overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 січня 2003 року у відділі РАГС м.Рівне, актовий запис № 85. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що 31 січня 2003 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Від подружнього життя мають доньок [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Однак спільне життя в них не склалося, протягом останніх двох років подружнім життям не проживали. З 2009 року має стосунки з іншою жінкою,тому рік тому назад проживає від дружини окремо. На даний час вони втратили почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. Покликаючись на викладені обставини, просить шлюб розірвати,дітей залишити проживати з матір»ю. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю. Вказує,що сімейно-шлюбні стосунки між нею та позивачем припинені, примирення вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права,свободи та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Так, 31 січня 2003 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 85. Від подружнього життя сторони мають доньок [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів сторін сім'я розпалася остаточно, сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені і відновлювати вони їх наміру не мають. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110,112,160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України з 01.02.1991 року по теперішній час. Заявник у судове засідання не з'явився, його не явка не перешкоджає розгляду справи. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], до січня 1991 року проживав у Російській Федерації. У лютому 1991 року переїхав на постійне місце проживання до України і з того часу постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з дружиною, громадянкою України, [PERSON] та дітьми, проживає за вищевказаною адресою. Факт постійного проживання [PERSON] на території України з 01.02.1991 року підтверджується наступними доказами: -актом від 22.09.2015 року, який підписаний депутатом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, сусідами, та затверджений в.о. голови селищної ради, про те, що [PERSON] дійсно проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] з 1991 року по теперішній час; -свідоцтвами про народження дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в яких заявник вказаний батьком дітей, та вказано, що вони народились у м. Одеса; -довідкою №101 від 08.10.2015 р. Одеської школи №85; -довідкою №80 від 12.10.2015 р. Одеської школи №88. Встановлення факту постійного мешкання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства України. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України з 01.02.1991 року по теперішній час. Заявник у судове засідання\~ не зявився, його не явка не перешкоджає розгляду справи. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], до січня 1991 року\~ проживав у Російській Федерації. У лютому 1991 року переїхав на постійне місце проживання до України і з того часу постійно проживає за адресою: Україна, Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка»,вул. Погранична,25/5-а. Разом з дружиною, громадянкою України, [PERSON] та дітьми, проживає за вищевказаною адресою. Факт постійного проживання [PERSON] на території України з 01.02.1991 року підтверджується наступними доказами: - актом від 22.09.2015 року, який підписаний депутатом\~ Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, сусідами, та затверджений в.о. голови селищної ради, про те, що [PERSON] дійсно проживає в будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка»,вул. Погранична,25/5-а з 1991 року по теперішній час; - свідоцтвами про народження дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в яких заявник вказаний батьком дітей, та вказано, що вони народились у м. Одеса; - довідкою №101 від 08.10.2015 р. Одеської школи №85; - довідкою №80 від 12.10.2015 р. Одеської школи №88. Встановлення факту постійного мешкання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства України. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 10.10.2013р. помер його брат, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді Сертифікату на земельну частку (пай), яку він має намір успадкувати. Проте не має можливості оформити спадщину, через втрату оригіналу сертифікату на земельну частку (пай). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте представник Погребищенської районної державної адміністрації [PERSON] телефонограмою повідомив суд, що не має можливості зявитися в судове засідання, просив розглянути справу у відсутності представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], який помер 10.10.2013р., відкрилась спадщина у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку має намір успадкувати [PERSON], проте через відсутність оригіналу Сертифікату, який був втрачений, не має такої можливості, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 22 червня 2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб, а до цього, [INFO] у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дочки. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його доходу, враховуючи, що з нього вже стягнуті аліменти на дитину від попереднього шлюбу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 22 червня 2013 року зареєстрували шлюб, а до цього, [INFO] у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/6 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та відповідача, наявність на утриманні останнього малолітньої дитини від першого шлюбу. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сімя розпалася, з вересня 2005 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивачка до суду не зявилась, її представник подала заяву. про розгляд справи у її відсутності. проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду повторно не зявився, у відповідності до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України був повідомлений про дату розгляду справи у суді за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, тому вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав. Сторони уклали шлюб 29 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП№098559 (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося, з вересня 2005 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, тривалий час разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 23 грудня 2011 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, що стало причиною непорозумінь та взаємного відчуження. З цих причин шлюбні відносини фактично припинено з жовтня 2014 року, спільне господарство та бюджет не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Дитина залишається проживати разом з нею. Спору про розподіл майна подружжя немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути судові витрати в тому числі витрати на правову допомогу. У ході судового розгляду [PERSON] шляхом подання письмової заяви зменшила позовні вимоги, відмовившись від стягнення на свою користь судових витрат сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу. У судове засідання позивач не зявилася. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Направив до суду заяву, в якій прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, вказавши, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.12.2011 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1261. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки на даний час не підтримують через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та сімейні цінності. Проживають за різними адресами, спільного господарства та бюджету не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя, та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 липня 2007 року між нею та відповідачем по справі Відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 33. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Останній не цікавиться вихованням дітей, не надає матеріальну допомогу на утримання та виховання дітей. Діти повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій уточнила позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітейу розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття, а також просила слухати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що у позивача на утриманні знаходяться малолітні діти: донька- Бухтата [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі норм СК України аліменти можуть бути присудженні у частці від доходу одного з батьків. В зв'язку з цим, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі \~1/3 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 43, у будинку № 79-А, по пр-ту М. Жукова, у місті Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі понад встановлений законом строк без поважних причин. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Третя особа у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується розпорядженням органу приватизації № 76311 від 30 квітня 1996 року та свідоцтвом про право власності на житло від 30 квітня 1996 року. Як вбачається з довідки ЖКС «Чорноморський» за № 2295 від 05 липня 2015 року про склад сімї та реєстрації, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON], її син [PERSON], її свекруха [PERSON] За зазначеною адресою відповідач [PERSON] не проживає з 1996 року, речей відповідача на спірній жилій площі немає, вселитися він не намагався, позивач не перешкоджав відповідачеві у проживанні у зазначеній квартирі. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, тому суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 43, у будинку № 79-А, по пр-ту М. Жукова, у місті Одесі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

23 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала з 09.07.2005 року у зареєстрованому шлюбі Миронівською сільською радою Первомайського району Харківської області до його розірвання за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області 13.03.2013 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. У разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно без участі відповідача на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] з 09.07.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області 13.03.2013 року (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про її народження (а.с.8), яка мешкає з позивачкою в с. Миронівка Первомайського району Харківської області (а.с.4). На даний час дитина знаходиться на утриманні матері - [PERSON], оскільки відповідач мешкає за іншою адресою (с. Кашпурівка Первомайського району Харківської області а.с.11), вихованням дитини не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

23 жовтня 2015 року Володимирецьким районним судом постановлено рішення у справі за позовом [PERSON] до Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Вказаним рішенням розв'язано позовні вимоги щодо поновлення на роботі та стягнення заробітної плати на час вимушеного прогулу. Разом з тим, при постановленні рішення, суд, розв'язавши основну позовну вимогу, не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України суд за заявою сторін або з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved