Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

22 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Пархомовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Хмельницьку районну державну нотаріальну контору, про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що 06.09.2008 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 46, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Пархомівці, вул. Лісова. [PERSON] звернулась до Хмельницької районного державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв'язку із тим, що не було зареєстровано у встановленому законом порядку право власності. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 46, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Пархомівці, вул. Лісова. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи чи інших заяв від них не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі у звязку з наступним. Так, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЩ № 435818 від 02.04.1954 року, копією паспорту громадянина України [PERSON] серії НВ 520125, виданого Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 03.03.2009 року. Також, відповідно до довідки, виданої головою Пархомовецької сільської ради від 11.09.2008 року вих. № 453, [PERSON] похорони своєї матері [PERSON], яка померла 08.09.2008 року, проводила за власний рахунок. 06.09.2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 094747, виданого Пархомовецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області. Позивач [PERSON] звернулась до Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявою про фактичне прийняття спадщини за законом, що підтверджується копією заяви [PERSON] від 15.01.2009 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 21-2009. Як вбачається із заповіту від 07.04.1995 року зареєстрованого в реєстрі за № 15 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Пархомовецької сільської Ради народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області, [PERSON], [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці [PERSON] Згідно даних спадкової справи 15.01.2009 року Хмельницькою районною державною конторою була відкрита спадкова справа, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 15.01.2009 року № 18106283. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 18106231 від 15.01.2009 року заповіт [PERSON] чинний, що підтверджується, також, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.01.2009 року. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, що підтверджується листом в.о. завідувача Хмельницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] вих. № 1104/02-14 від 19.04.2016 року, у зв'язку з тим, що майно не було зареєстровано [PERSON] у встановленому законом порядку. Так, житловий будинок № 46, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Пархомівці, вул. Лісова, належав померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 09.08.1979 року за реєстровим № 12, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією технічного паспорту на житловий будинок. Однак, за час свого життя, [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності. Як вбачається із повідомлення № 699222 від 05.05.2016 року Хмельницького бюро технічної інвентаризації згідно даних архіву право власності на будинок № 46 по вул. Лісовій с. Пархомівці Хмельницького району не зареєстровано. Так, згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~та\~статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права. Пункт 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], а також те, що визнання за позивачем права власності не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved