Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

21 травня 2019 року до суду заявлено позов [PERSON] , в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, [PERSON] зареєстрований 10.01.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 23. Від спільного проживання дітей у них немає. Однак відповідач ухиляється подати спільну заяву до органів РАГСУ. Тому вона змушена звертатися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом тривалого часу між ними не досягнуто порозуміння. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя, різниця в підходах до створення в сім`ї нормального психологічного клімату, вирішення нагальних сімейних та звичайних життєвих питань. Внаслідок чого між ними виникли вкрай напружені та ненормальні стосунки, вони стали чужими людьми і їхній шлюб протягом тривалого періоду є формальним. Вона намагалася зберегти сім`ю та шлюб, проте це позитивних наслідків не дало. З 2015 року вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Таким чином збереження шлюбу є неможливим.Спорів про поділ майна, що є їхньою спільною власністюнемає.Вважає також, що подальше примусове спільне життя подружжя і формальне збереження шлюбу суперечило б її інтересам та було б порушенням положень Сімейного кодексу України в частині добровільності шлюбу. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Царківський О.Ю. в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в судові засідання не з`являвся, повідомлення про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 223 ЦПК України. (а.с. 23-25). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши позицію позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору про поділ майна немає, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що буде суперечити інтересам одного із них. Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved