Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

23.08.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити незаконно зайняту територію мансардного поверху, площею 1 000 кв.м., в тому числі і реконструйовану квартиру позивача. В подальшому у вересні 2017 року позивачем збільшено позовні вимоги, за заявою про збільшення позовних вимог позивач просила суд зобов'язати відповідача [PERSON] відновити за власні кошти прохід з першого поверху на мансардний поверх квартири [ADDRESS], який існував до проведення відповідачем незаконних дій з реконструкції вказаного приміщення; зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту територію мансардного поверху будинку № [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила про те, що на підставі рішення Голосіївської районної у м. Києві ради від 27.10.2005 року та інвестиційного контракту від 18.11.2005 року є інвестором по переобладнанню горищного приміщення, площею 1 000 кв.м., під житлові приміщення будинку № [ADDRESS]. Однак, вказане приміщення мансардного поверху самовільно зайнято відповідачем [PERSON], якою безпідставно та без належної на те документації заблоковано прохід, шляхом встановлення залізобетонних конструкцій, з належної позивачу квартири № 50 на мансардне приміщення, інвестором якого є позивач. Позивач зазначає, що внаслідок таких дій відповідача [PERSON], позивач [PERSON] позбавлена можливості виконувати умови інвестиційного контракту та проводити будівельні роботи з реконструкції мансардного приміщення. У судовому засіданні позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. В обґрунтування заперечень зазначили про те, що [PERSON] має такі ж самі як позивач права на реконструкцію нежитлового приміщення - горища будинку № [ADDRESS], та жодних протиправних дій позивачу не чинила. Заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, допитавши свідків у справі, судом встановлено наступне. Згідно витягу з протоколу № 4 засідання Міжвідомчої комісії з питань будівництва та архітектури від 03.04.2003 року, за результатами розгляду заяви [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS], відносно влаштування мансардного поверху, вирішено надати дозвіл на передпроектні пропозиції з метою погодження їх з Голокиївархітектурою та Управлінням охорони пам'яток історії, культури та історичного середовища міста для подальшого розгляду заяви на бюджетній комісії райради (а.с. 180). Відповідно до рішення Голосіївської районної в м. Києві ради № 39/16 від 27.10.2005 року «Про залучення інвесторів до переобладнання горищ будинків та заміни дахів на мансардні поверхи у будинках Голосіївського району м. Києва», визнано інвестором по переобладнанню горищ будинків та заміни дахів на мансардні поверхи, зокрема згідно п.п. 1.1 - [PERSON] за адресою буд. [ADDRESS] по переобладнанню горищного приміщення площею 1 000 кв.м. під житлові приміщення (а.с. 181). 18.11.2005 року між Голосіївською районною у м. Києві радою, як власником, КП «Голосіїво-будінвест», як уповноваженим органом власника, та [PERSON], як інвестором, укладено інвестиційний контракт № 97 про переобладнання горища житлового будинку № [ADDRESS] та заміни даху на мансардний поверх, згідно п. 1.1. якого власник у встановленому порядку передає інвестору під реконструкцію площу горищного приміщення 1 000 кв.м. житлового будинку № [ADDRESS] для її переобладнання під мансарду. П.п. 1.2 контракту передбачено, що інвестор за власні кошти забезпечує здійснення переобладнання горища житлового будинку № [ADDRESS] у мансардний поверх у межах площі, зазначеної п. 1.1 контракту та на умовах контракту (а.с. 183-186). Позивачем надано в розпорядження суду дублікат вказаного контракту, який оглянуто у судовому засіданні, також факт укладення зазначеного контракту доводить і лист Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.08.2015 року на адресу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві (а.с. 182), згідно змісту якого Голосіївською районною. в м. Києві державною адміністрацією підтверджено факт укладення контракту на переобладнання горища та заміни даху на мансардний поверх будинку № [ADDRESS] між Голосіївською районною у м. Києві радою, КП «Голосіїво-будінвест» та [PERSON] Наведене спростовує доводи представника позивача про недопустимість вказаного доказу - інвестиційного контракту № 97 про переобладнання горища житлового будинку № [ADDRESS], укладеного [PERSON] Враховуючи вказане вище, суд вважає встановленою та доведеною обставину укладення 18.11.2005 року між Голосіївською районною у м. Києві радою, як власником, КП «Голосіїво-будінвест», як уповноваженим органом власника, та [PERSON], як інвестором, інвестиційного контракту № 97 про переобладнання горища житлового будинку № [ADDRESS] та заміни даху на мансардний поверх. 07.08.2015 року [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартиру № [ADDRESS], згідно якого квартира знаходиться на 7-му поверсі і мансардному поверсі та складається з 7-ми кімнат, жилою площею 117,31 кв.м., загальною площею 214,61 кв.м. Вказаний об'єкт підлягає до здачі в експлуатацію (а.с. 187-189). 16.10.2015 року на ім'я [PERSON] державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Двораком Р.В. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], загальною площею 515 кв.м. (а.с. 22). В подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.07.2017 року, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дворака Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23404136 від 04.08.2015 року; визнано недійсним свідоцтво про право власності № 41739880 від 04.08.2015 року, виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на квартиру [ADDRESS], загальною площею 336,1 кв.м. [PERSON]; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дворака Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25323884 від 16.10.2015 року; визнано недійсним свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 16.10.2015 року, виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на квартиру [ADDRESS], загальною площею 515 кв.м. [PERSON] (а.с. 43-46, 10-114). Вказаними судовими рішеннями встановлено, що на момент вчинення реєстраційної дії 16.10.2015 року [PERSON] не було подано державному реєстратору документ, що підтверджував виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно - горище, що перебував у спільній сумісній власності власників квартир будинку № 85, внаслідок чого, захистивши порушені права позивача як співвласника горища будинку № [ADDRESS], судовими рішенням скасовано як протиправні рішення про державну реєстрацію та свідоцтва про право власності, видані на ім'я [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на той факт, що позбавлена внаслідок протиправних дій відповідача, виконувати умови контракту по реконструкції мансардного поверху, оскільки відповідач самовільно зайняла площу приміщення горища, заблокувала прохід, шляхом встановлення залізобетонних конструкцій, з належної позивачу квартири № 50 на мансардне приміщення, у зв'язку із чим позивач позбавлена можливості потрапити до приміщення мансардного поверху. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що жодних протиправних дій не вчиняла. Аналізуючи письмові докази, надані сторонами у справі в обґрунтування доводів заявленого позову та заперечень по суті заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Відповідно акту комісійного обстеження від 26.08.2015 року, комісією ЖЕД-101 за результатами проведення комісійного обстеження на предмет технічного стану та втручання мешканців квартири № 48 на територію мансардного приміщення квартири № 50 встановлено, що квартира № 50 розташована на 7-му поверсі будинку, власницею квартири № 50 зроблено реконструкцію своєї квартири з приєднанням мансардного поверху на території горища будинку № [ADDRESS]. В капітальній стіні мансардного поверху квартири № 50, з боку будівництва, яке здійснюється власником квартири № 48, пробита діра розміру дверного отвору, площею 2 кв.м. На момент комісійного обстеження дії мешканців квартири № 48 призупинені завдяки втручанню представників органу правопорядку (а.с. 159). Також, актом комісійного обстеження від 28.08.2015 року встановлено, що вихід на мансардний поверх квартири № 50 через сходи заварений та забетонований власником квартири № 48. Це унеможливлює подальше обстеження захопленої території мансардного поверху (а.с. 160). Згідно комісійного акту обстеження від 23.08.2017 року, комісією ЖЕД-101 за результатами проведення обстеження на предмет технічного стану квартири № 50 житлового будинку № [ADDRESS], встановлено, що вказана квартира розташована на сьомому поверсі будинку, над квартирою побудоване мансардне приміщення. В житлових кімнатах квартири та інших приміщеннях спостерігаються волосяні тріщини. У зв'язку із тим, що до доступу до мансардного приміщення мешканці квартири № 48 не надали, причину виникнення ушкоджень в квартирі № 50 не встановлено (а.с. 97, 161). Відповідно до акту комісійного обстеження від 18.10.2017 року комісією ЖЕД - 101 за результатами обстеження горищного простору будинку № [ADDRESS], встановлено, що на горищному просторі вказаного будинку доступ до інженерних мереж та комунікацій захаращено будівельним сміттям та матеріалами власником квартири № 48, який проводить ремонтно-будівельні роботи. Відсутній вільний прохід по периметру горищного простору (а.с. 194, 195). Аналізуючи вказані письмові докази, суд надходить до висновку про те, що судовим розглядом справи встановлено обставини вчинення відповідачем [PERSON] наступних дій: зайняття площі приміщення горища будинку № [ADDRESS], блокування проходу, шляхом встановлення залізобетонних конструкцій та бетонування, з належної позивачу квартири № 50 на мансардне приміщення горища будинку № [ADDRESS], а також захаращенням власником квартири № 48 будівельним сміттям та матеріалами приміщення горища будинку [ADDRESS]. Вказані обставини встановлені також і заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2016 року, яке станом на час розгляду даної справи набрало законної сили та виконується у примусовому порядку. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За змістом ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 369 ЦК України). Відповідно до п. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись в вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд надходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині порушення прав позивача відповідачем та необхідності відновлення такого права шляхом зобов'язання відповідача відновити за власний рахунок прохід з першого поверху на мансардний поверх квартири [ADDRESS], який існував до проведення відповідачем реконструкції мансардного приміщення, а також зобов'язання відповідача звільнити територію мансардного поверху будинку № [ADDRESS], площею 1000 кв.м., інвестором по реконструкції якої згідно контракту від 18.11.2005 року є позивач, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 280 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved