Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

23 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд зняти арешт з зарплатного рахунку, що відкритий 19.12.2019 року в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Полтавським РО ГУ МВД України 02.04.2010, адреса місця проживання та реєстрації: [ADDRESS] , картка [NUMBER], що накладений державним виконавцем згідно постанови ВП № 62853978 від 23.10.2020. В обґрунтування позову вказала, що отримала постанову ВП № 62853978 старшого державного виконавця Полтавського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 23.10.2020 року, якою накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать їй, у відповідності до виконавчого листа № 545/165/19 виданого 07.10.2019 Полтавським апеляційним судом про стягнення з неї на користь [PERSON] коштів у сумі 94 000, 63 грн. та судового збору у сумі 2 350 грн., всього 96350, 63 грн. Але у постанові державного виконавця помилково до переліку рахунків у банках, на які накладено арешт, зазначено накладення арешту і на рахунок у Приватбанку, де вона отримує заробітну плату за її єдиним основним місцем роботи. Вона працює прибиральником у КП «Полтавський обласний клінічний госпіталь для верета рів війни Полтавської обласної ради» з 04.11.2019 року, має на утриманні доньку, яку утримує самостійно, так як чоловік помер, тому ці кошти є надзвичайно необхідними. Відповідь на її звернення до начальника Полтавського районного відділу ДВС не надійшла, тому звернулася до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтав від 25 листопада 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву від 24.12.2020 року, відповідно до якої прохала суд розглядати справи без її участі, позов підтримала, прохала його задовольнити (а.с.26). Представник відповідача Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.24), про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що на виконанні у Полтавському районному відділі державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) перебуває виконавче провадження № 62853978, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 545/165/19 виданого 07.10.2019 року Полтавським апеляційним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів у сумі 94000, 63 грн. та судового збору у розмірі 2 350 грн., а всього 96350, 63 грн. Постановою старшого державного виконавця Піддубним В.В. при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа винесено постанову про арешт коштів боржника від 25.10.2020 року у ВП № 62853978, а саме накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , [INFO] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 96 350, 63 грн. (а.с.8). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 17.11.2020 року виданої [PERSON] , на картку [NUMBER] накладено арешт державним виконавцем згідно постанови ВП № 62853978 від 23.10.2020 року (а.с.10). [PERSON] працює у комунальному підприємстві «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради» на посаді прибиральника території з 04.11.2019 по теперішній час, що слідує з довідки № 1340 від 02.11.2020 року (а.с.11). Із листа КП «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради» від 04.11.2020 року № 1356 слідує, що заробітна плата [PERSON] перераховується згідно згідно законодавства та у визначені колективним договором терміни відповідно до укладеного договору між їхнім підприємством та Полтавське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунок для зарахування на особові картки [NUMBER] (а.с.20). Судом встановлено, що [PERSON] звернулась із заявою до начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) від 17.11.2020 року з проханням зняти арешт з рахунку [NUMBER] , на який нараховується заробітна плата, однак відповіді позивачу на заяву не надано. Відповідно до положень ст. ст. 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., встановлено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Статтею 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно з частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. В той же час, статтями 43, 46 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Однак, відповідно до ч. ч.1, 2 ст.128 КЗпП України, що кореспондується з вимогами статті 26 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством стягнення не звертається. Також, у відповідності до частин 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянин на своєчасне одержання винагороди за працю. Накладення арешту на грошові кошти на рахунок боржника (позивача у справі), який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат, що призводить до порушення конституційних прав позивача, як працівника. При цьому, що постановою державного виконавця звернуто стягнуто на дохід боржника в межах вказаного вище виконавчого провадження, що узгоджується з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що старшим державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) Піддубним В.В. накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунку, на який боржник отримує заробітну плату, що суперечить наведеним нормам чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved