Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

22.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що позивач є власником квартири № 1 у буд. 4 А по пров. Нахімова в м. Чернігові. Зазначає, що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі, проте з 2009 року не проживає у ній, не сплачує комунальні платежі, особистих речей у вказаній квартирі не має. У звязку з вищевикладеним, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 1 у буд. 4 а по пров. Нахімова в м. Чернігові. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві. (а.с. 2-3) Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 1 у буд. 4 А по пров. Нахімова в м. Чернігові, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.22-25). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 01.11.1989 був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], спільне прізвище обрано «Чиж». (а.с. 21) Як вбачається з копії Довідки вуличного комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 18.08.2016 року №3, у вказаній вище квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з Акту вуличного комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 18.07.2016 року, [PERSON] зареєстрований, але не проживає з 2009 року у квартирі № 1 у буд. 4 А по пров. Нахімова в м. Чернігові, а проживає у [INFO], у зв»язку з родинними обставинами. (а.с.9). В силу того, що відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі, але не проживає в ній, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою, крім того, внаслідок реєстрації відповідача в будинку, позивач вимушена сплачувати за нього комунальні послуги. Судом не отримані відомості про наявність у відповідача поважних причин його відсутності в житловому приміщенні, належному позивачу. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідач більше року без поважних на те причин не проживає в квартирі, яка належить позивачу, а, залишаючись зареєстрованим в квартирі, порушує права позивача як власника, суд вважає, що наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку в квартирі № 1 у буд. 4 А по пров. Нахімова в м. Чернігові не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на житло є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України, дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial