Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

22.01.2020 року до суду надійшов позов ПАТ АБ «Укргазбанк» із вказаною позовною заявою, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 2018/І_С/308-001910 від 07.11.2018 року та сплачені ним судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що отримавши кредит, відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 06.11.2019 року сума заборгованості за кредитним договором склала 6798 грн 05 коп. Ухвалою суду від 07.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачеві було направлено за адресою місця реєстрації. 27.03.2020 року до суду повернуто поштове повідомлення. Станом на 25.06.2020 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Разом з цим, завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що за змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з метою забезпечення права відповідача на оскарження. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.11.2018 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено кредитний договір № 2018/І_С/308-001910. За умовами договору Банк надає кредит орієнтовною сумою 300000 грн за типом дозволеного овердрафту зі строком кредитування - 12 місяців. Сторони погодили необхідний щомісячний платіж по кредиту не менше 7,00 % від фактичної заборгованості, мінімуму 50 грн, пільговий період 30 днів, процентну ставка на 30 днів - 0,00001 % річних, на наступний період - 36 % річних, на прострочену заборгованість - 48 % річних. Вказані обставини підтверджуються змістом дослідженої судом заяви-договору від 07.11.2018 року № 2018/І_С/308-001910 та паспортом споживчого кредиту від 07 листопада 2018 року (а.с. 17). Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, але відповідачем зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконуються. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 06.11.2019 року виникла заборгованість в сумі 6798,05 грн, з них: 3498,06 - заборгованість за кредитом (поточна), 2035,36 грн - заборгованість за кредитом (прострочена), 134,67 грн - заборгованість за відсотками (поточна), 1129,97 грн - заборгованість за відсотками (прострочена), що підтверджується випискою по особовому рахунку, розрахунком заборгованості (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1054, частина друга статті 1050 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати кредиту. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед Банком за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З платіжного доручення № 7053-9688 від 13.01.2020 року, вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк», сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved