Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

23 січня 2017 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернулась [PERSON] із позовом до Відкритого акціонерного Товариства «Родовід Банк», в якому зазначила, що 16.11.2005 року вона уклала Договір застави транспортного засобу з Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», договір №2005М-119/1, зареєстрований в реєстрі №6300, ВСК№102848. Заставою договору №2005М-119/1 був автомобіль марки ГАЗ-31105-120, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]., відповідно до якого вона повинна була повернути кошти у розмірі 9484,00 доларів США у строк до 15.11.2011р. Вона у повному обсязі сплатила заборгованість за кредитним договором №2005М-119/1, остання виплата була здійснена була у вересні 2011р., тому договір вважає припинений належним виконанням. У листопаді 2015 року вона звернулась до відділення Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» у м. Маріуполі для надання довідки про закриття кредитного договору та вчинення дій щодо вилучення запису про обтяження предмета застави з Державного реєстру. У задоволенні такого клопотання банком їй було відмовлено та роз'яснено, що у неї мається заборгованість. 30.11.2015р. вона звернулась з заявою до відповідача, де просила надати акт звірки та розяснити про неіснуючу заборгованість. 14.12.2015р. Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» їй вперше було повідомлено про заборгованість за минулий час з якою вона не згодна. 22 грудня 2015р. нею було отримано акт звірки і відділенні Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» у м. Маріуполі. З даним розрахунком вона не погодилась та звернулась до відповідача ще з однією заявою де просила: скасувати нараховану заборгованість по нарахуванню пені за кредитним договором ВСЮ6102848; у зв'язку з повним розрахунком у вересні 2011р. по тілу кредиту та процентів за користуванням кредитом за кредитним договором ВСК№102848 від 16.11.2005р, та просила закрити договір. Але у відповіді від 20.01.2016р. відповідач відмовився скасовувати пеню , яка була нарахована за період з 10.09.2007р. по 10.10.2011р., надіслав 14.12.2015р. листа про наявність у неї несплаченої пені за Кредитним договором. Крім того зазначила, що згідно наданого розрахунку у грудні 2015 року остання сума по погашенню тіла кредиту та процентів нею була сплачена у повному обсязі у жовтні 2011 року. Вважала,що у відповідача немає підстав вимагати сплати нею суми заборгованості по пені у розмірі 1670,06 доларів США та 12,21 доларів США, у відповідності до вимог ст.. ст. 257, 258,266,267 ЦК України у звязку зі спливом строку позовної давності. Діями відповідача порушуються її права власника, оскільки вона не має можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, просила захистити її права власника та зобов'язати Відкрите акціонерне товариства «Родовід Банк» протягом п'яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду подати Державному підприємству «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України належним чином заповнену заяву про реєстрацію змін обтяження рухомого майна для виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про заставу рухомого майна (об'єкт обтяження: автомобіль марки ГАЗ-31105-120, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]), внесеного на підставі договору застави від 16.11.2005р. №2005М-119/1, зареєстрований в реєстрі №6300, ВСК№102848, обтяжував: Відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк»(Маріупольське відділення№1). В подальшому представник позивачки [PERSON],що діяла на підставі довіреності, подала заяву, в якій збільшила позовні вимоги та просила визнати припиненими зобовязання за договором застави транспортного засобу № 2005М-119/1 від 16 листопада 2005 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк»(Маріупольське відділенням № 1) в особі радника Голови Правління в м. Маріуполі Донбаської філії банку [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 6300 та зобовязати Відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк» здійснити дії у строк та у порядку, передбаченому чинним законодавством на момент їх вчинення, щодо виведення з-під застави рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу № 2005М-119/1 від 16 листопада 2005 року, автомобіль марки ГАЗ-31105-120, 2005р.випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та виключення з Державного реєстру обтяжень зазначеного рухомого майна запису про заставу рухомого майна. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог Справу просила розглянути за її відсутності. Представник позивачки [PERSON], що діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що між позивачкою та відповідачем був укладений кредитний договір від 16.11.2005 року та в той же день договір іпотеки транспортного засобу , а саме автомобіля марки ГАЗ-31105-120, 2005 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER]. Свої зобовязання за кредитним договором позивачка виконала в повному обсязі та заборгованість за договором відсутня. У листопаді 2015 року позивачка звернулася до відповідача з вимогою щодо закриття кредитного договору та вилучення запису про обтяження предмета застави з Державного реєстру, між тим відповідачем їй було відмовлено з посиланням на наявність заборгованості у вигляді пені. Такі дії відповідача вона вважає незаконними та такими, що порушують її права власника, в звязку з чим вона просить суд визнати припиненими зобовязання за договором застави транспортного засобу № 2005М-119/1 від 16 листопада 2005 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк»(Маріупольське відділенням № 1) в особі радника Голови Правління в м. Маріуполі Донбаської філії банку [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 6300 та зобовязати Відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк» здійснити дії у строк та у порядку, передбаченому чинним законодавством на момент їх вчинення, щодо виведення з-під застави рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу № 2005М-119/1 від 16 листопада 2005 року, автомобіль марки ГАЗ-31105-120, 2005р.випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та виключення з Державного реєстру обтяжень зазначеного рухомого майна запису про заставу рухомого майна. Представник відповідача [PERSON], що діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно 16.11.2005 року між позивачкою та ВАТ «Родовід Банк » був укладений кредитний договір, за яким позивачка отримала грошові кошти у сумі 9484 долара США. На забезпечення цього договору був укладений договір застави транспортного засобу автомобілю ГАЗ 31105, який фактично придбала позивачка за кредитні кошти. Оскільки свої зобовязання по поверненню грошей позивачка виконувала неналежним чином та фактично сплатила заборгованість за кредитом та процентами 10.10.2011 року, хоча строк погашення по кредиту був 15.11.2010 року, була нарахована пеня у розмірі 1682, 27 доларів США, яка до наступного часу не погашена. Вони неодноразово зверталися до позивачки з вимогою щодо погашення заборгованості по пені, між тим позивачкою до наступного часу пеня не погашена, в звязку з чим вона заперечує проти позову та вважає,що зобовязання позивачки за кредитним договором не припинилося. До суду з вимогою про стягнення з позивачки зазначеної суми пені вони не зверталися. Просила в позові відмовити. Представник відповідача - [PERSON], що діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що оскільки до наступного часу не погашена пеня , яка є заборгованістю за кредитним договором, договір застави має виконуватися. Розмір пені складає 1682, 27 доларів США , яка була нарахована станом на 10.10.2011 року, тобто на день погашення заборгованості за тілом кредиту та процентами . Просила в позові відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 16.11.2005 року між Відкритим акціонерним Товариством «Родовід Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальникові грошові кошти в сумі 9484 доларів США на купівлю автомобіля марки марки ГАЗ-31105-120, 2005 року випуску , сірого кольору, шассі (кузов,рама, коляска) Х9631105050085620, легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], а [PERSON] зобовязалася повернути кредит і сплатити 12,5 % річних за користування коштами, до 15 листопада 2010 року включно. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором у цей же день між [PERSON] та Відкритим акціонерним Товариством «Родовід Банк» укладено договір застави , за яким позивачка передала в заставу належний їй на праві власності автомобіль марки ГАЗ-31105-120, 2005 року випуску, сірого кольору, шассі (кузов,рама, коляска) Х9631105050085620, легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивачкою при виконанні зобовязань за кредитним договором мала місце просрочка по сплаті та остаточно вона розрахувалась по кредиту та процентам 10.10.2011 року. В звязку з несвоєчасним погашенням кредиту та процентів, відповідачем була нарахована пеня, яка станом на 10.10.2011 року складає 1682, 27 доларів США . 3 лютого 2015 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про надання їй листа до ДАЇ в звязку з повним погашенням зобовязань за кредитним договором. Відповідач, листом від 10.02.2015 року відмовив позивачці та повідомив про нараховану пеню у сумі 30280 грн. 47 коп. 30 грудня 2015 року позивачкою знову було надіслано листа відповідачу з вимогою про скасування пені, оскільки сплинув строк позовній давності та надання довідки про закриття кредитного договору. 20 січня 2016 року відповідач , у відповіді на зазначений лист, підтвердив погашення позивачкою заборгованості за кредитним договором у жовтні 2011 року та те,що пеня після 10.10.2011 року вже не нараховувалась, однак відмовили позивачці надати відповідні довідки для зняття обтяження в звязку з нарахованою пенею. У лютому 2016 року позивачка зверталася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та просила застосувати позовну давність до нарахованої пені та скасувати її. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20 травня 2016 року в позові було відмовлено, оскільки позивачкою був обраний невірний спосіб захисту права. В звязку з неможливістю розпоряджатися належним їй майном та для захисту права власника позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. ( а.с.4,5,6-7,24-25,26-27,28-28,30,31,35-37). Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачкою вимог , суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 5.3. договору застави він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення та діє до повного розрахунку Заставодавця із Заставодержателем за Кредитним договором ( а.с. 46-49). Згідно умов п.1.3.1. договору застави заставодавець зобовязаний повернути кредит у розмірі 9484 долари США у строк до 15.11.2010 року та щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом згідно з додатком №1 до кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на позичковий рахунок.( а.с. 46-49). Згідно умов п.1.3.2. договору застави заставодавець зобовязаний сплачувати заставодержателю нараховані проценти за користування кредитом щомісяця о 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним у розмірі 12,5% процентів річних з можливим збільшенням в майбутньому процентної ставки на 0,25% процентів річних за кожне порушення своєчасності та/або повноти сплати процентів і/або повернення кредиту.( а.с.46-49). Згідно з розділом 3 Кредитного Договору , укладеного між позивачкою та відповідачем, позичальник зобовязаний щомісяця до 10-го числа(включно) кожного календарного місяця частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 9484 доларів США, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку , з поверненням одержаних кредитів згідно з умовами Договору не пізніше 15.11.2010 року та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також виконувати інші зобовязання,передбачені кредитним договором. (а.с.66-67). Відповідно до пункту 7.6 Кредитного Договору цей договір набуває чинності з моменту надання Позичальнику кредитних коштів відповідно до умов Договору і діє до повного погашення Позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафи,передбачені цим Договором.( а.с.68). Аналізуючи положення п. 7.6. Кредитного Договору, суд приходить до висновку про те,що цей Договір діє до повного погашення заборгованості саме за кредитом та процентами. За цих обставин судом не приймається твердження представників відповідача про те,що кредитний договір діє і в наступний час , оскільки не погашена пеня, що була нарахована за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, оскільки така умова кредитним договором не передбачена, а посилання в п. 7.6. на наявність простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафи,передбачені цим Договором не несе логічної завершеності та не вказує на вплив цих обставин на строк дії кредитного договору . Починаючи з лютого 2015 року позивачка неодноразово зверталась до відповідача з вимогою зняття застава з транспортного засобу в звязку з виконанням нею зобовязань за кредитним договором. ( а.с. 26-27,30). 20 січня 2016 року заступником Голови Правління ВАТ «Родівід Банк» була надана відповідь, з якої вбачається, що станом на 10.10.2011 року прострочена заборгованість за кредитом позивачкою погашена в повному обсязі, разом з тим мається заборгованість за пенею у сумі 1682, 27 доларів США , яка була розрахована на 10.10.2011 року та сплачується у гривнях за офіційним курсом НБУ на день оплати. (а.с.5). Аналогічні відповіді надавалися відповідачем неодноразово (а.с. 24-25,28-29,31). Таким чином, судом встановлено, що станом на 10.10.2011 року заборгованість за кредитом та процентами позивачкою погашена в повному обсязі, при чого не заперечують представники відповідача. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу » застава - це спосіб забезпечення зобов'язань в силу якої кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону. Згідно вимог ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не змінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання. Підстави припинення застави визначено статтею 28 Закону України «Про заставу». Зокрема, Застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом. У частині першій статті 598 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки забезпечені заставою зобовязання за договором кредиту станом на 10.10.2011 року виконано в повному обсязі , то зобовязання за договором застави , які є похідними від кредитного договору, припиняються. Отже, твердження представників відповідача про те, що існують невиконані перед банком зобовязання за заставним договором у вигляді несплаченої заставодавцем пені в розмірі 1682, 27 доларів США , суперечать вищезазначеним вимогам закону та умовам Кредитного договору та Договору застави, укладених 16.11.2005 року. Аналогічна правова позиція, була висловлена Верховним Судом України в постанові від 8 лютого 2017 року у справ № 6-2560цс16. При цьому суд зазначає,що посилаючись на наявність пені у сумі 1682, 27 доларів США , яка була нарахована станом на 10.10.2011 року, відповідач більше пяти років як не звертається до суду про її стягнення так і не приймає рішення щодо виведення з-під застави рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу № 2005М-119/1 від 16 листопада 2005 року, автомобіль марки ГАЗ-31105-120, 2005р.випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та виключення з Державного реєстру обтяжень зазначеного рухомого майна запису про заставу рухомого майна. Ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність та зазначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). До наступного часу відповідач з вимогою про стягнення пені з позивачки до суду не звертався. Ч. 1 ст. 319 ЦК України закріплено право власника володіти, користуватися, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 391 ЦК України закріплено право власник майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплена непорушність права власності та зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На думку суду, бездіяльність відповідача порушує право власника позивачки [PERSON] та її право власності має бути захищено. За таких обставин , позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved