Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

22.03.2017 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що 26 серпня 2016 року помер її батько [PERSON] в м.Татарбунари Одеської області. Після смерті останнього залишився житловий будинок з будівлями та спорудами №25 по вул.Пушкіна в м.Татарбунари Одеської області, який [PERSON] має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України. 07 березня 2017 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини та отримала від нього відмову, у звязку з тим, що за життя батько залишив заповіт на іншу особу, якій заповів все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, яка в свою чергу подала заяву про прийняття спадщини за заповітом протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України. Як виявилося пізніше, батько склав заповіт на імя [PERSON] відповідачки по справі. [PERSON] не має гадки чому спадкодавець склав заповіт на імя відповідачки. Поховання батька проводилося позивачкою, що підтверджується довідкою Татарбунарської міської ради. На поховання нею витрачено значні кошти на загальну суму 7 190 грн. 00 коп. Крім того, батько за життя мав заборгованість по аліментам на утримання позивачки в розмірі 9862,26 грн. За таких обставин позивачка вважає, що в порядку ст.ст.1238 та 1282, має право на звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідачки, як спадкоємця майна померлого, витрачених коштів на поховання в розмірі 7190 грн. та заборгованості по аліментам в розмірі 9862,26 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вважає їх не обґрунтованими, в звязку з чим просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, пояснивши, що нею також були витрачені кошти на поховання [PERSON], до його смерті вона здійснювала догляд за ним, крім того вона не повинна також відшкодовувати заборгованість по аліментам. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №460086 від 29.08.2016 року (а.с.6) [PERSON] помер 26 серпня 2016 року в м.Татарбунари Одеської області. Копією свідоцтва про народження серії V-ЖД №282992 від 13.03.1991 року (а.с.4) підтверджується, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «Кардашову», відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №205826 від 22.02.2014 року (а.с.5). Копією заповіту від 20.11.2009 року (а.с.24) підтверджується, що [PERSON] заповів відповідачці усе своє майно, де б воно не було та з чого воно не складалось і взагалі все те на що він матиме право. З листа №549/01-16 від 17.05.2017 року (а.с.45) Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області повідомляється, що в провадженні є спадкова справа №239/2016 до майна [PERSON] В матеріалах спадкової справи є заява про прийняття спадщини за заповітом від гр.[PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Довідкою №1522 виданою виконкомом Татарбунарської міської ради від 29.08.2016 року (а.с.18) підтверджується, що [PERSON] проводила поховання батька [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання, поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Ритуальні послуги - послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення та єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст.ст.8,12 Закону України «Про поховання та похоронну справу»). Отже, приймаючи до уваги положення вищезазначеного нормативного акту, судом встановлено, що на поховання померлого [PERSON] позивачкою витрачено 3910 грн., що підтверджено відповідними доказами (а.с.20,22). Поминальні обіди та інші витрати (а.с.19,21,23) не входять до комплексу заходів щодо поховання померлого, тому підстав для відшкодування витрат на їх проведення спадкоємцем немає. Згідно до вимог ч.1ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідно до вимог ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню в частині стягнення коштів, понесених позивачкою на поховання свого батька, підтверджених документально, з єдиного спадкоємця після смерті [PERSON] відповідачки [PERSON] Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися вгнаслідок його смерті. При цьому, згідно ч.1 ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За положеннями ч.1 ст.15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення на користь позивачки заборгованості за аліментами в розмірі 9862,26 грн. (а.с.14-17) задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню з відповідачки судові витрати по справі.

Outcome: partial