Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

23 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності просила позовні вимоги позивача задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яка була свекрухою позивачці. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 8,54 га реформованого АТ «ДРУЖБА»,розташованого на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області,яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай); майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) в розмірі 1750,00 грн.;вклад в Ощадному банку України на рахунку [NUMBER] в розмірі 1587,40 грн. [INFO] [PERSON], померла.На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з [PERSON], та своїм сином [PERSON], чоловіком позивача. Після смерті матері [PERSON] , її син [PERSON] фактично спадщину прийняв та вступив в управління та володіння спадковим майном у відповідності до статей 548, 549 Цивільного кодексу Україниської РСР, проте спадщину не оформив, правовстановлюючі документи на своє ім'я не отримав . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), майнового паю та вкладу в банку, яке він фактично прийняв у спадщину після смерті своєї матері. На день відкриття спадщини, після смерті [PERSON] тобто [INFO], з ним постійно проживали та були зареєстровані позивач та син [PERSON], які фактично прийняли спадщину після його смерті. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виявлений не був та є втраченим при нез'ясованих обставинах. В документах збереглася лише його копія. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлючого документу та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Чоловік позивачки - [PERSON], фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Заповіту не залишив. Їх син [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв, не претендує, та відмовляється від прийняття спадщини на користь матері. Таким чином, лише в лютому 2015 року позивачка дізналася, що отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, після смерті чоловіка в адміністративному порядку неможливо. За таких обставин, не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона не може отримати спадкове майно, після смерті чоловіка. Тому звернулась до суду, та просить визнати поважним пропуск строку для озернення до суду, визнати за нею право власності на земельну частку (пай), на майновий сертифікат, та на грошовий вклад в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання представник Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської обалсті не з'явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності, проти задоволення позову [PERSON] не заперчує. Представник відповідача Шевченківської райдержадміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за своєї відсутності та надав письмові заперечення проти задоволення позовних вимог [PERSON] [PERSON] в судове засідання також не з'явився надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи зас воєї відсутності, від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON] та проти задоволення її позову не заперечує. Суд заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. З до свідоцтва про народження ( серії [NUMBER] ,виданого Старовірівською сільською радою Куп'янського району Харківської області від 9 травня 1964 року) вбачається, що [PERSON], народився [INFO], його батьками вказано відповідно: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва ( серія [NUMBER], виданого Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 5 березня 1971 року) позивач 5 березня 1971 року уклала шлюб з [PERSON], та набула прізвища - [PERSON]. Свідоцтвами про смерть ( серія [NUMBER] ,виданого Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 26 березня 2003 року, та серія [NUMBER] виданого Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області від 24 жовтня 2011 року) засвідчені факти, що [PERSON], померла [INFO], та її син, [PERSON], помер [INFO]. За життя [PERSON] отримала сертифікат(серії [NUMBER] ) на земельну частку (пай), розміром 8.54 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) в розмірі 1750 грн., а також мала грошовий вклад в Ощадному банку України філія №5469/031 с.Березівка Шевченківського району Харківської області, рахунок [NUMBER], в розмірі 1587.40 грн. Вищезазначений сертифікат на право земельну частку (пай) було втрачено про, що зроблено повідомлення в районну газету «Краєвид» від 11 квітня 2015 року №1543-1544. Згідно довідки №02-30/222 Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 10 жовтня 2014 року, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO], була зареєстрована та постійно проживала на території даної сільської ради за адресою: с.Березівка Шевченківського району Харківської області, відповідно до запису в погосподарській книзі сільської ради №31, особовий рахунок [NUMBER], та на день смерті мала склад сім'ї: [PERSON] - син, [PERSON] - невістка. З до довідки №1988 Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Хакрівської обалсті від 04 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживав та був зареєстрованим до дня своєї смерті [INFO] в [ADDRESS], разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON], та їх син - [PERSON], які є спадкоємцями на майно померлого за законом. Довідкою №394 відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області від 02 лютого 2015 року, зазначено, що за [PERSON], яка померла [INFO], значиться сертифікат серія [NUMBER], а також з довідки №370 цього ж відділу від 03 лютого 2015 року зазначено, що видати дублікат сертифікату в замін втраченого не можливо, так як сертифікати роздруковувались в одном екземплярі на руки, архівні екземпляри відсутні та не виготовлялися, дублікати втрачених сертифікатів не видаються. Для визнання права власності на земельну частку (пай) позивачці рекомендовано звернутись до суду. Згідно до довідки №60/02-14 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської облоасті від 06 лютого 2015 року, позивачу в прийнятті спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] - відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, та запропоновано звернутися для вирішення даного питання до суду. Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22.02.2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, позивач не може отримати спадкове майно. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспоруваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року . Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки ( усиновителі ) померлого. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 статті 549 зазначеного Цивільного кодексу визначається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні , відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи викладене суд важає,що [PERSON] успадкував майно ,що належало його матері [PERSON] .на час її смерті за законом. За правилами ст.. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Земля , згідно ст. 14 Конституції України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Позивачем заявлено про поновлення строку для звернення до суду, при цьому представник відповідача вважає,що таки строк позивачем пропущено. Вислухавши пояснення позивача ,заперечення представника відповідача, суд вважає можливим визнати поважним пропуск строку для звернення до суду,враховуючи ,що цей строк пропущено не з вину позивача. Як зазначила представник позивача, [PERSON] скористалась своїм правом та отримала сертифікат на право на частку (пай) відповідно до законодавства ,що діяло на час виникнення правовідносин. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Сертифікат було втрачено за невідомих обставин , та його не можливо відновити а адміністративному порядку , що є перешкодою у оформлені спадщині. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспоруваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за нею права власності не порушає нічиїх інтересів, оцінивши зібрані докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved