Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

22 грудня 2015 року, позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 18.02.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 41), в якому народився син [PERSON] Нікіта, [INFO], посилаючись різність їхніх характерів, поглядів на сімейне життя та на сімейні цінності, у звязку з чим, шлюбні відносини між ними припинені з вересня місяця 2015 року, з цього часу вони мешкають окремо, на теперішній час у нього є інша жінка з якою він бажає мати шлюбні відносини, а тому примирення між ним та відповідачкою неможливе, а збереження шлюбу між ними буде суперечити його інтересам та свободам. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, особисто під підпис, причини неявки не повідомив, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав свій позов, просив його задовольнити і слухати справу без його участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 14,17). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - повістками, за останньою відомою судові адресу її проживання у відповідності до ст.ст. 74,76,77 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями з відмітками про вручення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надала (а.с. 12,15). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 18.02.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 41), що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії I-ЖД № 242158 від 18.12.2015 р., в якому народився син [PERSON] Нікіта, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 268735 від 15.06.2011 р. і який на сьогодні проживає разом із матір`ю (а.с. 6,7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося у звязку із тим що в них різні характери, різні погляди на життя та на сімейні питання, шлюбні відносини між ними припинені з вересня місяця 2015 року, з цього часу вони мешкають окремо, на теперішній час у позивача є жінка з якою він бажає мати шлюбні відносини. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивача, викладену у його письмовій заяві на адресу суду, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивача, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved