Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

23.01.2017 року до Біловодського районного суду Луганської області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа - східне регіональне управління Державної прикордонної служби України про визнання особи безвісно відсутньою. До судового засіданні заявниця, її представник та представник заінтересованої особи не з'являлися, заявляли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши надані до заяви докази про визнання особи- [PERSON]- безвісно відсутнім,- свідоцтво про шлюбу, свідоцтво про народження дитини та рішення суду про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнано судом безвісно відсутньою , якщо протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про його перебування . З дослідженої в суді заяви [PERSON] встановлено, що 21 вересня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO], від шлюбу є донька [PERSON],[INFO] Даний факт підтверджений свідоцтвом про шлюб та про народження (арк.спр.5,4 відповідно).. Рішенням Біловодського райсуду Луганської області від 23 лютого 2016 року шлюб між нею та [PERSON] розірваний.(арк.спр.7). Згідно рішення суду, яке набрало законної сили, фактично шлюбні стосунки припинено в жовтні 2014 року.Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. .Донька проживає з заявницею та знаходиться на повному її забезпеченні Згідно заяви, заявниця проживає в м.Довжанську(Свердловськ) Луганської області, на непідконтрольній Україні території. В жовтні 2014 року [PERSON] пішов з дому та більше не повертався. Оскільки на даний час вона має намір виїхати з донькою на підконтрольну Україні територію, але не має дозволу батька на виїзд дитини через кордон, а також у зв'язку з тим, що місце знаходження чоловіка вона не знає, з осені 2014 року місце перебування [PERSON] невідомо ні їй, ані його батькам, вона звернулася до суду з даною заявою. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у справі та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи, що доказів відсутності [PERSON] за місцем реєстрації(проживання) на протязі року до суду заявником не надано взагалі, підтверджено доказом лише факт припинення шлюбних стосунків з жовтня 2014 року,але не з причин відсутності за місцем проживання(реєстрації), з клопотаннями про витребування доказів заявниця або її представник до суду не зверталися, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: dismissed