Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

22.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 09/11-1, укладеним 09.11.2016 року між нею та [PERSON], у якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг в сумі 17000,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2017 року еквівалентно 441918,60 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4419,19 грн., а також тимчасово обмежити останнього у праві виїзду за межі України. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 09.11.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір позики № 09/11-1, відповідно до якого позивачка передала відповідачу грошові кошти в сумі 17000,00 дол. США., а відповідач зобов'язався повернути позивачці вказані грошові кошти до 09.05.2017 року. Разом з тим, у визначений вказаним договором строк грошові кошти відповідачем у добровільному порядку позивачці повернуті не були. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, позивачка звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь боргу за договором позики в сумі 17000,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2017 року еквівалентно 441918,60 грн., судових витрат по сплаті судового збору в сумі 4419,19 грн., а також просив тимчасово обмежити останнього у праві виїзду за межі України. Ухвалою від 20.07.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою від 06.02.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.11.2016 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики № 09/11-1, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 17000,00 дол. США., а відповідач зобов'язався повернути позивачці вказані грошові кошти до 09.05.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що отримані грошові кошти відповідач у визначений в договорі позики строк не повернув, в результаті чого має борг перед позивачем в сумі дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2017 року еквівалентно 441918,60 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що 09.11.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, умови якого позивачкою були виконані, шляхом надання відповідачу грошових коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позов у частині вимог про стягнення заборгованості за договором позики підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню борг в сумі 17000,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2017 року еквівалентно 441918,60 грн. Разом з тим, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в частині вимог про тимчасове обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, оскільки вказана вимога є передчасною та вирішується судом на підставі звернення виконавця під час здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4419,19 грн., а всього з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 446337,79 грн. (441918,60 грн. + 4419,19 грн.).

Outcome: partial