Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

23 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], в частині доходу, але не менше мінімального розміру визначеного ст.182 Сімейного Кодексу України щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що вона з відповідачем проживала у зареєстрованому шлюбі і в них 27 жовтня 2005 року народився син [PERSON] Відповідач, проживає окремо та ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. При визначенні розміру аліментів просила врахувати, що дитині потрібне систематичне лікування хребта і серця, відповідач аліментів на інших осіб не сплачує, стягнень по виконавчих листах з нього не проводиться, у іншому шлюбі, після розлучення з нею, не перебуває, інших неповнолітніх дітей не має. Ухвалою суду від 05 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 04 липня 2018 року з викликом сторін. Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не надав. Надав суду довідку до акта МСЕК серії АВ № 0860905 про те, що йому повторно встановили на строк до 01 лютого 2019 року П групу інвалідності загального захворювання, з ураженням опорно-рухового апарату. 04 липня 2018 року в справі оголошено перерву за клопотанням відповідача для надання довідки про розмір отримуваної пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання. 09 липня 2018 року відповідач надав суду довідку №43895 від 04 липня 2018 року, видану Шепетівським відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ у Хмельницькій області про розмір отримуваної пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання. Позивач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час, місце і дату розгляду справи, в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги повністю. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час, місце і дату розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні питання щодо розміру аліментів поклався на розсуд суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. \~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб сторін серії І-БВ №004514 та свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №045422. Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради син сторін [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та зареєстрований за адресою: [INFO] к.А. Відповідно до довідки №43895 від 04 липня 2018 року, виданої Шепетівським відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ у Хмельницькій області про розмір отримуваної пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання, відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в ГУ ПФУ у Хмельницькій області і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам П групи. Розмір пенсії складає 1452 грн. \~ \~ \~ \~На час звернення до суду сторони проживають окремо та домовленості між собою щодо утримання сина не досягли. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст.7 Сімейного Кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі\~ст.51 Конституції України,\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач не має постійного місця роботи, є особою з інвалідністю П групи, в звязку із чим отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1452 грн., інших осіб на утримання не має, а також те, що батьки в рівній мірі повинні утримувати своїх дітей, зокрема, що позивачка має постійне місце роботи, отримує дохід, що вона інших осіб, окрім сина на утриманні не має, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] у мінімальному розмірі, що складає 1/4 частину всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на те, що він є особою з інвалідністю П групи, тому не має постійного місця роботи, суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано доказів, що відповідач має будь-які рекомендації щодо обмеження його праці, крім того, суду не надано доказів, що відповідач потребує лікування і, відповідно, витрачає на це кошти. Відповідно до ст.188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Враховуючи положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, якою визначений мінімальний розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що неповнолітня дитина має дохід, який повністю забезпечує її потреби, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину, чи стягнення аліменти в розмірі меншому за мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки це порушить вимоги\~ст.182 Сімейного кодексу України\~та встановлені законодавцем гарантії для забезпечення нормального розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Також суд не приймає до уваги, як обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, посилання позивача на те, що неповнолітній син сторін потребує систематичного лікування хребта і серця, оскільки суду не надано відповідних доказів про стан здоровя дитини та необхідність понесення відповідних витрат на лікування. Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд прийшов до висновку, що з відповідача на утримання сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу\~ст.191 Сімейного Кодексу України\~аліменти присуджуються від дня предявлення позову, а відповідно до положень\~ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Сторони звільнені від сплати судового збору, позивач на підставі п.3 ч.1\~ст.5 , а відповідач на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір компенсується за рахунок держави. \~\~\~\~ Виходячи з наведеного,

Outcome: approved