Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В своїй заяві позивач зазначила,що вона є власником житлового будинку, розташованого в смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області по вулиці Мелодійній, 10, в якому крім неї зареєстровані її донька [PERSON], онука [PERSON] та колишній зять [PERSON]. Рішенням суду шлюб між її донькою та відповідачем розірвано, більше року останній за місцем реєстрації не проживає. Як власник вона утримує будинок та оплачує комунальні послуги, а реєстрація колишнього зятя у домоволодінні не дає їй змоги отримувати державні пільги на оплату вказаних послуг. Вирішити це питання у добровільному порядку виявилося неможливим, оскільки відповідач більше року в будинку не проживає. Місце його проживання на даний час невідоме. Посилаючись на викладене, на порушення своїх прав власника, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №10, розташованим по вул. Мелодійній у смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримувала повністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, в порядку п. 4 ч.7 ст. 128 ЦПК України про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. [PERSON] ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне. [PERSON] Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18001481 від 06.03.2008 року, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вулиця Щербакова, буд. 10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Градизької державною нотаріальною конторою 24.01.2008 року ( а.с. 6,7). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області № 5822 від 20.09.2017 року, у житловому будинку за адресою: смт. Градизьк, вул. Мелодійна (колишня Щербакова), буд. 10 зареєстровані: [PERSON], [INFO], донька - [PERSON],[INFO], зять [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 12). Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 31.07.2017 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 11). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Як зазначено в ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сімї, інших осіб. [PERSON] ч. 1 ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України,\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 391 Цивільного кодексу України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.72 Житлового кодексу України,\~визнання особи такою, що втратила право користування\~\~ житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року\~''Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового кодексу України'' надано розяснення, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду справи в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою для відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, являючись власником житлового будинку, позбавлена права вільно розпоряджатись своєю власністю, оскільки у ньому зареєстрований [PERSON], який не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, участі у витратах на утримання будинку не приймає. Відповідач втратив право користування жилим приміщенням. Позов є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved