Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

23 липня 2018 року з Михайлівського районного суду Запорізької області за розпорядженням в.о. голови Михайлівського районного суду Запорізької області [PERSON] №62 від 12.07.2018 року до Василівського районного суду Запорізької області для розгляду по суті надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з відповідачкою [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 1998 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них постійно виникали конфлікти, сварки. За таких обставин, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Ухвалою від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 03 вересня 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 1998 року, згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №07 (а.с.4). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов'язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося, позивач і відповідач проти нього заперечують, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача [PERSON], тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved