Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

23.08.2019 [PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення померлим його батька [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що постійно проживав зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зловживав алкогольними напоями та одного дня пішов з дому та не повернувся. Довгий час заявник намагався знайти батька самостійно, проте його пошуки виявились безрезультатними, у зв`язку з чим 23.07.2015 р. він вимушений був звернутись до управління поліції з заявою про зникнення батька. Працівники поліції виїхали за місцем проживання [PERSON] , опитали сусідів, проте знайти його так і не змогли. У зв`язку з вказаним існують всі підстави вважати, що [PERSON] загинув, слідство по його пошуках триває. Оскільки, з моменту зникнення батька минуло більше трьох років, відомості про його смерть не зареєстровані, виникла потреба в оголошенні його померлим, оскільки залишилась спадщина, яка досі не оформлена. На підставі вказаного заявник звертається до суду з зазначеною заявою. Ухвалою суду від 28.08.2018 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 04.12.2018 р. закрито підготовче провадження по справі. 08.02.2019 р. ухвалою судді скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2018 р., у зв`язку з залученням до розгляду справи присяжних, призначено підготовче судове засідання. 12.03.2019, згідно ухвали суду, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання підготовче провадження у справі закрито, призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини та на наявні в матеріалах справи докази. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, у якій просив справу розглядати у відсутність їх представника та ухвалити рішення враховуючи фактичні обставини справи та відповідно до вимог чинного законодавства. Допитані в продовж судового розгляду свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали суду, що [PERSON] останній раз бачили приблизно у 2013-2014 роках. Він зловживав алкогольними напоями, дуже часто не проживав за місцем реєстрації, оскільки мав відносини з жінкою, яка проживала десь в сільській місцевості і він періодично до неї їздив. Однак останній раз, додому так і не повернувся, після чого заявник звернувся до управління поліції з заявою про його зникнення, однак ніяких результатів це не дало. На сьогоднішній час не відомо де знаходиться [PERSON] , додому він так і не повернувся. Будь-яких непрязних відносин між зниклим та заявником не було, вони практично не спілкувались, мешкали окремими сім`ями, однак в одній квартирі. Заслухавши вступне слово учасників, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про народження, [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до суду із заявою про оголошення свого батька [PERSON] , померлим, заявник посилався на те, що зазначене необхідне йому для оформлення спадщини. Крім вказаного, з поданої заяви вбачається, що обставини за яких [PERSON] пропав безвісти, відбулись в м. Києві, зокрема, останній пішов з дому та не повернувся. З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №12015100030008594 від 24.07.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (з відміткою «зникнення безвісти»). У відповідності до довідки Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 21.08.2018 р. та дослідженої судом копії матеріалів розшукової справи, 23.07.2015 р. [PERSON] звернувся до управління з повідомленням, що 01.01.2015 р. його батько [PERSON] , [INFO] , пішов з місця проживання за адресою: [ADDRESS] , та не повернувся. За час проведення слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів отримати інформацію щодо місцезнаходження [PERSON] станом на 21.08.2018 р. не надалось можливим. Досудове розслідування триває. Згідно з листом Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 04.04.2019 р. №70875/02, [PERSON] не отримував пенсію з вересня 2014 року. Відповідно до повідомлення Деснянського районного в м.Києві відділу ДРЦСу ГТУЮ у м.Києві, проведеною перевіркою, актових записів про смерть та зміну прізвища [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. (ст. 46 ЦК України). Згідно ст. 47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Окрім того, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч. 1 ст. 48 ЦК України). Таким чином, з урахуванням вище викладеного, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved