Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

23 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 07 липня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №945 - розірвати. В своїй заяві позивач зазначив, що вони з відповідачем з 07 липня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу спільних малолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаємних почуттів та розуміння. Спільне подружнє життя суперечить його інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між ним та відповідачем 07 липня 2017 року, актовий запис № 945 - розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 07 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим 07 липня 2017 року, актовий запис №945. Від даного шлюбу спільних малолітніх дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втрату взаємних почуттів та розуміння. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу та примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved