Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

22.12.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» через свого представника за довіреністю звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 30.11.2012 року у розмірі 13034,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1291,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7846,71 грн., заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом у розмірі 2800,00 грн., а також штрафів у розмірі 1096,89 грн., з яких 500,00 грн. фіксована частина та 596,89 грн. процентна складова штрафу. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1218,00 грн., а також витрати, повязані з розглядом справи, а саме витрати у розмірі 420,00 грн., повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що 30.11.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору він складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті у мережі інтернет. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач належним чином зобовязання не виконує, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість та для стягнення якої позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.58), причини неявки суду не повідомив. Надав суду разом з позовною заявою клопотання, відповідно до якого надав згоду на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.38). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, день та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення у газеті «Урядовий Курєр» за №75 (5695) від 20 квітня 2016 року (а.с.75-78), про причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що представник позивача також до суду не прибув, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі позивача по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого [PERSON] отримала у позивача споживчий кредит на картку, видану позивачем, у розмірі 1300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника відповідача по справі (а.с.6), довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 7-8), а також «Умовами та правилами надання банківських послуг», які затверджені наказом голови правління позивача від 06.03.2010 року за № СП-2010-256 (далі Умови та правила) (а.с. 9-32) та «Тарифами банку», копія яких або витяг з яких до матеріалів справи представником позивача не долучені, а є лише посилання на адресу таких тарифів в мережі інтернет. З Умовами та правилами та тарифами банку позичальник відповідно до взятих на себе зобов`язань повинен був (за бажанням) ознайомитися самостійно через мережу інтернет. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 31.10.2015 року допустив заборгованість перед позивачем у сумі 13034,60 грн., яка складається з: - 1291,00 грн. заборгованості за кредитом; - 7846,71 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; - 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 596,89 грн. штраф (процентна складова). Розрахунок штрафів проведено відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які відповідач прийняв, отримавши кошти від позивача. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати, в даному випадку у розмірі судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст. 87 ЦПК та п. 49 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на розміщення оголошення у пресі відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України у розмірі 420,00 грн., що підтверджується квитанцією №IHB94B1A3L від 14.04.2016 року за рахунком №4866 від 14.04.2016 року, наданою позивачем по справі засоби електронної пошти 20.04.2016 року (а.с.73-74), підлягають стягненню з відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved