overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

23.12.2014 року Любашівська ЦРЛ Одеської області звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з даною заявою, на обґрунтування своїх вимог зазначила, що [PERSON] хворіє на туберкульоз легень МТБ+. Любашівською ЦРЛ він неодноразово викликався до туб кабінету Любашівської ЦРЛ Одеської області. Однак, на виклики лікаря [PERSON] не з'являвся, що свідчить про його ухилення від лікування. Посилаючись на викладене Любашівська ЦРЛ Одеської області просила суд винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. Представник заявника - Вітвіцька С.І. в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що [PERSON] дійсно хворіє на активну форму туберкульозу легень МТБ+, в зв'язку з чим становить небезпеку для оточуючих. Однак, [PERSON] від лікування ухиляється. Тому, підлягає обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно ч.1 ст. 285 ЦПК особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Оскільки [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, про що в судовому засіданні повідомила представник Любашівської ЦЛР,суд вважає можливим розглянути справу за відсутністі [PERSON] Вислухавши представника зявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, заява про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Як пояснила в судовому засіданні представник Любашівської ЦЛР, [PERSON] ухиляється від лікування, до Любашівської ЦЛР на виклики туб кабінету не з'являється. Згідно довідки лікарської комісії Любашівської ЦРЛ Одеської області за № 430 від 05.12.2014 року (а.с. 2), [PERSON] [INFO], житель [ADDRESS], хворіє на дисемінований туберкульоз легенів МТБ+, в зв'язку з чим підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. За таких обставин суд вважає, можливим задовольнити заяву Любашівської ЦРЛ Одеської області щодо примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України, рішення суду про задовлення заяви про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження лікування є підставою для обов'язкової госпіталізації або подальшого лікування особи в протитуберкульозному закладі на встановленний законом строк. Згідно п.21-1 ч.1 ст. 10 ЗУ «Про міліцію» міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу, до протитуберкульозного закладу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

23.12.2014 року ОСББ «Мир» м. Новогродівка звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, вказуючи на те, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS], але плату за користування житлом та витрати на його утримання, за період з 01.08.2007 року по 01.12.2014 року не здійснює, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1666грн.57коп., яку відповідач добровільно не відшкодовує. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача, згідно наданої письмової заяви, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він сплатив заборгованість за 2014 рік, а також сплачує поточні платежі разом із заборгованістю, як було домовлено з позивачем. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСББ «Мир» м. Новогродівка не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач із сім»єю дійсно проживають в жилому приміщенні по [ADDRESS], та зобов'язані сплачувати витрати на утримання квартири та комунальні послуги. Згідно представлених позивачем документів за період з 2012 року по 01.12.2014 року, утворилась заборгованість по квартплаті в розмірі 1666грн.57коп. Згідно наданої відповідачем абонентської книжки з квитанціями, він сплатив 19.12.2014 року 589,68грн. заборгованості за період з січня по грудень 2014 року, та 04.02.2015 року сплатив 100грн. боргу і 24,57грн. за січень 2015 року. Таким чином загальна сума заборгованості - 1666,57грн. підлягає уточненню, а представник позивача в судове засідання не з»являється, та згідно наданої заяви наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, в матеріалах, наданих позивачем, в витягу з особового рахунку загальним квартиронаймачем вказана [PERSON], а в довідці про заборгованість по особовому рахунку- загальним квартиронаймачем -[PERSON] Тому суд вважає, що в теперішній час позов підлягає відхиленню, а позивач має можливість звернутися до суду з уточненими вимогами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

23.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 20.12.2013 року знаходиться у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції та від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 20.12.2013 року знаходяться у шлюбі (а.с.2), від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.10). Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає позивачу, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

23.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 16.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 669. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін дітей немає. З серпня 2014 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «Сівань». Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Сівань/ [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 669 /свідоцтво серії І-ЖД № 207508/. Від шлюбу у сторін дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо з серпня 2014 року, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

23.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №24 в будинку №5-А- по вулиці Доценка в місті Чернігів по причині не проживання там без поважних причин понад шести місяців (з 2005 року). В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Треті особи в судове засідання не прибули. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.71 ч.ч.1-2 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що згідно п.12.15 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №307 від 28.10.1991 року, [PERSON] на сімю із трьох осіб (він, дружина - [PERSON], дочка - [PERSON]) була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] (вказане помешкання є обєктом державного житлового фонду), де з 14.01.1992 року вказані особи зареєстровані, а з 30.08.2005 року зареєстрована [PERSON], [INFO], яку [PERSON] народила в іншому шлюбі (а.с.78, 11, 13). 26.11.2003 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, але між колишнім подружжям, батьком та дочкою склалися неприязні стосунки, які виражалися у сварках, що було причиною їх неодноразових звернень до правоохоронних органів із заявами про неможливість спільного проживання у вказаному помешканні, усунення перешкод в його користуванні тощо (а.с.12). Відповідач [PERSON] має статус наймача квартири, з 10.04.2014 року йому встановлена третя група інвалідності, він страждає рядом хронічних соматичних захворювань, які систематично загострюються та потребують стаціонарного лікування, яке він проходить в лікувальних закладах міста Чернігова, в його відсутнє інше житло в місті Чернігів (крім спірного) і на переконання суду (виходячи з наявних по справі доказів) відповідач вимушено та з поважних причин не проживає у вказаній квартирі, щоб уникнути сварок з колишньою дружиною та дочкою, а також з метою створення належних житлових умов дочці, яка мешкає у фактичному шлюбі з [PERSON] у зазначеній квартирі, де житлові кімнати не є ізольованими, а тому вказані обставини є підставою для повної відмови в задоволенні позову. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

23.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 29.03.2010 року в розмірі 19862 грн 66 коп., а також 243 грн 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою також повідомила про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.03.2010 року сторони уклали договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит сумі 8500 грн, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 30% річних від суми залишку (далі по тексту - Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2014 року складає 19862 грн 66 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 8224 грн 06 коп., заборгованість про сплаті процентів - 8566 грн 57 коп., заборгованість по сплаті комісії - 1650 грн, штраф - 1422 грн 03 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 8 - 11), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

23.12. 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 150,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вона, з 05 грудня 2013 року являється опікуном неповнолітньої [PERSON] [INFO] батьком якої є відповідач., який рішенням Маловисківського районного суду від 02.10.2013 року позбавлений батьківських прав. При тому, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення та просив розглядати справу за його відсутність. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову [PERSON] судом приймається. Відповідно до роз'яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23.12.2013 року. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

23.12.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.01.2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.01.2001 року, актовий запис № 114, від шлюбу мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

23.12.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги просить стягнути з відповідача оскільки він не працює, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини. В обгрунтування позову вказує, що з 10 лютого 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилася дочка [PERSON]. Чоловік офіційно не працює, хоча займається ремонтом квартир і має постійний мінливий дохід, проте ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона не працює, знаходиться в декретній відпустці. В сім'ї склалося важке матеріальне становище. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності [PERSON] Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Дочка знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальну допомогу на її утримання надає на свій розсуд, хоча працездатний і зобов'язаний утримувати дочку згідно закону. Позивачка потребує такої допомоги. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

23.12.2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13 295,30 грн.; та стягнути судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 16.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-15409-160811. Відповідно до умов якого, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний. Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт у сумі 10 000 грн. Станом на 05.09.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, має прострочену кредитну заборгованість, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. До судового засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, у позовних вимогах просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-15409-160811/а.с. 3-6/. Відповідно до умов якого, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору, Банк надав кредит відповідачу шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт у сумі 10 000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, чим порушила умови договору, що вбачається з довідки про заборгованість за кредитним договором № 001-15409-160811, відповідно до якого всього заборгованість за договором станом на 05.09.2014 року складає 13 295,30 грн. /а.с. 9/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved