Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

23 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1982р.н., яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул. Волзька, 3/13. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.05.2016р. о 11 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала вимоги заяви та просила задовольнити. Пояснила, що заінтересована особа вважає, що її хтось переслідує. Заінтересована особа [PERSON] заперечувала проти задоволення заяви та просила відмовити. Пояснила, що згодна лікуватися вдома, а не в лікарні. Дійсно був нервовий зрив пов'язаний з проблемами на роботі. Захисник [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви і просив відмовити. Прокурор Лихолат Б.Д. підтримав заяву та просив задовольнити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він батько [PERSON] Вважає, що їй потрібно лікуватися в лікарні. Вона неадекватно спілкується. Дійсно був стрес на роботі, що стало підставою її стану. Агресію вона не виявляє. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, захисника, допитавши свідка суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.05.2016р. о 11 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДМП № 1 ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, тривожна. Висловлює маячні ідеї переслідування. Мислення паралогічне, розірване. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Разом з тим, в судовому засіданні заінтересована особа пояснила, що здатна сама себе обслуговувати, не несе небезпеку для себе і оточуючих. В момент надання пояснень, не виявляла явної неадекватності, поводила себе спокійно, чітко висловлювала свою думку. В судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що [PERSON] безпорадна і не здатна самостійно задовольнити основні свої життєві потреби. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстав для її примусової госпіталізації не вбачається.

Outcome: dismissed