Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

23.03.2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивований тим, що 21.12.2009 року між ВАТ «Астра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, в забезпечення якого було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки є квартира за адресою: [ADDRESS]. За договором від 02.12.2013 року ПАТ «Астра Банк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. 03.03.2016 року стало відомо, що 11.04.2012 року Сихівським відділом ДВС винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить зняти арешт, який накладено на квартиру, що є предметом іпотеки. В судовому засіданні 22.04.2016 року ухвалою суду процесуальний статус Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції замінено та його залучено до участі у справі в якості співвідповідача. В судове засідання 05.07.2016 року представник позивача не з'явився, надавши клопотання про розгляд позову без його участі. В судовому засіданні 22.04.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання 05.07.2016 року не з'явився. Про час та місце розгляду позові відповідач повідомлений належним чином. В судовому засіданні 22.04.2016 року представник відповідача [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що провини [PERSON] в тому, що державний виконавець наклав арешт на іпотечне майно немає. Тому представник відповідача [PERSON] просив стягнути судові витрати з винної особи, а саме - з Сихівського відділу ДВС. Представник відповідача Сихівського відділу ДВС в судове засідання не з'явився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову Сихівський відділ ДВС повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від Сихівського відділу ДВС не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 21.12.2009 року між ВАТ «Астра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав від банку кредит в розмірі 70000 грн. на строк до 21.12.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.12.2009 року між ВАТ «Астра Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] передали ВАТ «Астра Банк» в якості забезпечення виконання зобов'язань належну на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. 02.12.2013 року на підставі договору купівлі-продажу ПАТ «Астра Банк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 5 ст. 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 126948 грн. 05 коп. Тобто, зобов'язання за кредитним договором на теперішній час не припинилося та іпотечний договір продовжує свою дію. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За вимогами ч. 7 ст. 3 Закону пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. 21.12.2009 року вищезазначений іпотечний договір було внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Тобто, з 21.12.2009 року ВАТ «Астра Банк» отримав першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. В той же час, 11.04.2012 року державним виконавцем Сихівського відділу ДВС винесено постанову № 32145695 «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Відповідач Сихівський відділ ДВС доказів правомірності накладення арешту на квартиру, що є предметом іпотеки, суду не надав. Враховуючи, що вимоги ПАТ «Дельта Банк» на задоволення вимог шляхом звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки та на яку державним виконавцем Сихівського відділу ДВС накладено арешт, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та не вбачає підстав для відмови в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.03.2016 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь в повному обсязі. Проте, суд вважає, що судовий збір підлягає стягнення лише з відповідача Сихівського відділу ДВС, оскільки саме дії цього відповідача потягли за собою звернення позивача до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved