Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

23 вересня 2014 року Оржицьким районним судом позовні вимоги позивача задоволено частково, а саме визнано незаконними дії відповідача [PERSON] в частині оголошення учням 10 класу Оржицької загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів ім.І.Я.Франка заборони приносити до школи портативні мультимедійні пристрої типу планшет і мобільні телефони, заборони використовувати мобільні телефони у приміщенні школи у позаурочний час, заборони використовувати портативні мультимедійні пристрої типу планшет у позаурочний час та під час уроків. 01.10.2014 року до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі, оскільки судом не вирішено питання стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Заяву мотивовано тим, що позивач для захисту своїх інтересів через батька уклала угоду з адвокатом [PERSON] та оплатила його роботу, про що суду було надано квитанцію № 02765 від 18.09.2014 року, якою підтверджено сплату 2500 грн. Даний адвокат приймав участь у 3 судових засіданнях, які тривали 355 хвилин. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року вартість наданих адвокатом послуг становить 40% від мінімальної заробітної плати за одну годину роботи у суді. Так одна година роботи адвоката коштує 487,20 грн. З урахуванням витраченого на справу часу його правові послуги коштують 2882,60 грн., хоча адвокату було сплачено лише 2500 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] 04.11.2014 року прохальну частину заяви про винесення додаткового рішення було уточнено та вказано, що витрати по справі було понесено батьком позивача [PERSON], оскільки квитанція складена на його ім»я. Враховуючи вказане прохають стягнути вказані витрати на користь [PERSON] У судовому засіданні законний представник, позивач та адвокат заяву про винесення додаткового рішення підтримали з мотивів, що зазначено у заяві. Представник відповідача дану заяву заперечив та прохав відмовити у її задоволенні, оскільки неповнолітня особа [PERSON] є не належним позивачем по справі. Питання про стягнення витрат на правову допомогу у суді при розгляді справи по суті не обговорювалось, лише було надано квитанцію, якою підтверджено розмір витрат, які понесено законним представником по даній справі. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, також вважають, що заява про винесення додаткового рішення по справі задоволенню не підлягає. Суд заслухавши думку учасників процесу, розглянувши матеріали справи прийшов до висновку про часткове задоволення заяви. Відповідно до норм ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом з»ясовано, що відповідно до позовної заяви зазначено прохання про стягнення з відповідача судових витрат. Аркуш справи 61 містить квитанцію № 02765 від 18.09.2014 року згідно якої [PERSON] представляючи інтереси [PERSON] поніс витрати у розмірі 2500 грн. у якості гонорару адвокату [PERSON] У судових засідання по справі вказаний адвокат приймав участь на протязі 355 хвилин а саме, 26.08.2014 року, 18.09.2014 року та 23.09.2014 року. Згідно положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З урахуванням наданого розрахунку витрат, квитанції, що підтверджує оплату коштів адвокату та з огляду на те, що саме неправомірні дії відповідача спонукали позивача звернутися до адвоката, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума витрат на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. До такого висновку суд прийшов, оскільки за змістом позову позивач сформував 4 позовні вимоги, а судом була задоволена лише одна, то стягненню з відповідача підлягає 2500 грн. : 4 позовні вимоги = 625 грн. Вказана сума є допустимою з огляду на норми Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Outcome: approved