Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

22.03.2021 року [PERSON] , звернулася до Приморського районного суду м. Маріуполя із позовом до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі. На обґрунтування позовних вимог, зазначила наступне. Вона на теперішній час працює прибиральником виробничих приміщень, господарського відділу у ТОВ «СРЗ». Відповідач систематично не виплачує їй заробітну плату за відпрацьований період, у зв`язку з чим на даний момент утворилась заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 9706,20 грн. На неодноразові вимоги щодо виплати заробітної плати відповідач не реагує, погасити заборгованість з виплати заробітної плати відмовляється, пояснюючи це відсутністю коштів. Відповідач також відмовляється видавати довідку про нараховану, проте не виплачену заробітну плату та середньоденний заробіток, у зв`язку з чим, вона не може звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу та вимушена звернутися до суду саме з позовною заявою. Заборгованість відповідача з виплати їй заробітної плати утворилась, починаючи з січня 2021 року, адже заробітна плата з зазначеного періоду їй виплачувалась нерегулярно та не в повному обсязі. Станом на дату звернення до суду, відповідач своїх зобов`язань щодо виплати заробітної плати позивачу не виконав, що свідчить про грубе порушення її трудових прав. За період з січня 2021 року відповідно до розрахункових листів, загальна сума заборгованості відповідача, що полягає стягненню на його користь складає 9706,20 грн. На підставі зазначеного, вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь, заборгованість по заробітній платі у сумі 9706,20 грн. Ухвалою судді від 23.03.2021 року відкрито провадження по справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, зобов`язано відповідача надати завірені належним чином документи та інформацію, а саме: копію трудової книжки [PERSON] та довідку про розмір заборгованості ТОВ «СРЗ» по заробітній платі та належних до виплати сум [PERSON] з зазначенням періоду заборгованості. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу ТОВ «СРЗ» вручено 30.03.2021 року, однак на час розгляду справи, відзив на позовну заяву та копії документів на виконання ухвали судді від 23.03.2021 року так і не були надані суду. Позивачу надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. У відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та доводи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Так, з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України вбачається, що останнім місцем роботи [PERSON] є ТОВ «СРЗ». (а.с.7-13). З розрахункового листа за січень 2021 року вбачається, що загальна сума заборгованості за заробітною платою відповідача перед позивачем станом на 31.01.2021 року становить 9706,20 грн. (а.с.6). Строки та періодичність виплати заробітної плати працівникам закріплено статтею 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці». Зарплата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а у разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ТОВ «СРЗ» не була виплачена заборгованість [PERSON] по заробітній платі станом на 31.01.2021 року в розмірі 9706,20 грн., що підтверджується розрахунковим листом, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з положеннями законодавства з заробітної плати має проводитись відрахування податків та обов`язкових платежів, тому при виплаті відповідачем відповідних сум, належить утримати з них передбачені законом податки і обов`язкові платежі. Згідно п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені судом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved