Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

22.01.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, відповідно до якого просила суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини (а.с.1,2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2 травня 1996 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Зазначила, що з 2011 року відповідач проживає окремо. Також зазначила, що відповідач працює РСП «Київцентаеро». Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2019 року у даній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.12). У судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що пересилає позивачу грошові кошти у розмірі 3000 гривень, що становить ј частини його заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому 25 травня 1996 року (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 07 березня 2008 року (а.с.3). Та обставина, що малолітній син сторін знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому суд враховує, що відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 гривень, а також, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить - 4173 гривні. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Враховуючи викладене,

Outcome: partial