Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

22 листопада 2016 року [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області, в якому просить визнати за нею право на отримання у власність земельної частки(паю) площею 4,28 га в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, яка знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку(пай) від 14.02.2001 РН №957798, успадкованого після померлої [PERSON], посилаючись на те, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, по тій причині, що сертифікат на право на земельну частку(пай) видано після смерті спадкодавця, тому вищезазначений сертифікат не входить до спадкової маси. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, в заяві просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області та треті особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом по справі встановлено, що 25 травня 1997 року померла [PERSON], яка є матірю позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №007382, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області 27 травня 1997 року, свідоцтва про народження серії ІV-УР №2194749, виданого 06 грудня 1962 року [PERSON] сільською радою Куликівського району Чернігівської області, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №448882, виданого 11.09.1983 [PERSON] сільською радою Куликівського району Чернігівської області. За життя [PERSON] заповіту не складала. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 27 травня 1997 року, отже з цього моменту у позивача [PERSON] виникло право на спадщину, тобто до набрання чинності ЦК України (1 січня 2004 р.), тому питання прийняття спадщини повинно регулюватись положеннями норм ЦК УРСР. Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно частин 1 та 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виконкому [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області №0322/25 від 18.01.2016 встановлено, що після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців фактично не приймав спадщину та вступав у володіння та управління спадковим майном. З матеріалів спадкової справи №217/2016, заведеної до майна померлої 27 травня 1997 року [PERSON], встановлено, що 11 листопада 2016 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець за законом [PERSON], яка подала нотаріусу сертифікат на право на земельну частку(пай) серії РН №957798 від 14 лютого 2001 року, виданий на імя [PERSON]. Інших спадкоємців, що мають право на спадкування обовязкової частки у майні померлої [PERSON] та прийняли спадщину немає. Зважаючи на наведене та згідно положень ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та оригінал сертифікату на право на земельну частку(пай) серії РН №957798 від 14 лютого 2001 року, виданий на імя [PERSON], чим підтвердила те, що фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. Приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку(пай) по причині видачі видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя померлої 27 травня 1997 року [PERSON] 14.02.2001, тобто після її смерті. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до положень ст. ст.1, 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв) від 05.06.2003 № 899-ІУ, право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. З матеріалів справи встановлено, що 14 лютого 2001 року на імя [PERSON] було виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №957798, відповідно до якого вона отримала право на земельну частку(пай), розміром 4,28 га, в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки у натурі, у землі, що перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім..Шевченка, як член КСП Зоря с.Хибалівка Куликівського району на підставі рішення Куликівської РДА №283 від 11 грудня 1997 року. Як вбачається із інформаційної довідки №Р-52/0-49/6-16 від 17.11.2016 відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області та копії списків громадян членів КСП «Зоря» с.Хибалівка Куликівського району Чернігівської області, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН №000017, [PERSON] значиться у списку громадян [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області, що мають право на земельну частку(пай), доданому до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зоря» серії ЧН №000017 від 04.12.1995 під №185. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, розяснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Зважаючи на наведене, оскільки [PERSON], померла 27 травня 1997 року, за життя, 04 грудня 1995 року як член КСП «Зоря» с.Хибалівка Куликівського району Чернігівської області включена до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю серії І-ЧН №000017 від 04 грудня 1995 року, а отже за життя, тобто з дня видачі акта 04 грудня 1995 року, набула право на земельну частку(пай), тому і її спадкоємець за заповітом [PERSON] має право на спадкування цієї земельної частки(паю). На підставі викладеного,

Outcome: approved