Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

23.03.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.03.2006 року , відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідно умов договору відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2006 року, в сумі 14518,75грн., яка складається з наступного: 3703,07грн. - заборгованість за кредитом, 9648,12грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. штраф (фіксована частина), 667,56грн. штраф (процентна складова). В звязку з чим просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2006 року, в сумі 14518,75грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд, на підставі п.1, 2 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.03.2006 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідно умов договору відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відмотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.03.2006 року , укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], судом вбачається, що відповідач умови кредитного договору не виконує, в звязку з чим, станом на 31.01.2017 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, в сумі 14518,75грн., яка складається з наступного: 3703,07грн. - заборгованість за кредитом, 9648,12грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. штраф (фіксована частина), 667,56грн. штраф (процентна складова). Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у вищевказаному розмірі. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору, оскільки позов повністю задоволений.

Outcome: approved