Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

24.01.2020 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2014, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 12.09.2016 шлюб між ними розірвано. Спору стосовно місця проживання дитини у них не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Рішенням суду від 18.03.2015 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Відповідач життям та здоров`ям доньки не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитина не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки майже не бачила його. Відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово, але безрезультатно лікувався від алкоголізму, перебуває на обліку у лікаря нарколога. Розмір аліментів, що стягуються з відповідача становить 849,50грн., що явно замало для матеріального утримання п`ятирічної дитини, тому вона змушена шукати альтернативні методи заробітку в зв`язку з чим періодично виїжджає на заробітки до Польщі та Туреччини і кожного літа має намір разом із донькою відпочивати у Туреччині, але відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться тим, як дитина зростає, не приймає участі в матеріальному забезпеченні належного розвитку дочки, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. З метою встановлення підсудності справи цьому суду та місця реєстрації відповідачів у справі відповідно до ст.187 ЦПК України 27.01.2020 було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС ДМС у Дніпропетровській області, остання відповідь від яких надійшла 10.02.2020. Ухвалою від 25.02.2020 відкрито провадження по вищевказаній справі та визначено проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, призначено проведення підготовчого судового засідання на 18.03.2020. Ухвалою від 18.03.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 28.04.2020 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення сторін про розгляд справи. Ухвалою від 28.04.2020 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні з викликом сторін на 01.06.2020. Ухвалою від 01.06.2020 розгляд справи відкладено на 05.08.2020 в зв`язку з неявкою відповідача та неврученням йому судової повістки про виклик з відміткою пошти: інші причини. Ухвалою від 05.08.2020 відкладено розгляд справи на 16.09.2020 в зв`язку з задоволенням заяви представника позивача про витребування доказів з реабілітаційного центру «Міжнародної антинаркотичної спортивної асоціації», а саме: відомостей про перебування на обліку чи лікуванні та діагнозу відповідача [PERSON] . Ухвалою від 16.09.2020 повторно направлено запит до реабілітаційного центру «Міжнародної антинаркотичної спортивної асоціації» про надання відомостей щодо перебування на обліку або лікуванні та діагнозу відповідача [PERSON] , в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 28.10.2020. Ухвалою від 28.10.2020 відкладено розгляд справи на 30.11.2020 в зв`язку з задоволенням заяви представника позивача про витребування доказів з КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради відомості щодо перебування на обліку з приводу наркотичної чи алкогольної залежності [PERSON] . Ухвалою від 30.11.2020 відкладено розгляд справи на 28.01.2021 в зв`язку з задоволенням заяви представника позивача про виклик свідків. Ухвалою від 21.01.2021 за клопотанням представника позивача в зв`язку з неможливістю його явки в судове засідання розгляд справи було відкладено на 17.02.2021. У судове засідання, що призначене на 17.02.2021, відповідач не з`явився, судова повістка повернута з відміткою пошти про причини її невручення: за закінченням терміну зберігання. Згідно з положеннями ч. ч. 7, 8 статті 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. У судовому засіданні 17.02.2021 було оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено сторін про дату виготовлення повного рішення. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити та надали згоду на заочний розгляд справи. Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради у судове засідання представника не направив, надіслав на адресу суду висновок від 18.03.2020, в якому зазначив про неможливість подання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки останній за адресою проживання: [ADDRESS] не проживає, його місце фактичного проживання не встановлено (вх.№5239 від 18.03.2020). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача і її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області 04 вересня 2014 року (а.с.8). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2015, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.01.2015 на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття на користь матері дитини [PERSON] (копія, а.с.9). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2016 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.07.2014 в Тернівському відділі державної РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №199 (копія, а.с.10). Відповідно до характеристики на вихованку групи №5 КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №43» КМР [PERSON] нею опікуються мама, бабуся, тітка. За весь час перебування дитини в садочку батько не з`являвся, життям дитини не цікавиться та участі в її вихованні не приймав (копія, а.с.12). З розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2/215/690/15 виданого 18.03.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини щомісяця на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , складеного заступником начальника Тернівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю., вбачається, що аліменти з відповідача за вищевказаним виконавчим листом стягуються з 06.01.2015 з його пенсії, проте сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.12.2019 складає 1175,46 грн. (копія, а.с.13-14). На час розгляду судом справи малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] і бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 25.12.2019 (копія, а.с.15). У висновку виконкому Тернівської районної у місті ради №1/31-166 від 17.03.2020 вказано, що з метою надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради 16.03.2020 було здійснено вихід за адресою реєстрації відповідача: [ADDRESS] . Поспілкуватися з [PERSON] не вдалося, у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає, місце його фактичного проживання не відоме. Поспілкуватися із матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , спеціалістам служби у справах дітей також не вдалося, так як вона знаходиться за межами країни на заробітках. На даний час малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своєю прабабусею [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Працівниками служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради було здійснено вихід за адресою проживання дитини, під час обстеження було встановлено, що малолітня дитина забезпечена усім необхідним, для неї створені всі необхідні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Враховуючи зазначене, прийняття рішення щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] залишають на розсуд суду (а.с.31-32). З акту обстеження умов проживання від 16.03.2020, складеного комісією на підставі доручення органу опіки та піклування, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний, наявні усі комунальні послуги; дитина забезпечена всім необхідним, у неї є іграшки, одяг по сезону, спальне місце та куточок для навчання, вона забезпечена продуктами харчування. За цією адресою проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (але зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). Стосунки в сім`ї доброзичливі і спокійні (а.с.33). Згідно з листа КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради вих.№8734 від 11.11.2020 [PERSON] , [INFO] , за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (а.с.94). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є сусідкою позивача. Донька позивача [PERSON] дружить з її онукою. Батька дитини вона ніколи не бачила, [PERSON] батька ніколи не згадує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що позивач самостійно виховує дитину, а відповідач участі її житті взагалі не приймає та ніяких спроб для спілкування з донькою не робив. З вищенаведеного вбачається, що позивач з відповідачем не спілкуються, наразі позивач проживає разом з донькою окремо та самостійно забезпечує дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Позивач не чинить жодних перешкод у спілкуванні відповідача з донькою. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] , адже він не проживає разом з дитиною, не виконує своїх батьківських обов`язків з її утримання та виховання. Таке байдуже ставлення [PERSON] до своєї малолітньої доньки судом розцінюється як його самоусунення від участі у власному житті останньої. Також суд бере до уваги, що протягом тривалого часу відповідач матеріально не допомагав своїй дитині та не намагався виправити ситуацію, що склалася. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] . З іншої сторони відповідачем суду не надано доказів, що спростовують зазначені обставини. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до імперативних приписів пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати а саме: 840 грн. 80 коп. - витрат по сплаті судового збору. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved