Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

22 лютого 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення що відповідає строку дії картки. Договір складався з заяви на отримання кредиту, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів і порядку погашення по кредиту. Позивач, представник якого в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором станом на 31 липня 2013 року в загальній сумі 43268,23 грн., а саме: поточний борг по кредиту - 9708,52 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 31023,13 грн., штрафи за порушення умов договору: 500,0 грн. - фіксована частина, 2036,58 грн. - процентна складова так як останній припинив його погашення, а також витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 432,68 грн.. Відповідач позов не визнав повністю, посилаючись на те, що він дійсно раніше мав кредити у Приватбанку, але їх повернув і до нього не було ніяких претензій. Після цього він більше ніяких кредитів не брав в тому числі і вказаного у позові, оскільки у заяві та на копіях паспорта не його підписи. Так як він позов не визнав, то також просив стягнути понесені ним витрати по справі по оплаті судово-почеркознавчої експертизи. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За ст. 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підтримку своїх вимог представник позивача посилався на те, що відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. [PERSON] при укладенні договору приєднання підписав заяву на отримання кредиту за якою він визнав, що ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, а тому повинен був виконувати умови договору належним чином та своєчасно сплачувати кошти на погашення кредиту. Разом з тим з пояснень відповідача вбачається, що він за отриманням кредиту до банку не звертався, не підписував ніяких документів, йому не видавалась ніяка картка, а відповідно він не отримував і кошти. Вказані обставини підтверджуються висновком комплексної експертизи від 3 квітня 2014 року, згідно якої після проведення судово-технічного дослідження документів та судово-почеркознавчого дослідження встановлено, що 3 підписи від імені [PERSON] в графі «Дата, підпис» в оригіналі заяви на видачу картки Приватбанку від 22 лютого 2006 року та два підписи в звіряльних позначеннях на копіях сторінок паспорту від 22 лютого 2006 року - виконані не [PERSON], а іншою особою. Оскільки саме вказані документи могли свідчити про наявність волі особи на укладення відповідного договору, а вони підписані не відповідачем, позов задоволенню не підлягає, так як позивачем не надано доказів виникнення у [PERSON] зобовязань перед банком. Суд не може прийняти посилання представника позивача на те, що висновок експертизи не може бути визнаний належним доказом, оскільки експертне дослідження проводилось з порушенням рекомендацій щодо призначення та проведення почеркознавчих експертиз, так як зразки підпису, надані на дослідження, повинні відповідати по часу вільним та експериментальним зразкам, а також що їх повинен отримати саме експерт, так як на дослідження були надані і зразки підписів відповідача на документах, що по часу відповідали заявам від імені відповідача до Приватбанку про отримання кредиту. Крім того висновок експерта є однозначним без зазначення про які-небудь сумніви, що мали місце при проведенні дослідження та складанні висновку. В зв'язку з викладеним та відповідно до ст. 89 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги відповідача щодо відшкодування йому витрат по справі за проведення судово-технічних експертиз. На підставі ст. ст. 16, 203, 626-628, 1047, 1054 ЦК України,

Outcome: approved