Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

22.01.2016 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2009 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від покладений на нього сімейним кодексом обовязків та добровільно не здійснює матеріальну підтримку на її утримання. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дитиною повноліття. Сторони до судового засідання не зявилися, надали до суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, та за участі їх представників. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник позивача, адвокат [PERSON] до судового засіданя не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача, адвокат [PERSON] що діє на підставі договору про надання правової допомоги до судового засіданя не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2009 року. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 287788, яка на теперішній час проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від покладений на нього сімейним кодексом обовязків та добровільно не здійснює матеріальну підтримку на її утримання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2. З ст. 181 СК України). \~\~\~\~\~\~Відповідно до роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. \~\~Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень він не має, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Аналізуючи вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини, а тому з відповідача відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved