Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

22.07.2021 року [PERSON] \~звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою,\~\~зареєстрований 05.12.2003 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №24, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причини різних поглядів на сімейні відносини, шлюбні відносини припинені, вони не проживають разом як одна сім`я, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна не має, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тому він вимушений звернутися до суду. Позивач\~ [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна, строк для примирення просить не надавати. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.12.2003 року, який зареєстровано Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). В період шлюбу у сторін народилися дві дочки: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.03.2004 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з № 14 (а.с.10); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.11.2008 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з № 29 (а.с.9). Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають, спору щодо місця проживання дітей на даний час не має. Згідно\~статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved