Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

23 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. Свій позов обґрунтовує тим, що з травня 2011 року по березень 2016 року сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, позивач не може працювати, так як доглядає за дитиною, тому позивач й звернулася до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, в якій просить слухати праву без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В призначене судове засіданні відповідач не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом за зареєстрованим місцем проживання згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, виклик в судове засідання повернувся до суду з відміткою «за не запитом». Інших відомостей про місце перебування чи місце роботи відповідача у суду немає. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 299249, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 08.04.2014 року, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області № 00013716554 від 08.04.2014 року, згідно з якими батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 33). Малолітній син проживає разом із своєю матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом щодо встановлення факту проживання, завіреним секретарем Рубіжанської міської ради [PERSON] від 23.09.2016 року (а.с. 34). Як вбачається зі справи, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої спільної дитини, відповідно до частини другої-четвертої ст. 84 та ст. 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача спільного з позивачем малолітнього сина [PERSON], [INFO], перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною, проживання дитини з позивачем. Враховуючи вищевикладене, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В іншій частині слід відмовити, оскільки за умови наявності на утриманні у відповідача малолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнення 1/4 частки всіх його доходів є завищеним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 551,20 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial