Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

23 вересня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Промислової товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 19 травня 2000 року уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку № 54 з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці [PERSON] селищної ради Межівського району Дніпропетровської області. Цей договір було укладено через [PERSON] відділення Промислової товарної біржі. Згідно пункту 10 вищезазначеного договору: дійсний договір укладено з метою виконання біржового контракту, зареєстрованого на [PERSON] відділенні Промислової товарної біржі 19.05.2000 року за № 5/19 і вступає в силу з моменту реєстрації на МВ ПТБ. Після укладення цього договору 19 травня 2000 року він звернувся до [PERSON] бюро технічної інвентаризації, де 19 травня 2000 року згідно штампу на договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 19.05.2000 року проведена державна реєстрація цього договору, реєстраційний номер № 17-2987, стоїть підпис начальника бюро технічної інвентаризації та печатка цього бюро. Інвентаризаційна справа № 1802/157. 01 серпня 2000 року він прописався у цьому житловому будинку за адресою: смт. Межова вул. Українська, буд.54 Межівський район Дніпропетровська область. Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями був придбаний у шлюбі з [PERSON]. 03 грудня 2015 року їхній шлюб за рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області був розірваний. Рішення суду не оскаржувалося. Позивач просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним; судові витрати покласти на нього. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Представник Промислової товарної біржі у судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Позивач у позовній заяві пояснив, що він за договором купівлі-продажу придбав у [PERSON] житловий будинок, який зареєстрований у Промисловій товарній біржі. Відповідно до ч.4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно зі ст. 657 ЦК України, яка діяла на час укладення договору, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. [PERSON] та [PERSON], укладаючи договір купівлі-продажу житлового будинку на товарній біржі, порушили вимоги щодо його нотаріального посвідчення, але укладення таких договорів було дозволено ст. 15 Закону України «Про торгові біржі», яка передбачає що біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Крім того, після укладення договору за позивачем право власності було зареєстровано в [PERSON] БТІ, про що є відмітка та печатка [PERSON] БТІ від 19 травня 2000 року (а.с.9). Так як договір купівлі-продажу нерухомого майна є правочином, тому суд вважає що позивач на законних підставах набув право власності на житловий будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 19.05.2000 року, зареєстрованого Промисловою товарною біржею за № 5/19-НДМ. Крім того, право власності на житловий будинок № 54, який знаходиться в смт. Межова по вул. Українській Межівського району Дніпропетровської області, зареєстровано на праві власності за позивачем [PERSON] БТІ, про що свідчить штамп БТІ на договорі купівлі-продажу. У відповідності ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. [PERSON] повністю виконав угоду, але вказаний договір купівлі-продажу не оформлений відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved