Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

24.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що 04.04.2014 року померла його тітка [PERSON]. На території Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна ділянка, що належала тітці позивача [PERSON] площею 4,7446 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем за законом, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що державний акт на землю, який був виданий [PERSON], після її смерті був втрачений. Представником позивача за довіреністю від 03.04.2017 року №30 через канцелярію суду подано заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, при постановленні рішення покладається на думку суду. Представник відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно актового запису про смерть від 05.04.2004 року №8, складеного виконавчим комітетом Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, встановлено, що [PERSON] померла 04.04.2004 року. Відповідно до рішення Ізяславського районного суду від 15.03.2017 року встановлено, що [PERSON] являється племінником сином рідної сестри [PERSON] Зазначене рішення суду набрало законної сили 28.03.2017 року є обовязковим для виконання та підлягає виконанню на всій території України. Отже, суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є рідним племінником [PERSON], яка померла 04.04.2004 року. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №818613, який виданий Мислятинською сільською радою 10.02.2002 року, на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Мислятинської сільської ради від 09.11.2001 року [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,7446 гектарів в межах згідно з планом. Згідно довідки, виданої виконкомом Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 10.07.2017 року №537 на день смерті [PERSON], яка померла 04.04.2004 року, та яка проживала і була зареєстрована за адресою [INFO], склад сімї був наступний: племінник [PERSON], [INFO]. В листі приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] від 01.08.2017 року №465/01-16 зазначено, що у його провадженні знаходиться спадкова справа №133-2017 після смерті [PERSON], яка померла 04.04.2004 року. У спадковій справі міститься заява [PERSON] №347 від 10.07.2017 року про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно із відомостями зі Спадкового реєстру заповітів не зареєстровано. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] за правом представлення. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] від 10.07.2017 року №399/01-16 зазначено, що оскільки правовстановлюючий документ на майно втрачений, а власник [PERSON] померла 04.04.2004 року, згідно чинного законодавства правовстановлюючий документ на імя покійної особи не може бути виданий. В газеті «Партнер» розміщено оголошення, що загублений державний акт на право приватної власності на землю Р1 №818613, виданий 10.02.2002 року на імя [PERSON], вважати недійсним. Таким чином, позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON], позбавлений можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного державного акту на земельну ділянку. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті рідної тітки [PERSON] за правом представлення, прийняв спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою державного акту на землю, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 16, 1216, 1218, 1223, 1225, 1262 ЦК України,

Outcome: approved