Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що є власницею житлового будинку №13 по в Грибоєдова в м. Первомайську Миколаївської області, який належить їй на підставі договору міни посвідченому 24.03.2016 року Приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу. 17.11.2015 року колишня власниця будинку [PERSON] зареєструвала квартиронаймача відповідачку [PERSON], дружину свого племінника. Тобто на час набуття права власності на будинок в ньому була зареєстрована відповідачка, яка жодного дня не проживала в зазначеному будинку, а на прохання в телефонному режимі позивачки та колишньої власниці будинку [PERSON] знятись з реєстрації відповідач відмовляється. Вважає, що реєстрація в належному їй будинку відповідачки порушує її право власності, а припинення права власності [PERSON] на вказаний будинок припинило і право користування ним особами, які були в ньому зареєстровані. За таких обставин [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №13 по вул. Грибоєдова в м. Первомайську Миколаївської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити, а також вказала, що згодна на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, заперечень по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору міни укладеному між нею та [PERSON], який посвідчений Приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] 24.03.2016 року є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по в Грибоєдова №13 в м. Первомайську Миколаївської області, що підтверджується копією даного договору та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У спірному будинку з 17.11.2015 року з дозволу колишнього власника будинку [PERSON], зареєстрована відповідачка [PERSON], що підтверджується записами у домовій книзі та довідкою УДМС України в Миколаївській області. Відповідачка [PERSON] жодного дня у вказаному будинку не проживала, як видно із довідки квартального комітету №3. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає, чим перешкоджає власнику [PERSON] повноправно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки та не може оформити рахунки по сплаті за використану електричну енергію, газ та воду, що видно із позову і проти чого заперечень не має Будь-які договори між сторонами про порядок користування, найм житлового приміщення, тощо, не укладались. За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Глава 28 ЦК України визначає житло обєктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника. Виникнення права членів сімї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сімї на користування цим будинком. Оскільки [PERSON] є власницею житлового будинку №13 по вул. Грибоєдова в м. Первомайську Миколаївської області, а відповідач не має жодних правових підстав та згоди власниці на проживання в її будинку, то її проживання перешкоджає позивачці вільно володіти, розпоряджатися та користуватися своєю власністю, на підставі ст. ст. 316, 319, 321, 391, 383, 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України слід усунути перешкоди в користуванні позивачкою своєю власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом України 05.11.2014 року у правовій позиції під час розгляду справи № 6-158цс14. Оскільки позов задоволено, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved