Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

24.06.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягувати з [PERSON] на її користь кошти на її утримання щомісячно Ѕ частини від його заробітку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позов обґрунтовує тим, що вона та відповідач з 29.08.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками спільної малолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] .. Спільна з відповідачем дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про стягнення аліментів відповідач недотримується. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання як на дружину, у якої проживає дитина, так як є працездатним, має задовільний стан здоров`я, його матеріальне становище це дозволяє, інших дітей не має. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзив на позов до суду не подавав. З урахуванням положень ч.4 ст.223\~та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони з 29.08.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) та є батьками малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с.4). Дитина сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] , позивачем по справі. Доказів проживання відповідача спільно з дитиною, перебування на утриманні відповідача неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень за виконавчими документами, а також неможливість надавати зазначену позивачем матеріальну допомогу, матеріали цивільної справи не містять та відповідачем не надані. Крім того, відповідачем не спростовано факт самостійної участі позивача в утриманні їх спільної дитини. У добровільному порядку питання щодо утримання позивача відповідачем до досягнення їхньою дитиною трьох років останніми не вирішено. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~ст.84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, законодавством України передбачено право жінки-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає спільна з чоловіком дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач не спростував позовні вимоги позивача, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання останньої у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved