Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

23.12.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 04.11.2000 року, вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], 18.05.2012 року їх шлюб розірвано рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, угоди про спосіб утримання доньки між ними не досягнуто, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 04.11.2000 року, вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], 18.05.2012 року їх шлюб розірвано рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області, угоди про спосіб утримання доньки між ними не досягнуто, з 25.02.2012 року сторони мешкають окремо, з 01.01.2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вона мешкає у власній квартирі, розлучена, не співмешкає, працює економістом, її середньомісячний заробіток становить 1400 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків не має, має кредит в розмірі 48000 грн. на 35 років, щомісячний платіж становить 145 грн., її стан здоров`я та доньки задовільний, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що мешкає в квартирі, яка належить його матері, за проживання в якій не сплачує, розлучений, не співмешкає, не працює, має кредит в сумі 10000 грн. на побутову техніку, щомісячний платіж по кредиту 240 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків не має, стан його здоров`я задовільний. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 04.11.2000 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 66 у відділі реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується поясненнями сторін. 19.07.2001 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ЖС №161637, виданого завідуючим відділу запису актів громадянського стану 18.01.2005 року (а.с.5). 29.05.2012 року шлюб між сторонами розірваний рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18.05.2012 року. З 25.02.2012 року сторони мешкають окремо. Донька знаходиться на утриманні позивача. Позивач мешкає у власній квартирі, розлучена, не співмешкає, працює економістом, її середньомісячний заробіток становить 1400 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків не має, має кредит в розмірі 48000 грн. на 35 років, щомісячний платіж становить 145 грн., її стан здоров`я та доньки задовільний. Відповідач мешкає в квартирі, яка належить його матері, за проживання в якій не сплачує, розлучений, не співмешкає, не працює, має кредит в сумі 10000 грн. на побутову техніку, щомісячний платіж по кредиту 240 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків не має, стан його здоров`я задовільний. З 01.01.2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про спосіб утримання доньки між сторонами не досягнуто. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ч.2 ст.51 Конституції України та главою 15 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні прав та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, цивільний обов`язок батьків неповнолітніх дітей на утримання своїх дітей до повноліття, якому кореспондує цивільне право неповнолітніх дітей на утримання від батьків виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими є Конституція України та Сімейний Кодекс України. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Судом встановлено, що до суду звернулася мати неповнолітньої доньки відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька доньки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, так як з відповідачем, який є батьком доньки, не досягнуто домовленості про спосіб виконання обов'язку утримувати доньки до досягнення нею повноліття, а батько доньки не виконує обов'язку, передбаченого ст.180 СК України. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд доходить висновку, що відповідач, не виконуючи свого обов'язку, передбаченого ст.180 СК України, щодо утримання доньки до досягнення нею повноліття, порушує право доньки на своє утримання до досягнення нею повноліття, а тому порушене право підлягає судовому захисту способом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у частці від доходу батька. Визначаючи частку від доходу батька, яка підлягає стягненню, суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я сторін та їхньої доньки, відсутність аліментних обов`язків у відповідача перед іншими особами, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. А тому позов підлягає задоволенню, як такий що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 487,20 грн., то судовий збір в сумі 487,20 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved