Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

23.05.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? заробітної плати (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.09.2014 року сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідач має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов не визнав та долучив до матеріалів справи копії квитанцій про перерахування коштів на утримання дитини. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП № 231371, виданим Виконкомом Карвинівської сільської ради Романівського району Житомирської області від 17.11.2014 року (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наявність у відповідача обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у розмірі ? заробітної плати (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень (шістсот сорок гривень нуль копійок). На підставі наведеного та

Outcome: approved