Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

23.12.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернувся Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь кошти допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, в сумі 5269,15 грн., як надміру виплачених. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачка не повідомила та не задекларувала дохід її чоловіка - [PERSON] в сумі 449685 грн. 36 коп., який вона отримала в період за який обчислювався середньомісячний сукупний дохід для визначення розмірів допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на дітей, у зв`язку з чим виникла переплата. За період часу з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року заборгованість становить 5269,15 грн., які відповідачка не повернула. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 23.12.2020 року матеріали справи передано для розгляду судді Саламатіну О.В. Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України судом 28.12.2020 року було направлено відповідні запити та 22.01.2021 року отримана інформація щодо місця проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 25.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03 лютого 2021 року представник відповідачки на адресу суду направив відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, вважає його недоведеним, зазначив, що дохід в сумі 449685,36 грн. [PERSON] отримав від продажу транспортного засобу, який був набутий ним ще до шлюбу з відповідачкою та є його особистою власністю, а тому і не мав враховуватися при призначенні відповідної допомоги. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.02.2021 року, постановлено розгляд справи за позовною заявою Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до [PERSON] про повернення надміру виплачених державних коштів, проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 10 лютого 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представниця позивача категорично не погоджується з аргументами відповідачки викладеними у відзиві та зазначає, що громадянка [PERSON] 26.12.2019 року звернулася до управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту із заявою (знаходиться в матеріалах справи ) про отримання не лише тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на дітей, а й допомоги у зв`язку із вагітністю та пологами та надала довідку №320 від 29.11.2019 року для призначення і виплати державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообов`язкового соціального страхування. В довідці було зазначено термін вагітності 30 тижнів. Рішенням управління від 28.01.2020 року було призначено допомогу по вагітності та пологам. Відповідно до заяви громадянки [PERSON] від 25.02.2020 року, рішенням управління від 02.03.2020 року було призначено допомогу при народженні на другу дитину [PERSON] , [INFO] . Тобто до моменту реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. Вказує, що відповідно до положень ст.74 СКУ, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СКУ «Право спільної сумісної власності подружжя». Згідно ч.2 ст.61 СКУ об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Зазначає, що відповідно до п. 8 та п. 8-1. Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189 (в редакції, що була чинна на момент звернення), розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення тимчасової допомоги провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом, яка затверджена Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом наказом від 15.11.2001 №486/202/524/455/3370, (в редакції, що була чинна на момент звернення ), дохід від продажу автомобіля в сумі 449685 грн. 36 коп., який отримав чоловік заявниці [PERSON] , в період за який обчислювався розмір вищезазначеної допомоги, а саме за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року, є саме сукупним доходом сім`ї [PERSON] . Тому Департамент вважає, що державні кошти були надмірно виплачені гр. [PERSON] з вини самої Відповідачки, так як вона надала недостовірні відомості про доходи сім`ї. 15 лютого 2021 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідачки наголошує, що в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України позивач не подав доказів, які б підтверджували обставини (у сукупності), що з моменту запліднення та до укладення шлюбу [PERSON] спільно проживала з [PERSON] , була пов`язана з [PERSON] спільним побутом та мала з [PERSON] взаємні права та обов`язки. Доведення всіх цих обставин, у сукупності, могло б стверджувати, що до укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. Проте вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю, позивачем не ставиться і у цьому судовому провадженні цей факт може бути підтверджений виключно відповідним судовим рішенням. Зазначає, що спільне проживання відповідачки з [PERSON] , пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків до укладення шлюбу відповідачкою заперечуються і жодним доказом не підтверджується. Також вказує, що позивачем не спростовано і той факт, що автомобіль набуто [PERSON] до шлюбу з [PERSON] і на нього поширюється режим особистої приватної власності, передбачений статтею 57 СК України. На підставі викладеного, в задоволенні позовупросить відмовити . В судовому засіданні предстаниця позивача позов підтримала з підстав наведених в ньому, просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка та її представник позов не визнали. Додатково відповідачка пояснила, що не знала про те, що у її чоловіка [PERSON] був автомобіль. Вказала, що хоча вказаний автомобіль формально був оформлений на [PERSON] , але реально належав його брату. При продажу автомобіля всі кошти були передані саме брату [PERSON] . Зазначила про складні стосунки зі своїм чоловіком [PERSON] , та що хоча вона і була вагітна але спільно почали проживати лише за два дні до реєстрації шлюбу. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 16.12.2019 року №01.05/51085398, [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] за період часу з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року включно, згідно з виконавчим листом №490/903/16-ц від 18.04.2016 року виданим Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації на користь [PERSON] , починаючи з 03.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 16.11.2019 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №929. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 16.11.2019 року. На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан від 26.12.2019 року, доданих до них документів [PERSON] було призначено державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на дітей з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року в сумі 1053 грн. 83 коп., щомісяця. В розділах ІІ та VI декларації про доходи та майновий стан від 26.12.2019 року, [PERSON] вказала лише про отримання аліментів та відсутність інших доходів у неї та її чоловіка [PERSON] . Також, згідно заяви від 26.12.2019 року, [PERSON] повідомила Управління соціальних виплат та компенсацій Центрального району, що доходів за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року не отримувала. За надання неповної або недостовірної інформації несе повну відповідальність, про що була попереджена спеціалістом відділу, у випадку переплати зобов`язалась повернути у повному обсязі. Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 24.06.2020 року №31/14-х-02, повідомлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 05 листопада 2019 року [PERSON] був реалізований (проданий) транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , його вартість на момент реалізації складала 449685,36 грн. З наявної в матеріалах справи інформації, наданої Державною податковою інспекцією, вбачається отримання доходу (ознака доходів «105» (дохід від операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна) чоловіком відповідачки [PERSON] , який отримано в період, за які обчислювався розмір вищевказаних допомог, а саме з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року в розмірі 449658,36 грн. Частинами 8-10 статті 181 СК України передбачено, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 затверджено «Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» (далі - Порядок). У відповідності до пункту 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач подає: заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини; декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Пукнтом 8 Порядку встановлено, що розмір тимчасової допомоги розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. При цьому, пунктом 8-1 Порядку (у відповідній редакції) встановлено, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей, незалежно від місця проживання або місця реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Відповідно до пункту 5.19 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 року за №486/202/524/455/3370, до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять доходи від продажу об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів (за виключенням сум, які були використані на лікування або подолання наслідків надзвичайної ситуації у розмірі не менше 10 прожиткових мінімумів на одну особу з розрахунку на місяць, за умови документального підтвердження). Судом встановлено, що у власності [PERSON] перебував автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , який 05 листопада 2019 року був реалізований (проданий) [PERSON] за 449685,36 грн. Таким чином, оскільки шлюб між відповідачкою та [PERSON] було укладено 16.11.2019 року, а автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , було продано 05.11.2019 року, тому, як вказаний автомобіль, так і кошти отримані після його продажу, з урахуванням приписув статті 57 Сімейного кодексу України є особистою власністю [PERSON] , та на них не поширюються приписи Глави 8 Сімейного кодексу України щодо права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 59 Сімейного кодексу України, якою унормовано здійснення дружиною, чоловіком права особистої приватної власності, встановлено, що той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім`ї, насамперед дітей. Таким чином, з моменту укладення шлюбу між відповідачкою та [PERSON] , а саме з 16.11.2019 року, [PERSON] , як власник майна - коштів в сумі 449685,36 грн., згідно статті 59 Сімейного кодексу України мав використовувати їх з урахуванням інтересів сім`ї, насамперед дітей, а за такого, вказані кошти за своєю суттю є доходом членів сім`ї, про який відповідачка мала повідомити позивача при зверненні до нього з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги та при заповненні декларації про доходи та майновий стан від 26.12.2019 року. Вказаний дохід мав бути врахований позивачем при нарахуванні відповідачці допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Згідно з приписами частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як відповідачка так і її представник вказали, що надали всі необхідні, на їх думку, для розгляду справи докази та наполягали на розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Також повідомили суду про відсутність підстав та необхідності у витребовувані доказів судом. Частинами 1 та 2 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 та 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд критично відноситься до пояснень відповідачки про належність автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] не [PERSON] а його брату, та отримання коштів в сумі 449685,36 грн., від реалізації (продажу) автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] братом [PERSON] , оскільки такі не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи. Також відповідачкою не надано доказів, що кошти в сумі 449685,36 грн., які отримані [PERSON] , від реалізації (продажу) належного йому автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , було витрачено [PERSON] до 16.11.2019 року, тобто до укладення шлюбу з відповідачкою. У пункті 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 визначено, що у разі коли одержувачем навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на тимчасову допомогу та визначення її розміру, а також у разі неповідомлення або невчасного повідомлення про виникнення обставин, за яких виплата тимчасової допомоги припиняється, на наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через 12 місяців з місяця виявлення порушення (виникнення обставин). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідачка була належним чином повідомлена про утворення переплати державних коштів, однак станом на 23.04.2020 заборгованість по державній допомозі складає 5269,15 грн., та кошти, на розрахунковий рахунок департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, не сплатила. Оскільки судом встановлено, що нарахування та виплата відповідачці допомоги позивачем мала місце через недобросовісність з боку відповідачки, тому відсутні підстави для застосування приписів статті 1215 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про стягнення з [PERSON] надміру виплачених державних коштів, а саме допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, в сумі 5269 (п`ять тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн. 15 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved