Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

23 липня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 23 червня 2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис № 601. Обгрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання (а.с. 16). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 червня 2006 року сторони перебуваєть у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис № 601. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 28 листопада 2019 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис №3740. (а.с.10). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім`я їх розпалася, її збереження та примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім`ї є неможливим, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позову у розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved