Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

22.01.2014р. до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], з нею. Мотивуючи позовні вимоги, [PERSON] вказала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюб, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.04.2013р. був розірваний. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу проживав з нею. У зв'язку із труднощами, які виникли після розірвання шлюбу, з 04.03.2013р. по 16.05.2013р. вони перебували під соціальним супроводом Первомайського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Відповідач постійно вчиняв сварки, які супроводжувалися погрозами на її адресу та адресу членів її родини. З жовтня 2013р. відповідач почав налаштовувати сина проти неї та вимагав, щоб дитина проживала разом з ним. Не зважаючи на рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 08.11.2013р. про визначення місця проживання дитини з матір'ю, в листопаді 2013р. відповідач забрав сина проживати до себе. У зв'язку з тим, що малолітній [PERSON] потребує психологічної допомоги та корекції поведінки щодо налагодження стосунків з матір'ю він був влаштований до комунального закладу «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Відповідач має складний, агресивний та неврівноважений характер. Крім того, 02.08.2013р. він був засуджений Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки завдав тілесні ушкодження батьку [PERSON] Також він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного, вважає, що [PERSON] негативно впливає на виховання сина та він не може дати дитині ні належного виховання, ні батьківської любові. [PERSON] працює та має постійний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, поганих звичок не має, отже просила визначити місце проживання сина з нею. 21.02.2014р. до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина, вказуючи, що дитина повинна проживати з ним, оскільки він любить сина та має можливість забезпечити його всім необхідним. Він має постійний дохід, постійне місце проживання, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, не веде аморальний спосіб життя, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Крім того, він постійно слідкує за станом здоров'я сина, його розвитком, виховує та піклується про нього. Між ними існує психологічний контакт, прив'язаність один до одного. Також, [PERSON] зазначив, що після розлучення [PERSON] почала влаштовувати своє особисте життя, шукаючи нового чоловіка, та вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, не приділяючи уваги розвитку та вихованню сина, а навпаки негативно впливала на нього та самоусунулась від виконання материнських обов'язків. [PERSON] стала проживати зі [PERSON], який вкрай негативно відноситься до сина, між ними відсутній контакт. [PERSON] емоційна, неврівноважена та схильна до фізичних образ відносно сина та у такому стані може бити дитину. Крім того, її робота пов'язана із нічними змінами та перебуванням за межами м. Первомайська, що позбавляє реальної можливості здійснювати догляд за дитиною. За вказаних обставин [PERSON] вважає за необхідне визначити місця проживання сина з ним. Ухвалою від 25.02.2014р. вище вказані позовні вимоги були об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні [PERSON] та її представник за угодою адвокат [PERSON] підтримали свій позов, просили визначити місце проживання дитини з матір'ю. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] заперечували проти задоволення позову [PERSON], просили задовольнити зустрічний позов та визначити місце проживання сина з батьком. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, служби у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області Перкова Н.М. просила в інтересах дитини задовольнити позов [PERSON] В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків; всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши докази у їх сукупності, дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.04.2013р. розірвано (а.с. 14). Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с. 6). Після розлучення дитина проживала то з матір'ю, то з батьком. З 04.03.2013р. по 16.05.2013р. [PERSON] та [PERSON] перебували у Первомайському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді під соціальним супроводом з метою налагодження міжособистісних відносин в родині. З 04.03.2014р. їх знову було взято під соціальний супровід з метою повернення дитини в родину, налагодження міжособистісних відносин, підвищення виховного потенціалу. [PERSON] перебуває на обліку з 04.03.2013р., а [PERSON] - з 20.01.2014р. (а.с. 16, 126, 127-145). Вказане також було підтверджено в судовому засіданні свідком [PERSON] - фахівцем з соціальної роботи Первомайського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, яка є відповідальною за соціальних супровід, що розпочатий 04.03.2014р. Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області №557 від 08.11.2013р. за заявою [PERSON] місце проживання дитини за згодою батька визначено з матір'ю (а.с. 33). 17.01.2014р. під час проведення службою у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області рейду «Діти вулиць» та обстеження умов проживання дитини біля матері між [PERSON] та сином виявлений конфлікт, який мати самостійно розв'язати неспроможна. У зв'язку з тим, що малолітній [PERSON] потребував психологічної допомоги та корекції поведінки щодо налагодження стосунків з матір'ю, на підставі заяви [PERSON], було рекомендовано влаштувати дитину до комунального закладу «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» для проведення психолого-корекційної роботи з дитиною та обома батьками (а.с. 158, 160). З 17.01.2014р. та до теперішнього часу [PERSON] перебуває в КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах (а.с. 123). 24.01.2014р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб та остання обрала прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 90). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні з діагнозом - невротичні розлади поведінки (а.с. 91). Відповідно до характеристики учня 1-В класу ЗОШ І-ІІІ ст. №4 [PERSON] останній за період навчання у школі показав достатній рівень знань. У дитини добре розвинене абстрактне мислення, має довготривалу пам'ять. Мова дитини відповідає віковому словниковому запасу. Фізично розвинений, за темпераментом гіперактивний, імпульсивний, неврівноважений, а тому часто має у поведінці негаразди: не реагує на зауваження старших щодо поведінки, обзиває та б'є дітей. Непорозуміння батьків щодо місця проживання дитини вплинуло на психіку дитини. Батьки в однаковій мірі люблять, піклуються про дитину, цікавляться її навчанням, адекватно реагують на зауваження класного керівника щодо поведінки дитини, регулярно відвідують батьківські збори (а.с. 124). Згідно картки психолого-педагогічного спостереження та індивідуально-виховної роботи з дитиною, яка заповнена причхологом КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», [PERSON] розумово розвинений, однак він не має досвіду та не бачить прикладів позитивного спілкування та взаємин між батьками. Вказане є причиною того, що у нього не формується почуття доброти, поваги до інших, а навпаки прогресує агресивність, озлобленість, замкненість. Останній може проявляти агресію, причиною якої є душевна травма. Страх спричиняє порушення у відносинах дитини з дорослими (а.с. 122). Психолог КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у [PERSON] під час влаштування до центру були виявлені ознаки посттравматичного стресу. Переживання та демонстрація незгоди з думкою батьків виразились у його агресивній поведінці. Емоційно він більше прихильний до батька. Проте він дуже любить матір. Коли дитина потрапила до центру, то він спочатку йшов до матері без бажання, однак з часом його відношення до матері змінилось, він добре її сприймає, грає та спілкується з нею. Психіатр Первомайської центральної багатопрофільної лікарні [PERSON] також зазначив, що причиною розладу поведінки [PERSON] є стосунки між батьками. [PERSON] в судовому засіданні стверджувала, що труднощі в спілкуванні з сином у неї виникли через те, що батько [PERSON] налаштовує дитину проти неї. Представник служби у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області Перкова Н.М. підтвердила вказані твердження [PERSON] та пояснила, що під час спілкування з [PERSON], [PERSON] та з дитиною стало зрозуміло, що батько налаштовує дитину проти матері. Причиною виникнення такої ситуації стало те, що сторони розірвали шлюб та [PERSON] створила іншу сім'ю. Батько в присутності дитини ображав матір. Дитина також обзивала матір словами, які вона могла чути лише від дорослих, казав, що мати зрадила його та тата. [PERSON] під час бесіди з нею зазначив, що він намагається повернути дружину. Вважає, що в інтересах дитини місце її проживання необхідно визначити з матір'ю. Директор КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» [PERSON], яка була допитана в якості свідка, пояснила суду, що [PERSON] потрапив до центру у тривожному стані та потребував допомоги. Між батьками відсутнє взаєморозуміння, що вплинуло на дитину. Стосунки батьків завдали сину психічну травму. У [PERSON] виявлені ознаки невротичного розладу поведінки, прогресує агресивність до дітей та дорослих, не формується почуття доброти. Він боявся йти до матері, приймати від неї іграшки, тому що, це могло не сподобатись батьку. [PERSON] не сприймав мати, що не є природнім. Дитина більше прихильна до батька. Однак, з боку батька спостерігається вседозволеність відносно сина. Так дитина пояснювала, що у батька є комп'ютер, планшет, телефон, а мати обмежує його у користуванні комп'ютером. При цьому, всі вище вказані працівники КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», які були допитані в судовому засіданні, зазначили, що і [PERSON], і [PERSON] постійно відвідують сина у центрі, багато часу спілкуються з ним, приносять йому іграшки. Видно, що вони люблять сина. Як вбачається з довідки, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 10), [PERSON] з 30.06.2010р. обіймає посаду техніка-лаборанта ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод» та має постійний достатній заробіток (а.с. 12). За місцем роботи та проживання характеризується позитивно (а.с. 11, 13), спиртні напої та наркотичні засоби не вживає. [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] у приватному будинку з газовим опаленням, що складається з трьох кімнат, які облаштовані меблями. В наявності електропобутова техніка. В будинку чисто та охайно. Для дитини відведена окрема кімната, в якій є диван, меблева стінка та стіл. Біля будинку в наявності присадибна ділянка. Двір огороджений та облаштований (а.с. 15, 155). [PERSON] з лютого 2013р. працює охоронцем на ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод» (а.с. 62) та з 2011 р. працює трактористом в ПМК-226 (а.с.68) та також має постійний достатній заробіток (а.с. 69). За місцями роботи та проживання характеризується позитивно (а.с 62,63) На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (а.с. 64). Проживає разом з батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 70) у приватному будинку по [ADDRESS], що належить батькам. У будинку створені всі умови для проживання та виховання дитини. Для неї облаштовна окрема кімната, в якій є ліжко, письмовий стіл, стільці, шафа для одягу та книг, іграшки, комп'ютер. Однак, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 117), в тому числі 10.10.2013р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім'ї, оскільки 17.09.2013р. близько 07.45 год. [PERSON] зустрів [PERSON], яка вела сина до школи, та забрав дитину до себе додому, зірвавши навчальний процес дитини. При цьому він погрожував [PERSON] фізичною розправою. Вказані обставини [PERSON] підтвердив під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Раніше, 18.08.2011р. [PERSON] також притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-1 КУпАП так як, 09.08.2011р. за місцем проживання вчинив сварку з [PERSON], ображав її та висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою. В 2013р. відносно нього неодноразово були розпочаті кримінальні провадження щодо погроз [PERSON] та [PERSON], які були закриті на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, а саме погрози вбивством, однак було встановлено, що [PERSON] словесно висловлював [PERSON] погрози фізичною розправою (а.с. 17-31, 117). 12.08.2013р. [PERSON] вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області був засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до 1 року виправних робіт, оскільки завдав батьку [PERSON] - [PERSON] під час конфлікту легкі тілесні ушкодження (а.с. 20-21). Свідок [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], пояснила суду, що під час подружнього життя [PERSON] бив її доньку. Після розлучення він неодноразово приходив до них до дому та вчиняв сварки, в ході яких погрожував їй та колишній дружині фізичною розправою. Також він налаштовував дитину проти матері. [PERSON] - чоловік [PERSON], також підтвердив суду, що від дружини він неодноразово чув про те, що колишній чоловік погрожує їй. З висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради, складеного 25.02.2014р., вбачається, що під час спілкування з малолітнім [PERSON] працівники служби відмітили, що батько налаштовував сина проти матері, тому дитина не бажала її бачити та спілкуватися з нею, пояснюючи, що вона покинула його та батька. Дитина говорила речі несумісні з її віком, повторювала звинувачення, висловлюючись словами дорослої людини. [PERSON] під час бесід у службі у справах дітей в присутності сина вів себе агресивно, погрожував спеціалістам, висловлювався на адресу колишньої дружини образливими словами. Перебування сина в сім'ї батька негативно впливає на його виховання, здоров'я та повноцінний розвиток. Отже, орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, встановити місце його проживання з матір'ю (а.с. 96-99). Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 2, ч.3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини , бути розлучена зі своєю матір'ю. Під час судового розгляду судом не встановлено будь-яких виняткових обставин, які б переконали суд у тому, що дитину необхідно залишити з батьком. Таким чином, дослідивши всі докази в їх сукупності, виходячи з віку дитини, яка є малолітньою, враховуючи її інтереси, суд вважає, що дитина не повинна бути розлучена з матір'ю, яка здатна забезпечити синові належне виховання та піклування. Отже, позов [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю слід задовольнити, а зустрічні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком задоволенню не підлягають.

Outcome: approved