Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

22.04.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 21.05.2012 року в розмірі 10425 грн. та судові витрати. В обґрунтування якого вказано, що 21.05.2012 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10000 грн. на умовах повернення протягом шести місяців, тобто до 21.11.2012 року. Відповідач станом на 22.04.2014 року зобов'язання за договором позики не виконав, тому позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за вказаним договором та трьох процентів річних від простроченої суми. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, обгрунтовуючи тим, що починаючи з червня 2012 року кожного місяця повертав позивачці по 900 грн. за договором позики та сплатив на загальну суму близько 10000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 21.05.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 10000 грн. на умовах повернення всієї суми протягом шести місяців, тобто до 21.11.2012 року, що підтверджується розпискою (а.с.6). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку повернення позики, станом на 22.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 10000 грн. та 424 грн. 93 коп. - три проценти річних ( 517 днів (22.11.2012 - 22.04.2014) х 3% / 365 днів х 10000 грн. (сума позики) Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження повернення позивачу грошових коштів за договором позики від 21.05.2012 року, якому було роз'яснено, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1, 7).

Outcome: partial