавчим комітетом Слов'янської міської ради на підставі рішення міської ради № 67 від 17 лютого 2010 року, квартира [ADDRESS] є службовою та була виділена для проживання робітнику Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] та його дочці [PERSON]. Відповідно до матеріалів службового розслідування, проведеного Словянським МВ ГУМВС України в Донецькій області, старший прапорщик міліції [PERSON] з 27 липня 2014 року після закінчення чергової відпустки ( з 11 червня 2014 року по 26 липня 2014 року), не приступив до виконання своїх службових обов'язків та згідно наказу Головного управлння МВС України в Донецькій області від 15 грудня 2014 року №429 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 63»є» ( за порушення дисципліни). ( а.с.8, 46-55). У квартирі [ADDRESS] у місті Слов'янську [PERSON] та його донька [PERSON] не проживають з червня 2014 року, про що складено акт комітетом мікрорайону « Северний» від 19 березня 2015 року. Згідно статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Відповідно до положень статті 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73-76,79-83,85,90, частиною шостою статті 101, статтями 103-106 цього Кодексу. Положеннями статті 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Згідно положень статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами відповідачів, у судовому засіданні підтвердили факт не проживання [PERSON]та [PERSON] у квартирі з червня 20134 року, відсутності будь-якого майна у спірній квартирі та їх виїзд у невідомом напрямку. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність повідомлених свідками обставин, які підтверджуються іншими доказами. Обставин, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутніми відповідачами, судом під час розгляду справи не було встановлено. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], втратили право користування спірним житлом у зв'язку із відсутністю у ньому без поважних причин більше шести місяців.

Outcome: approved