Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

«22» червня 2017 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, на цей час відповідач проживає окремо, працевлаштований та має можливість надавати матеріальну допомогу, тому позивач й звернулася до суду. Позивач надала суду заяву, в якій просить слухати праву за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Рубіжанським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Луганської області 27.02.2001 року (а.с. 5). В позовній заяві зазначено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, але відповідач працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до заяви [PERSON] від 10.07.2017 року, він визнає позов про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву або письмову, яка приєднується до справи, у цьому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved