Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

23.06.2020 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 02.07.2020. У своєму позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 23.01.2018 станом на 17.03.2020 у розмірі 87 743,70 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіла кредиту) у розмірі 74 953,90 грн та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 12 789,80 грн, а також стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує, що в жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. 23.01.2018 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 23.01.2018. Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 60 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав. У зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 17.03.2020 становить 87 743,70 грн, та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіла кредиту) у розмірі 74 953,90 грн та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 12 789,80 грн. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати. 29.09.2020 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.02.2021 ухвалою суду клопотання позивача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують обстави, викладені у ньому задоволено. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву. А також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 12.02.2021 відповідачем до суду подано відзив (а.с.69-71), у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів того, у якому розмірі встановлено кредитний ліміт, які суми і коли він знімав з карткового рахунку в межах цього кредитного ліміту. Банк надав Витяг Умов обслуговування рахунків фізичної особи, з яким він не ознайомлювався. Вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані йому умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватись, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ним кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилається на те, що на його думку, витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, з огляду на їхній мінливий характер, не може вважатися складовою кредитного договору. Окрім того зазначає те, що позивач просить стягнути тіло кредиту у розмірі 74 953,90 грн, хоча кредитний ліміт становить 60 000,00 грн. Обґрунтовує свої заперечення правовою позицією, викладеною у постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. 11.03.2021 позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якій позивач посилається на те. що Умови та правила обслуговування фізичних осіб у Пат «Універсал Банк» перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані відповідачем у мобільному додатку, скріплені його підписом. Зазначає, що з тарифів та паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту підписані сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису. Вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості належним та достовірним доказом заборгованості. Посилається на правові позиції ВС, викладені у постановах від 14.07.2020 № 367/4970/13-ц, від 08.07.2020 № 464/4985/15-ц,від 08.07.2020 № 754/17518/15-ц, від 23.01.2019 № 355/385/17 (а.с.89-91). Разом із відповіддю на відзив позивачем подано до суду клопотання про поновлення процесуального строку для надання відповіді на відзив та письмові пояснення по справі. У письмових поясненнях позивачем зазначено, що у разі коли у клієнта закінчується пільговий період і клієнт не вносить мінімальний платіж, для того щоб не виходити в прострочення, то з першого дня пільгового періоду, коли клієнт розпочав використовувати кредитні кошти нараховується пеня та комісія. Всі поповнення до 29.07.2019 одразу використовувалися відповідачем на власні потреби, такі як зняття готівки, переказ на картку, оплата товарів та послуг, так відбулося зі всіма поповненнями, які робив відповідач, тобто на рахунку вони не залишалися, саме тому повернутими їх вважати неможливо. Так, 29.07.2019 було використано 59 996,27 грн з кредитних коштів, а залишок на рахунку склав 3,73 грн. В період з 01.08.2019 по 30.09.2019 відповідач поповнив картку на 5 985,00 грн, з яких 1 988,00 грн витратив на власні потреби, та було дві операції нарахування відсотків за користування кредитом. З 02.10.2019 жодних поповнень рахунку відповідач не зробив (а.с.106). Ухвалою суду від 01.04.2021 позивачу поновлено строк для подання відповіді на відзив. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.34). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представником відповідача адвокатом Казаковим О.А. до суду подано клопотання, у якому він просить суд розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві (а.с.126). Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с.9), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі. вказаному у додатку відповідно до умов договору. За умовами п.п. 2-3 Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток. У відповідності до п. 6 вказаної анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому банком. Відповідач засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного його підпису та накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач погоджується, що всі наступні правочини(у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. До позову позивач надав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с.10-24). Згідно п.п.3 п. 8.2 Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с.23) кредитний ліміт становить від 0 до 100 000 грн ( в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку). Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 01.03.2021 № QEVR-20210103-12421 (а.с.104), [PERSON] має дебетову картку зі строком дії до вересня 2024. З довідки АТ «Універсал Банк» № QEVR-20210103-46463097 (а.с.105) вбачається. що 23.01.2018 [PERSON] запрошено суму кредитного ліміту - 15 000,00 грн, встановлено - 11 000,00 грн; 22.02.2018 запрошено 40 000,00 грн, встановлено - 35 000,00 грн, 08.06.2018 запрошено 50 000,00 грн, встановлено - 45 000,00 грн, 21.09.2018 запрошено - 60 000,00 грн та встановлено кредитний ліміт у розмірі 60 000,00 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.01.2018 (а.с.6-8) та виписки за договором № б/н, станом на 01.03.2021(а.с.77-83) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів, купівлю товарів та послуг, перерахунку коштів на інші картки та внесення коштів з метою повернення отриманого кредиту. Останнє погашення кредиту здійснено відповідачем 30.09.2019 на суму 2 985,00 грн (а.с.77), що свідчить про визнання позивачем наявності заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення конклюдентних дій. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.01.2018 (а.с.6-8), у зав`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 17.03.2020 [PERSON] має заборгованість у розмірі 87 743,70 грн, яка складається з наступного: -74 953,90 грн - загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту); -12 789,80 грн - заборгованість за пенею та комісією. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд не бере до уваги посилання відповідача на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 у справі №243/180/17, оскільки обставини, які були предметом розгляду справи Верховним судом є відмінними від обставин даної справи. Так, судом встановлено, що Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту відповідач отримав у мобільному додатку, що підтверджується п. 3 анкети-заяви, підписаної відповідачем. Саме за допомогою вказаного мобільного додатку [PERSON] , зокрема, було подано заяви про встановлення та збільшення кредитного ліміту. Таким чином [PERSON] був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, оскільки дії щодо запитів встановлення кредитного ліміту здійснені ним саме через мобільний додаток, а додатки до договору у вигляді тарифів, інформації щодо реальної річної процентної ставки та Таблиця обчислення вартості кредиту містять цифровий підпис відповідача (а.с.22-24). Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.01.2018 (а.с.7), у зав`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 17.03.2020 [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 74 953,90 грн. Суд вважає, що позовні вимоги зі стягнення заборгованості за тілом кредиту доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення пені та комісії, суд виходить з наступного. Суд звертає увагу на те, що пеня та комісія не можуть нараховуватися одним платежем внаслідок того, що їх поняття є різними за своєю правовою природою. При цьому розрахунок заборгованості містить одну спільну графу для таких вимог «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)». У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості відокремити суму пені від суми комісії та достовірно встановити розмір та правову природу суми, вказаної у графі розрахунку заборгованості «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)». З огляду на зазначене у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та комісії, нарахованих єдиним масивом накопичувальним підсумком слід відмовити. Суд не бере до уваги посилання позивача на правову позицію Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 та від 08.07.2020 у справі 754/17518/15-ц, оскільки рішення у вказаних справа регулюють правовідносини, відмінні від правовідносин у даній справі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № CF_593 (а.с.1). Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у загальній сумі 87 743,70 грн. Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 74 953,90 грн. Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 85,4% (74953,90х100: 87743,70=85,4%). Оскільки, вимоги позивача задоволено на 85,4%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1 795,11 грн (2 102,00х85,4% =1 795,11). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 610, 1049, 1054, 1066,1069 ЦК України,

Outcome: partial