Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

24.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: стягнути солідарно з відповідачів шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 60 090 грн., 3 634,94 грн. пені, 2 841,87 грн. штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України. В обґрунтування позову зазначено про те, що 16.11.2017 року приблизно о 12 год. 20 хв. в м. Києві по проспекту Лобановського, 126-А, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобілів: марки «Форд», державний номер [NUMBER] ; марки «Тойота» державний номер [NUMBER] ; марки «Рено», державний номер [NUMBER] ; марки «Хюндай», державний номер [NUMBER] ; марки «Ауді» державний номер [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина водія [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Форд» державний номер [NUMBER] , у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2018 року. Позивач зазначає, що є власником транспортного засобу марки «Хюндай» державний номер [NUMBER] , та внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 66 090 грн. Заначений розмір шкоди позивач обґрунтовує заказ-нарядом від 15.01.2018 року, виданим станцією технічного обслуговування «Народное». 20.11.2017 року [PERSON] звернувся до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування. В подальшому 04.04.2018 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач зазначає, що жодних виплат ані від страхових компаній, ані від особи, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, позивач не отримав, у зв?язку із чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2018 року відкрито провадження у справі. 13.09.2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов відзив на позов від представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних, заявлених до Моторного (транспортного) страхового бюро України, оскільки відповідач [PERSON] , як особа, яка визнана винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в силу вимог ст. 1187 ч. 2 ЦК України, має відповідати за збитки, заподіяні позивачу, як власнику транспортного засобу. Крім того, вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, оформлений полісом, укладений між [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта», яке в свою чергу має відповідати за шкоду, завдану майну третіх осіб, в межах ліміту відповідальності. Вичерпний перелік підстав за якими страхове відшкодування має бути сплачено Моторним (транспортним) страховим бюро України, передбачено у ст. 41 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та даний конкретний випадок до передбачених законом підстав не належить, оскільки відсутні будь-які докази, що страховик - ТДВ «СТ «Домінанта» визнаний банкрутом чи ліквідований. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Литовка Ю.А. надійшов відзив на позов з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до [PERSON] , посилаючись на те, що матеріальний збиток має бути відшкодований ТДВ «СТ «Домінанта», як страховиком за полісом АМ/2378900, яким забезпечено транспортний засіб марки «Форд», державний номер [NUMBER] , в межах ліміту відповідальності. Від інших відповідачів відзив на позов до суду не надходив. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судове засідання. У судове засідання позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Інші учасники процесу у судове засідання не з?явились, про день та час розгляду справи були повідомлені судом у встановленому процесуальним законом порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Хюндай» державний номер [NUMBER] , що стверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 16). 16.11.2017 року о 12 год. 20 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Форд», державний номер [NUMBER] , в м. Києві по проспекту Лобановського, 126-А, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки та стану автомобіля, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номер [NUMBER] , з послідуючим наїздом на: автомобіль марки «Рено», державний номер [NUMBER] , автомобіль марки «Хюндай», державний номер [NUMBER] , та автомобіль марки «Ауді», державний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень зазначених вище транспортних засобів. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 11). Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 16.11.2017 року, діяв договір обо?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АМ/2378900, укладений між ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» та [PERSON] , за яким було забезпечено транспортний засіб марки «Форд», державний номер [NUMBER] (а.с. 65). Згідно зазначеного полісу, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., розмір франшизи становить 1 000 грн. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 17.11.2017 року [PERSON] , під керуванням якого на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився належний позивачу транспортний засіб марки «Хюндай», державний номер [NUMBER] , звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Також, 20.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Матеріалами цивільної справи стверджується, що у зв?язку із відновленням транспортного засобу, позивачем понесено витрати у розмірі 66 090 грн. (а.с. 13-15), що не перевищує ліміт відповідальності страховика ТДВ «Страхове товариство «Домінанта». Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» не була. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування,сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просить суд стягнути пеню за порушення зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, за період з 21.02.2018 року по 27.04.20018 року, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, у розмірі 3 634,94 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 2 841,87 грн. згідно ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, суд надходить до висновку про стягнення з відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 66 090 грн., 3 634,94 грн. пені, 2 841,87 грн. інфляційних втрат. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги, заявлені до відповідачів Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON] , [PERSON] , не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Вичерпний перелік підстав за якими страхове відшкодування має бути відшкодовано Моторним (транспортним) страховим бюро України, передбачено у ст. 41 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та даний конкретний випадок до передбачених законом підстав не належить, оскільки відсутні будь-які докази того, що страховик станом на час виникнення спірних правовідносин - ТДВ «СТ «Домінанта», визнаний банкрутом чи ліквідований. Позовні вимоги, заявлені до [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки суд дійшов до висновку про стягнення матеріального збитку зі страховика ТДВ «СТ «Домінанта» в межах ліміту його відповідальності. Заявлення позовних вимог до [PERSON] позивачем жодним чином взагалі у позові не обґрунтовано. Відповідно до позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 7.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. За встановлених судом обставин, суд надходить до висновку про часткове задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі поло жень ст..141 ЦПк України.

Outcome: partial