Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

23 листопада 2015 року ТОВ Колекторське Агентство Фактор звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23\~014,17 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 липня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги №150714нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло права грошової вимоги до боржника за договором №R53100482113В від 07 листопада 2013 року. Відповідно до Умов договору про відступлення права вимоги №150714-вс від 15 липня 2014 року, укладеного між ТОВ Факторингова Компанія «ФК Факторинг» (первісний кредитор) та «ТОВ Колекторське Агентство Фактор (новий кредитор), первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника за договором №R53100482113В від 07 листопада 2013 року. 07 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100482113В. Відповідно до умов вищевказаного договору ПАТ «ВТБ Банк» надало відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі 10\~000,00 грн., а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором. Первісний кредитор ПАТ «ВТБ Банк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Станом на 17 листопада 2015 року відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 23\~014,17 грн., з яких: 9\~898,57 грн. заборгованість по тілу кредиту, 13\~115,60 пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 5.1 договору. Позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору, що підтверджується копією листів повідомлень про зміну Кредитора, але жодних дій для вирішення спору зі сторони Відповідача здійснено не було, що і стало підставою для звернення до суду. Оскільки заборгованість добровільно відповідачем не погашена, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 23 014 грн. 17 коп., а також судові витрати у розмірі 1 218 грн. 00 коп. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 73, 78-79). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи (а.с. 72, 82). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України суд у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №R53100482113В від 07 листопада 2013 року [PERSON] отримав у ПАТ «ВТБ Банк» споживчий кредит у сумі 10\~000,00 грн. на строк по 07 листопада 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором (а.с. 25-27). Відповідно до умов вищевказаного договору ПАТ «ВТБ Банк» надало відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення, а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (а.с. 28-31) . Первісний кредитор ПАТ «ВТБ Банк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договором, що підтверджується копією меморіального ордера №12134 від 07 листопада 2013 року (а.с. 32). У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 15 липня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги №150714нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло права грошової вимоги до боржника за договором №R53100482113В від 07 листопада 2013 року (а.с. 9-14, 21-23). Відповідно до Умов договору про відступлення права вимоги №150714-вс від 15 липня 2014 року, укладеного між ТОВ Факторингова Компанія «ФК Факторинг» (первісний кредитор) та «ТОВ Колекторське Агентство Фактор (новий кредитор), первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника за договором №R53100482113В від 07 листопада 2013 року (а.с. 15-20). На момент відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] становила 9\~898,57 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 21-23). 31 липня 2014 року боржнику направлялись повідомлення про відступлення права вимоги (а.с. 7, 8), які отримані ним 05 серпня 2014 року, що підтверджується оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 80). Відповідно до п. 5.1 договору у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Станом на 17 листопада 2015 року відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 23\~014,17 грн., з яких: 9\~898,57 грн. заборгованість по тілу кредиту, 13\~115,60 пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 5.1 договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Згідно статей 256, 527, 530, ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки відповідач порушив зобовязання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог банку про стягнення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1\~218,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved