Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

21 січня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що 06 березня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 24 жовтня 2005 року. На даний час відповідач проживає окремо, матеріально сина не забезпечує. Інших платежів аліментарного характеру відповідач не має. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши письмову заяву про те, що позов підтримує, просила розглянути справу без її участі ( а.с. 18). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовом згодний ( а.с. 21). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову відповідно до ст.174 ЦПК України . Отже, враховуючи позицію відповідача [PERSON] викладену у письмовій заяві, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України та роз'яснень, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. У відповідності до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24 жовтня 2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 148 (а. с. 6) З довідки виконкому Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 98 від 16 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] разом із сином [PERSON], 1999 року народження (а. с. 7). Згідно довідки про доходи від 20 січня 2014 року № 2, [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді продавець-консультант і має стабільний дохід (а. с. 8-9). При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини та її матері, а також відповідача, який є працездатним і зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 1999 року народження, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved