Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

22 січня 2018 року Глобинська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування ( служба у справах дітей) звернулася до суду в інтересах дитини, яка залишилися без батьківського піклування - [PERSON] до [PERSON], [PERSON]з позовом про позбавлення батьківських прав. В своїй заяві позивач зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], проте від виконання батьківських обов'язків ухиляються. 05 жовтня 2017 року батьки на підставі відповідної заяви відмовилися забирати сина з пологового будинку, у зв'язку з чим дитина взята на первинний облік служби у справах дітей та влаштована до Кременчуцького обласного будинку дитини, де перебуває і на даний час. 25 жовтня 2017 року батьки звернулися до служби із заявою про бажання повернути дитину у сім'ю, свої мотиви пояснити не змогли. Питання доцільності повернення дитини батькам розглядалося на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини з участю фельдшера та сільського голови. За результатами засідання Комісії було вирішено враховуючи інтереси дитини, визнати недоцільним повернення [PERSON], [INFO] [PERSON] та [PERSON], рекомендовано батькам до 01 грудня 2017 року привести житло до необхідних санітарно-гігієнічних норм, заготовити дрова, дитячий одяг харчування та речі, відвідувати сина в Кременчуцькому обласному будинку дитини. У грудні 2017 року відбулося чергове засідання Комісії з питань захисту прав дитини Глобинської районної державної адміністрації, де повторно поставлено на обговорення питання доцільності повернення малолітнього [PERSON] батькам. На засідання [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, належним чином повідомлені. З наданих пояснень Комісією встановлено, що сім'я власного житла не має, проживають на квартирі, будинок потребує косметичного ремонту. У родині виховується троє дітей дошкільного віку. Одягу для новонародженої дитини недостатньо, ліжка сумішів для харчування немає. Батьки на контакт із працівниками органів опіки, медичними працівниками не йдуть, ведуть себе агресивно, вказують, що дитина не бажана, у сім'ї постійні сварки, за час перебування у дитячому відділенні Глобинської центральної районної лікарні сина не відвідували. На даний час батьки бажання повернути дитину додому не мають, самоусунулися від виконання батьківських обов'язків щодо сина. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд позбавити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримувала в повному обсязі, посилаючись на підстави на обставини, викладені в ньому та крім того пояснила, що перед пологами [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування з повідомленням, що вона не бажає дитину та буде від неї відмовлятися, оскільки чоловік її вигоне з дому, тому що не бажає щоб вона народжувала. Під час вирішення питання доцільності повернення дитини батькам, яке розглядалося на комісії, батько дитини [PERSON] покинув засідання комісії, а мати - [PERSON] пояснила, що вона відмовляється від своєї заяви поданої 25 жовтня 2017 року та не бажає повернути дитину. Крім того, матері дитини пояснювали, що необхідно з дитиною лягати до Глобинської районної лікарні на стаціонарне лікування, але вона відмовилася від госпіталізації. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що виховують ще трьох малолітніх дітей, що у них вдома створені всі умови для проживання малолітнього сина, до сина навідувалися, одного разу принесли памперси та дитяче харчування. Крім того, [PERSON] пояснила, що дійсно вона перед пологами повідомила орган опіки та піклування, що дитина є небажаною і що чоловік її вигоне з будинку, якщо вона її народить. Після пологів, вона відмовилася від дитини, про що власноручно написала заяву. Потім дитину відвезли на деякий час на лікування в м. Полтаву. Після того, як привезли до Глобинської районної лікарні, то Шушвал зателефонувала їй та її чоловіку та запитала чи не бажають вони забрати дитину, на що вони з чоловіком написали відповідну заяву 25.10.2017 року. Разом з тим, на засіданні комісії, на якому вирішувалося питання про повернення їй сина, її чоловік покинув засіданні, тому вона повторно відмовилася від написаної нею заяви про повернення дитини. Також на пропозиції представників органу опіки та піклування відмовлялася лягати з дитиною на стаціонарне лікування, оскільки не бажала. Після цього з заявами про повернення їй дитини ні вона ні чоловік не зверталися. [PERSON] пояснив суду, що коли дізнався, що його дружина на 7-му місяці вагітності, сказав їй, щоб вона позбулася дитини, бо він вигоне її з будинку. Після народження дитини він написав від неї письмову відмову власноручно. При цьому пояснив, що зазначену заяву його заставили написати, разом з тим не пояснив яким чином його заставляли написати відповідну заяву. 25.10.2017 року вони з дружиною написали заяву про повернення їм дитини, бо вирішили, якщо вона народила, то «хай дитина вже буде». При цьому він покинув засідання комісії на якому вирішувалося питання про повернення дитини. Після цього з заявами про повернення йому дитини ні він ні дружина не зверталися. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Землянківської сільської ради як орган опіки та піклування у судовому засіданні позовні вимоги підтримував з підстав, викладених в позові, вважав за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо малолітнього сина у зв'язку із ухиленням останніх від виконання батьківських обов'язків. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого 29 квітня 2010 року Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області, [PERSON] народився [INFO] в с. Радалівка Глобинського району Полтавської області, місце проживання зареєстроване в с. Радалівка Глобинського району Полтавської області (а.с. 12). Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого 22 січня 2014 року РС УДМС України в Полтавській області, [PERSON] народилася [INFO] в с. Радалівка Глобинського району Полтавської області, місце проживання зареєстроване в с. Радалівка Глобинського району Полтавської області (а.с. 13). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 12 жовтня 2017 року, актовий запис №4 (а.с. 11). Згідно довідки виконавчого комітету Землянківської сільської ради Глобинського району №827 від 18 жовтня 2017 року, [PERSON], [INFO] має наступний склад сім'ї: батько - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO] (а.с 19). Як вбачається із спільної заяви батьків [PERSON] та [PERSON], останні відмовилися забрати свою дитину чоловічої статі, яка народилася [INFO], із Глобинської центральної районної лікарні, у зв'язку з тим, що не бажають її виховувати та утримувати (а.с. 16). Відмова [PERSON] та [PERSON] забрати свою дитину чоловічої статі, [INFO], з лікарні підтверджується також Актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 05 жовтня 2017 року. Дитина залишена в закладі охорони здоров'я ( а.с.17). Зазначені обставини не заперечували в судовому засіданні відповідачі. Розпорядженням Голови Глобинської районної державної адміністрації №412 від 17 жовтня 2017 року [PERSON], [INFO], надано статус «дитина, позбавлена, батьківського піклування» ( а.с. 18). Наказом служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області від 17 жовтня 2017 року №109 дитину, позбавлену батьківського піклування - [PERSON], [INFO], взято на облік, номер обліково-статистичної картки - 03417640 ( а.с.20). Відповідно до повідомлення від 13 листопада 2017 року №1070 [PERSON], [INFO], з 10 листопада 2017 року прибув до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради на повне державне утримання (а.с.21). Згідно Актів обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] від 03 жовтня 2017 року, 26 жовтня 2017 року та 13 грудня 2017 року, останні винаймають для проживання глинобитний будинок, обкладений плиткою з пічним опаленням, умови для виховання, навчання та відпочинку дітей дошкільного віку створені частково, діти відвідують школу, забезпеченні одягом, шкільним приладдям та гарячим харчуванням. Для проживання в будинку новонародженого сина - [PERSON], який перебуває в Кременчуцькому обласному будинку дитини, умови не створені взагалі, батько із членами комісії спілкуватися відмовляється, в стані алкогольного сп'яніння веде себе агресивно, дитина не бажана (а.с. 27-30). Питання доцільності повернення малолітнього [PERSON] батькам розглядалися на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації 27 жовтня 2017 року та 14 грудня 2017 року ( а.с. 23,24). Як пояснили в судовому засіданні відповідачі, [PERSON] засідання 27 жовтня 2017 року до його закінчення залишив, а [PERSON] відмовилася від написаної нею заяви і відмовилася забирати дитину. Згідно Висновку Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області №01-51/11 від 19 січня 2018 року про стан виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітнього сина - [PERSON], останні упродовж тривалого часу не створили належних умов для проживання новонародженої дитини, не провідують її протягом перебування в будинку дитини, не виявляють бажання повернути дитину в сім'ю, батько зловживає алкогольними напоями, повністю самоусунулися від виконання батьківських обов'язків (а.с. 7-10). Надаючи правову оцінку заявленим вимогам суд зазначає наступне. Згідно ч. 1,3,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено що відповідачі, будучи батьками малолітнього [PERSON], відмовилися забирати дитину з пологового будинку, в подальшому відмовилися забирати дитину на засіданні комісії, матір відмовлялася лягати з дитиною на стаціонарне лікування, оскільки її з пояснень не бажала, крім того, відповідачі не вчинили жодних дій, щоб повернути дитину в сім'ю, не бажають спілкуватися з ним, не створили умов для його проживання та виховання, а тому є такими, що ухиляються від виконання ними батьківських обов'язків щодо сина. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved