Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

22.01.2015 року позивачка звернулась в суд з вказаним позовом, позовні вимоги за яким збільшила 18.04.2016 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.05.2011 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO] Зазначила, що вона звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Також бажає, щоб відповідач сплачував в її користь аліменти на її власне утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в твердій грошовій сумі. Вона займається вихованням доньки, і їй одній важко утримувати дитину. Зазначає, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має досить великі доходи, а тому вона бажає, щоб він сплачував в її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] року. Також просила стягнути з відповідача судові витрати по справі. 22.02.2016 року Відповідач подав до суду письмове заперечення на позов, в якому вказав, що твердження позивачки є безпідставними, а пред'явлені позовні вимоги є необґрунтованими. Зокрема, твердження позивачки щодо його великих доходів є неправдивими, позивачка не надала жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. До цього ж, у зв'язку з кризовою економічною ситуацією в Україні, його сукупний дохід від здійснення підприємницької діяльності за останніх три місці становить 990,0 грн. На даний час він зареєстрований та проживає [ADDRESS] з непрацездатними батьками, які ніде не працюють, не отримують доходів, в зв'язку з чим він змушений самостійно матеріально допомагати своїм непрацездатним батькам пенсійного віку, а також витрачати кошти на оплату комунальних послуг. За таких обставин він не може сплачувати аліменти на утримання позивачки, а тому просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов зі збільшеними позовними вимогами підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1500,0 грн. на її утримання щомісячно, оскільки останній мав великий дохід від підприємницької діяльності у 2015 році і тепер за цей рахунок може сплачувати їй аліменти. Зазначила, що Відповідач спеціально подав заяву про припинення підприємницької діяльності, оскільки не хоче її утримувати. Щодо проданого автомобіля пояснила, що їй належало право власності на транспортний засіб марки «Ауді А6», який вона продала, а отримані від продажу автомобіля кошти вона витратила на своє утримання та на утримання доньки. Просила взяти до уваги, що відповідачем був також реалізований автомобіль «МАЗ», який є їх спільною сумісною власністю, як подружжя, проте, частину коштів, які їй належали від продажу автомобіля, відповідач їй не передав, а спрямував на власні потреби. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позову заперечив, ствердив обставини викладенні відповідачем в запереченні до позовної заяви. Просив в задоволенні позову відмовити. Додатково вказав, що відповідач дійсно поки що зареєстрований підприємцем, проте його дохід в першому кварталі складав 990 грн., а на даний час відповідач взагалі не отримує жодних доходів та подав заяву про припинення підприємницької діяльності, в зв'язку з чим, до моменту проведення перевірки його діяльності всіма контролюючими органами, він не має змоги навіть стати на облік в центр зайнятості. Зокрема, зазначений позивачкою його дохід за 2015 рік є валовим доходом, тобто з даних коштів відповідач сплачував податки, витрачав кошти на утримання та ремонт належних йому транспортних засобів. Щодо батьків пояснив, що на даний час вони не перебувають на утримання відповідача. Зазначив, що інші транспортні засобі, які зареєстровані за відповідачем, є його особистим майном, а не майном подружжя, що було встановлено судом апеляційної інстанції при перегляді справи за позовом позивачки до відповідача про стягнення аліментів на дитину. Додатково повідомив, що позивачка продала транспортний засіб марки «Ауді А6» середня оціночна ціна якого становить біля 180 тис. грн., частину коштів відповідачу за проданий автомобіль не повернула, а отже вона має кошти на своє утримання. Також ствердив, що за рішенням суду відповідачем повністю сплачені всі аліменти на утримання дитини, а також позивачка отримує 860 грн. на утримання дитині від держави. Суд, заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов, з врахуванням збільшених позовних вимог, підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2011 року між Позивачкою та Відповідачем у виконкому Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 1), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), де в графі «Батько» вказано [PERSON] (відповідача). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 15.01.2016 р., виданого Надорожнянською сільською радою, [PERSON] (позивачка) проживає [ADDRESS] в житловому будинку, який є власністю її батька [PERSON] та у неї на утриманні перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO]. Крім допомоги на дитину інших доходів не отримує, підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 4). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Тлумацької РДА № 521 від 22.02.2016 року [PERSON] (позивачка) перебуває на обліку в УСЗН Тлумацької РДА та отримує державну допомогу при народженні дитини та інших видів доходів не отримує (а.с. 36). Згідно довідки Тлумацького РУСЗН № 522 від 22.02.2016 року [PERSON] у грудні 2015 року отримала допомогу при народженні 1-ої дитини в розмірі 10320,0 грн. та в подальшому щомісячно отримує по 860,0 грн. (а.с. 35). Також згідно рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2016 року, яке частково змінено Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.06.2016 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 82-84). Під час судового розгляду справи судом встановлено, а сторонами по справі не заперечувалось та не оспорювались, наступні факти, зокрема: шлюб між позивачкою та відповідачем на момент розгляду справи не розірвано; відповідач, починаючи з 22.01.2016 року по червень 2016 року, повністю сплатив аліменти на утримання дитини згідно рішення суду та заборгованість аліментних платежах відсутня. Відповідно до копії довідки Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 83 від 04.02.2016 року [PERSON] (відповідач) зареєстрований [ADDRESS] та склад його сім'ї наступний: [PERSON], (батько), [INFO], [PERSON] (мати), [INFO], [PERSON] (брат), [INFO] (а.с. 26). Згідно довідки Тисменицької оДПІ від 08.04.2016 року [PERSON] (відповідач) перебуває на обліку в Тлумацькому відділенні Тисменицької оДПІ, як платник податків, та згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку ІІІ-ої групи фізичної-особи підприємця сума його валового доходу за 2015 рік становила 248862,79 грн., а за І-ий квартал 2016 року - 990,0 грн. (а.с. 51). Так, згідно звіту про рух коштів по банківському рахунку [PERSON] (відповідач) за листопад 2015 року - 0,00 грн., за грудень 2015 року - 0,00 грн., за січень 2016 року - 990,0 грн. (а.с. 27). Відповідно до копії довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.06.2016 року банківський рахунок, належний [PERSON] (відповідач), як фізичній особі-підприємцю, закрито 07.06.2016 року (а.с. 81). До цього ж, [PERSON] (відповідач) 27.05.2016 року подав до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Тлумацької РДА Бортник В.Є. документи для проведення державної реєстрації припинення своєї підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця (а.с. 80). Згідно відповіді на адвокатський запит Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 24.03.2016 року за [PERSON] (відповідач) у період з 2011 року по даний час зареєстровані транспортні засоби марок: «ВАЗ 211540 120 20», причеп «Дністер 1-2», «МАЗ 950600010» та «МАЗ 64229», останній 10.12.2015 року перереєстрований на іншого власника без зняття з обліку (а.с. 93). Також відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру МВС України від 10.05.2016 року (а.с. 91-92) та згідно відповіді на адвокатський запит Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 31.03.2016 року (а.с. 52) за [PERSON] (позивачка) був зареєстрований автомобіль марки «Ауді А6», який 26.01.2016 року був знятий з обліку для реалізації та 27.01.2016 року зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу за гр. [PERSON] Відповідно до довідкового повідомлення судового експерта [PERSON] середньо-ринкова вартість продажу вказаного автомобіля становить 180770,0 грн. (а.с. 89-90). Також під час судового розгляду справи судом встановлено, а сторонами по справі не заперечувалось та не оспорювалось, що кошти отримані сторонами в результаті продажу вищевказаних транспортних засобів були спрямовані ними на особисті потреби. За змістом ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку \\доходу\\ другого з подружжя і \\або\\ у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Доводи відповідача та його представника, про те, що відповідач [PERSON] на даний час не здійснює підприємницької діяльності та за свої кошти утримує батьків, не заслуговують на увагу та не є підставою для звільнення його від обов'язку утримувати дружину, з якою проживає дитина, оскільки батьки відповідача є працездатними та можуть утримувати себе самостійно, а неотримання коштів від підприємницької діяльності в І-му кварталі 2016 р. не свідчить про те, що протягом 2-4 кварталу 2016 р. він не буде отримувати дохід, оскільки доказів на підтвердження того, що станом на день розгляду справи відповідачем припинено підприємницьку діяльність суду не надано. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач є молодою, працездатною особою, а отже взмозі надавати, принаймні мінімально, забезпечення своїй дружині. Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторін на підтвердження та заперечення розміру аліментів з врахуванням коштів, отриманих сторонами від реалізації автомобілів, оскільки сторони і надалі перебувають у шлюбі, а справа не стосується поділу спільного майна подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 80 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що відповідач отримав незначні доходи від підприємницької діяльності в першому кварталі 2016 р. та на даний час жодних доходів не отримує, подав заяву про припинення підприємницької діяльності, сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки, заборгованість за якими відсутня, а позивачка ніде не працює, має на утриманні дитину та отримує допомогу при народженні 1-ої дитини до досягнення нею трьохрічного віку, суд вважає, що Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти на її утримання в розмірі по 1500,0 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на її утримання у розмірі по 100,0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до чч. 1-3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у розмірі 551,20 грн., а на рахунок позивачки - судові витрати в сумі 470 грн. за надання їй правової допомоги, що підтверджується квитанціями № 002544 та № 002613 (а.с. 7, 58). Розяснити сторонам у справі, що відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84, 182-183 Сімейного КодексуУкраїни,

Outcome: partial