Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

22 січня 2016 року позивач звернулася до суду із даним позовом до відповідача. Свій позов мотивувала тим, що 27 січня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,045 га, кадастровий номер: 0520685200:06:001:0885, розташовану на території [PERSON] сільської ради СДТ «Писарівський» СТ «Комунальник» ділянка № 42 Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що належала померлій [PERSON]І згідно купівлі-продажу земельної ділянки від 21 жовтня 1999 року. Вказує, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері [PERSON], є вона. Інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері не має. Спадщину позивач прийняла належним чином, звернувшись на протязі шестимісячного строку після смерті матері з відповідною заявою до Другої вінницької державної нотаріальної контори, внаслідок чого була заведена спадкова справа №216/2015. Однак нотаріус постановою № 2013/02-31 від 18 грудня 2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом так, як відсутні правовстановлюючі документом на земельну ділянку. Тому вона вимушена звернутись до суду із дійсним позовом, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, на вказану на земельну ділянку. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області двічі в судове засідання не зявився, по невідомим суду причинам, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у звязку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено , що спадкодавець [PERSON] померла 27 січня 2015 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №307797, видане 29 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с.5). Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ІІІ-АМ №382870, видане 30 червня 1985 року, де матірю зазначена [PERSON] (а.с.4). З копії спадкової справи № №216/2015 року, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця яка прийняла спадщину. Згідно з договору купівлі-продажу земельної ділянки Серії АВВ №399804 (а.с. 6), посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] від 21.10.1999 року спадкодавець [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку, площею 0,045 га, цільовим призначенням для ведення садівництва в садовому товаристві, що знаходиться у віданні [PERSON] сільської Ради Вінницького району, яка належала [PERSON]О на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] сільською радою Вінницького району Вінницької області 06 лютого 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 146 (а.с. 7). Як вбачається із довідки від 14 жовтня 2015 року за № 211, видана ГО СДТ «Писарівський», спадкодавця [PERSON] дійсно є членом садівничо-дачного товариства «Писарівський», садове товариство Комунальник ділянка № 42 площею 0,045 га. Заборгованість по сплаті членських та інших цільових внесків немає, земельною ділянкою користувалася з 1999 року (а.с. 8). Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, оскільки подала до Другої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується заявою від 21 липня 2015 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №216/2015. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], № 2013/02-31 від 18 грудня 2015 року, вбачається, що вона відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.11). З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті 27 січня 2015 року [PERSON] позивач замовила технічну документацію з землеустрою і отримала відповідні документи з Державного земельного кадастру на дану земельну ділянку, а саме: Витяг з Державного земельного кадастру НВ-0503534142015 від 13 листопада 2015 року на земельну ділянку площею 0,0450 гектарів, місце розташування:Вінницька область, Вінницький район, [PERSON] сільська рада, СДТ «Писарівський» СТ «Комунальник», ділянка № 42 (а.с. 9-10); Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно до якого грошова оцінка даної земельної ділянки становить 20803 (двадцять тисяч вісімсот три) гривні 50 копійок (а.с. 12). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ \~ ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON], прийняла спадщину після смерті матері, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавство, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved