Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

22.04.2020 року МТСБУ звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого відшкодування в розмірі 72 508,93 грн., витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1 070,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 06 листопада 2017 року з вини [PERSON] , яка керувала автомобілем «HYUNDAI», д/н [NUMBER] , в м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого, автомобіль «RENAULT», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , отримав пошкодження. Як вказує представник позивача, відповідно до висновку №7475 ринкова вартість автомобіля «RENAULT», д/н [NUMBER] у пошкодженому стані складає 101 520,89 грн. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, як зазначає представник позивача, [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У подальшому, як зазначає представник позивача, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Представник позивача вказує, що МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 72 508,93грн., за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. У зв`язку з тим, що відповідач - [PERSON] не відшкодувала страхове відшкодування, МТСБУ звернулося до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 12.05.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюМоторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 22.09.2020 року представник позивача не з`явився, однак 21.09.2020 року надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи, постановою судді Київського районного суду м. Одеси Борщова І.О. від 20.12.2017 року по справі №520/14799/17 було встановлено, що водій [PERSON] , 06.11.2017 року о 09:00 годині, керуючи транспортним засобом Hyundai Genesis, державний знак [NUMBER] , рухаючись по пл.10 квітня в м.Одесі, в порушення п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної дистанції та швидкості руху та скоїла зіткнення з транспортним засобом Renault Master, державний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який від поштовху некеровано зіштовхнувся з автомобілями, які знаходилися в статичному положенні: Toyota, державний знак [NUMBER] , і Hyundai, державний знак [NUMBER] . Крім того, автомобіль під керуванням [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Micra, державний знак [NUMBER] , який знаходився в статичному положенні. Всі автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, на підставі якої піддано її адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) грн.Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту про оцінку майна (висновок про вартість пошкодженого транспортного засобу №7475) ринкова вартість автомобіля «RENAULT», д/н [NUMBER] у пошкодженому стані на момент оцінки, тобто станом на 20.06.2018 року, складає 101 520,89 грн. (а.с. 33-34). 21.09.2018 року власник транспортного засобу марки «RENAULT», д/н [NUMBER] звернувся до МТСБУ з заявою, в якій просив відшкодувати шкоду заподіяну під час дорожньо-транспортної пригоди. Належне відшкодування просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок кошті в фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. За заявою [PERSON] , відповідно до довідки МТСБУ №1 від 08.10.2018року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБУ від 19.10.2018року за №9652 (а.с.12, а.с. 12 на звороті) було виплачено страхове відшкодування у сумі 72 508,93грн., що підтверджується також платіжним дорученням № 994024 від 19.10.2018 року (а.с. 13 на звороті). Крім того, МТСБУ понесло витрати у зв`язку із залученням аварійного комісара у розмірі 1070,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 992185 від 08.08.2018 року та № 1013794 від 13.11.2018 року (а.с.13) та актами виконаних робіт (а.с. 10 на звороті, а.с. 11 на звороті). Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] , у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 72 508,93 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, з відповідача на користь МТСБУ слід стягнути суму витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1070,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь МТСБУ судовий збір в сумі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved