overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

22 листопада 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулись позивачі із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послались на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], однак у даній квартирі залишається зареєстрованим місце проживання відповідача, який з 2010 року, не зважаючи на відсутність для цього жодних перешкод, у квартирі не проживає і не зявляється, своїх речей в цій квартирі не має, поштова кореспонденція на його імя за адресою вказаної квартири не надходять, участі в обслуговуванні та утримуванні цієї квартири не приймає, мешкаючи за іншою адресою. За таких обставин, враховуючи відсутність між сторонами домовленості щодо умов проживання та строків відсутності відповідача за адресою вищевказаної квартири, позивачі просили суд визнати відповідача таким, який втратив право користування квартирою №5 в будинку №94 по вул. Юрія Савченка в м. Дніпро, а також просили покласти на відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивачі, їх представники не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Натомість до суду від представника позивачів [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності сторони позивачів, в якій також представником зазначено про підтримання позовних вимог і прохання задовольнити позов в повному обсязі, а також про відсутність заперечень проти розгляду цивільної справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи також повідомлявся належним чином, про причини своє неявки суд не повідомив, відзив не подав. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

22 листопада 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24 листопада 1990 року, який зареєстрований відділом ЗАГС Ватутінського РВК м.Києва, про що зроблено актовий запис №1471. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити його інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 07 червня 2004 року померла його мама [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості у землі, яка перебувала у колективній власності Сокілецької пілки селян, с.Сокілець, Дунаєвецьког району Хмельницької області, право власності якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0304030. [PERSON] заповіту не складала, тому спадщина відкрилася за законом, позивач є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯР №948834 та відповідно спадкоємцем за законом 1-ої черги, інших спадкоємців котрі могли би претендувати на спадщину не має, з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ніхто не звертався. 11\~квітня 2018\~року представник\~позивача [PERSON]\~звернулась до\~державного нотаріуса\~Дунаєвецької державної\~нотаріальної контори\~Хмельницької області\~[PERSON]\~з питанням\~оформлення спадщини\~після смерті\~[PERSON],\~однак нотаріус\~відмовила їй\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~майно,\~яке залишилося\~після смерті\~07\~червня 2004\~року [PERSON]\~в звязку\~з тим, що він пропустив строки для прийняття спадщини на протязі шестимісячного терміну. Згідно довідки Дунаєвецької міської ради від 24 жовтня 2018 року №215 померла 07 червня 2004 року [PERSON] на день смерті постійно проживала і була зареєстрована в [INFO], інших зареєстрованих осіб на день смерті не було. В установлений законом шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворів, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, а тому звернувся до суду та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], яка померла 07 червня 2004 року. Представник позивача по довіреності [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 червня 2016 року Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №22. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені у вересні 2017 року в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалами суду від 24 січня 2019 року, 21 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03 червня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, та ухвалою суду від 13 вересня 2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 14 червня 2016 року, серії [NUMBER] . (а.с.8) Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили у вересні 2017 року. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 грудня 2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 351. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позов в якому зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2012 (а. с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили з вересня 2017 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його батьком та за вищевказаною адресою не проживає без поважних причин з 2010 року та не сплачує нарахування за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в [ADDRESS], власником якої є позивач. Відповідно до акту від 16.11.2018, затвердженого начальником КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS], але не проживає з 2010 року. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено. За таких обставин, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 53 799 грн. 50 коп. та судового збору в розмірі 1762 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, викликалась до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала анкету-заяву від 03.07.2012, згідно якої отримала кредит у сумі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг (п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4), після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п. 2.1.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 13.11.2018 виникла заборгованість в розмірі 53 799 грн. 50 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 23 803 грн. 46 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 054 грн. 52 коп., заборгованість за пенею та комісією - 16 903 грн. 45 коп., а також штрафи (фіксована сума) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2538 грн. 07 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-6). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 53 799 грн. 50 коп. та судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 вересня 1997 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем. Дітей від шлюбу немає. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сім'ю та подружні обов'язки. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що вона особисто не бажає розривати шлюб, але якщо чоловік більше не хоче з нею жити і вимагає розірвання шлюбу, вона на це погоджується. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що 19 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області згідно актового запису № 566 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають з серпня 2018 року, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, його подальше збереження суперечить інтересам сторін, призначення сторонам строку для примирення є недоцільним, оскільки позивач не бажає відновлювати спільне проживання та сімейні відносини, наполягає на розірванні шлюбу через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати по справі слід покласти на позивача за згодою його представника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 10.01.2002 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем через різні погляди на життя, позивачка просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач подала заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач у поданій до суду заяві позов визнав, просив розглянути справу без його участі. В зв'язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв'язку із визнанням відповідачем позову ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, что сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.01.2002 року Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 01. Згідно актового запису про зміну імені № 9 від 18.09.2014 року [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи думку сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved