Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

22 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності, визнання права власності на нерухоме майно, стягнення компенсації вартості нерухомого майна. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй належить квартира 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Решта квартири належить відповідачу, яка у квартирі ніколи не мешкала і постійно проживає в іншому житлі. 2013 року відповідач зверталася до суду з позовом про стягнення з позивача на її користь вартості належної їй 1/3 частини спірної квартири, але у позові було відмовлено через відсутність оцінки квартири. Позивач просить припинити право власності відповідача на 1/3 частину квартири, визнати за собою право власності на квартиру в цілому, стягнути з неї на користь відповідача компенсацію вартості 1/3 частини квартири (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали. Відповідач, її представник до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником та постійним мешканцем 2/3 часток квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 5, 10, 59 - 62). Решта квартири (1/3 частина) належить відповідачу, яка у квартирі ніколи не мешкала і постійно проживає в іншому житлі (а.с.а.с. 5, 59 - 62). Згідно із звітом про оцінку майна, складеним ТОВ «Центр оцінки майна» 08.01.2014 р., вартість спірної квартири дорівнює 278 900,00 грн. (а.с.а.с. 15 - 31). Відповідно до статті 365 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що частка квартири, яка належить відповідачеві, є незначною у порівнянні із часткою позивача, а спірна квартири є неподільною річчю. Крім того, спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим через неприязні взаємини, що виникли між сторонами, а припинення права власності відповідача на 1/3 частку квартири не завдасть їй істотної шкоди, оскільки вона отримає відповідну грошову компенсацію та має інше житло, яким постійно користується (а.с. 41). Факт неприязних взаємин між сторонами, а також наявність бажання виділити свою частку, підтверджуються змістом позову, з яким відповідач 2013 року звернулася до суду, у якому просила стягнути з позивача компенсацію вартості належної їй частини квартири (а.с. 5). 23 червня 2014 року позивачем на депозитний рахунок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська внесено кошти, які складають вартість 1/3 частини спірної квартири, про що свідчать надані позивачем квитанції. Відтак, суд вбачає усі передбачені статтею 365 підстави для припинення права власності відповідача на частку спірної квартири та визнання за позивачем права власності на квартиру у цілому. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 1 048,47 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 5 500,00 грн.

Outcome: approved