Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

22.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис № 50. Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , однак через відсутність взаєморозуміння із відповідачем, різними поглядами на сімейні відносини та обов`язки, ведення спільного господарства та виховання дитини спільне життя з відповідачем не склалось. У зв`язку із чим, з липня 2019 року вони з дружиною не проживають разом та не підтримують подружніх відносин, відповідач переїхала проживати до своєї матері у м. Чернігів, де і проживає на даний час, а донька проживає з ним. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження їхнього шлюбу неможливе, оскільки вони вже неодноразово намагались врегулювати відносини та зберегти сім`ю, однак примирення між ними не відбулось, вони є абсолютно різними людьми, їхній шлюб існує лише формально, тому просить позов задоволити та розірвати шлюб. Ухвалою судді від 20.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що фактично їхня сім`я розпалась, оскільки з 2019 року з відповідачем проживають окремо, подружні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, спільної мови між собою знайти не можуть, тому примирення між ними неможливе, просить позов задоволити Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вказала, що зазначені обставини відповідають дійсності, не заперечила проти розірвання шлюбу. Доповнила, що дійсно з 2019 року не проживають з чоловіком разом, вважає, що конфліктні відносини з чоловіком негативно впливали б на доньку, тому вирішила проживати окермо, на даний час вона працює у Житомирській області, шлюб існує лише формально, тому просить суд не надавати їм строк на примирення, оскільки таке неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено\~судом та\~доведено матеріалами\~справи,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~зареєстрували 13\~січня 2018\~року шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис № 50. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.12.2018 року. Також судом встановлено, що сторони з липня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили. Сторони вказують, що примирення між ними неможливе, тому просять строк для примирення не надавати та розірвати шлюб. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд приходить до переконання, що наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження їхніх стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved