Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

24.02.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просила суд поновити цілісність земельного паю по державному акту серія 1-ХР № 060454, який належав її матері [PERSON], та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 2, 99 га в порядку спадкування за законом після смерті матері. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що її мати [PERSON] на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 04 липня 2003 року № 302 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 2,99 га. Вищевказану земельну ділянку [PERSON] заповідала своїй дочці - позивачці по справі, однак нотаріусом такий заповіт посвідчений не був, оскільки [PERSON] через свій вік та тяжкий стан здоров'я не мала можливості це зробити, а позивач не мала часу займатись оформленням документів. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку розміром 2, 99 га розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Після смерті [PERSON] ніхто з заявами про прийняття спадщини до Чугуївської нотаріальної контори не звертався, але враховуючи, що позивач та чоловік померлої - [PERSON] на момент смерті спадкодавця проживали разом з нею, заяв про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавали, земельна ділянка була успадкована позивачем та [PERSON] по ? частині. [PERSON] вважає, що [PERSON] фактично відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї дружини - [PERSON], оскільки віддав позивачці державний акт на право власності на земельну ділянку, яку він отримав у спадок, разом зі свідоцтвом про право на спадщину. Крім цього, він склав заповіт, яким призначив її своєю спадкоємицею на вищевказану земельну ділянку, однак нотаріально посвідчити його не мав можливості оскільки тяжко хворів та не мав можливості самостійно пересуватись. [INFO] року [PERSON] помер. На день його смерті разом з ним за адресою [ADDRESS] були зареєстровані його сини - відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями першої черги після смерті батька. Позивач зверталась до них з проханням відмовитись від спадщини, але відповідних заяв до нотаріальної контори вони не подавали, допомагати їй в оформленні спадщини відмовились. З огляду на вищевикладене позивач вважає, що її право власності на земельну ділянку розміром 2, 99 га, яка належала її матері, є порушеним, та просить суд поновити цілісність паю, який надавався у приватну власність [PERSON], та визнати за нею право власності на цю земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, та просили його задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 04.07.2003 року № 302 у приватну власність було надано земельну ділянку площею 2, 99 га, розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. (а.с. 7). На підставі вищезазначеного розпорядження [PERSON] 18.08.2003 року було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХР № 060454. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.09.2006 р. Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області. (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 2. 99 га, розташовану на території Чкаловської селищної ради. Враховуючи, що заповіт померлою [PERSON] не складався, спадкоємцями першої черги після її смерті були її дочка - [PERSON] та чоловік - [PERSON], які на момент смерті спадкодавця проживали з нею разом. Як вбачається з повідомлення з Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 19.03.2010 року № 532/01-14, 21 травня 2007 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: на ? частину приватизованої земельної ділянки по реєстру № 1-844 та на ? частину грошових внесків по реєстру № 1-846 на ім'я [PERSON] та на ? частину приватизованої земельної ділянки по реєстру № 1-847 та на ? частину грошових внесків по реєстру № 1-849 на ім'я [PERSON], в інтересах якого діяла [PERSON] за довіреністю, посвідченою Чкаловською селищною радою 11.04.2007 року та зареєстрованої в реєстрі за № 220. [PERSON] спадщину прийняла шляхом подачі заяви до Чугуївської державної нотаріальної контори, [PERSON] спадщину прийняв, згідно ст. 1268 ЦК України. (а.с. 8, 10, 11). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. ( а.с. 12). На день смерті [PERSON] разом з ним за адресою [ADDRESS] були зареєстровані його сини: [PERSON] та [PERSON] З повідомлення Чугуївської нотаріальної контори Харківської області від 30.04.2010 р. № 866/01-14 вбачається, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, у шестимісячний термін після смерті спадкодавця, ніхто не звертався. (а.с. 9). В своїй позовній заяві [PERSON] посилається на наявність на її користь заповіту складеного 16.03.2008 року [PERSON] (а.с. 20), згідно якого останній заповідав їй свою частку земельної ділянки, яку він отримав у спадок від померлої [PERSON] Однак вищевказаний заповіт не посвідчений нотаріально, у визнанні такого заповіту дійсним, згідно пояснень позивача в судовому засіданні, їй було відмовлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаним заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу. Згідно ст. 1257 заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Отже, заповіт, складений [PERSON] 16.03.2008року, на який посилається позивач як на одну з підстав визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку, не може бути прийнятий судом як належний доказ у справі, оскільки, відповідно до ст.1257 ЦК України, такий заповіт є нікчемним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити, оскільки спадкування спірної земельної ділянки розміром 2, 99 га, розташованої на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області відбувалось у порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами : свідоцтвами про право на спадщину, оформленими на ім'я [PERSON] як чоловіка померлої (а.с.10), а також на ім'я [PERSON] - дочки померлої (а.с.11). Доказів визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, оформленого на ім'я [PERSON], позивачем не надано, а тому правові підстави для визнання права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] виключно за позивачем відсутні. Право на земельну частку (пай) було реалізовано [PERSON] за життя, про що свідчить оформлений на її ім'я, згідно розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 04.07.2003року №302, Державний акт на право приватної власності на землю площею 2,99га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія І-ХР №060454. Отже, право на земельну частку (пай) не входило до складу спадщини після померлої [PERSON] і, відповідно, не могло бути успадковане ані [PERSON], ані [PERSON] (позивачем у справі). Тому позивні вимоги щодо поновлення цілісності земельного паю не обґрунтовані та не узгоджуються з положеннями ч.2 ст.16 ЦК України, а отже й не можуть бути задовлені.

Outcome: dismissed