Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

21 травня 2020 року [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 60 000 грн та в рахунок повернення судових витрат у справі № 186/136/15-ц - 600 грн, а всього стягнуто 60 600 грн. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26.02.2015 року та відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення - ВП № 47084276. 31 жовтня 2015 року помер стягувач за в/л № 186/136/15-ц від 26.02.2015 року [PERSON] . 04 грудня 2019 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області замінив померлого стягувача - [PERSON] у виконавчому провадженні № 47084276, на його батька правонаступника - [PERSON] , який згідно свідоцтва про спадщину є спадкоємцем сина. Згідно договору про заміну кредитора (відступлення права вимоги) від 22.12.2019 року [PERSON] (Кредитор) передав позивачу (Новому кредитору) право вимоги на одержання від [PERSON] (Боржника) грошових коштів в сумі 60 000 грн., отриманих боржником згідно розписки від 28.01.2012 року та судового збору в розмірі 600 грн. (заочне рішення Першотравенського міського суду від 26.02.2015 року- справа № 186/136/15-ц), а всього 60 600 (шістдесят тисяч шістсот) гривень 00 копійок. «Новий кредитор» має право вимоги до «Боржника» про повернення позики згідно розписки від 28.01.2012 року та судового збору (заочне рішення Першотравенського міського суду від 26.02.2015 року\- справа № 186/136/15-ц), після підписання даного договору. У разі відмови [PERSON] від виконання зобов`язань за переданим правом вимоги [PERSON] набуває всі права та обов`язки [PERSON] , відповідно до норм ЦК та ЦПК України. 20 січня 2020 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області замінив стягувача - [PERSON] у виконавчому провадженні (ВП № 47084276) на підставі заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 60000.00 грн. та в рахунок повернення судових витрат по справі - 600.00 грн., а всього стягнуто 60600.00 грн. на правонаступника - [PERSON] , [INFO] , IПН [NUMBER] . 29 січня 2020 року Першотравенським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) замінено сторону виконавчого провадження ВП № 47084276 з [PERSON] на правонаступника [PERSON] , [INFO] , IПН [NUMBER] . Згідно довідки виданої Першотравенським міським відділом державної виконавчої служби від 16.05.2019 року № 13.23/3811 по виконавчому провадженню № 47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26.02.2015 року були стягнутi з боржника [PERSON] наступні грошові кошти: 394.38 грн. - 25.04.2018 р.; 165.81 грн. - 10.05.2018 р.; 236.70 грн. - 13.06.2018 р.; 236.70 гри. - 09.07.2018 р.; 236.70 грн. - 27.08.2018 р.; 203.98 грн. - 25.09.2018 р.; 163.19 грн. - 29.10.2018 р.; 203.99 грн. - 29.11.2018 р.; 203.08 грн. - 07.12.2018 р.; 203.99 грн. - 11.01.2019 р.; 40.43 грн. - 31.01.2019 р.; 254.47 грн. - 08.02.2019 р.; 254.47 грн. -11.03.2019 р.; 254.49 грн. - 08.04.2019 р.; 254.49 грн. - 08.05.2019 р. Рішення суду не виконане, в примусовому порядку державною виконавчою службою з [PERSON] , станом на 08.05.2019 року стягнуто 3306.87 грн., ВП №47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26.02.2015 р. Інфляційні витрати станом на 01 червня 2019 року на суму позики 60\~000 грн., з урахуванням стягнутих в примусовому порядку грошових коштів з боржника [PERSON] становлять 89\~988 грн. 98 коп. Інфляційні витрати з серпня 2015 року по травень 2020 року на суму судового збору в сумі 600 грн. становить 337 грн. 62 коп. Загалом інфляційні витрати на суму позики у зв`язку з простроченням виплат та суму судового збору, стягнутого по рішенню суду становить: 90\~326 грн. 60 коп. (89988.98 коп. + 337.62) За період з 22 травня 2017 року по 21 травня 2020 року 3% річних від простроченої суми боргу (60600.00 грн) становить - 5458 грн. 98 коп. За період з 21 травня 2017 року по 21 травня 2020 року процентна ставка за позикою нарахована відповідно до ставки НБУ, в межах строку позовної давності, становить 18749 грн. 26 копійок. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 114534 грн. 84 коп. Виходячи з засад виваженості та розумності позивач вважає за доцільне зменшити суму, які підлягає стягненню з відповідача до 50000 грн. Орієнтовна суму судових витрат складається з суми судового збору 840 грн. 80 коп. та витрат, пов`язаних із прибуттям до суду та компенсацією за відрив від звичайних занять 1000 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти в розмірі 50\~000 грн., в зв`язку з несвоєчасним поверненням грошових коштів отриманих як позика 28 січня 2012 року, судовий збір - 840 грн. 80 коп., витрати, пов`язаних із прибуттям до суду та компенсацією за відрив від звичайних занять 1000 грн. Відповідач письмовий відзив на позовну заяву до суду не надав, повідомлений належним чином. Розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач по справі [PERSON] 28 січня 2012 року отримав грошові кошти в розмірі 60000,00 гривень у [PERSON] , зі строком повернення до 28.03.2012 року, зі сплатою процентів в розмірі 2000 грн в місяць, що підтверджується власноруч написаною ним розпискою від 24 січня 2012 року. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 60 000 грн та в рахунок повернення судових витрат у справі № 186/136/15-ц - 600 грн, а всього стягнуто 60 600 грн. 17 березня 2015 року на виконання рішення суду виданий виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26.02.2015 року. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2015 року № 47084276 вбачається, що на підставі виконавчого листа №186/136/15-ц відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 60000 грн. та судового збору в розмірі 600 грн., всього 60600 грн. 00 коп. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року змінено стягувача [PERSON] , який помер [INFO] у виконавчому провадженні №47084276 на підставі заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільні справі №186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу 60\~000 грн. та в рахунок повернення судових витрат по справі 600 грн., а всього 60600 грн., на його батька правонаступника [PERSON] , який згідно свідоцтва про спадщину є спадкоємцем сина. З договору про заміну кредитора від 22 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] та позивач - [PERSON] уклали вказаний договір відповідно до якого [PERSON] передає [PERSON] право вимоги на одержання від [PERSON] грошових коштів згідно заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року справа №186/136/15-ц, всього 60\~600 грн. З додатку до договору про заміну кредитора від 22 грудня 2019 року вбачається, що жодних обмежень щодо прав на стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми немає. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року змінено стягувача [PERSON] у виконавчому провадженні №47084276 на підставі заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільні справі №186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року на правонаступника [PERSON] . З постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 29 січня 2020 року у виконавчому провадженні №47084376, вбачається, що замінено сторону виконавчого провадження [PERSON] на [PERSON] . З листа Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16.05.2019 року № 13.23/3811 вбачається, що по виконавчому провадженню № 47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26.02.2015 року з боржника [PERSON] стягнуто наступні грошові кошти: 394.38 грн. - 25.04.2018 р.; 165.81 грн. - 10.05.2018 р.; 236.70 грн. - 13.06.2018 р.; 236.70 гри. - 09.07.2018 р.; 236.70 грн. - 27.08.2018 р.; 203.98 грн. - 25.09.2018 р.; 163.19 грн. - 29.10.2018 р.; 203.99 грн. - 29.11.2018 р.; 203.08 грн. - 07.12.2018 р.; 203.99 грн. - 11.01.2019 р.; 40.43 грн. - 31.01.2019 р.; 254.47 грн. - 08.02.2019 р.; 254.47 грн. -11.03.2019 р.; 254.49 грн. - 08.04.2019 р.; 254.49 грн. - 08.05.2019 р. 21 травня 2020 року [PERSON] , звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. В частині позовних вимог про стягнення процентів за договором позики. Відповідно до частини першої\~статті 1046\~Цивільного кодексу\~України /далі ЦК України/\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог\~Цивільного кодексу України\~склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов`язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень. Відповідно до\~статті 1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті і немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не установлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, якщо вони нерозривно пов`язані з його особою й у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою. Статтею 1230 ЦК України\~встановлено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була\~присуджена судом\~спадкодавцеві за\~його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. Судом встановлено, що рішенням суду від 26 лютого 2015 року з відповідача на користь [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~було стягнуто\~лише основну\~суму боргу\~за договором\~позиви від\~28\~січня 2012\~року в\~розмірі 60\~000,00\~грн,\~а проценти\~від суми\~позики,\~які просить\~стягнути позивач,\~як правонаступник\~за договором заміну\~кредитора від\~22\~грудня 2019\~року укладеним з спадкоємецем померлого [PERSON] , з відповідача рішенням суду не стягувались, за життя спадкодавця [PERSON] , присуджені йому не були, таким чином у спадкоємця [PERSON] , не виникло право на стягнення відсотків від суми позики, у зв`язку із чим в задоволені позову в цій частині слід відмовити. Зазначений правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №186/1767/16-ц за позовом [PERSON] ,\~до [PERSON] про стягнення процентів від суми позики за договором від 28 січня 2012 року. Також,\~Велика Палата\~Верховного Суду\~в своєму\~правовому висновку\~/п.\~89-91\~Постанови від\~28\~березня 2018\~року у\~справі №\~444/9519/12/ зазначила,\~що за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи що строк користування позикою за договором від 28 січня 2012 року сплив в 28.03.2012 року нарахування позивачем після цієї дати процентів є неправомірним. В частині позивних вимог про стягнення нарахованого позивачем встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначеного правового висновку дійшла ВП Верховного Суду у справі № 686/21962/15-ц, в Постанові від 16 травня 2018 року. Таким чином ВП ВС відступила від правової позиції ВСУ висловленій у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, яка полягала у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані\~Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України)\~та постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, яка полягала у тому, що дія\~статті 625 ЦК України\~поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а\~частина п`ята статті 11 ЦК України\~не дає підстав для застосування положень\~статті 625 ЦК України\~у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Так,\~позивач розрахував три проценти річних від простроченої суми 60 600 грн за період з 22.05.2017 року по 21.05.2020 року та індекс інфляції на суму боргу 60\~000 грн за період з 01.04.2012 року по 01.06.2019 року та індекс інфляції на 600 грн (суму судового збору) за період з 01.08.2015 року по 01.05.2020 року. Суд приходить до висновку, що період обраний позивачем є помилковим. Оскільки позивач набув прав кредитора за договором укладеним 22.12.2019 року з [PERSON] , який у свою чергу успадкував /ст. 1230 ЦК України/ 60 600 грн від померлого свого сина [PERSON] , якому за його життя зазначена сума була присуджена рішенням суду. З відповідача рішенням суду не стягувались будь-які інші суми, за життя спадкодавця [PERSON] , та присуджені йому не були, таким чином у спадкоємця [PERSON] , не виникло право на стягнення відсотків від суми позики, індексу інфляції та 3-х процентів річних. Зазначений правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №186/1767/16-ц за позовом [PERSON] ,\~до [PERSON] про стягнення процентів від суми позики за договором від 28 січня 2012 року. [PERSON] , в якого [PERSON] , набув прав кредитора за договором укладеним 22.12.2019 року, сам набув прав кредитора, як правонаступник померлого сина на підставі ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року, яка набула чинності 20.12.2019 року. З вищезазначеної\~ухвали суду\~вбачається,\~що спадщину\~після померлого [PERSON] , прийняли його батько [PERSON] , та матір [PERSON] . Враховуючи наявність двох спадкоємців питання з правонаступником у виконавчому провадженні № 47084276 було вирішено ухвалою суду 04.12.2019 року, яка набула чинності 20.12.2019 року. Саме з цього часу [PERSON] , особисто набув право пред`являти вимоги за ст. 625 ЦК України та саме за період починаючи з 20.12.2019 року ці права він міг передати [PERSON] за договором від 22.12.2019 року. Також позивачем під час розрахунку 3-х процентів річних та індексу інфляції не враховано лист Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16.05.2019 року № 13.23/3811 з якого вбачається, що по виконавчому провадженню № 47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26.02.2015 року з боржника [PERSON] станом на 08.05.2019 року стягнуто загалом 3306,87 грн. Отже станом на час набуття [PERSON] прав кредитора /20.12.2019 року/ та укладення 22.12.2019 року договору відступлення прав вимоги з [PERSON] сума боргу складала 60\~600 грн 3306,87 = 57293,13 грн. Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами: Боргові періоди: Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку 57293,13 грн.20.12.201921.05.2020 Відсоткова ставка:3% річних. Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки 20.12.201921.05.202015457 293.003723.36 Всього: 154 723.36 Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 20.12.2019 року по 21.05.2020 року складає 723.36 грн. Розрахунок інфляційних збитків: Боргові періоди: Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку 57293,13 грн.20.12.201921.05.2020 Розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Розрахунок інфляційних збитків. Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції Січень 2020 Квітень 2020100.2 99.7 100.8 100.8101.5057 293.0058 152.40859.39 Всього: 859.39 Інфляційні збитки за вказаний період складають 859.39 грн. Отже, загалом з відповідача підлягають стягненню кошти в розмірі / 723.36 грн + 859.39 грн/ 1582,75 грн, що складається з 3-х відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 20.12.2019 року по 21.05.2020 року в розмірі 723.36 грн та інфляційних збитків за період з 20.12.2019 року по 21.05.2020 року в розмірі 859.39 грн. В задоволені іншої частини позивних вимог слід відмовити. Розглядаючи вимоги [PERSON] про відшкодування йому судових витрат по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ст.133 ЦПК Україн и судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 гривні. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 138 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Враховуючи зазначене у відшкодуванні таких витрат позивачу суд відмовляє. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України постанова від 27 квітня 2006 р. № 590\~. Згідно якої сума компенсації (відшкодування) за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати її розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять. Враховуючи вищевикладене, а також те, що розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, суд приходить до висновку, що компенсація (відшкодування) за відрив від звичайних занять стягненню не підлягає. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно ст.\~141.\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial