Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

22 листопада 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАГС Золотоніського міського управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 211, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2003 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що майнового спору між сторонами на час подачі даного позову не існує. Сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин із січня 2021 року. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя, в зв`язку з чим між сторонами виникали часті непорозуміння, що негативно впливає на стан здоров`я позивача та на формування правильного світогляду дітей. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач у судове засідання не прибула, у позовній заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не прибув, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, відповідач згідний на розірвання шлюбу, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також\~приходить до\~висновку про\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~судових витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved