Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь кошти на утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Вимоги обгрунтовані тим, що 08.05.1985 року був зареєстрований шлюб із відповідачем. Від подружнього життя у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. 24.11.2003 року в період перебування у шлюбі позивачу встановлено III групу інвалідності по онкологічному захворюванню, внаслідок чого остання постійно змушена лікуватися, періодично лягати в лікарню для проходження курсу лікування. На лікування позивач витрачає щомісяця близько 1 500 грн. За станом здоров'я працевлаштуватися не може, а пенсії, яку остання отримує, не вистачає на проживання. Відповідач відмовляється фінансово її підтримувати, надавати кошти на придбання медичних препаратів. За рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.10.2012 року з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на її утримання. Кошти на утримання позивача припинили стягувати 01.01.2014 року. Довідкою МСЕК від 18.12.2013 року позивачу безтерміново встановлено III групу інвалідності, протипоказана важка фізична праця. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.01.2013 року шлюб між сторонами у справі розірвано. Також зазначає, що відповідач щомісяця отримує пенсію на пільгових умовах за списком №1 як колишній шахтар у розмірі 3758,67 грн. та у ВВДФСС НВ у м. Червонограді 1825,00 грн. компенсації втраченого заробітку. Окрім цього, відповідач офіційно працює в Іспанії та отримує заробітну плату. Таким чином, доходи відповідача значно перещують її доходи. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, остання подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності та за відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання 26.02.2014 року та 11.03.2014 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставин справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами у справі був зареєстрований 08.05.1985 року. За рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.01.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Відповідно до довідки Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області про доходи № 278/08 від 03.09.2012 року [PERSON] за період з березня 2012 року по серпень 2012 року отримав 10663,72 грн. страхових виплат (а.с. 3). Окрім цього, відповідач отримує пенсію на пільгових умовах за списком № 1, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області № 2617 (а.с. 6). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Довідкою МСЕК серії 10 ААА № 847094 від 21.12.2011 року позивачу встановлено III групу інвалідності, протипоказана важка, середньої важкості фізична праця (а.с. 9-10). Як видно з довідки МСЕК серії 10 ААВ № 680744 від 18.12.2013 року [PERSON] безтерміново встановлено III групу інвалідності (а.с. 4). Враховуючи те, що позивач є непрацездатною, оскільки являється інвалідом III групи, групу інвалідності якій вперше встановлено ще в період її перебування у шлюбі з відповідачем, хворіє онкологічним захворюванням, на її лікування необхідні значні кошти, останній протипоказана важка та середньої важкості праця, та беручи до уваги те, що відповідач отримує пенсію, страхові виплати, офіційно працевлаштований у провінції Барсилона, де отримує заробітну плату, суд приходить до висновку, що останній в змозі надавати позивачеві матеріальну допомогу. Тому позов задовольняється.

Outcome: approved