Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

22 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем по справі проживають окремо, шлюб між сторонами розірваний. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним та має тимчасові заробітки. Коштів для забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 3000 грн. щомісяця на дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні свого неповнолітнього сина, не виконує в добровільному порядку обов`язки по його утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, є фізично здоровим, позивачем також не надано доказів щодо підставності призначення суми аліментів в розмірі по 3000 грн на дитину щомісячно, тому врахувавши матеріальний стан сторін, суд визначає до стягнення на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1800 грн на дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону з дня звернення і до досягнення повноліття дитиною, що буде відповідати інтересам та потребам дитини, забезпечить їй право на рівень життя достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Також до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved