Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

22 березня 2018 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.13-5). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернулась до приватного нотаріуса ДМНО Зінкової Ю.Є. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із пропуском нею строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного та посилаючись на обґрунтування викладені у позові, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Про день, час та місце судового розгляду учасник справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України. Позивач до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в особі свого представника у судове засідання не з'явився. До суду представник надіслав письмову заяву, в якій просить розгляд справи відкласти на іншу дату. Третя особа у судове засідання не з'явилась. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї пристуності. У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист його особистих прав та майнових інтересів, пов'язаних із правом спадкування, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд з'ясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.10), після смерті якої відкрилась спадщина на 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS]. Із матеріалів спадкової справи №2/2018 відкритої після смерті [PERSON] (а.с.39-59) вбачається, що померла за життя склала заповіт, яким належну їй частину домоволодіння [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с.49). Для прийняття спадщини після смерті матері позивач звернулась до приватного нотаріуса ДМНО Зінкової Ю.Є. із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини (а.с.40,57). У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Також у цій постанові Верховного Суду України зазначено, що при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Пунктами 2.3 та 3.2 діючого на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов'язок перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У зв'язку із тим, що позивач перебувала на тривалому амбулаторному лікуванні в КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради, тому вчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності надані позивачкою у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе надати [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], для звернення до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Зінкової Юлії Євгенівни із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], надати додатковий строк рівний 2 (двом) календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved