Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

23.09.2015 року відкрито провадження за первісним позовом. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їх баба [PERSON], яка на час смерті була зареєстрована в [ADDRESS]. [PERSON] залишила заповіт, згідно якого ? частку у праві власності на будинок та земельні паї вона заповіла своїй дочці [PERSON] Після її смерті з'ясувалося, що будинок по [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого була [PERSON], хоча до цього часу вони вважали, що будинок був приватизований на всіх членів сім'ї. В 2014 році позивачі та їх мати [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання майна спільною власністю колгоспного двору і рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 06.04.2015 року житловий будинок був визнаний спільним майном членів колгоспного двору [PERSON] ( голови колгоспного двору), [PERSON].( сина [PERSON]), [PERSON] ( невістки [PERSON].), [PERSON].( онука [PERSON]), [PERSON].( онуки [PERSON]) по 1/5 частині за кожним. Так як [PERSON] помер [INFO], інші спадкоємці спадщину не прийняли, [PERSON] одноособово прийняла спадщину після померлого чоловіка. Рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 17.07.2015 року за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] на 1/5 частину спірного будинку. Так як заповітом охоплена ? частина належної [PERSON] частки у будинку, тобто фактично 1/10 частина будинку, інша половина ( 1/10) спадкується за законом. За правом представлення позивачі входять в коло спадкоємців першої черги, в зв'язку з чим ними подані нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкоємцем першої черги є також [PERSON], а тому спадкування не охопленої заповітом частини будинку здійснюється трьома спадкоємцями в рівних частках, що складає по 1/30 частині за кожним. Однак, через відсутність реєстрації за [PERSON] права власності на 1/5 частину будинку, позбавлені можливості оформити спадщину. Тому порушують питання про визнання за ними права власності по 1/30 частині будинку та господарських споруд за кожним. Ухвалою суду від 17.11.2015 року прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] Свої вимоги остання мотивує тим, що [INFO] у с. Чернеччина Охтирського району Сумської області помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно колгоспного двору - будинок, розташований в [ADDRESS], яку прийняли його діти [PERSON], [PERSON], дружина [PERSON] та мати [PERSON], так як постійно проживала зі спадкодавцем. Однак [PERSON] не встигла оформити спадщину, оскільки частки у майні колгоспного двору не були визначені. [INFO] [PERSON] померла у с. Чернеччина і після її смерті відкрилася спадщина, яку остання заповідала дочці [PERSON] 01.10.2015 року приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Каменєв В.І. виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку. Тому порушує питання про: визнання недійсною та скасування заяви [PERSON] про відмову від спадщини, посвідченої секретарем Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області 13.01.2014 року та зареєстрованої за № 04 як написаної внаслідок помилки, оскільки [PERSON] підписувала заяву не читаючи, бо мала проблеми із зором, та помилялася щодо суті заяви, бо не бажала відмовлятися від всієї спадщини, що залишилася після сина; скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Охтирською райдержнотконторою на ім'я [PERSON] 18.02.2014 року та зареєстрованого за № 185; здійснення тлумачення заповіту [PERSON], посвідченого 26.09.2014 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Каменєвим В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 2246, а саме розтлумачити, що він складений відносно усієї частки [PERSON] у праві власності на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області, оскільки згідно заповіту [PERSON] заповідала [PERSON] належні їй ? частку у праві власності на зазначений житловий будинок та ? частку у праві власності на земельну ділянку, бо вважала, що їй після смерті чоловіка належить саме ця частка, отже вважала, що заповідає все належне їй майно; крім того, зазначена у заповіті частка у праві власності є більшою ніж та, що належала спадкодавцю та спадкоємці не можуть дійти згоди стосовно тлумачення заповіту; визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права власності на ? частину спірного житлового будинку та ? частини земельної ділянки, на якій він розташований ( 1/5 - частка, визнана за [PERSON] на підставі рішення суду; 1/4*1/5=1/20 - частка кожного зі спадкоємців після [PERSON]; 1/20+1/5=1/4). В судовому засіданні представник позивачів за первісним позовом підтримав заявлені вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав лише в частині визнання за [PERSON] права власності на 4/30 спірного домоволодіння. Зазначив, що частка [PERSON] визначена рішенням суду від 06.04.2015 року, також рішенням суду від 17.07.2015 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за померлим [PERSON] Заява про відмову від прийняття спадщини оформлена належними чином, було виготовлено її текст. [PERSON] підписала заяву, так як відмовилася від спадщини після сина на користь його сім'ї і тому не зрозуміло, в чому саме полягає помилка. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на грошові кошти і не зрозуміло, на якій підставі підлягає скасуванню. В заповіті воля [PERSON] щодо розпорядження будинком зазначена чітко - ? частка, а тому заповіт тлумачення не потребує. Право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] Охтирського району не може бути визнано за [PERSON], оскільки земельна ділянка не приватизована і не належала спадкодавцю. Відповідачка та її представники проти задоволення вимог позивачів за первісним позовом заперечили, наполягали на задоволенні заявлених ними вимог з підстав, зазначених у позові. Відповідачка [PERSON] пояснила, що її мати останні кілька років проживала в м. Охтирка, бо їй були створені такі умови, що вона не могла жити разом з сином та його сім'єю у власному будинку . Її старша донька забрала до себе і матір і тітку. Так як доглядати за ними двома було важко, вона зверталася до [PERSON] з проханням забрати матір, однак [PERSON] її прохання проігнорувала. Вона особисто у матері нічого не просила, однак мати сама їй сказала, що перепише на неї хату, бо вона залишається одна. Вона на це заперечила, бо у хаті проживає невістка з дітьми і вона їх не вижене та погодилася на половину. Після смерті її брата [PERSON] та [PERSON] приїжджали та забирали матір. На її питання, навіщо мати з ними їздила, мати сказала, що підписати документи, щоб онук міг переоформити машину. При цьому сказала, що мабуть її обдурили, так як вона не знає, що вона підписала. Секретар їй документи не читала, лише «підсунула» для підпису. Представник Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області, допитана як свідок, проти позову в частині визнання недійсною та скасування заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини заперечила, вирішення інших вимог залишила на розсуд суду. Пояснила, що з 20.04.2005 року працює в Чернеччинській сільській раді на посаді секретаря, рішенням сесії ради призначена відповідальною особою за вчинення нотаріальних дій для населення сільради. 13.01.2014 року до сільради прийшли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зайшла до кабінету та пояснила, що бажає написати заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка та надала свій паспорт та код. Була виготовлена відповідна заява, підписана заявником та внесена до реєстру за № 03 від 13.01.2015 року. Далі до кабінету зайшла [PERSON] та сказала, що її син помер, у нього була машина та інше майно. Їй нічого їхнього не треба, тому хоче відмовитися на користь дружини сина. Так як [PERSON] була людиною похилого віку, вона деякий час з нею проводила бесіду, щоб зрозуміти, що [PERSON] дійсно усвідомлює наслідки таких своїх дій та бажає відмовитися від спадщини. [PERSON] повідомила, що так вона вирішила. На комп'ютері було виготовлено тест заяви, вона особисто прочитала заяву вголос, щоб [PERSON] її почула. Також роз'яснила, що [PERSON] може відкликати заяву. [PERSON] запевнила її, що все розуміє, підписала заяву, заява була внесена до реєстру. Після цього деякий час вони розмовляли на загальні теми як односельці. Вийшовши з кабінету, [PERSON] ще спілкувалася з кількома працівниками сільради, розповідала їм причину приїзду, про своє життя. В подальшому, спілкуючись між собою, працівники сільради наголошували на добру пам'ять [PERSON], незважаючи на вік. До сільської ради [PERSON] привозив ще 05.07.2015 року її онук [PERSON] для посвідчення довіреності на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з питань оформлення документів на пай, оскільки 04.07.2015 року нею було відмовлено у вимозі [PERSON] посвідчити від імені [PERSON] довіреність без її присутності. Тому наполягає, що заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] [PERSON] підписала особисто в здоровому розумі та за своєю справжньою волею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її бабуся. За п'ять років до своєї смерті [PERSON] звернулася до неї з проханням жити в її квартирі, бо у будинку по [ADDRESS] були постійні сварки. Вона погодилася і близько року бабуся проживала з нею, а потім перейшла жити до своєї сестри в квартиру по вул. Батюка м. Охтирка, де проживала до смерті. Бабуся та її сестра потребували догляду, який вона здійснювала уночі, а її мати [PERSON] вдень. Був випадок, коли після смерті дядька [PERSON] бабуся разом з [PERSON] їздила до сільради, та, як вона пояснила, «підписала якісь бумаги, щоб [PERSON] була машина, а [PERSON] - гроші». На її питання, навіщо вона відмовилася, бабуся сказала: «Може, хоч якісь гроші дадуть». На той час бабуся була у здоровому глузді. Свідок [PERSON] суду пояснила, що підтримує дружні стосунки з [PERSON] і разом з нею інколи відвідувала її матір [PERSON], яка хворіла. Під час одного з відвідувань [PERSON] поскаржилася, що їй дали підписати якісь документи і у неї склалося враження, що її обманули. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює разом з [PERSON] і знає, що остання доглядала за своєю бабусею [PERSON] та бабусиною сестрою, які були лежачими. [PERSON] попрохала її бути присутньою, бо бабуся бажає розпорядитися майном. В призначений день вона пішла до квартири, де проживала [PERSON] Там знаходилися ще двоє свідків, яких до цього вона не знала. [PERSON] лежала на ліжку, також була присутня [PERSON], зачитували документ, потім його підписала [PERSON], бо [PERSON] була слаба і вона також поставила свій підпис. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її сусідка. [PERSON] мати [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] - племінники. [PERSON] та її дочка [PERSON] сказали, що [PERSON] бажає залишити заповіт на дочку. Вона погодилася. В призначений день прийшла до квартири, де проживала [PERSON] остання була у свідомості, однак у неї був поганий зір. Там також були інші. Потім прийшов нотаріус, пояснив, що буде складатися заповіт, тому можуть викликати до суду. Він задавав [PERSON] питання, та запитав, що вона хоче залишити дочці і [PERSON] відповіла, що половину будинку та паї. Текст заповіту вже був складений і заповіт зачитаний уголос. Потім незнайома їй жінка поставила підпис за [PERSON] і вона також поставила свій підпис. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, врахував покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються нормами спадкового права. Так, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області 14.08.2013 року. На час смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS]. Разом з ним були зареєстровані його мати [PERSON], його дружина [PERSON] та його син [PERSON], що підтверджується записами про місце реєстрації у паспорті вказаних осіб та довідкою Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області від 13.01.2014 року. Після його смерті 28.01.2014 року нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 14. 13.01.2014 року секретар Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області [PERSON] засвідчила підпис [PERSON] на заяві про відмову від прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] на користь дружини останнього - [PERSON], заява зареєстрована в реєстрі за № 4, а також засвідчила підпис [PERSON] на заяві про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] на користь матері - [PERSON], заява зареєстрована в реєстрі за № 5. 28.01.2014 року [PERSON] подала до Охтирської міської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, яку вона фактично прийняла, інші спадкоємці відмовилися від спадщини. 18.02.2014 року державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦС по м. Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 30.09.2014 року. Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] - онук померлої, [PERSON] - онука померлої, [PERSON] - невістка померлої та [PERSON] - донька померлої. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу 26.09.2014 року, зареєстрований в реєстрі № 2246, згідно якого належні їй ? частку у праві власності на житловий будинок та ? частку у праві власності на земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS], а також належні їй земельні ділянки загальною площею 1,7638 га, розташовані на території Чернеччинської сільради, вона заповідала [PERSON] Рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 06.04.2015 року житловий будинок загальною площею 90,6 кв.м., розташований в с. Чернеччина Охтирського району Сумської області визнаний спільним майном членів колгоспного двору [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в рівних частках по 1/5 за кожним. Рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 17.07.2015 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] на 1/5 частини житлового будинку загальною площею 90,6 кв.м. разом з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Охтирського району Сумської області. Постановою від 23.09.2015 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, зареєстрованого згідно норм діючого законодавства. Постановою від 01.10.2015 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, зареєстрованого згідно норм діючого законодавства. 20.10.2015 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. видане [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на земельну ділянку площею 0,3688 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, зареєстровано в реєстрі за № 1405 та на земельну ділянку площею 1,3950 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, зареєстровано в реєстрі за № 1404. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкових справ № 14/2014 та № 63/2014. При вирішенні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсною та скасування заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини та про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2014 року, виданого на ім'я [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно зі ст.ст. 1273, 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого спадкоємця за законом, незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених, зокрема, ст. 229 ЦК України. Статтею 229 ЦК України визначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо особа, що його вчинила, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей та якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. В п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правочин, вчинений під впливом, зокрема помилки, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. З викладеного вбачається, що особа, яка вчинила правочин має довести, що на час вчинення правочину вона помилялася щодо обставин, які мають істотне значення. Суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що [PERSON] помилялася щодо правової природи заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Покази свідків [PERSON] та [PERSON] не можуть бути належними доказами в підтвердження тієї обставини, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь іншої особи під впливом помилки. За таких обставин, вимога про визнання недійсною заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] задоволенню не підлягає. Оскільки вимога про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Охтирською райдержнотконторою на ім'я [PERSON] від 18.02.2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 185 ґрунтувалася на вимозі про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, зазначена вимога також не підлягає задоволенню. Щодо вимоги про тлумачення заповіту, суд дійшов до наступного. Відповідно до положень ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 Кодексу. Статтею 213 ЦК України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній формі відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній формі відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за цими правилами немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, як вбачається з тексту заповіту [PERSON], посвідченого 26.09.2014 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2246, остання на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «належні мені ? частку у праві власності на житловий будинок та ? частку у праві власності на земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; належні мені земельні ділянки загальною площею 1,7638 ( одна ціла сім тисяч шістсот тридцять вісім десятитисячних) гектарів в межах згідно з планом, які розташовані на території Чернеччинської сільської ради, належні мені на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого відділом Держкомзему у Охтирському районі 15.05.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, договорів оренди землі за № 010961501356, я заповідаю [PERSON], [INFO], народилася в с. Чернеччина Охтирського району Сумської області». Таким чином, воля спадкодавця [PERSON] викладена чітко і зрозуміло. Доводи позивачки [PERSON] щодо підстав для тлумачення заповіту фактично зводяться до незгоди з часткою у домоволодінні, яка підлягає спадкуванню за заповітом і не відносяться до визначених законом підстав, за наявності яких заповіт тлумачиться судом. За таких обставин зазначена вимога не підлягає задоволенню. Щодо вимог про визнання права власності на частку у домоволодінні в порядку спадкування. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначалося раніше, 26.09.2015 року був посвідчений заповіт [PERSON], який на даний час ніким не оспорений, а тому є дійсним. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на частину будинку по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області та земельні ділянки, що розташовані на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Дочка [PERSON] - [PERSON] 09.02.2015 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тобто у визначений законом строк прийняла спадщину. 12.10.2015 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на земельні ділянки, розташовані на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, що належали [PERSON] на праві власності. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину будинку [PERSON] було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Розмір частки будинку, яка належала [PERSON] визначений рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 06.04.2015 року, яке не скасоване і набрало законної сили, та складає 1/5 частку . Згідно заповіту, [PERSON] розпорядилася ? часткою у праві власності на будинок, таким чином, ? частка у праві власності на будинок залишилася не охоплена заповітом. Згідно з положеннями ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст. 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Згідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. [PERSON], син [PERSON], помер [INFO], тобто до часу відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON], які є сином та дочкою [PERSON] та, відповідно, онуком та онукою [PERSON] 12.11.2014 року подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, тобто у визначений строк прийняли спадщину. Таким чином, [PERSON] успадкувала за заповітом ? від 1/5 частки, що складає 1/10 частку від спірного будинку. Іншу 1/10 частки успадкували порівну [PERSON] - 1/20 частки та [PERSON] і [PERSON] по 1/40 частки ( 1/20 : 2 ). Виходячи з викладеного, вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з визнанням за ними права власності в порядку спадкування після померлої [PERSON] по 1/40 частині житлового будинку по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області. Також підлягають частковому задоволенню вимоги [PERSON] з визнанням за нею права власності в порядку спадкування після померлої [PERSON] на 3/20 частини житлового будинку по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області ( 1/10 частина за заповітом та 1/20 частина за законом). Вимога [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів належності [PERSON] зазначеної ділянки на праві власності. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] являється інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою серії МСЕ № 032965, в зв'язку з чим на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. 05.11.2015 року нею був поданий зустрічний позов. Нею були заявлені вимоги про визнання за нею права власності на ? частину спірного будинку, вартість якого, згідно довідки-характеристики від 23.03.2015 року складає 138654 грн., тобто ціна позову становить 34663,50 грн. Таким чином, розмір судового збору становив 487,20 грн. Позовні вимоги задоволені на 60% ( ціна позову - 34663,50 грн., розмір задоволених вимог - 20798 грн.). Таким чином, з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в частині задоволених вимог в розмірі 292,32 грн., тобто по 146,16 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial