Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з дійсним позовом до [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 09 серпня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 30 травня 2012 року по справі № 2/0544/1302 з [PERSON] на користь її чоловіка [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1979 року, стягнено 6067 грн. та судові витрати 218 грн. 80 коп. На підставі зазначеного рішення [PERSON] Слов'янський міськрайонний суд 30 серпня 2012 року видав виконавчі листи № 2/0544/1302/2012, які були передані у відділ державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції і на їх підставі були відкриті виконавчі провадження ВП № 35640295 та ВИ № 35640033. 20 листопада 2013 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції [PERSON] виніс постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві - [PERSON], мотивуючи тим, що у боржника відсутнє майно та зазначив в постановах, що виконавчі документи можуть бути повторно пред'явлені для виконання в строк до 20 листопада 2014 року. На цей період її чоловік тяжко хворів, а до спливу визначеного державним виконавцем строку для повторного пред'явлення виконавчих листів, а саме 09 серпня 2014 року помер. Вона є спадкоємцем першої черги по закону після померлого чоловіка. Спадщину прийняла у встановлений законом строк і порядку і в даний час після померлого чоловіка заведена спадкова справа № 36/2015. Вважає, що до неї як спадкоємця померлого [PERSON] перейшло право стягнення з боржника боргу в розмірі 6067 грн. та 218 грн. 80 коп. Ці стягнені з відповідача суми входять в склад спадщини. Державний нотаріус Першої Слов'янської державної нотаріальної контори повідомив їй, що стягнені з відповідача і належні до виплати померлому чоловікові [PERSON] суми 6067,00 грн. та 218,80 грн., у зв'язку з його смертю, за рішенням суду повинні бути переведені на її - спадкоємця ім'я. Тому з відповідача на її користь як спадкоємця слід стягнути 6067,00 грн. та 218, 80 грн., які були стягнені з неї рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 30 травня 2012 року по справі 2/0544/1302 на користь померлого чоловіка [PERSON] і які відповідачка до смерті чоловіка йому не виплатила. Також зазначила, що відповідач зобов'язана виплатити їй борг як спадкоємцю з урахуванням встановленого індексу інфляції в Україні за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми за період з 01 січня 2014 року по 01 грудня 2015 року, а саме: з врахуванням рівня інфляції - 11 171,02 грн. та 3 відсотки річних в розмірі 860,10 грн., а всього 12 031,12 грн. На підставі вищезазначеного, позивач просила суд винести рішення яким визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на стягненні з відповідачки на користь спадкодавця [PERSON], померлого 09 серпня 2014 року, рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 30 травня 2012 року по справі №2/0544/1302/2012 грошові кошти в розмірі 6067 грн. та 218,80 грн. та право на стягнення з відповідача боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення сплати боргу, а також трьох процентів річних від простроченої суми право на отримання і стягнути з відповідача на її користь 12 031,12 грн. та витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 26) Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр» №20 від 02 лютого 2016 року). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №790476, виданого 12 серпня 2014 року, [PERSON] помер 09 серпня 2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №1185 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори 12 травня 2015 року, спадкоємцем [PERSON], який помер 09 серпня 2014 року є його дружина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з повідомлення Першої словянської державної нотаріальної контори на адресу Відділу державної виконавчої служби №2640/02-14 від 28 вересня 2015 року, у склад спадкового майна померлого чоловіка [PERSON] входять суми 6067,00 грн. та 218,80 грн., за рішенням суду, належні до виплати, але у звязку з його смертю за рішенням суду повинні бути переведені на імя його спадкоємиці [PERSON] (а.с.8). Відповідно до виконавчих листів по справі №2/0544/1302/2012, виданих Словянським міськрайонним судом 30 серпня 2012 року, рішенням від 30 травня 2012 року присуджено стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] суму у розмірі 6067,00 грн. та судовий збір у розмірі 218,80 грн. (а.с.9, 10). Постановами Відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції від 20 листопада 2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, виконавчі листи №2/0544/1302, видані 30 травня 2012 року про стягнення боргу у сумі 6067,00 грн. та 218,80 грн. виконавчі документи повернуто стягувачеві - [PERSON], у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно (а.с.4,5). Як вбачається з матеріалів справи, у спорі, що виник, мова йде про стягнення боргу в рамках договору позики, а отже, зобов'язання не є нерозривно пов'язане з особою і після її смерті не припиняється. Зобов'язання є нерозривно пов'язаним з особою, якщо мова йде про особисті немайнові права та інші нематеріальні блага, оскільки вони тісно пов'язані з фізичною особою і вона не може відмовитись від цих прав або бути позбавлена цих прав. Відтак, слід прийти до висновку, що дані спірні правовідносини дозволяють правонаступництво. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст.\~1216,1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] мала сплатити борг у розмірі 6285,80 грн. з 10 червня 2012 року (з дня набрання рішенням суду законної сили). Суд погоджується з розрахунками позивача щодо індексу інфляції та 3 відсотків річних за період з 01 січня 2014 року по 01 грудня 2015 року та приходить до висновку, що відповідач має виплатити [PERSON] борг з врахуванням рівня інфляції 11 171,02 грн. та 3 відсотків річних в розмірі 860,10 грн., а всього 12 031,12 грн. Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1\~ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом свого права, шляхом визнання за нею права власності на вищевказану суму боргу в порядку спадкування в судовому порядку, оскільки іншим шляхом, ніж як через звернення до суду, реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved