Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

23 червня 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідачки [PERSON] з позовом про встановлення днів і часу побачень з дитиною, зазначивши наступне. З відповідачкою він знаходився у шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з відповідачкою. Після розірвання шлюбу відповідачка надавала йому можливість побачитися із дочкою, але згодом відмовила йому у побочаннях із дитиною і зовсім заборонила зустрічатися з нею, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просить суд усунути перешкоди щодо його участі у вихованні доньки, встановивши дні побачень з нею кожної суботи місяця з 09-00 години до 19-00 год. з правом забирати дочку з місця постійного проживання. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, та уточнили позовні вимоги, в яких просять встановити дні побачень кожної суботи місяця з 10-00 год. до 19-00 год. з правом забирати малолітню з місця її постійного проживання та відводити доньку до місця її постійного проживання. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, та просить його задовольнити. Представник 3-ї особи - служби у справах дітей Куп»янської міської ради позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю та вважає за доцільне встановити наступний спосіб спілкування батька з дитиною: в будні дні, двічі на тиждень у вільний від навчання час та за попередньою домовленістю з матір'ю малолітньої, з правом [PERSON] забирати малолітню [PERSON] та на 18-00 годину відводити доньку до місця її постійного проживання; кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 год. до 17-00 год., без присутності матері, із відвідуванням дитиною місця постійного проживання батька, [PERSON] Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідачку, представника 3-ї особи, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом зі своєю матір'ю. Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Після розірвання шлюбу між сторонами виникли неприязнені стосунки, внаслідок чого виникає спір щодо участі батька у вихованні дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати йому в цьому. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст. ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне встановити порядок спілкування та участі у вихованні дитини таким чином, щоб це відповідало інтересам малолітньої [PERSON], зокрема, виходячи з її малолітнього віку та з необхідності забезпечення умов для її належного фізичного розвитку, а саме: кожної суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години з правом забирати малолітню з місця її постійного проживання та відводити доньку до місця її постійного проживання

Outcome: approved