Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

22 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано наступним. 08 листопада 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який на даний час прикорочений. Від шлюбу народились дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . В період спільного проживання відповідач піклувався про дітей, надавав матеріальну допомогу, моральну підтримку, але на даний час він категорично добровільно надавати допомогу не бажає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. 30 жовтня 2019 року у даній справі відкрито провадження, справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 25 листопада 2019 року ухвалою суду справу відкладено, оскільки відповідач був не повідомлений про слухання справи. 25 листопада 2019 року відповідача повідомлено про слухання справи на офіційному веб-сайті Томашпільського районного суду Вінницької області. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження яких батьками записані сторони (а.с. 6, 7). Як видно з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 08 листопада 2003 року (а.с.8). Згідно довідки № 1574 від 10 жовтня 2019 року виданої Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON] , про те, що на її утриманні знаходяться діти: донька [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO], знаходяться на утриманні матері (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні сина, взаємний обов`язок батьків по його утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 768,40 гривень судового збору. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць На підставі викладеного,

Outcome: approved