Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

23.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем познайомились у 2010 році, тоді почали зустрічатись та деякий час проживали разом, як чоловік та дружина за місцем проживання [PERSON], за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Київська, 25. Під час однієї із суперечок, відповідач став висловлювати претензії до позивачки, які вона вважала несправедливими та ображали її, тому вона вирішила залишити відповідача. Позивач поїхала до м. Сімферополя, де влаштувалася на роботу та винаймала житло. Через деякий час, відповідач став телефонувати їй, просив вибачення, після чого вони знову стали спілкуватися, потім він приїжджав до позивачки, а з серпня 2012 року вони знову стали проживати разом в м. Сімферополі. Відповідач теж влаштувався на роботу, вони мали спільний бюджет, вели разом господарство, мали взаємні права та обовязки. Вказані обставини можуть бути підтверджені відомостями за місцем працевлаштування кожного з них, де вказана їх спільна адреса. У лютому 2013 року позивач дізналася, що вагітна, повідомила про це відповідача. Відповідач наполіг, щоб вони переїхали до м. Кривого Рогу, так як сподівався, що там буде матеріально ліпше, так як він мав житло. Разом вони проживали до середини червня 2013 року, відповідач влаштував сварку, погрожував позивачці, після чого їй довелося забрати свої речі та на п`ятому місці вагітності позивач приїхала у село до своєї бабусі. 01.10.2013 року позивач народила дівчинку, відомості про батька були записані зі слів позивачки, так як відповідач відмовився бути присутнім при оформленні свідоцтва про народження дитини. В 2016 році позивач погодилась на пропозицію відповідача налагодити стосунки та спробувати відновити сімейні стосунки. 12.11.2016 році позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. В січні 2017 року позивач дізналася, що знову вагітна, відповідач наполіг на тому, щоб позивачка залишила дитину. Однак 23.07.2017 року з ініціативи відповідача стався конфлікт, позивачка була змушена викликати наряд поліції, однак це ще більше обурило відповідача та він повідомив, що позивачка повинна забрати речі та залишити його помешкання. Деякий час позивачка була проживати у своїх друзів. Відповідач визнає своє батьківство, однак на пропозиції позивача звернутись до органів РАЦС із відповідною заявою, кожен раз пропонував почекати та знаходив відмовки щодо зайнятості та ін. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд визнати батьківство [PERSON], щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO] та внести зміни в актовий запис про її народження, вказавши в графі «батько» відомості про відповідача, та змінити прізвище дитини з «Філоненко» на «Гайдукова». Так як позивач зараз вимушена проживати окремо, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не має можливості утримувати дитину сама, бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання доньки за рішенням суду, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму що буде гарантією стабільності. 11.05.2018 року позивачкою уточнено позовні вимоги та надано відповідну заяву про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, та повідомлено про те, що відповідач підтвердив своє батьківство щодо [PERSON], 01.10.2013 р.н,, про що було складено відповідний актовий запис № 40 Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13 квітня 2018 року і видано повторно свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 670889, та просила на підставі чого зменшити розмір стягнення аліментів з відповідача, на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін, на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 12.11.2016 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 351024 від 12.11.2016 року (а.с. 7). Судом встановлено, що 01.10.2013 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 670889 від 13.04.2018 року, зазначений факт також свідчить про те, що відповідач визнав батьківство надавши згоду на внесення відповідних відомостей до вказаного свідоцтва про народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. Стосовно позовних вимог щодо визнання батьківства [PERSON], щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO] та внесення зміни в актовий запис про її народження, суд вважає, що у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідачем визнаний вказаний факт батьківства та відповідні відомості внесення до актового запису про народження дитині, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-КИ № 670889 від 13.04.2018 року. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 704 гр. 80 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial