Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

23.12.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 10 000 доларів США. В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що 15.06.2014 року [PERSON] позичила відповідачу 10 000 доларів США, про що остання власноруч написала розписку. Кошти [PERSON] зобов'язалась повернути протягом 6 місяців, тобто до 15.12.2014 року. Свої вимоги як позикодавець [PERSON] виконала, а саме надала відповідачу кошти в розмірі 10 000 доларів США, а [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов'язань, на вимоги повернути кошти не реагує. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання 02.02.2016 року не з'явилась, подавши через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з її хворобою. В судове засідання 25.02.2016 року відповідач повторно не з`явилась. Про час і місце розгляд справи була повідомлена належним чином. Будь-яких яких заяв та заперечень на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до розписки від 15.06.2014 року, яка написана [PERSON], підтверджується факт отримання останньою 10 000 доларів США від [PERSON] строком 6 місяців. (а.с. 5) Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зі змісту вищевказаної норми закону випливає, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується відповідною розпискою від 26.08.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем надано належні докази на підтвердження укладання договору позики. Згідно ч. 2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Відповідно до ч.1,2 ст. 533 ЦК України, передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Позивачем сума боргу в позовній заяві визначена у валюті зобов'язання доларах США та національній валюті гривні за офіційним курсом Національного банку України на день укладення позики. Просила стягнути з відповідача 117288,37 грн., що не перевищує еквівалент 10000 доларів США за офіційним курсом на день розгляду справи. Оскільки зазначений обмінний курс є складовою частиною позовних вимог і він не перевищує розмір обмінного курсу, встановленого НБУ на день винесення рішення у справі, суд не може вийти за межі позовних вимог та застосовує такий курс для визначення суми заборгованості, що підлягає стягненню. За таких обставин суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1172,88 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved