Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

23.07.2019 КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, в обґрунтування якої вказує, що відповідач, будучи споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , не здійснює в повному обсязі оплату за отримані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.01.2014 по 01.02.2019 за централізоване опалення у розмірі 24 351 грн.. Позивач просить стягнути із відповідача зазначену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн.. Ухвалою від 30.08.2019 відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.10.2019. Ухвалою від 15.10.2019 р. розгляд справи було відкладено на 26.11.2019 у зв`язку з неявкою відповідача та поверненням від нього копій ухвали від 30.08.2019 разом із позовною заявою з додатками, що направлялись йому на адресу реєстрації, з відміткою пошти про причини невручення: за іншими причинами. Ухвалами від 26.11.2019 та 06.02.2020 розгляд справи було відкладено в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду відомостей про його належне повідомлення про судове засідання. У судове засідання, призначене на 24.03.2020, відповідач повторно не з`явився, судові повістки, направлені йому на адресу реєстрації, повернуті до суду з відміткою пошти про причини невручення: за іншими причинами. Згідно з положеннями ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача 15.10.2019 подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та надала згоду на заочний розгляд справи (вх.№18987 від 15.10.2019). Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з довідкою КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надавались позивачем - КПТМ «Криворіжтепломережа». Крім відповідача у вказаній квартирі ніхто не зареєстрований. За зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 7). Будинок, в якому зареєстрований відповідач є багатоповерховим, опалення квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Послуги з теплопостачання за зазначеною адресою відповідачу надає позивач. Відповідно до наданих суду актів у зв`язку з початком опалювального сезону, до будинку [ADDRESS] було подано централізоване опалення, яке по закінченню опалювального сезону, було припинено (а.с. 8-12). Відповідач у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавав та не звертався. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, в тому числі, і опалення квартири відповідача за №60, тому відповідач є таким, що фактично спожив надані послуги. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідача та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню. Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення населенню, які установлені постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України та Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг. Протягом 2014-2019 років відповідач не проводив оплату за спожиті послуги з централізованого опалення в повному обсязі, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 6). Крім того, відповідач належним чином повідомлявся про наявність зазначеної заборгованості (а.с. 4,5). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Вимогами статті 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил затвердження надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідач у порушення обов`язку по сплаті отриманих послуг, їх не сплачував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 24 351 грн. за період з 01.01.2014 по 01.02.2019 (а.с. 6). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що відповідач отримав та користується послугами з теплопостачання та зобов`язаний оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача, тому з останнього на користь позивача слід стягнути 1 921 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved