Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

22.01.2018 року позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 05.06.2015 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 61. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Спочатку їх сімейне життя складалося добре, проте протягом останнього року шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим шлюбні стосунки фактично припиненні. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна немає, дитина залишається проживати з позивачем. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 61. До початку підготовчого судового засідання позивачка надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить залиши їй прізвище [PERSON]. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 05 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище «Деревянко » (а.с.3) Факт наявності у сторін неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку із зазначеним, позивачу [PERSON], якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved