Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

23 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Ухвалою від 25 січня 2019 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, 20 лютого 2019 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Суворова на території Довжанської сільської ради Окнянського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 05.07.1996 року №182 та зареєстрованого 08.07.1996 року за №166 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються. За життя мати заповіт не залишила. На момент смерті матері він був неповнолітнім, тому фактично прийняв спадщину, однак нотаріально її не оформив. Так як він найменший в родині, то його рідні брати не претендують на спадщину та не заперечують, щоб зазначену земельну частку (пай) успадкував він. Нещодавно він вирішив звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, збираючи необхідні документи виявив, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній, а в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу йому буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом та просив визнати за ним право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.61/. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.55-57/. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували /а.с.59-60/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.3 та 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є громадянином України /а.с.14-15/. [INFO] померла його мати [PERSON] /а.с.22/. Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Суворова на території Довжанської сільської ради Окнянського району Одеської області, право [PERSON] на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 05 липня 1996 року №182. Сертифікат зареєстровано 08 липня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №166 /а.с.23-26/. Зазначений сертифікат було загублено /а.с.28/. Окрім того, згідно викопіювання з плану землекористування Довжанської сільської ради Окнянського району Одеської області, наданого Окнянською селищною радою вбачається, що [PERSON] було передано земельну частку /пай/ № 209 розміром 5,01 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП ім. Суворова Довжанської сільської ради /а.с.46/. Ст.ст.1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного Кодексу України. Позивач є рідним сином [PERSON] /а.с.19/ та відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. На момент смерті [PERSON] позивач був неповнолітнім, а тому відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Артирівка , разом з нею проживали: чоловік - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] /а.с.20-21/. Поховання [PERSON] провів [PERSON] , який [INFO] помер /а.с.29-30/. На день смерті батька [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер /а.с.39/; [PERSON] , [INFO] /а.с.31-32/. Брати позивача [PERSON] та [PERSON] /а.с.36, 38/, які також за законом є спадкоємцями першої черги, не претендують на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті матері та не заперечують, щоб на неї було визнано право власності за позивачем /а.с.59-60/. Згідно наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась /а.с.53-54/. Відповідно до п.4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. П.4.15 вищезазначеного порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є зокрема рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Однак, відповідно до роз`яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, судом встановлено, що позивач згідно зі ст.ст.1223, 1225 ЦК України, як спадкоємець за законом, має право на спадкування та враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай), унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, а також враховуючи відсутність інших осіб, які б претендували на зазначене спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз`яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /земельну ділянку/.

Outcome: approved