overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

22.07.2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.05.2015 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Локачинського РУЮ, актовий запис № 13. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, а також різними поглядами на сімейні цінності та пріоритети у сімейних відносинах. За таких обставин позивач вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб. Судові витрати залишити за нею. Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги думки сторін, викладені в їх заявах, судом встановлено, що сторони з 16.05.2015 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 8). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Вони фактично припинили шлюбні стосунки, шлюб між ними існує формально. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

22.07.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.05.1997 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, хоча і проживають разом, але спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її особистої участі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25 травня 1997 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

22.07.2014 року позивач звернулась до суду з позовом та просила постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, до її повноліття, а також на своє утримання у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У письмових заявах позивач позовні вимоги зменшила: просила стягнути з відповідача аліменти лише на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, до її повноліття. Відповідач, у свою ж чергу, зменшені позовні вимоги позивача фактично визнав. Доповівши позовні вимоги, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьком якої у свідоцтві про її народження зазначений відповідач. Останній регулярно у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки у достатньому розмірі, хоча таку змогу має, оскільки є здоровим та працездатним, інвалідності та інших утриманців не має. Доказів на спростування даних обставин суду не надав. Неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Зазначені обставини стверджуються свідоцтвом про народження дитини, копія (а.с.3) та довідкою з місця проживання позивача, копія (а.с.4). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], як-то передбачено ст.ст. 180, 182 та 184 СК України, а тому визнає позов обґрунтованим та задовольняє його, при цьому враховує стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, інші обставини справи, зокрема: визнання позову, та стягує аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, до повноліття [PERSON], починаючи з дня подачі заяви до суду. Крім того, суд рахує за необхідне у частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

22.07.2014 року позивач звернулася до суду із позовом до виконкому Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона була впевнена, що її брат прийняв спадщину, однак, як з'ясувалося пізніше її брат [PERSON] не прийняв її. Крім цього, зазначає, що останнім часом часто хворіла. Тому був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу слухати без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Позивач протягом 2014 року часто хворіла (а.с. 9). 15.07.2014 року приватний нотаріус [PERSON] повідомив [PERSON] про необхідність визначення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.10 ). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

22.07.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 травня 2012 року відділом ДРАЦС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 243. В обґрунтування позову вказує, що за час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу, є неналежне ставлення відповідача до неї, як до жінки, як до матері його дитини. Постійні приниження та зауваження з його сторони стали нестерпними. З липня 2013 року проживають окремо. Сенсу зберігати надалі сім'ю не бачить. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Справу просить розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно. Рекомендовані листи повернено з поштовою відміткою, що за зазначеною адресою [PERSON] не проживає. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду з додержанням вимог встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 24 травня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON] [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що в сім'ї не було взаєморозуміння та поваги, що привело до втрати почуттів. Тривалий час проживають окремо. Сім'я існує формально. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

22.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначивши, що вона з січня 2014 року однією сім'єю p з відповідачем [PERSON] не проживає. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання також не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4), відповідно довідки наданої ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду від 14.07.2014 року [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON] 2007р.н., за адресою: [ADDRESS](а.с.7), згідно довідки з ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», дохід [PERSON] за період з 01.05.2014 року по 30.06.2014 року склав 6899,23 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

22.07.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 14 частини заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просить розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, а справу просив розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що позов доведений відповідно до вимог ст. 61ч.1 ЦПК України, так як обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 14 частини всіх видів заробітку, щомісячно на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає із позивачкою, до досягнення нею повноліття, і відповідно до вимог ст. ст. 180,181,182,183 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

22.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.09.2009 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання ним позову та просив розглянути справу без його участі. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.09.2009 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами є неможливим. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.5) убачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

22.07.2014 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Сафір Ф.О. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору № SAMDN40000012249558 від 14.03.2007 року у розмірі 596442 гривні 14 копійок, а також судовий збір в розмірі 3654 гривні, мотивуючи тим, що відповідач ([PERSON].) зобов'язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Представник позивача Шпонарський М.О. в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Як видно з копії паспорта відповідача [PERSON] серії [NUMBER] від 13.07.1996 року (а.с.11,12) з 07.03.2003 року, що підтверджено довідкою Новобузького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 25.07.2014 року, відповідач зареєстрований в [ADDRESS], куди судом направлялись судові повістки, а тому він вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно з розрахунку заборгованості за договором № SAMDN40000012249558 від 14.03.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (а.с.5), відповідач станом на 11.06.2014 року має заборгованість перед позивачем в сумі 596442 гривні 14 копійок, яка складається з наступних сум: 87094 гривні 62 копійки - заборгованість за кредитом; 172088 гривень 60 копійок - заборгованість за відсотками; 318545 гривень 92 копійки - заборгованість по пені; 18713 гривень - заборгованість по комісії. Вказана заборгованість, на підставі ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 3654 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

22.07.2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за опалення та підігрів води. Із позову вбачається, що відповідач [PERSON] проживає у [ADDRESS] та для якої Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» здійснювало поставку теплової енергії й підігрів води. Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі вносила оплату за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання, допустивши виникнення заборгованості в період з 01.03.2010 року по 01.12.2013 року у розмірі 1 997,05 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує і просить справу розглянути у його відсутність, а також довідку по те, що станом на 16.10.2014 року за [PERSON] наявна заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 500 грн. Відповідача у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву із проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає у розмірі 500 грн. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач порушила вимоги ст. ст. 156, 162 ЖК України, згідно яких, власник та члени родини зобов'язанні вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Виходячи з цього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості основного боргу за поставлену теплову енергію та гаряче водопостачання у повному обсязі. Як вбачається з довідки №580 за відповідачкою [PERSON] наявна заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 500 грн. (а.с. 18). Згідно довідки КП «СЕЗ» відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована за зазначеною адресою: [ADDRESS], та є власником зазначеної квартири. (а.с.10-11). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення боргу за опалення та підігрів води, підлягають частковому задоволенню, оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], є власником зазначеної квартири та споживачем послуг, які надає позивач і відповідач порушила свої зобов'язання по сплаті отриманих послуг.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

22.07.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2011 року. Вказує, що від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Стверджує, що сім'я розпалася, відповідач дозволяв собі підняти на неї руку, неодноразово ображав, ревнував, говорив неправду, не надавав потрібної матеріальної допомоги, не створював умов для проживання, а витрачав кошти на власні потреби. На даний час разом не проживають, відповідач не цікавиться дитиною і не надає їй матеріальної допомоги. Зазначає, що втратила почуття любові і поваги до відповідача, не бачить можливості зберегти шлюб, та просить суд розірвати такий не надаючи терміну на примирення. Вимоги позовної заяви підтримано в судовому засіданні позивачкою, яка заперечила проти надання їм терміну на примирення, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки близько чотирьох місяців разом не проживають і не підтримують шлюбних відносин та після розірвання шлюбу бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні заперечив проти підстав розірвання шлюбу, зазначених позивачкою, покликаючись на те, що займався вихованням дочки, утримував сім'ю, а позивачка безпричинно вчиняла сварки, не бажала проживати з ним окремо від своїх батьків, тобто, що сім'я розпалася із вини позивачки. Однак проти розірвання шлюбу не заперечив, зазначаючи, що примирення між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу Заслухавши пояснення сторін і проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.06.2011 року у Берегівській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №03. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, наполягають на розірванні шлюбу, заперечують проти надання їм терміну на примирення, зазначаючи, що сім'я розпалася, а тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини. Також є всі підстави іменувати позивачку після розірвання шлюбу прізвищем «[PERSON]» за її вимогою, яке вона обрала під час державної реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved