Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

23 грудня 2020 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком спільної з позивачкою дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 листапада 2016 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання цієї дитини. Аліменти стягнуто в твердій грошовій сумі 725 грн. щомісячно. За час, що минув з моменту визначення аліментів розмір вират на утримання дитини істотно зріс, дитина відвідує яслсадок, який є платним, а також гуртки з риторики та фітнесу, які потребують оплати. У зв`язку з цим позивачка просила збільшити розмір аліментів до 1 500 грн. щомісячно. Крім того, позивачка вказувала, що відповідач з дитиною не спілкується, її визованням не займається, не не цікавиться станом здоров` сина, не створює належних умов та не задовольняє потреби дитини, не сплачує аліменти. Коли відповідач ще спілкувався з позивачкою та їх спільною дитиною, він дозволяв собі приходити в нетверезому стані, ображав їх, допускав насильство. Наразі позивачка одружена. Її чоловік фактично займається виховинням сина позивачки та відповідача. У зв`язку з наведеним позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] (а.с. а.с. 1 - 8). Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей про те, що відповідач зареєстрованим не значиться, ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Адміністрацію Центрального району Дніпровської міської ради (а.с. 38 - 39). Справа розглянута Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за місцем проживання позивачки відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України. В підготовче судове засідання 11 лютого 2021 року учасники справи не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином, у тому числі шляхом розміщення на веб-сайті судової влади оголошення про виклик відповідача згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. а.с. 40 - 41). 26 лютого 2021 року від третьої особи без самостійних вимог надійшла заява про розгляд цивільної справи без участі її представника, в якій третя особа просила ухвалити рішення в інтересах дитини (а.с. 47). Від третьої особи без самостійних вимог також надійшло розпорядження про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. а.с. 51 - 52). В підготовче судове засідання 02 березня 2021 року з`явились позивачка та її представник. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце проведення підготовчого засідання належним чином, у тому числі шляхом розміщення на веб-сайті судової влади оголошення про виклик відповідача згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. а.с. 44 - 45). В підготовчому судовому засіданні 02 березня 2021 року було задоволено клопотання позивачки про виклик свідків (а.с. а.с. 54 - 55, 58, дія 21). Ухвалою від 02 березня 2021 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду в судовомк засіданні 18 березня 2021 року (а.с. 62). В судове засідання 18 березня 2021 року з`явились позивачка та її представник. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце проведення судового засідання належним чином, у тому числі шляхом розміщення на веб-сайті судової влади оголошення про виклик відповідача згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. а.с. 60 - 61). В судове засідання 05 квітня 2021 року, в якому було проведено розгляд справ по суті, з`явились позивачка та її представник, свідки по справі. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач не з`являється до дитини більше трьох років, не цікавиться життям та розвитком сина, не телефонує. Останній раз вона бачила відповідача у 2017 році. Вказувала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. З приводу позовних вимог про збільшення розміру аліментів пояснювала, що витрати на утримання дитину збільшились через зростання цін, крім того, дитина відвідує різні секції, що також потребує грошових коштів. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вказував, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не з`являється до дитини більше трьох років, не цікавиться її долею, не сплачує аліментів на її утримання. На той час, коли відповідач ще спілкувався з позивачкою та їх спільною дитиною, з його боку мало місце насильство. Третя особа без самостіний вимог - орган опіки та піклування Адміністрація Центрального району Дніпровської міської ради просила розгляну цивільну справу без її участі, прийняти рішення в інтересах дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце проведення судового засідання належним чином, у тому числі шляхом розміщення на веб-сайті судової влади оголошення про виклик відповідача згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. а.с. 68 - 69). Позивачка та її представник заперечували проти розгляду справи в заочному порядку, тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто в загальному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] в місті Дніпропетровську народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетовського міського управління юстиції, актовий запис № 15 (а.с. 14). Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року у цивільній справі № 203/4800/16-ц, яке набрало законної сили 15 листопада 2016 року, було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Аліменти встановлено у твердій грошовій сумі 725 грн. щомісячно з 13 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. а.с. 15 - 16). Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 січня 2017 року у цивільній справі № 203/5689/16-ц, яке набрало законної сили 31 січня 2017 року, було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трирічного віку. Аліменти встановлено у трведій грошовій сумі 480 грн. щомісячно (а.с. 17). 16 серпня 2019 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 1006. Під час укладання шлюбу пзивачка змінила прізище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 19). Згідно довідки ЖБК № 77 «Промстройпроект» дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю (позивачка) та її чоловіком - [PERSON] (а.с. 21). Дитина [PERSON] відвідує КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-сад) № 196 комбінованого типу» з 14 серпня 2018 року. Дитина характеризується як фізично і розумово розвинена відповідно до вікових вимог, відвідує заклад із задоволенням. Додатково дитина відвідує гуртки з риторики та фітнесу. Дитину приводить до закладу та забирає з нього мати (позивачка), яка здійснює оплату за послуги. Батько (відповідач) дитиною не цікаваться, жодного разу до дошкільного закладу не приходив. Вказане підтверджується характеристикою КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-сад) № 196 комбінованого типу» від 12 жовтня 2020 року № 54 (а.с. 27). В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, повідомила, що вона проживала з донькою. Після того, як донька (позивачка) почала спільно жити з відповідачем, свідок змінила місце проживання аби надати молодій сім`ї можливість проживати самостійно. Вона відвідувала доньку, після народження онука \-- [PERSON] регулярно приходила та надавала допомогу в догляді за дитиною. Відповідач активної участі у вихованні дитини не брав, виконував батьківські обов`язки недбало, зловживав алкогольними напоями. Свідку відомі факти насильства з боку відповідача щодо позивачки. Крім того, свідок [PERSON] повідомила суду, що не бачила відповідача близько 5 років. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] (чоловік позивачки) пояснив, що вони з позивачкою спільно проживають близько 3 років, перебувають в зареєстрованому шлюбі близько 2 років. Відповідач за цей час не з`являвся, долею свого сина не цікавився, жодних проявів своєї батьківської турботи не виявляв. Фактично вихованням дитини займається позивачка та її нинішній чоловік [PERSON] між яким та дитиною склались відносини як між батьком та сином. Свідок [PERSON] , який проживає в тому ж будинку, що й позивачка, повідомив в судовому засіданні, що він багато десятиліть проживає в цьому будинку. Відносини між позивачкою та відповідачем розвивались на його очах. Свідок повідомив, що відповідач зловживав алкогольними напоями, влаштовував скандали, особливої участі у вихованні свого сина не приймав. Свідок не бачив відповідача близько трьох років. За цей час у позивачки виникла нова сім`я, її новий чоловік піклується про дитину як про власну. 20 грудня 2017 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у зв`зку з вчиненням дрібного хуліганства - скандалу за місцем проживання позивачки (а.с. 18). Розпорядженням голови адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради від 18 лютого 2021 року № 18-р «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] » встановлено, що відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичний. Духовний та моральний розвиток, не спілкується з дитиною, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язкв щодо виховання дитини. У зв`язку з цим орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його сина [PERSON] (а.с. 52). Вказане розпорядження органу опіки та піклування узгоджується з іншими доказами у справі та показаннями свідків, наданими в судовому засіданні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.9 вказаної Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов`язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктами 2 та 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до роз`яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Оцінюючи доводи позивачки про відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, суд приймає до уваги, що відповідач протягом останніх років не приймає жодної участі у вихованні дитини та її забезпеченні, не цікавиться її долею, не відвідує її, що свідчить про свідоме нехтування батьківськими обов`язками. Суд також враховує, що з метою спонування до викнання відповідачем його обов`язків з утримання дитини судом було ухвалення рішення про стяггнення аліментів, але незважаючи навіть на наявність такого рішення. відповідач свою поведінку не змінив. Жодних платежів не здійснює. При таких обставинах, суд приходить до висновку про наявність підстав за п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровську від 01 листопада 2016 року визначено розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі 725 грн. на місяць. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодкусу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміну прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, зважаючи на обставини, вказані у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , визначених рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська 01 листопада 2016 р. у цивільній справі № 203/4800/16-ц (провадження № 2/0203/1534/2016) та про необхідність їх збільшення до 1 500 грн. щомісячно. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволеннню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, судовий збір сплачений позивачкою при поданні позову покладається на відповідача. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за вимогами про збільшення озміру аліментів, від якого позивачка звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved