Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

22.12.2020 року позивач звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 08.04.2016 року, яким з [PERSON] стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 08.04.2016 року № 241/539/16-ц, 2/241/109/2016 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на її користь, на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24.03.2016 року відкликати. Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтувала тим, що зазначена сума аліментів є дуже маленькою на даний час і її катастрофічно не вистачає для забезпечення повноцінного харчування дитини, придбання одягу та ліків для неї, здобуття освіти, відвідування позашкільних закладів розвитку, для повноцінного розвитку дитини, як особистості, забезпечення достатнього рівня її життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також для забезпечення інтересів дитини. Крім цього, позивач звернула увагу на те, що у відповідача наразі існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, про що свідчить довідка державного виконавця Мангушського РВ ДВС Східного МУМЮ (м.Харків). Позивач зазначила, що оскільки дитина потребує значних витрат на утримання, розвиток та виховання і вона не може самостійно забезпечити необхідний рівень її життя та розвитку, а відповідач є фізично здоровим, працездатним, наразі працює та отримує заробітну плату, тому він може забезпечити дитині гідні умови життя та утримання шляхом сплати аліментів у частці від доходу (заробітку). Тому вона змушена звернутися до суду. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, в яких вона підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.2009 року батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони по справі (а.с. 3). Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області № 241/539/16-ц від 08.04.2016 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з дня звернення до суду, а саме 24.03.2016 року (а.с. 4). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07.09.2020 року ВП № 50942192, виданого Мангушським районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хаків), загальна сума заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] , за період з 24.03.2016 року по 31.08.2020 року, складає 4541,30 гривень (а.с. 5-7). Дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку. Згідно з ч. 1 ст.181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Проте позивачкою не надано до суду переконливих доказів можливості сплати відповідачем більшого розміру аліментів, а навпаки згідно довідки у останнього існує заборгованість, що приводить суд до висновку про скрутне матеріальне становище відповідача, у зв`язку з чим, на розсуд суду в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed