overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 24.01.2015 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та характери у сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. Протягом останніх восьми місяців сім'я існує лише формально, почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними неможливе. Спору щодо поділу майна у них немає. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач у позовній заяві вказує, що не має наміру надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. При таких обставинах суд доходить висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулась з позовом про позбавлення [PERSON], що народився [INFO] в Сирійській Арабській Республіці батьківських прав по відношенню до синів - [PERSON], що народився [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області та [PERSON], що народився [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 06.11.2007 року до 30.07.2015 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають вищевказаних дітей. Після розірвання шлюбу, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.07.2015 року сини мешкають разом із матір'ю, а батько вихованням, утриманням дітей не цікавиться та будь-яких відносин не підтримує. У судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а позов просить задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник Органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, а надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.07.2015 року видно, що шлюб, зареєстрований 06.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Із копій свідоцтв про народження видно, що [PERSON], народився [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області та [PERSON], народився [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області і їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Із копії довідки СПД Горбенко від 20.05.2017 року видно, що разом із позивачкою мешкають і діти. Із копій акту обстеження житлово-побутових умов від 17.05.2017 року, довідки ДНЗ «Казка» від 20.04.2017 року видно, що батько разом з дітьми не проживає і ними не цікавиться. Із висновку Органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області від 22.05.2017 року видно, що доцільно в інтересах дітей позбавити відповідача батьківських прав. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України, суд знаходить доведеним те, що відповідач протягом більше року не забезпечує виховання, розвиток та утримання дітей, як передбачено ст. 150 СК України, а тому на підставі ст. 164 ч.1 п. 2 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 01.08.2009 року. У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Після розірвання шлюбу дитину просить залишити на виховання їй та бажає зберегти прізвище «Камінська». В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України за місцем реєстрації. Заяв, заперечень до суду не надійшло. Беручи до уваги, що позивач в заяві не заперечувала проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Сторони 01.08.2009 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 185, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки ОСББ «МАШ-БУД» від 18.07.2017 року проживає разом з матірю [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач заяв, заперечень не подав. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дитини разом з матірю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Камінська». Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримують в повному обсязі та просить його задовольнити, шлюбно - сімейні відносини припинені. Окрім того, зазначила, що у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]» Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2008 року Від шлюбу сторони дітей немають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Сторони в судове засідання не зявилися, при цьому позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 31.12.2013 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З лютого 2015 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюбу розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають синів [PERSON], [PERSON] та доньку [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно влаштовує скандали. Спільне господарство та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2017 року провадження у справі зупинено у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення терміном чотири місяці. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2017 року провадження у справі відновлено. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати з підстав викладених в позовній заяві, прізвище після розірвання шлюбу залишити набуте в шлюбі - «[PERSON]». В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 25 серпня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 323. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, у наданий судом термін, примирення між сторонами не відбулося. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивує тим, що вона є власником спірної квартири на підставі договору дарування від 02.03.2016 року. Відповідач був вселений в квартиру попередніми власниками в якості члена їхньої сім'ї. У зв'язку з тим, що попередні власники втратили право на квартиру, позивач вважає, що відповідач також втратив право користування нею, оскільки ніколи не був і натепер не є членом її сім'ї та не веде з нею спільне господарство. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою представника позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартирі [ADDRESS] на підставі договору дарування від 02.03.2016 року (далі - Квартира), в якій зареєстрований відповідач (а. с. 4-7, 14). Як убачається з довідки Управління адміністративних послуг від 19.06.2017 № 2207 (а. с. 14), відповідач був вселений в Квартиру як член сім'ї [PERSON] та [PERSON], які є його батьками. У зв'язку з тим, що 02.03.2016 року [PERSON] і [PERSON] подарували належну їм на праві власності Квартиру позивачу, вони втратили право власності і право користування Квартирою. Водночас, право користування Квартирою, яке мав відповідач, було похідним від права власності на Квартиру, яке було в його батьків - [PERSON] і [PERSON]; внаслідок припинення права власності на Квартиру у батьків, автоматично припинилося й право користування нею у відповідача. Оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача, він не набув право користування Квартирою за фактом виникнення права власності на неї у позивача. Втім, відповідач відмовляється добровільно виселитися з Квартири і, як встановлено судом, перебуваючи в Квартирі вчиняє протиправні дії щодо її мешканців, чим створює позивачу перешкоди в користуванні та вільному розпорядженні Квартирою. Відповідно до статті 389 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи доведення факту створення відповідачем перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження Квартирою, пред'явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони уклали шлюб 05.01.2016 року. Зазначає, що під час спільного проживання, між ними постійно виникали сварки, внаслідок чого [PERSON] втратила почуття поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюб існує формально, оскільки сімейні стосунки фактично припинені з 19.01.2017 року. Спільне господарство не ведеться, дітей немає. Збереження сімї вважає неможливим. Спору про поділ майна між сторонами немає. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Позивач в судове засідання не зявилася, у письмовому клопотанні, поданому до суду, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, вказала, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмової заяви до суду не подав. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.01.2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-БК №348458, актовий запис №7. Згідно матеріалів справи встановлено, що у подружжя від даного шлюбу дітей немає. За твердженням позивача фактично шлюбні відносини припинені 19.01.2017 року і з того часу не поновлювались. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, про що вказується позивачем в позовній заяві. Наміру відновлювати сімейні стосунки сторони не мають, шлюбні відносини припинили. Беручи до уваги, що перспектив для збереження сімї не має, проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб нею та відповідачем, зареєстрований 06 серпня 2011 року виконкомом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №5. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Відносини в сім»ї не склалися, відсутнє взаєморозуміння, в зв'язку з чим в сім»ї виникали сварки. В 2013 році припинили спільне проживання та до даного часу проживають окремо. Вважає, що сім»я розпалася та зберегти її неможливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Відповідач згоди на розірвання шлюбу в органах РАЦС не надає. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджуються. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.08.2011 року серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які вона стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

24.07.2017 року позивач подала до суду позов, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. В обґрунтуванні вимог [PERSON] посилалась на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 29.10.2010 року актовий запис №1761. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач подала до суду завірену приватним нотаріусом заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує , просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, подав до суду завірену приватним нотаріусом заяву відповідача з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, вказавши, що проти позовних вимог не заперечує. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29.10.2010 року. Під час перебування у шлюбі у сторін, 11 лютого 2011 року та 25 червня 2013 року, відповідно народилися діти [PERSON] та [PERSON]. В свідоцтві про народження дітей, в графі «батько» вказаний [PERSON]. Неповнолітні діти мешкають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо утримання неповнолітніх дітей, мешкає окремо від родини з квітня 2015 року. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи добровільне визнання відповідачем свого обовязку по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Приймаючи до уваги, що відповідач нікому аліменти не сплачує, інших дітей не має, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей на користь позивачки в розмірі дві тисячі гривеньщомісяця, починаючи з дня предявленого позову та до досягнення найстаршою дитиною [PERSON], [INFO], - повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved