Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

23.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 01 квітня 2016 року на вулиці Лазурна ж/м Совіньон смт. Таірове Овідіопольського району Одеської області [PERSON], не маючи відповідних документів на право керування, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, держаний номерний знак [NUMBER] та скоїв зіткнення з транспортним засобом FORD Fiesta, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються довідкою про дорожньо-транспортну пригоду ГУНП в Одеській області № 88816285 від 06.06.2016 року, постановою Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/1254/16-п від 01 липня 2016 року та постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 115363 від 01.04.2016 року. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21013, державний номерний знак [NUMBER], застраховано ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на умовах полісу АЕ/4604434 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який було укладено 02.07.2015 року з [PERSON]. Під час укладання зазначеного договору страхування, в порядку, передбаченому п. 13.2. статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, [PERSON] було надано пільгу в розмірі 50% від розміру страхового платежу (п. 9 полісу № АЕ/4604434). У п. 13.2. Закону зазначена пільга надається лише за умови особистого керування транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті пільгових категорій громадян України. На підставі вищезазначених документів, заяви ПрАТ «Страхова компанія «АХА» про виплату страхового відшкодування вих. № 8385/18/ЦВ від 08.09.2016 року та страхового акту № 00190193 від 22 вересня 2016 року ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено страхове відшкодування у розмірі 49000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 034231 від 28 вересня 2316 року. Згідно підпункту б) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року Страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Факт керування [PERSON] забезпеченим транспортним засобом без права на керування підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 115363 від 01.04.2016 року, згідно якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, згідно пункту 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст. 13 цього Закону. Вимоги пункту 13.2 статті 13 Закону було порушено, оскільки під час настання ДТП забезпеченим транспортним засобом керувала не особа, якій було надано пільгу - [PERSON] особисто, а Відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки розмір виплаченого ПрАТ «СК «УНІКА» страхового відшкодування становить 49000,00 грн., а відшкодуванню згідно підпункту б) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає 49000,00 грн., а згідно пункту 38-1.1. ст. 38-1 того ж Закону 24500,00 грн., то Відповідач має відшкодувати Позивачу збиток у розмірі 49 000,00 грн. Добровільно відшкодувати заподіяний збиток Відповідач не бажає. Заявлену до нього претензію про відшкодування шкоди вих. № 605 від 07 жовтня 2016 року, отриману Відповідачем 13 жовтня 2016 року, було залишено без відповіді. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 02.07.2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено поліс АЕ/4604434 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на т/з ВАЗ 21013, д/н [NUMBER] (а.с.8). Під час укладання зазначеного договору страхування, в порядку, передбаченому п. 13.2. статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, [PERSON] було надано пільгу в розмірі 50% від розміру страхового платежу (п. 9 полісу № АЕ/4604434). У п. 13.2. Закону зазначена пільга надається лише за умови особистого керування транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті пільгових категорій громадян України. 01.04.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за якої відповідач, не маючи права керування, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, держаний номерний знак [NUMBER] та скоїв зіткнення з транспортним засобом FORD Fiesta, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с.5,6,7). Згідно підпункту б) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року Страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно страхового акту № 00190193 від 23.09.2016 року, затвердженого провідним експертом Київського центру врегулювання збитків [PERSON], вартість відновлювального ремонту визначено на підставі претензії ПрАТ «СК «АХА Страхування» вих..№ 8385/18/ЦВ від 08.09.2016 року та складає 191365,65 грн.; вартість складових, що підлягають заміні 176182,01 грн.; коефіцієнт фізичного зносу, Ез=1 - С/Цн згідно висновку 0,24; вартість складових з врахуванням зносу 133898,33 грн.; вартість матеріального збиту з врахуванням зносу 148581,97 грн.; франшиза 1000,00 грн., тому сума страхового відшкодування складає 49000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 034231 від 28.09.2016 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» було виплачено страхове відшкодування згідно договору № 015131/4430/4604434 від 02.07.2015 року згідно претензії № 8385/18/ЦВ від 08.09.2016 року (а.с.9,10,11). Відповідно до постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.07.2016 року [PERSON] - відповідача, визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6). 07.10.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулось із регресною вимогою про відшкодування завданої ним шкоди в порядку регресу в добровільному порядку, однак відповідачем у добровільному порядку шкоду відшкодовано не було (а.с.12,13). Згідно із ст. 166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду іншій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової організації, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тому у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної у спричиненні збитків особи - відповідача по справі, а тому враховуючи те, що позивач сплатив потерпілій особі суму страхового відшкодування, позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню шляхом стягнення на користь позивача з відповідача розміру страхового відшкодування в сумі 49000,00 грн. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даною позовною заявою 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved