Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

23.05.2017 [PERSON] звернувся з дійсним позовом до суду, в якому просить суд з позовом, в якому просить визначити розмір часток співвласників у спільному сумісному майні - квартирі [ADDRESS], встановивши, що доля його батька [PERSON] становить 1/2 частину спірної квартири, доля померлої матері [PERSON] (померла [INFO] року) в цій квартирі становила теж 1/2 частину, припинити право спільної сумісної власності на спірну квартиру; встановити факт його постійного проживання разом спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме: з травня 2016 року і до дня смерті спадкодавця [INFO] року за місцем відкриття спадщини у кварти [ADDRESS]; визнати за ним право власності на 1/6 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що[INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини трьохкімнатної ізольованої квартири [ADDRESS], якою його мати володіла у спільній сумісній власності з його батьком [PERSON]. Право власності на спадкову квартиру у спільній сумісній власності батьки отримали внаслідок приватизації житла 01 березня 1995 року на підставі Свідоцтва про право власності на житло, про що зроблено запис у реєстрову книгу за № П-1-14871. Шлюб між [PERSON] та [PERSON]. було зареєстровано 25 травня 1950 року, про що свідчить затис у книзі актів цивільного стану № 25 від 25.05.1950 року, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час шлюбу вони мали двох дітей мене та доньку - [PERSON], 1956 року народження, яка померла у серпні 2015 року. [PERSON] народила сина - відповідач [PERSON], 1986 року народження, який є його племінником. Також позивач вказує, що сам він зареєстрований та тривалий час мешкає зі своєю дружиною за адресою: [ADDRESS],але постійно приїздив до своїх батьків та надавав їм всіляку допомогу. У 2015 році померла його рідна сестра [PERSON] і після її смерті він продовжив тісне спілкування з батьками і став частіше навідувати їх, майже перебрався до них жити. Згодом на сімейній раді його батьки вирішили, що їх унук, відповідач у справі, син померлої дочки - [PERSON] має своє житло, а квартиру вони повністю залишать йому, склавши заповіт. Приблизно у травні 2016 року він остаточно переїхав жити до своїх батьків, оскільки мати часто хворіла, батько теж дуже старенький і йому тяжко було доглядати хвору дружину самому, їм знадобилася вже постійна і часта допомога. А у зв'язку із тим, що стан його здоров'я також погіршився, стали боліти суглоби пересуватися з часом стало дуже важко, тому часта їзда з дому до дому його дуже стомлювала, то він вирішив із дружиною переїхати поки до батьків на проживання задля можливості надання їм постійної допомоги. [PERSON] також зазначає, що [INFO] року помирає його мати і відкривається спадщина на її частину житла. Оскільки він постійно проживав на той час у квартирі батьків, то до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ані він, ані мій батько не зверталися, так як після смерті матері погано себе почували, здоров'я як його так і батька значно погіршилося. У нього загострилася хвороба, сильно заболіли ноги, що він навіть не міг рухатися, і в листопаді 2016 року він не витримав та звернувся до лікарів, і його поклали у лікарню, де він знаходився з 22 листопада 2016 року по листопада 2016 року. У квітні 2017 року він поїхав до нотаріуса, щоб оформити спадщину, так як вважав, що проживаючи разом із спадкодавцем на момент смерті він за законом фактично прийняв її та мав право на цю спадщину з моменту її відкриття, а тому бажав оформити це право за собою документально. Однак, нотаріус відмовив йому з підстав його постійного проживання з батьками у спадковій квартирі без реєстрації на момент відкриття спадщини, і надав рекомендацією звернутись до суду з приводу подовження пропущеного строку на прийняття спадщини. Крім зазначено, позивач також вказує, що для того, щоб визнати за ним право власності в порядку спадкування, необхідно встановити спільну часткову власність та визначити, що розмір часток у праві спільної власності на спірну квартиру між співвласниками становить: за його батьком відповідачем ? частина та за померлою спадкодавицею, його матір'ю - ? частина. Тоді до спадкування відкрита ? частина квартири після смерті матері, яку спадкують він, його батько і його племінник, та з якої кожен із нас має право успадкувати 1/3 частину, що є 1/6 частина з цілої квартири. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду нотаріально засвідчену заяву, в якій зазначив, що проти позову він не заперечую, повністю підтримує, просить суд її задовольнити, оскільки позивач має право на частку у квартирі і він проти цього не заперечую. Те що він своєчасно не звернувся до нотаріуса, це не його провина, оскільки він у травні 2016 року, остаточно переїхав жити до них, оскільки його мати, [PERSON] часто хворіла, і він теж дуже старенький і тому йому було важко доглядати хвору дружину самому, їй була потрібна постійна і часта допомога, тому син, [PERSON], мешкав з ними з травня 2016 року, мешкав на час відкриття спадщини та мешкає і досі, доглядаючи одного його, оскільки дружина померла [INFO]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав не заперечував проти його задоволення, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.03.1995 реєстраційний номер 1-95-43723 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. (а.с. 13) [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина. За інформацією Десятої харківської державної нотаріальної контори після померлої [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS] її чоловік [PERSON], відповідач по справі, подав заяву про прийняття спадщини, заяву зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 490, спадкова справа № 35/2017. (а.с. 20). Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх визначення. Відповідно до вимог ст.ст.1258,1262,1264 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, не заперечується сторонами та підтверджується наявним в матеріалах справи доказами факт проживання позивача [PERSON] разом зі своєю матір'ю [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS]. Жодних доказів, які б спростовували вказаний факт матеріали справи не містять, таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимов про визначення розміру часток співвласників та визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд відмовляє в задоволені цих вимог на підставі наступного. Питання оформлення спадщини, з'ясування обсягу майна спадкодавця та видача свідоцтва про право на спадщину належить до виключної компетенції нотаріуса, згідно норм ЦК 2004 р. та Закону України «Про нотаріат». Згідно із ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Згідно п.4.15. глави 10 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. За змістом роз'яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Із матеріалів справи вбачається, що листом Десятої державної нотаріальної контори позивачу було повідомлено, що отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] неможливо, оскільки позивачем пропущено строк звернення до нотаріуса, наведене свідчить про те, що звернення позивача до суду з вимогою визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та визначення розміру часток співвласників є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На даний час позивач не позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі, а у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину та виникнення спору, може звернутися до суду.

Outcome: partial