Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

23.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивувала позов тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 23.04.2015 року. Їх син - [PERSON] народився [INFO]. Після народження дитини їх стосунки з відповідачем значно погіршились. У березні 2017 року сину [PERSON] був встановлений діагноз хвороби, яка є різновидом онкологічного захворювання і лікування потребувало значних матеріальних затрат. З квітня 2017 року позивач з дитиною проживає у своїх батьків, а відповідач - окремо від дружини та дитини. Дитина вже перенесла оперативне втручання, потребує ще операцій, лікування та хіміотерапії. Позивач отримує кошти від держави як мати дитини-інваліда та до досягнення дитиною трирічного віку, однак, цих коштів недостатньо для забезпечення потреб дитини. На лікування дитини вона витрачає щомісяця приблизно 10 000 грн. - 15 000 грн. Відповідач офіційно працює і регулярно отримує заробітну плату, однак, достатніх коштів на утримання дитини та на утримання дружини не надає. Позивач [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] 2016 р.н., в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі даної заяви і до 14.08.2019 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що після перенесеного оперативного втручання дитина потребує подальшого інтенсивного лікування, проходження хіміотерапії в м. Києві, спеціального харчування. Мати знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сама займається лікуванням та утриманням дитини. [PERSON] власного доходу не має, отримує від держави допомогу в зв`язку з народженням дитини і державну соціальну допомогу дітям-інвалідам. Працювати не може, оскільки дитина ще маленька, хворіє, потребує постійного догляду. Відповідач не допомагає, достатніх коштів для забезпечення дитини і дружини не надає, тому вона обрала спосіб захисту шляхом звернення до суду з позовом. Заперечення відповідача вважає безпідставними, надала відзив на позов (а.с. 79-82). Відповідач [PERSON] позов в частині стягнення аліментів на дитину - визнав, в частині стягнення аліментів на утримання дружини визнав частково, в розмірі 1/12 частки від свого доходу. Зауважив, що їх сімейне життя не склалась і вони з дружиною проживають окремо. Дитина залишилась проживати з матір'ю. Наголосив, що кошти на утримання [PERSON] він давав [PERSON] особисто по 2000 грн. - 3000 грн. Його дохід не дозволяє йому ще і утримувати дружину і вважає, що [PERSON] може залишити дитину із своїми батьками і вийти на роботу. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] подав відзив на позов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 40). Разом з тим, оскільки відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, підтримав позицію відповідача. Наголосив, що відповідач не може утримувати дружину та дитину, оскільки має кредитне зобов'язання, яке має бути виконаним, та погашає боргове зобов`язання по розписці. Вважає, що [PERSON] зловживає своїм правом, не говорила відповідачеві, що потребує від нього допомоги, крім того, могла звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу, а не з позовом, тоді судові витрати становили б меншу суму. Також вважає, позивач не довела своє незадовільне матеріальне становище, що не може самостійно працювати і в зв`язку з цим потребує коштів на своє утримання від відповідача, а відповідач може надавати їй утримання в розмірі ? частки доходу. Крім того, наголосив, що витрати на правову допомогу не підлягають стягненню, оскільки такі витрати не доведені, безпідставні, позов поданий внаслідок зловживання своїм правом. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 23.04.2015 року (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] є батьками сина - [PERSON], [INFO] (а.с.12), який проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Батько дитини проживає окремо. Дитина хворіє на гістіоцитоз з клітин Лангерганса, 13.03.2017 року перенесла операцію: відкрита біопсія. Клінічний діагноз: утворення в/з правого стегна (а.с. 16-18). 24.10.2017 року проведено повторну біопсію (а.с. 108). 15.05.2017 року під час благодійного концерту було зібрано 21 000 грн. благодійних внесків для допомоги онкохворій дитині - [PERSON], 2016 року народження. Кошти офіційно передані батькам дитини (а.с. 94-95). У вересні, жовтні 2017 року, з 03 січня 2018 року по 12 січня 2018 року, з 23 січня 2018 року по 02 лютого 2018 року, з 14 лютого 2018 року по 20 лютого 2018 року, з 07 березня по 12 березня 2018 року, з 28 березня 2018 року по 02 квітня 2018 року, з 25 по 28 квітня 2018 року [PERSON], 2016 року народження, проходив планові лікування у відділенні онкогематології і трансплантації кісткового мозку у відділенні хіміотерапії онкогематологічних захворювань з блоком інтексивної хіміотерапії НДСЛ «ОХМАТДИТ», під час яких неодноразово отримував курси хіміотерапії (а.с. 101-119 ). Рекомендовано продовжувати лікування, перебувати під наглядом гематолога за місцем проживання. [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН (Лівобережне ДСП ВМР), їй призначена допомога при народженні першої дитини: за 2017 рік - в сумі 860 грн. щомісяця (а.с. 20). Розмір державної допомоги дітям-інвалідам, яку отримує позивач становить: за жовтень, листопад 2017 року - по 1729,40 грн., за грудень - березень 2018 року - по 1762,40 грн. (а.с. 21). [PERSON] працює на посаді завідувача архіву відділу документального забезпечення (канцелярія) у Вінницькому окружному адміністративному суді (а.с. 22). Його зарплата за жовтень 2017 року - лютий 2018 року загалом складала 66 005,19 грн., середньомісячна - 13 201,04 грн. (а.с. 23). [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, укладеним із банком в сумі 16 546 грн. (а.с. 56), за позикою від 17.05.2017 року на суму 50 000 грн. (на строк 2 роки) (а.с. 57). Сторони з 15.12.2016 року мають у спільній сумісній власності квартиру загальною площею 65.1 кв.м. (а.с. 54), однак, ні позивач, ні відповідач, з 16.09.2016 року станом на 11.05.2018 року у ній не проживають (а.с. 55). Відповідач добровільно достатніх коштів на утримання сина [PERSON], [INFO] та його матері до досягнення дитиною трирічного віку, не надає. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей до 6 років на одну особу становить: з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року - 1559 грн., з 01.12.2018 року - 1626 грн. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне позивача, матеріальне становище та стан здоров'я сина сторін - [PERSON], стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач працює і отримує офіційний дохід, зобов`язаний забезпечувати свою дитину. Також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, те, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину є обов'язком обох її батьків. Враховуючи наведені обставини, вимоги закону, визнання позову відповідачем в цій частині, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимога позивача про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], з якою проживає та знаходиться на утриманні їх спільна з відповідачем дитина - син [PERSON], [INFO], знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] не надає коштів на утримання дружини, що також сам визнав в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує положення ст. 84 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, наявність у нього регулярного та визначеного офіційною заробітною платою доходу, наявність кредитних зобов`язань. Виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадкахрозмірвідрахуваньіззаробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивачем було пред`явлено дві окремі позовні вимоги майнового характеру, проте позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини - 704,80 грн. та за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини - 704,80 грн. Також позивач надала докази витрат на професійну правничу допомогу: заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на суму 1800 грн., договір про надання правничої допомоги від 16.04.2018 року № 8, договір про надання правничої допомоги № 10 від 29.05.2018 року, ордер на представництво інтересів позивача адвокатом [PERSON], акт виконаних робіт з надання правничої допомоги та опис наданих послуг адвокатом, квитанцію про сплату гонорару в сумі 2300 грн. Представник відповідача [PERSON] заявив про неспівмірність витрат на правничу допомогу і просив відмовити у стягненні цих витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує вимоги ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи складність справи та виконаних адвокатом [PERSON] робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт (послуг), обсяг робіт, ціну позову, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Outcome: approved