Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

23 червня 2016 року заявниця звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним свого батька [PERSON], який народився [INFO] року та проживає разом з заявницею за адресою: [ADDRESS] і є інвалідом, а саме нездатним до самообслуговування, потребує постійного стороннього нагляду, прикутий до ліжка, погано розмовляє та орієнтується. У зв'язку з цим він не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та не може керувати своїми діями. Зважаючи на вищевикладене заявниця вимушена звернутися до суду з заявою про призначення її опікуном над [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву про слухання справи без її участі, заяву підтримала в повному обсязі (а.с.20). Представник органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи без його участі, вимоги заяви вважає такими, що підлягають задоволенню (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.1972 року (а.с.5) вбачається, що батьком заявниці є [PERSON]. Із рішення №3 засідання органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради Одеської області від 05.04.2016 року (а.с.9) слідує, що вказаний орган прийняв рішення вважати за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її батьком [PERSON] З висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Татарбунарської міської ради (а.с.11) про можливість виконувати обов'язки опікуна гр.[PERSON] (додаток до рішення виконкому Татарбунарської міської ради від 28.04.2016 року №56) встановлено, що [PERSON] за станом здоров'я не здатний до самообслуговування, так як прикутий до ліжка, та потребує сторонньої допомоги. Останній проживає разом зі заявницею та знаходиться під її наглядом. [PERSON] створила необхідні умови проживання своєму батьку. Із висновку судово-психіатричної експертизи за №366 від 07.09.2016 року (а.с.29-31;) вбачається, що [PERSON] хворіє хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Судинна деменція з гострим початком» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F01.0 за МКх-10), внаслідок чого за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41 ч.1 ЦК України передбачає, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд, встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.3), а тому вона має право відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України подати заяву про визнання [PERSON] недієздатним, як близький родич. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатним у зв'язку з хронічним стійким психічним розладом здоров'я, що підтверджено медичними довідками (а.с.6-8) та висновком судово-психіатричної експертизи (а.с.29-31). У судовому засіданні також встановлено, що визнання [PERSON] недієздатним заявниці необхідно для оформлення над ним опіки та отримання державної соціальної допомоги в зв'язку з цим. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Заявниця відповідно до ст.63 ЦК України в повному обсязі відповідає вимогам, які пред'являються до опікуна. Вона має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в близьких родинних стосунках з підопічним, і з урахуванням стосунків з останнім, може виконувати обов'язки опікуна. У зв'язку із внесеними змінами до Конституції України, які не передбачають можливість здійснення правосуддя народними засідателями, листом від 21.10.2016 року № 9-2680/0/4-16 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що оскільки склад суду визначається нормами ЦПК України, а здійснення правосуддя у визначених ЦПК України категоріях справ неможливе без залучення народних засідателів, нормами ЦПК іншого порядку розгляду таких справ не передбачено, то з метою забезпечення реалізації права осіб на доступ до правосуддя, судам рекомендовано здійснювати судочинство за участю народних засідателів у передбачених ЦПК України випадках до внесення відповідних змін до процесуального законодавства. За нормами статті 234 ЦПК України такі категорії справ, як обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу розглядаються судом у складі одного судді і двох народних засідателів. На підставі викладеного,

Outcome: approved