Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

24.03.2021 позивач звернувся до суду з даною заявою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 06.04.2021, обґрунтовуючи тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), які надає ТОВ «Білоцерківвода». Товариство здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №177 від 15.02.2018 року. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг отриманих ним до укладання відповідного договору. Відповідачі не виконують належним чином своїх зобов`язань щодо оплати послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно діючих тарифів становить 6098,38 грн. за період з 01.04.2018 по 01.02.2021. Тому, ТОВ «Білоцерківвода» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в розмірі 6098,38 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України 1014,71 грн. інфляційних втрат та 519,75 грн. - 3% річних, та судові витрати у справі в розмірі 2270,00 грн. 30.06.2020 року, після усунення позивачем недоліків позову, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 18.08.2021 судом постановлено ухвалу, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 16.09.2021 до суду подано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі - Гошко Р.Л., про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подали. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Пунктом 1.3. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг від 25.04.2005 р. № 60, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства №279 від 13.10.2014 р.), виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. ТОВ «Білоцерківвода» є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення в м. Біла Церква на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №177 від 15.02.2018 року. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10,37,38). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2021 ( а.с.9), відомості щодо зареєстрованого права власності на майно за адресою: [ADDRESS] відсутні. З відомості про нарахування та оплату послуг з централізованого постачання холодної воли та водовідвдення по особовому рахунку о/р [NUMBER] , що відкритий на ім`я [PERSON] (а.с. 6), вбачається, що за адресою: [ADDRESS] сплата коштів за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення здійснюється, однак не у повному обсязі, тому наявна заборгованість у розмірі 6098,38 грн., яка виникла за період з 01.04.2018 по 01.02.2021. Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, однак споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 11 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 ( далі - Правила), у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства ( п.21 Правил). Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» норми споживання це кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідачів, як споживачів є своєчасна оплата послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, згідно затверджених в установленому порядку тарифів та вони зобов`язані дотримуватися вимог законодавства, якими передбачено обов`язок сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, враховуючи положення ст. 541, 543 ЦК України, солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у розмірі 6098,38 грн., за період з 01.04.2018 по 01.02.2021. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. В даному випадку, факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг підтверджується матеріалами справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подали. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем (а.с.7,8), дійшов висновку, що розмір інфляційних збитків за вказаний період становить - 1014,71 грн., а 3% річних - 519,75 грн., які підлягають до стягнення з відповідачів на корить позивача у зв`язку із порушенням зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у сумі 2270,00 грн., які документально підтверджені (а.с.1), то такі витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах з кожного.

Outcome: approved