Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

22.12.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених коштів. Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на рахунок Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплатсуму боргу в розмірі 1637,80 грн., та понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що [PERSON] , 11 січня 2019 звернулась до Управління про призначення державної допомоги одинокій матері на доньку [PERSON] , [INFO] . В заяві та декларації відповідач, надаючи інформацію про сукупний дохід сім`ї за попередні шість місяців зазначила що не працює, доходу не отримує, чоловік [PERSON] підробляє без оформлення, його дохід на місяць складає 1500,00 грн., інших джерел доходу не має. Рішенням від 13.02.2019 року заяву задоволено та призначено допомогу сім`ям з дітьми на період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 рік у розмірі 1570,33 грн. щомісячно. В черговий раз Відповідач звернулась до Управління за отриманням державної допомоги, як одинокій матері із заявою та декларацією про доходи 22.07.2019 року, зазначивши в заяві що вона за попередні 6 місяців мала підробіток в розмірі 4500,00 грн., також надала довідку про доходи її чоловіка [PERSON] в період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 рік в розмірі 25800,00 грн. Враховуючи сукупний дохід, Управлінням було зроблено перерахунок в сторону зменшення та визначено суму переплати в розмірі 1637,80 грн. Переплата виникла внаслідок подання відповідачем неправдивих даних про дохід сім`ї. Управлінням прийнято рішення про утримання призначеної державної допомоги, як одинокій матері за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року в сумі переплати у розмірі 1637,80 грн. З метою досудового врегулювання питання Управлінням, 11.02.2020 року, 23.04.2020 року, 18.08.2020 року направлено листи №37/18-2226, №37/18-4969, №37/18-9983 відповідно про необхідність повернення суми переплати. Станом на грудень 2020 року відповідачем сума боргу не повернута, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року, провадження у цивільній справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 27 січня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшли письмові пояснення від третьої особи, згідно яких, третя особа просить задовольнити позовні вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач особисто отримав копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, однак, станом на 11.03.2021 року, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» Громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям (ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми») Судом встановлено, що 11 січня 2019 року [PERSON] звернулась з заявою, зареєстрованою за номером 127 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям по доходу (а. с. 8-9) Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» Право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751 Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід). До складу сім`ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем, якщо такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Під час звернення з заявою про призначення допомоги відповідач надала до Управління Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, зазначивши інформацію про те, що вона ніде не працює а чоловік [PERSON] працює без оформлення трудових відносин та має дохід 1500,00 грн. на місяць (а. с. 10-11) Відповідно до рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 13 лютого 2019 року, Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації призначено [PERSON] з 01.01.2019 року по 30.06.2019 рік допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) 1570,33 грн. на місяць (а. с. 12). Також, 22 липня 2019 року [PERSON] звернулась з заявою, зареєстрованою за номером 104 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям по доходу (а. с. 13-14) В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, зазначила інформацію про те, що вона мала підробіток за період з січня по травень 2019 року на загальну суму 4500,00 грн., а чоловік [PERSON] за звітний період отримав 25800,00 грн. (а. с. 15-16) Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» Відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги. Одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до начальника Управління з листом від 29 січня 2020 року (вих. № 04/259-11) про вирішення питання утримання залишку переплати одиноким матерям в сумі 1637,80 грн., за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року з отримувача [PERSON] . (а. с. 18) Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України) Відповідачу були неодноразово надіслані повідомлення (від 11.02.2020 № 37/18-2226, від 23.04.2020 № 37/18-4969, від 18.08.2020 № 37/18-9983, щодо необхідності повернення безпідставно отриманих коштів, які залишись без належного реагування. За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених коштів є обґрунтованим та таким підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки обставини встановлені ст. 1215 ЦК України, якою передбачено повернення безпідставно отриманої допомоги за відсутності недобросовісності з боку набувача, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених коштів є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved