Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

24.06.2021 року представник позивача звернулася до суду із даною позовною заявою, вказуючи, що 05.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області. В шлюбі у них народилось троє дітей: син [PERSON] , 2013 року народження, донька [PERSON] 2014 року народження, донька [PERSON] 2019 року народження. Сімейне життя не склалося, починаючи з квітня 2021 року подружжя проживає окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують. Діти проживають разом з позивачем. Примирення і збереження шлюбу вважає неможливим. Представник позивача, посилаючись на вищевикладені обставини та на ст. ст. 104, 105, 110 -112 СК України, ст. ст. 4, 28, 175-177 ЦПК України, просить суд: - розірвати шлюб укладений 05.06.2014 року виконкомом Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області; - після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище та повернути дошлюбне « [PERSON] »; - стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого нею судового збору - 904,00 гривень. 12.07.2021 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 10.08.2021 року. Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про розгляд справи судом. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву на позовну заяву, заперечень. 29.07.2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , якою він позовні вимоги визнає повністю. Просить суд застосовувати положення ч.1 ст. 142 ЦПК України ( а.с.24). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Суд не може провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не повідомила, що не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові, визнання відповідачем позовних вимог, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05.06.2014 року уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1 ( а.с. 7). Після укладення шлюбу позивач стала носити прізвище « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народилося троє дітей: - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.9), - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.10), - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.11). Із змісту позовної заяви суд встановив, що через відсутність порозуміння, сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Про бажання примиритися сторони суд не повідомили. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України, зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і не бажання сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Встановлені судом обставини вказують, що сім`я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила судові витрати у виді судового збору у розмірі - 908 грн. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що позивач при поданні позову сплатила 908 грн, та враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав письмову заяву про визнання позову, тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК УКраїни з відповідача до стягнення підлягає 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн, а інших 50 відсотків судового збору компенсуються за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved