overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

22.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 березня 1989 року у Жовтневій сільській раді Ширяєвського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 04 розірвати, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 25 березня 1989 року у Жовтневій сільській раді Ширяєвського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 04. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб розпався та носить формальний характер, разом не проживають з 29 квітня 2019 року. Оскільки до перемирення вони не дійшли, збереження шлюбу є неможливим, тому вона і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви позивача та відповідача, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 25 березня 1989 року у Жовтневій сільській раді Ширяєвського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 04. /л.с. 4/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . /л.с. 9/ Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, на даний час шлюб розпався та носить формальний характер, разом не проживають з 29 квітня 2019 року, перемирення між ними не можливе, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

22.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 вересня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2005. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені чотири роки тому. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне - « [PERSON] », відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року, про що є актовий запис № 2005 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені чотири роки тому. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

22.07.2019 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором № б/н від 09.02.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 5000,00 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 09.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов`язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 01.07.2019 року склався борг перед банком у розмірі 13309,56 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту 3868,01 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту 2908,15 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн., заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 4430,18 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 993,24 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частини), 609,98 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

22.07.2019 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором № б/н від 12.04.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 1600,00 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 12.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 1600,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов`язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 30.06.2019 року склався борг перед банком у розмірі 56897,86 гривень, а саме заборгованість за кредитом 5319,68 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 45992,57 грн., заборгованість за пенею та комісією 2400,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частини), 2685,61 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

22.07.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2014 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім`ї не бажає. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відстутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 01.07.2014 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні відносини припинили з 15.11.2015 року, через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

22.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між ним та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 14 жовтня 2016 року зареєстрований Пашківською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 3. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, та направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 жовтня 2016 року Пашківською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 3 (а.с.3). Сторони припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує вказане питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

22.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що вона та відповідач 04.09.2004 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2017 року. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачем та відповідачем почуття взаємної поваги та любові а також взаємопорозуміння. Позивач вважає, що подальше збереження сім?ї не можливе, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 04.09.2004 року, про що 04.09.2004 року зроблено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.03.2006 року (а.с.6). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.08.2012 року (а.с.7). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

22.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 11365 грн 78 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 24.07.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.07.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді начальника варти ВОХОР. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 11365 грн 78 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листа. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

22.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 47799 грн 76 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 24.07.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.07.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді інспектора загону воєнізованої охорони. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.06.2020 становить 47799 грн 76 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листа. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

22.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 66743 грн 39 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 24.07.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.07.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді помічника начальника варти в управлінні безпеки та режиму. 03.03.2020 його звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 66743 грн 39 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листа. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved