Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

21 травня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про перерахунок грошових коштів, незаконно нарахованих та оплачених за житлово-комунальні послуги на користь позивача (а.с. 2-5), згодом який уточнювала неодноразово (а.с. 27,58,59,210) підтримала уточнений позов від 17 липня 2015 року (а.с. 58-59), а також збільшила позовні вимоги в частині моральної шкоди (а.с. 210), які підтримала в судовому засіданні. В судовому засіданні 23.11.2015 року позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та наводила посиланні викладені нею в письмових запереченнях (а.с.76,77, 82,83,109,133,134) просила суд зобов'язати КП ЖЕО здійснити перерахунок: - розмір плати за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], а саме надмірно сплаченої нею суми коштів 468 грн. 71 коп. з 01.12.2009 року по 01.01.2013 року шляхом зарахування сум платежів за комунальні послуги у 2015 році. - розмір плати за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], а саме надмірно сплаченої нею суми коштів 209 грн., 30 коп. з 01.07.2011 року по 31.01.2012 року шляхом зарахування сум платежів за комунальні послуги у 2015 році. - розмір плати за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], а саме надмірно сплаченої нею суми коштів 227 грн. 15 коп. з 01.07.2011 року по 31.01.2012 року шляхом зарахування сум платежів за комунальні послуги у 2015 році. Просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Зобов'язати КП ЖЕО відшкодувати упущену вигоду втрачених доходів в розмірі 5065 грн. 13 коп.. а також просить зобов'язати КП ЖЕО відшкодувати витрати пов'язані з розглядом справи №1424/2546/2012, №22-ц/784/1915/13-ц в сумі 373 грн. 88 коп. Позивачка обгрунтовувала свої позовні вимоги тим, що протягом тривалого часу а саме з 2009 року між нею і відповідачем розглядаються спори у різних судах та в різних інстанціях. Відповідачі поводять себе нахабно, незважаючи на те, що їм дуже добре відомо, що рішенням суду їм відмовлено в позові і встановлено факт, що вона нє є боржником перед ними. Вони протягом чотирьох місяців не здійснюють перерахунок, який би відповідно до рішення суду, зобов'язані були б привести з урахуванням у відповідності із встановленим судом факту щодо надмірно сплачених нею коштів, а саме зарахувати їх за поточні платежі 2015 року. Представники КП ЖЕО її постійно турбують, приходять до неї додому та вимагають сплатити борг, така нахабна поведінка відповідачів її шокує. Її усні пояснення та письмові заяви адміністрація КП ЖЕО ігнорує. На її думку КП ЖЕО не виконує рішення суду №1424/2546/2012, №22-ц/784/1915/13-ц. Позивачка констатує неякісне надання послуг, а саме, яке полягає в невірному нарахуванні бухгалтером сум, що пропонує відповідач їй сплатити. Негаразди, які виникли між нею та відповідачем пов'язує з неякісною роботою адміністрації КП ЖЕО та бухгалтерії, які пов'язані з невірним застосуванням тарифів (а.с. 76-77). Протиправними діями відповідач спричинив їй моральну шкоду. Незаконні дії відповідача призвели до погіршення побутових умов, необхідних за рахунок особистого часу, витраченого на вивчення нею законодавства, перепискою з відповідачами. Вона вважає, що ступінь вини КП ЖЕО необхідно визначити значним, так як всі його дії є навмисними та такими, що порушують Закон України Про захист прав споживачів. Не існуючі борги перед КП ЖЕО, які вони незаконно намагались з неї стягнути принесли їй великі душевні страждання, мучительні почуття приниження, що її правом нехтують свідомо та навмисно зобов'язують сплатити борг. Після судових засідань вона не мала можливості повноцінно працювати, так як її стан образливості та приниження з боку відповідача спричинив їй психологічний стрес, який вилився у гепертонічний криз, що підтверджується довідкою лікаря. Так як її робота пов'язана з дизайном і конструкцією ексклюзивного одягу та вимагає підвищеної відповідальності творчого натхнення та уваги так як вона працює з дорогими тканинами її душевний стан призвів до того, що вона втратила заробіток, тобто доходи, які вона могла б одержати за звичайних обставин, як би її право не було порушено (а.с. 59). Представники відповідача КП ЖЕО [PERSON] та [PERSON] з початку розгляду справи позовні вимоги не визнавали. З годом визнали частково про надмірно нараховані кошти за комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] та в квартирі [ADDRESS], а проти позовних вимог позивачки щодо сум надмірно нею сплачених по бул. Шевченка, 2 кв. 10 з початку розгляду справи не визнавали та заперечували, посилаючись на те, що вони добровільно виконали рішення суду щодо перерахунку сум за комунальні послуги, які обгрунтовували письмовими запереченнями (а.с. 32,33,97,98,99). В судовому засіданні 11.11.2015 року позовні вимоги визнали і в частині по кв. № 10 по бул. Шевченка, 2 у м. Южноукраїнську Миколаївської області щодо зарахування сум платежів за комунальні послуги. А в частині моральної шкоди заперечували від 16.11.2015 року з посиланням на практику ЄСПЛ. Також заперечували щодо вимог позивачки про відшкодування нею упущеної вигоди, так як вважають, що вона є безпідставною і підлягала б задоволенню при розгляді саме справи №1424/2546/2012, №22-ц/784/1915/13-ц. Тривалий час суд розглядав справу із-за неналежної поведінки відповідача, який протягом тривалого часу не надавав розгорнуті розрахунки та заявляв суду відводи та всі його дії були спрямовані на затягуванні розгляду справи. Із матеріалів справи вбачається, що на праві приватної власності позивачці [PERSON] належать квартири: квартира [ADDRESS]; квартира [ADDRESS]; квартира [ADDRESS] та відповідач надає їй послуги. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем з 2009 року існує спір щодо сум, які КП ЖЕО направляє у вигляді квитанції про оплату щомісяця позивачці, яка з зазначеними сумами не погоджується. Також позивачка не погоджується з вимогами відповідача щодо боргу, який на думку відповідача в неї існував. З приводу якого відповідач 15.11.2012 року звернувся до суду про стягнення з позивачки заборгованості за житлово-комунальні послуги 677 гривень 53 коп. в квартирі [ADDRESS] в справі №1424/2546/2012, №22-ц/784/1915/13-ц. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в 2012 році звернувся до позивачки з позовом про стягнення з неї заборгованості по житлово-комунальним послугам в сумі 677.53 грн. Рішенням від 28.05.2013 року колегії суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в позові КП ЖЕО до [PERSON] відмовлено. В мотивувальній частині даного рішення судом було встановлено факт того, що [PERSON] було сплачено за спірний період більш ніж вартість спожитих послуг на 468 грн. 71 коп. (додаток копія рішення від 28.05.2013р. №22-ц/784/1915/13-ц). В судовому засіданні встановлено, що відповідач комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] та в квартирі [ADDRESS] нарахував позивачці надмірно. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач в період, який оспорює позивачка нараховував їй платежі на власний розсуд бухгалтера. Адміністрацією КП ЖЕО та бухгалтерією не бралися до уваги рішення Одеського апеляційного адмінстративного суду №2-а/1424/28/2012 від 24.01.2013 року, постанову Одеського апеляційного адмінстративного суду від 29.04.2014 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17.04.2014 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27.11.2014 року №К/800/43088/14 якими рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №171 від 25.05.2011 року визнано протиправним та скасовано. Окрім того, суд звертає увагу, що рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області за №553 від 25.04.2012 року Про здійснення тарифної політики у місті Южноукраїнську було скасовано рішення №171 від 25.05.2011 року Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, але в ньому відсутній пункт щодо посилань до дати, відповідно до якої слід вважати рішення №171 від 25.05.2011 року Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, таким що втратило чинність. В судовому засіданні допитувались керівник КП ЖЕО, головний бухгалтер та працівник Ощадбанку. Керівник та головний бухгалтер КП ЖЕО в судовому засіданні не змогли пояснити на підставі якого з двох вищезгаданих рішень Южноукраїнської міської ради Миколаївської області здійснювалось нарахування платежів позивачці. Не змогли вони пояснити чому ними вчасно не було взято до уваги постанови Одеського апеляційного адміністртивного суду щодо скасування рішення №171 від 25.05.2011 року Южноукраїнської міської ради Миколаївської області. Також не змогла керівник підприємтсва пояснити, як вона як керівник КП ЖЕО, взаємодіє із правовим відділом виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області у подібних випадках. Суд вважає безпідставними посилання керівника КП ЖЕО на те, що вона виконує розпорядження Южноукраїнської міської ради Миколаївської області так як рішення Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій стосується її безпосередньо як керівника КП ЖЕО, який повинен слідкувати за вірним нарахуванням коштів за спожиті комунальні послуги. Також суд не погоджується з доводами свідка головного бухгалтера КП ЖЕО [PERSON], що вона позбавлена можливості зробити розгорнутий розрахунок із-за неналежної роботи Ощадбанку. Твердження головного бухгалтера спростовуються допитаним працівником Ощадбанку [PERSON], в якості свідка, яка пояснила, що від двох до трьох разів на тиждень виписки з банку забирає відповідач відносно кожного платника, які сформовано окремо. Відповідач тривалий час не визнавав позов та не надавав розгорнутого розрахунку. Доказом того є наданий ним розгорнутий розрахунок 10 листопада 2015 року (а.с. 224) Тому посилання відповідачів що вони позбавлені можливості надати розгорнутий розрахунок із-за неналежної роботи Ощадбанку є безпідставними та які спростовані в судовому засіданні. Заслуговує на увагу суду поведінка та правова позиція правників КП ЖЕО та працівників юридичного відділу Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, які своєю некоментентністю призвели до того, що одне й те ж саме рішення №171 від 25.05.2011 року Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було скасовано двічі судами, в різних адміністративних справах, які переглядались вищими судами. На думку суду адміністрація КП ЖЕО повинна координувати свою роботу з виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області. Звертає на себе увагу факт того, що керівник КП ЖЕО та головний бухгалтер не змогли чітко в судовому засіданні пояснити, на підставі яких рішень Южноукраїнської міської ради Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій вони здійснювали нарахування за надані комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] та в квартирі [ADDRESS]. Не змогли вони пояснити свої дії після скасування рішення судами №171 від 25.05.2011 року Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та за якими тарифами вони нараховували позивачці заборгованість та в який період і на підставі чого. Докази їхнього неусвідомлення невірних своїх дій є надані ними різні розрахунки та наданий ним розгорнутий розрахунок лише 10.11.2015 року. Лише на підставі наданих позивачкою в судовому засіданні оригіналів квитанцій, які підтверджували її сплату щомісяця за спожиті комунальні послуги змусили відповідача зробити розгорнутий розрахунок, який і спростував їх доводи щодо боргу позивачки перед ними. Що стало підставою визнання позову відповідачами щодо надмірно сплачених сум позивачкою. Позивачка, обгрунтовуючи позовні вимоги щодо моральної шкоди посилається на те, що вона є приватним підприємцем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 117-119) та її дохід за 2013 рік склав 181620 гривень (а.с. 63) виконує роботу дизайнера. Відповідач на неї своїми неправомірними діями психологічне тисне, що негативно впливає на неї в її творчій роботі. Прискіпливу поведінку відповідача пов'язує з тим, що вона неодноразово зверталась до суду щодо скасування рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 25.05.2011 року за №171. Позивачка хибно пов'язує свої вимоги з невиконанням судового рішення, яким було встановлено, що вона не є боржником перед відповідачем, а навпаки нею надмірно сплачені кошти. Щодо посилання позивачки на невиконання рішення суду, то воно є помилковим, так як дане рішення №22-ц/784/1915/13-ц від 28.05.2013 року по своїй правовій природі не підлягає виконанню, так як КП ЖЕО ним було відмовлено про стягнення заборгованості за комунальні послуги з [PERSON] Суд вважає, що відповідач повинен був діяти виходячи із меж своїх повноважень і діяльності та зобов'язаний був зарахувати надмірно сплачені суми позивачкою добровільно без її нагадувань. Чого відповідач тривалий час цього не робив, а навпаки продовжував втручатись в особисте життя позивачки, надоїдавши їй своєю поведінкою, направляючи своїх працівників до неї додому, які наполягали на сплаті боргу та яким щоразу вона повинна була пояснювати, що вона їх не має. Дані факти вказують, що поведінка відповідача була недобросовісною, виходячи з того, що він надає послуги і зобов'язаний був нараховувати суми платежу з урахуванням особивостей, про які йому було добре відомо, які ним під кінець розгляду справи в судовому засіданні було визнано. Права позивачки з боку відповідача були порушені та підлягають захисту не лише на підставі ст. 19 Конституції України, але і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідач протягом тривалого часу порушував спокій позивачки без будь-яких на то законних причин та підстав, навмисно ігнорував її пояснення та не зважав на рішення суду яким йому було відмовлено в задоволенні позову. [PERSON] того, судом було встановлено факт надмірної сплати коштів позивачкою на, що вказують як пояснення відповідача та його представників в судовому засіданні, так і його письмові відповіді на її звернення (а.с. 61). Не може суд не звернути увагу на рішення №171 від 25.05.2011 року Про втсановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій яке було скасовано двічі судами, в різних адміністративних справах, які переглядались вищими судами, що вказує на порушення принципу правової визначеності судового рішення, що закріплено в принципі верховентсва права та ст. 6 Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод. Вище викладене вказує на те що відповідач неналежним чином виконує свої обов'язки при цьому зволікає вимоги закону щодо своєї діяльності, не виконує покладені на нього обов'язки Конституцією України та Законом України Про місцеве самоврядування в Україні. Не належним чином контролює виконання рішення Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій . На переконання суду КП ЖЕО так працювати не можуть так як від них держава вимагає ретельності при нарахуванні платежів за комунальні послуги на підставі рішення міської ради. Неналежна робота КП ЖЕО вказує на відсутність взаємодії адміністрації КП ЖЕО з правовим віддлом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, що підтверджується наявними двома рішеннями в різних адміністративних справах про скасування одного й того ж рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №171 від 25.05.2011 року. Межі розсуду міської ради щодо прийняття рішень щодо визначеня тарифів не обмежуються, але вони повинні бути зрозумілими не лише відповідачеві але й пересічному громадянину щодо терміну їх дії. Оплата житлово-комунальних послуг передбачена ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначено у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, якими не передбачена оплата на перед, а тому підлягає задоволенню позовні вимоги позивача щодо зарахування надмірно сплачених сум шляхом зарахування сум платежів за комунальні послуги у 2015 році. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною третьою ст. 23 ЦК України визначено, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками, на відшкодування яких має право особа, є зокрема: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Суд враховує положення ст. 22 ЦК України як збитки, які особа могла б одержати за звичайних обставини, якби її право не було порушено. Разом з тим, суд застосовує положення ст. 623 ЦК України відповідно до яких відшкодування збитків, до яких віднесено стягнення упущеної вигоди, може мати місце тільки у випадку порушення зобов'язання. Правовідносини, що виникли між сторонами, випливають з положень ст. 1167 ЦК України, яка регулює відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі за таких підстав позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди, яку позивачка зазначила в сумі 5065 грн. 13 коп., яку вона могла б отримати в результаті своєї підприємницької діяльності задоволенню не підлягає. Але підлягає задоволенню моральна шкода внаслідок порушення прав позивачки відповідачем. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує обставини справи, характер та тривалість моральних страждань заподіяних позивачці внаслідок протиправної поведінки КП ЖЕО щодо неї, позбавлення її можливості реалізовуватися в роботі, ступінь вини відповідача, яким завдано моральну шкоду при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що підлягає задоволенню позов щодо перерахунку надмірно сплачених позивачкою сум шляхом зарахування сум платежів за комунальні послуги у 2015 році, також частково підлягає задоволенню моральна шкода, не підлягає задоволенню упущена вигода та витрати пов'язані з розглядом справи. Суд роз'яснює позивачці що витрати пов'язані з розглядом справи судом №1424/2546/2012, №22-ц/784/1915/13-ц можливо було б вирішити під час розгляду справи або ухваленням додаткового рішення, а під час розгляду даної справи ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави сума судового збору розміром 243 грн. 60 копійок.

Outcome: partial