Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

24.04.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне. 09.03.2006 року АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (в подальшому кредитний ліміт та відсоткова ставка змінювалися) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (09/21). [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у цій заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, водночас остання порушила умови Договору і має прострочену заборгованість станом на 24.03.2020 року на загальну суму 69 268, 40 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 32 500, 18 грн., відсотків нарахованих на прострочений кредит - 11 861, 05 грн., пені - 21 132, 48 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процентної складової) - 3 274, 69 грн. [PERSON] в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, а тому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з [PERSON] зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат у розмірі 2 102 грн. 00 коп. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 25.05.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 10 год. 00 хв. 11.06.2020 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 09 год. 30 хв. 25.06.2020 року (а.с. 126, 132). Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 65, 133, 134). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Окрім цього, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність та рішення у справі прийняти відповідно до чинного законодавства. Відзив не подала (а.с. 135, 136). Виходячи з викладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати судовий розгляд справи за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 09.03.2006 року АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік (в подальшому кредитний ліміт та відсоткова ставка змінювалися) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - останній день вересня 2021 року (а.с. 99, 100, 101). При цьому у вказаній заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які були надані йому в письмовому вигляді (а.с. 101 зв.ст.). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд приходить до висновку, що укладений між сторонами кредитний договір від 09.03.2006 року, по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 6.6. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов) визначено, що клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплатити винагороду Банку (а.с. 105). Виходячи зі змісту пункту 5.3 Умов, Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 4.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови (а.с. 105). При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 8.6 Умов) (а.с. 105 зв.ст.). [PERSON] користувалася коштами, разом з цим, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.71-79, 80-87, 88-98). Таким чином, згідно до позовних вимог, [PERSON] станом на 24.03.2020 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 69 268, 40 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 32 500, 18 грн., відсотків нарахованих на прострочений кредит - 11 861, 05 грн., пені - 21 132, 48 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процентної складової) - 3 274, 69 грн. Суд погоджується з позовними вимогами банку щодо наявності у [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором у вигляді простроченого тіла кредиту в розмірі 32 500, 18 грн. та відсотків нарахованих на прострочений кредит в розмірі 11 861, 05 грн., а тому вважає необхідним в цій частині позов задовольнити. Водночас вирішуючи позовні вимоги банку щодо стягнення з [PERSON] пені в розмірі 21 132, 48 грн., суд виходить з такого. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 5.5.1 Умов, які є складовою Договору, визначено, що за несвоєчасне виконання боргових обов`язків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами (а.с. 107). Згідно до п. 6.5 Умов, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с. 105). Отже, враховуючи, що Умовами та правилами надання банківських послуг пеня не передбачена, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань за кредитним договором, у заяві позичальника вона відсутня, а Тарифи не були надані суду, то позовні вимоги банку є такими, що недоведені належними, допустимими та достовірними доказами, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Разом з тим, суд знаходить обґрунтованими позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] штрафів за вказаним договором, а саме штрафу (фіксованої частини) - 500 грн. та штрафу (процентної складової). Водночас при визначенні розміру штрафу (процентної складової) суд виходить з такого. Умовами кредитного договору передбачено стягнення штрафу (процентної складової) у виді 5 % від суми позову, таким чином, оскільки судом задоволено позов в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 32 500, 18 грн. та відсотків нарахованих на прострочений кредит в розмірі 11 861, 05 грн., а всього на суму 44 361, 23 грн., то розмір штрафу (процентної складової) буде становити 2 218, 06 грн. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається АТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до [PERSON] , а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.03.2006 року станом на 24.03.2020 року на загальну суму 47 079, 29 грн., де 32 500, 18 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 11 861, 05 грн. - відсотки нараховані на прострочене тіло кредиту, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 218, 06 грн. - штраф (процентна складова). В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] в сумі виходячи з розрахунку: (47 079, 29 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 2 102, 00 грн. (розмір судових витрат) / 69 268, 40 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 428, 65 грн.

Outcome: partial