Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

22.08.2019 року [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою за участю заінтересованої особи Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області(далі по тексту - заінтересована особа) про встановлення факту родинних відносин(а.с.2-3). Так, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла [INFO] [PERSON] є рідною бабою [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2019 року відкрито окреме провадження по справі № 495/7705/19 за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи Старокозацької СР про встановлення факту родинних відносин. Справу призначено до розгляду (а.с.37-38). Заявник - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але її представник - [PERSON] , подала до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю (а.с.42). Представник заінтересованої особи - Старокозацької СР, відзив або заперечення на заяву [PERSON] до суду не надав та в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання ухвали суду та заяви з додатками (а.с.39) . Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] баба [PERSON] - [PERSON] , померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 29 (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 2,12 га, масив № 25 , ділянка № [NUMBER] , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 076625, виданого Білгород-Дністровською РДА 25.10.2004 року (а.с.10-12). 10.01.2011 року спадкодавцем - [PERSON] , в [PERSON] було складено заповіт за реєстровим номером 139 на ім`я [PERSON] , де вказано, що [PERSON] є онукою [PERSON] (а.с.5). З метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори, який 21.06.2019 року за № 1183/02-14 надав відмову у вчинені нотаріальних дій і рекомендував звернутись до суду з тих підстав, що згідно з представлених [PERSON] документів не вбачається можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом або за законом у зв`язку з відсутністю родинних зв`язків між [PERSON] та її померлою бабою (а.с.17). Так, у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2011 року прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] » (а.с.13), а в свідоцтві про народження матері [PERSON] , доньки спадкодавця, серії [NUMBER] від 01.08.1961 року її прізвище вказано як « [PERSON] » (а.с.16). У свою чергу, факт родинних відносин між [PERSON] , та її бабою [PERSON] підтверджується: - заповітом, складеним 01.09.2010 року [PERSON] , в Крутоярівській СР , за реєстровим номером 139 на ім`я [PERSON] (а.с.5); - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.09.1983 року (а.с.15); - свідоцтвом про народження матері [PERSON] - [PERSON] серії [NUMBER] від 01.08.1961 року (а.с.16); - сідоцтвом про шлюб батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 14.01.2017 року (а.с.14). Заявник зазначає, що у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що померла [INFO] [PERSON] є рідною бабою [PERSON] , [INFO] . Відсутність встановлення даного факту позбавляє заявника можливості оформлення його спадкових прав. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ч.2 ст.294 ЦПК України). Згідно із частинами першою та другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити спадок після смерті її баби. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст.319 Цивільного процесуального кодексу України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та необґрунтованість вимог [PERSON] , у зв`язку з чим його заява за участю заінтересованої особи Старокозацької СР про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved