Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

24.06.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27.11.2010 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 998. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що подружнє життя не склалося, через те, що між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. На цьому ґрунті між ним почали виникати конфлікти та непорозуміння, що призвело до відчуження один від одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2016 року, спільне господарство та бюджет не ведуть. Примирення між сторонами не можливе. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Сорока». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27.11.2010 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 998 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 149997). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 227482, видане 23.02.2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 115). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з 2016 року, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. На підставі цього між ними виникають конфлікти та непорозуміння, які призвели до відчуження один від одного. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 0.0.572434367.1 від 22.06.2016 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved