Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 07 жовтня 2006 року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться на території Воронівської сільської ради. Фактично вона прийняла спадщину після матері, однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном вона не може у звязку з тим, що державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку втрачений. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну ділянку, розташовану на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла 07 жовтня 2006 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, представник останньої за довіреністю [PERSON] надала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,26 га (ріллі), розташовану на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №729704, виданого Воронівською сільською радою Білопільського району Сумської області 20 серпня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації №118 від 04 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №791, а також просила розглянути справу в її відсутність (а. с. 29). Представник відповідача Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 28). Представник третьої особи відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в судове засідання також не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечень проти позову не має (а. с. 31). Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні обєкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що матірю позивачки [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище Васютіна) була [PERSON] (а. с. 5, 6). 03 лютого 1977 року мати позивачки, [PERSON], уклала шлюб із [PERSON], змінивши прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00015288952 від 21 квітня 2015 року (а. с. 8). У відповідності до свідоцтва про смерть серії 1-БП №045001 [PERSON] померла 06 жовтня 2006 року (а. с. 10). Згідно з наявною в матеріалах справи копією Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №729704, виданого Воронівською сільською радою Білопільського району Сумської області 20 серпня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №118 від 04 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №791, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,2678 га в межах згідно з планом, розташована на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 30). У відповідності до витягу з технічної документації від 30 березня 2015 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 110\~734 грн. 51 коп. (а. с. 11). Згідно з оголошенням в газеті «Білопільщина» від 28 березня 2015 року державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №729704, виданий на імя [PERSON], втрачений (а. с. 12). З довідки Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 23 березня 2015 року вбачається, що [PERSON] на день смерті 06 жовтня 2006 року постійно проживала за адресою: [INFO]. Заповіт від імені останньої виконкомом Воронівської сільради не посвідчувався. [PERSON] фактично прийняла спадщину після матері, оскільки, розпорядилась речами померлої, користувалась земельною ділянкою (а. с. 9). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24 квітня 2015 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 06 жовтня 2006 року, не заводилась (а. с. 26). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2678 га, яка знаходиться на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої 06 жовтня 2006 року. Однак, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою державного акту на вказану земельну ділянку. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,2678 га, розташовану на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла 06 жовтня 2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved