Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

23.05.2017 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача 2574,00 грн. за надані та неоплачені відповідачем освітні послуги за навчання у позивача іншої особи та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач як уповноважена особа (замовник) зобовязувалася на підставі договору №394/1.2015 Ф/Д від 17.08.2015 року сплатити за навчання на денній формі [PERSON] у коледжі Національного фармацевтичного університету України для підготовки фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за спеціальністю «Фармація» 8580,00 грн. на рік, що складає 4290,00 грн. за семестр навчання та 858,00 грн. на місяць. Оплату відповідач зобовязувалася вносити до 10 числа кожного місяця. Остання оплата освітніх послуг була здійснена відповідачем 09.10.2015 року, в той же час освітні послуги надавалися до 01.02.2016 року. На підставі наказу №32-Кс від 19.03.2016 року відповідача було відраховано за порушення умов договору після першого навчального семестру (вересень 2015-січень 2016 року). Відповідно до норм укладеного між сторонами договору та норм чинного законодавства України позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою з метою примусового стягнення з відповідача як замовника заборгованості за надані освітні послуги [PERSON] У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду засобами поштового звязку разом зі своєю довіреністю клопотання від 19.07.2017 року за №1408/20 про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.33-34). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, день та місце судового засідання двічі (а.с.28 повернута до суду із вказівкою органу поштового звязку про повернення через закінчення термінів зберігання на обєкті поштового звязку повістка про виклик у судове засідання 20.07.2017 року разом з позовною заявою, доданими до неї документами та ухвалою суду про відкриття провадження по справі від 08.06.2017 року та а.с.35 повернута до суду із вказівкою органу поштового звязку про повернення через закінчення термінів зберігання на обєкті поштового звязку повістка про виклик у судове засідання 15.08.2017 року) повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду без поважних причин відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по даній справі. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 17.08.2015 року між Національним фармацевтичним університетом України в особі директора коледжу НФаУ [PERSON] та відповідачем як замовником [PERSON] було укладено договір №394/1.2015 Ф/Д про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за спеціальністю «Фармація» денної форми навчання стосовно [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до умов вищевказаного договору Національний фармацевтичний університет, оскільки коледж НФаУ не є окремою юридичною особою, зобов`язався здійснити підготовку [PERSON] за рахунок коштів відповідача з терміном навчання 3 роки, а відповідач зобов`язався кожного місяця своєчасно до 10 числа поточного місяця вносити плату за підготовку студента [INFO], що складає 8580,00 грн. за навчальний рік. Відповідно до п.п.1.2 Положення про коледж НФаУ, затвердженого 31.05.2016 року ректором НФаУ [PERSON] коледж не є юридичною особою та не має права виступати засновником інших установ, підприємств, товариств, входити до будь-яких об`єднань юридичних осіб (а.с.16). Згідно з п.п. 9.2 вищевказаного договору позивач має право в односторонньому порядку відрахувати студента за невиконання навчального плану, за порушення умов договору, порушення Статуту Національного фармацевтичного університету та Положення по коледж НФаУ, навчальної дисципліни, правил внутрішнього розпорядку коледжу Національного фармацевтичного університету, за порушення відповідачем зазначеного в Договорі порядку внесення плати за навчання та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Наказом №77-Кс від 11.08.2015 року [PERSON] було зараховано студентом першого курсу денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб з 01.09.2015 року (а.с.10). Наказом №32-Кс від 19.03.2016 року [PERSON] було відраховано з числа студентів коледжа НФаУ за порушення умов контракту, при цьому оплата здійснена за вересень-жовтень 2015/2016 років, заборгованість складає 2574,00 грн. (а.с.12) На підставі довідки про сплату вартості навчання студентом [PERSON], що була складена головним бухгалтером позивача, борг по оплаті навчання відповідачем перед позивачем складає 2574,00 грн., а сума оплати з боку відповідача на користь позивача складає 1716,00 грн, які були сплачені відповідачем двома платежами 31.08.2015 року та 09.10.2015 року по 858,00 грн. кожний (а.с.8). Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому або іншій особі (за його згодою) послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставою для відрахування здобувача вищої освіти є порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив обумовлені договором з позивачем вимоги щодо оплати вартості навчання [PERSON], а тому позовні вимоги Національного фармацевтичного університету є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, а саме стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved