Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

23 листопада 2016 року представник ПАТ КБ «Правекс-Банк» - [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №1759-013/08Р від 02 квітня 2008 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 54 311 грн., зі сплатою 16,49 % річних, строком до 02 квітня 2015 року. Позивач вказує, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] грошові кошти у повному розмірі у сумі 54 311 грн. Позивач зазначає, що для забезпечення виконання позичальником зобовязань за вищезазначеним кредитним договором №1759-013/08Р, 02 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №1759-013/08Р. Крім того, в якості забезпечення належного виконання позичальником зобовязань за вищезазначеним кредитним договором №1759-013/08Р, 02 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №1759-013/08Р За умовами вказаних договорів поруки, [PERSON] та [PERSON] зобовязуються нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення суми боргу за кредитом Позивач зазначає, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, а тому станом на 01 лютого 2016 року у нього виникла заборгованість у сумі 44 347,27 грн., яка складається з: кредиту 22 153,08 грн.; процентів 5 982,61 грн.; пені за несвоєчасну сплату кредиту 12 685,13 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 3 526,45 грн. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 44 347,27 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1 378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо позову заперечила, вказавши, що цей кредит брав її колишній чоловік на купівлі автомобіля, де зараз знаходиться автомобіль їй не відомо, просила суд у задоволенні позову відмовити, оскільки вона не знала, що її колишній чоловік заборгованість за кредитним договором не погашає. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №1759-013/08Р, відповідно до умов якого відповідачу було надано у користування грошові кошти у сумі 54 311 грн., зі сплатою 16,49 % річних, строком до 02 квітня 2015 року (а.с. 8-13). 02 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки № 1759-013/08Р, згідно умов яких останні поручилися перед АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 1759-013/08Р. Відповідно до договорів поруки [PERSON] та [PERSON] взяли на себе відповідальність солідарно відповідати перед позивачем за виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 02 квітня 2015 року у розмірі 54 311 грн. та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості (а.с. 32-35). Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-НО № 429321 від 24 липня 2015 року, [PERSON] одружилися із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 124) Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] грошові кошти у повному розмірі у сумі 54 311 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 10.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування грошовими коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2. договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 01 лютого 2016 року за вищезазначеним договором утворилась заборгованість перед банком в сумі 44 347,27 грн., з яких: 22 153,08 грн. - сума заборгованості за кредитом, 12 685,13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 5 982,61 грн. відсотки, 3 526,45 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.44,45). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання,\~\~забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому, відповідно до положень ст. 554 ЦК України останні відповідають за зобов'язаннями як солідарні боржники. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, відтак суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в користь позивача солідарно з відповідача [PERSON], як позичальника, та з відповідачів [PERSON], [PERSON], як поручителів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON] проживають в [INFO], а [PERSON], проживає в [INFO], які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1075-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідачі проживають та зареєстровані на території, на якій здійснювалася антитерористична операція, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не має, то з відповідачів, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягнення заборгованість з пені. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а також того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 22 153,08 грн. - суми заборгованості за кредитом, 5 982,61 грн. суми заборгованості за відсотками. На підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідачів пені слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 874,20 грн.

Outcome: partial