Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

23 вересня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеною заявою про встановлення факту смерті [INFO] його батька [PERSON], 1910 року народження. Свою заяву мотивує тим, що його батько помер [INFO] і захоронений на Лук'яновському кладовищі в м. Києві. Свідоцтво про смерть батька втрачено. На цей час отримати повторне свідоцтво про смерть батька він не може, оскільки актовий запис про смерть [PERSON] у Державному реєстрі актових записів цивільного стану громадян відсутній. Поховання на Лук'янівському кладовищі [PERSON] відбулося на підставі свідоцтва про його смерть. Встановлення даного факту породжує для нього право користувача місця підпоховання (місця родинного поховання). У судовому засіданні [PERSON] підтримав подану заяву та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. У частинах 2, 3 ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред'явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов'язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Вбачається, що в зв'язку з втратою свідоцтва про смерть [PERSON] заявник позбавлений можливості бути визнаним користувачем місця поховання (місця родинного поховання). Відповідно встановлення даного факту породжує для заявника правові наслідки. На підтвердження своїх доводів [PERSON] надав суду відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 15 березня 2016 року № 56/03/05.06-79 про відмову у відновленні втраченого актового запису про смерть [PERSON] У відмові міститься посилання на те, що відповідно до пункту 3.5 розділу третього Правил поновлення втрачених актових записів проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного станув паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду (а.с. 12). Відсутність актового запису про смерть підтверджується і Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису про смерть [PERSON] (а.с. 9). Наданою суду Посвідкою про народження [PERSON] виданою Бюро ЗАГС Жовтневого району міста Києва підтверджується, що його батьком є [PERSON] (а.с. 7). На підтвердження своєї заяви [PERSON] надав відповідь Президії Верховної ради Української РСР № кв-561 від 21 березня 1977 року про те, що за даними Київського облпартархіву в період тимчасової німецько-фашистської окупації Києва в Києві діяла патріотична група «За Батьківщину» під керівництвом Маркова Є.Г. У її діяльності приймав участь [PERSON]. [INFO] [PERSON] був заарештований і загинув в гестапо (а.с. 8). Державним історико-меморіальним Лук'яновським заповідником [PERSON] видана довідка № 4 від 18 березня 2016 року про те, що на території Лук'янівського цивільного кладовища (нині Державного історико-меморіального Лук'янівського заповідника) зафіксоване поховання його батька [PERSON], 1943 року смерті. Поховання не занесене до Книги поховань за 1943 рік та за даними інвентаризації поховань 1991-1992 років Лук'янівського цивільного кладовища поховання партизана [PERSON] зафіксоване на дільниці [NUMBER]. На час проведення інвентаризації поховань на могилі було встановлено хрест та мармурова табличка з медальйоном та написом [PERSON] 1910 року-[INFO] (партизан). Нині сином [PERSON] встановлено гранітний пам'ятник (а.с. 10-11). З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved