Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

22.11.2019 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням та стягнення компенсації за збільшення реальної частки, посилаючись на те, що вона є співвласником 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншим співвласником квартири є відповідач у справі, [PERSON] . В даний час, відповідач ігнорує її права користування квартирою. З урахуванням уточнень позивачка просила встановити порядок користування житловим приміщенням - квартири [ADDRESS] , наступним чином: виділити у особисте користування [PERSON] - житлову кімнату прим.5, площею 9,7 кв.м., житлову кімната прим.7, площею 12,6 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м.; виділити у особисте користування [PERSON] - житлову кімната прим.6, площею 18,8 кв.м., лоджія площею 4,1 кв.м.; коридор прим.1, площею 10,3 кв.м., санвузол прим. 2, площею 5,0 кв.м., кухня прим.4, площею 7,4 кв.м., кладова прим.8, площею 1,3 кв.м. залишити в спільному користуванні по 1/2 частині кожному [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні 16.04.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2019 року по справі №520/5467/19 провадження № 2/520/2930/19, за позовом [PERSON] до [PERSON] , по поділ майна подружжя, визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , залишено за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] володіють у рівних частках на праві приватної власності кожен по Ѕ частиною квартирою за адресою: [ADDRESS] . Спірна квартира є трьох кімнатною, загальною площею 72,2 кв.м., в тому числі житлова-41,1 кв.м. та складається з коридору - площею 10,3 кв.м, санвузлу - площею 5,0 кв.м, кухн і- площею 7,4 кв.м., житлова кімната 1 - площею 9,7 кв.м, житлова кімната 2 - площею 18,8 кв.м., житлова кімната 3 - площею 12,6 кв.м., кладочки - площею 1,3 кв.м., лоджії - площею 1,5 кв.м., лоджії- площею 4,1 кв.м, лоджії- площею 1,5 кв.м. Відповідно до експертного висновку №28-10/19 від 28.10.2019 року про можливість виділу 1/2 частини квартири [ADDRESS] , складеного експертом Найдьоновим І.В. (сертифікат експерта Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України серія АЕ № 001034). Кімнати в квартирі є ізольованими, та запропоновано встановити порядок користування спірним приміщенням без виділу в натурі 1\\2 частини квартири 3-кімнатної квартири, так як остання є технічно не подільною, тому пропонується наступний варіант користування квартирою: «Ринкова вартість (без ПДВ) 1/2 об`єкта оцінки, розташованого за адресою: [ADDRESS] .? Ср= 527 095 грн або 20 938 у.е. по курсу НБУ на дату оцінки 28.10.2019 р. - 25,1741 грн за 1 $ США. 1 співвласнику виділяється - житлова кімната прим. 5, площею 9,7 кв.м., житлова кімната прим.7, площею 12,6 кв.м., лоджія площею 1,5 кв.м., лоджія площею 1,5 кв.м. Коридор прим.1, площею 10,3 кв.м., санвузол прим. 2, площею 5,0 кв.м., кухня прим.4, площею 7,4 кв.м., кладова прим.8, площею 1,3 кв.м. Залишити в загальному користуванні по Ѕ частині кожному співвласнику. Площа Ѕ частини квартири, яка виділяється 1 співвласнику складає 37,3 кв.м. що на 1,2 кв.м. більша, ідеально належної. 2 співвласнику виділяється - жила кімната прим.6, площею 18,8 кв.м., лоджія площею 4,1 кв.м. Коридор прим.1, площею 10,3 кв.м., санвузол прим. 2, площею 5,0 кв.м., кухня прим.4, площею 7,4 кв.м., кладова прим.8, площею 1,3 кв.м. Залишити в загальному користуванні по Ѕ частині кожному співвласнику. Площа Ѕ частини квартири, яка виділяється 2 співвласнику складає 37,3 кв.м., що на 1,2 кв.м. менша, ідеально належної. Сума компенсації 1 співвласника 2 співвласнику становить 17 521 грн або 696 у.е. по курсу НБУ на дату оцінки 28.10.2019 року.» Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Власники володіють, користуються та розпоряджаються власністю за взаємною згодою. За відсутності такої згоди порядок володіння та користування майном може бути визначений судом за позовом одного або декількох співвласників. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Вказане право суду випливає також із роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», згідно якої квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі кватири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Даних про те, що вказана квартира може бути виділена співвласникам в окремі квартири, в матеріалах справи немає. Домовленості щодо порядку користування квартирою сторони не досягли. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов, встановивши порядок користування спірною квартирою. При цьому суд погоджується із запропонованим позивачем способом користування спірною квартирою, встановивши порядок користування житловим приміщенням - квартири [ADDRESS] , наступним чином: виділити у особисте користування [PERSON] - житлову кімнату прим.5, площею 9,7 кв.м., житлову кімната прим.7, площею 12,6 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м.; виділити у особисте користування [PERSON] - житлову кімната прим.6, площею 18,8 кв.м., лоджія площею 4,1 кв.м.; коридор прим.1, площею 10,3 кв.м., санвузол прим. 2, площею 5,0 кв.м., кухня прим.4, площею 7,4 кв.м., кладова прим.8, площею 1,3 кв.м. залишити в спільному користуванні по 1/2 частині кожному [PERSON] та [PERSON] . При такому порядку користування приміщеннями квартири, враховуючи кількість житлових кімнат та їх площу, житлові умови сторін будуть відповідати можливостям використання ними своїх прав співвласників майна і не будуть суперечити їх інтересам. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved