Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

24.02.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 24 грудня 2013 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. У них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Подружнє життя з відповідачем є неможливе через протилежні погляди на шлюб і сім`ю, що призводить до непорозумінь та сварок. Шлюбні стосунки припинено. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить шлюб розірвати. Строк на примирення не бажає. Відповідач в судове засідання також не з`явилась. Подала заяву про визнання позову. У заяві також просить суд справу розглянути без її участі, строк на примирення не бажає, вважає що це порушить права сторін. Суд розглянув справу у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що останні скористалися своїми процесуальними правами. Також суд провів розгляд справи без участі її учасників маючи на меті недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема учасників справи та працівників суду, враховуючи оголошений на території України карантин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24.12.2013 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2020 (а.с. 8). З повторно виданих свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , [NUMBER] від 20.02.2020 встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 7, 8). Сторони припинили шлюбні відносини, хоча проживають разом (а.с. 9). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інша половина сплаченого судового збору в сумі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved