Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

23.09.2015 року [PERSON]. звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зацікавлена особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, в якій вказав, що він народився [INFO] в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, у свідоцтві про його народження зазначені дані - рос. «[PERSON]», батьками є рос. «[PERSON]» та рос. «[PERSON]». [INFO] в м. Змієві Харківської області мати заявника - [PERSON] - померла. Тобто, з вказаного свідоцтва про смерть матері та свідоцтва про народження [PERSON]. неможливо прослідкувати родинні відносини між ним та померлою як сина та матері, оскільки по-батькові матері зазначено по різному. У паспорті матері її даними також були визначені «[PERSON]», знову ж таки, і у цьому випадку, дані до паспорту були занесені при перекладі з російської на українську мову. При цьому, у свідоцтві про народженні матері її даними є рос. «[PERSON]» і за життя вона була у шлюбі з [PERSON], від шлюбу з яким вони мали сина [PERSON], [INFO], який, відповідно є рідним братом [PERSON]. по матері та який [INFO] помер у с. Соколово Зміївського району Харківської області. Однак, свідоцтво про шлюб між [PERSON] (рос. «[PERSON]») та [PERSON] - не зберіглося, а також не зберігся і актовий запис про шлюб між вказаними особами. 23.10.1954 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації якого прізвище матері змінене з «[PERSON]» на «[PERSON]». Заявник вважав, що у даному випадку має місце очевидний факт, а саме те, що [PERSON] (рос. «[PERSON]») вийшла заміж та змінила прізвище, оскільки вже на момент народження його брата [PERSON]. її прізвищем було «[PERSON]», а в свідоцтві про народження брата його батьками визначено [PERSON] та [PERSON]. Крім того, 23.04.1996 року Зміївським районним судом Харківської області розглядалася справа за заявою [PERSON] про встановлення факту неправильності запису про народження. В ході розгляду вказаної справи була допитана свідок [PERSON], яка вказала на наступне: «Заявник по справі є її сином. В годи війни вона знаходилася на примусових роботах у Германії і там народила сина. До шлюбу носила прізвище «[PERSON]». Коли вступила у шлюб, то взяла прізвище «[PERSON]». Після повернення з Германіїї її чоловік помер через 2 тижні. На сьогоднішній день вона знаходиться у новому шлюбі та має прізвище «[PERSON]». Вказане вище рішення суду набрало законної сили. Тобто, факт знаходження [PERSON] та [PERSON] заявник вважав, сумніву не викликає. Щодо дати реєстрації шлюбу [PERSON]. вказував наступне. Його мати [PERSON] за життя постійно вказувала, що дуже символічним було те, що шлюб з [PERSON] вона зареєструвала у день свого народження, а саме 23 квітня. При цьому, шлюб було зареєстровано за рік до того, як її було насильно вивезено з тимчасово окупованої території до Германії, а це відбулося 19.04.1942 року і в травні 1945 року мати повернулася з примусових робіт в Україну. Кожного разу святкуючи день народження мати згадувала, що у цей день «колись у далекому 1941 році» вона одружилася з [PERSON]. Встановлення даного факту необхідне, в тому числі, для оформлення спадщини після смерті матері. Виходячи з вищевикладеного, [PERSON]. просив встановити юридичний факт, а саме той факт, що 23.04.1941 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] (рос. «[PERSON]») та [PERSON] і після реєстрації шлюбу прізвище нареченої змінене з «[PERSON]» (рос. «[PERSON]») на «[PERSON]». Встановити юридичний факт, а саме той факт, що померла [INFO] в м. Змієві Харківської області [PERSON] була його - [PERSON] - матір'ю. У судовому засіданні заявник [PERSON]. на полягав на задоволенні своєї заяви, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO], його батьками були - рос. «[PERSON]» та рос. «[PERSON]» /а.с. 9/. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, [NUMBER], актовий запис № 16, [PERSON] помер [INFO] /а.с. 25/. Його поховання здійснила дружина - [PERSON] /а.с. 24/. [INFO] мати заявника померла у с. Соколово Зміївського району Харківської області, однак, в Свідоцтві про смерть, її прізвище та по-батькові зазначено як «[PERSON]» та «[PERSON]», а не «[PERSON]» та «[PERSON]». Крім того, таке ж прізвище та по-батькові зазначено і в її паспорті /а.с. 10, 11, 23/. В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про народження та його переклад на російську мову, в яких зазначено прізвище, ім'я та по-батькові матері [PERSON]. як рос. «[PERSON]» /а.с. 12-14/. За своє життя мати заявника перебувала у двох зареєстрованих шлюбах, щоразу змінюючи своє прізвище, а саме із [PERSON] та [PERSON]. Так, Свідоцтво про шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. зберіглося /а.с. 16/. В той же час ані Свідоцтво про шлюб, ані актовий запис про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не зберіглися, що підтверджується копією повного Витягу та копією Повідомлення /а.с. 15, 22/. Однак, у суду відсутні сумніви в існуванні такого шлюбу та в даті його реєстрації, оскільки це підтверджується наступними фактичними даними. Так, відповідно до копій архівних довідок Державного архіву Хмельницької області, [PERSON], 1923 року народження, в роки Великої Вітчизняної Війни була насильно вивезена з тимчасово окупованої території України і з 19.04.1942 року до травня 1945 року перебувала на примусових роботах у Німеччині /а.с. 21, 26/. [PERSON] за життя постійно вказувала на те, що дуже символічним було те, що шлюб з [PERSON] вона зареєструвала у день свого народження, а саме 23 квітня. При цьому, шлюб було зареєстровано за рік до того, як її було насильно вивезено з тимчасово окупованої території до Германії, а це відбулося 19.04.1942 року і в травні 1945 року вона повернулася з примусових робіт в Україну. Кожного разу святкуючи день свого народження вона згадувала, що у цей день «колись у далекому 1941 році» вона одружилася з [PERSON]. Аналогічні пояснення мати [PERSON]. надавала при розгляді справи за заявою [PERSON] про встановлення неправильності актового запису про народження в частині місця народження, а саме вона зазначала: «В годи війни вона знаходилася на примусових роботах у Германії і там народила сина. До шлюбу носила прізвище «[PERSON]». Коли вступила у шлюб, то взяла прізвище «[PERSON]». Після повернення з Германіїї її чоловік помер через 2 тижні. На сьогоднішній день вона знаходиться у новому шлюбі та має прізвище «[PERSON]». Достовірність вказаних пояснень підтверджуються копією рішення Зміївського районного суду Харківської області від 1996 року, яке набрало законної сили /а.с. 20/. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився рідний брат заявника [PERSON]. по матері - [PERSON], батьками якого визначено [PERSON] та [PERSON] та який помер [INFO] /а.с. 18, 19/. Крім того, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON]. показала суду, що вона є дружиною [PERSON]. та невісткою [PERSON]., покійна свекруха завжди розповідала, що її дівоче прізвище «[PERSON]», а 23.04.1941 року вона уклала шлюб із [PERSON]. Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами реєстрації шлюбу, а також розірвання шлюбу, усиновлення, якщо відповідний запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події. Відповідно п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 4 ст. 256 ЦПК суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. У відповідності із п.12 цієї ж Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, у зв'язку з відсутністю актового запису про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], а також, враховуючи той факт, що прізвище та по-батькові [PERSON]. відрізняється від тих, які зазначені в Свідоцтві про народження заявника, [PERSON]. позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті матері. Проте, суд, ознайомившись з наданими доказами, дослідивши та оцінивши їх, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. та можливість встановлення юридичних фактів про те, що 23.04.1941 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] (рос. «[PERSON]») та [PERSON], після реєстрації якого прізвище нареченої змінено із «[PERSON]» (рос. «[PERSON]») на «[PERSON]», а також той факт, що померла [INFO] [PERSON] була матір'ю [PERSON].

Outcome: approved