overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], померлої [INFO]. Заявник у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав, позов просив задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник зацікавленої особи, Новоградківської сільської ради Овідіопольського району, у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими повідомленнями, причин неявки до суду не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON], мати заявника, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис про смерть №320. 10 жовтня 2007 року [PERSON] за життя склала заповіт, відповідно до якого у разі її смерті, все майно, що належить їй на день смерті, призначено [PERSON] У встановлені законом строки [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак при вивченні нотаріусом наданих документів, було встановлене різне написання прізвища заявника у його свідоцтві про народження як «[PERSON]» та у заповіті і паспорті як «[PERSON]», а також різне написання прізвища матері заявника у її свідоцтві про народження як «[PERSON]» та у свідоцтві про смерть і заповіті як «[PERSON]». Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті своєї матері, [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується копіями паспорта [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], заповіту від 10.10.2007 року, складеного [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER]. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, у тому числі започатковані за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради, в якому вказує, що в [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої за усною домовленістю повинен був успадкувати будинок матері його брат [PERSON] Але брат в [INFO] року помер і позивач на похороні брата дізнався, що брат спадщину після смерті матері не оформив. Інших спадкоємців після смерті матері немає. За таких обставин пропустив строк звернення до нотаріуса про оформлення спадщини. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. В суді представник позивача доводи позову підтримує. Представник відповідача в суді з позовними вимогами погоджується. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], яка мала на праві власності житловий будинок, померла [INFO] року. Позивач живе за межами Хмельницької області. Брат позивача [PERSON], який жив в м. Полонному, помер [INFO] року, за спадщиною після смерті матері не звертався. Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами - свідоцтвом про право власності [PERSON] на будинок, свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвами про народження позивача та [PERSON], довідкою про місце проживання [PERSON] Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, оскільки [PERSON] не знав про те, що його брат не звернувся за оформленням спадщини після смерті їх матері. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 20 січня 2001 року у Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться у неї на вихованні. У листопаді 2013 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, подав в суд заяву, в якій позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, та просить розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 20 січня 2001 року у Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. У листопаді 2013 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 4 серпня 2013 року Колківською селищною радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 16. Від даного шлюбу в них дітей немає. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально, збереження якого позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам, примиритися з відповідачем не бажає. [PERSON] від добровільного вирішення питання про розірвання шлюбу ухиляється, тому звернулася в суд і просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 12 лютого 2015 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2 серпня 2013 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, актовий запис № 16, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача їй прізвище змінити на дошлюбне - «[PERSON]». На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а. с. 3). Від шлюбу [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 4). Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 3481 від 16 грудня 2014 року, виданою КП «ОККП» (а. с. 5). Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради від 10 грудня 2014 року № 342/09 (а. с. 6) [PERSON] перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги при народженні дитини з 01 липня 2014 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву і пояснила суду, що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], оскільки вона вагітна. Однак при зверненні з відповідною заявою до ВДРАЦС РС Веселинівського РУЮ Миколаївської області їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки їй не виповнилося 18 років, та рекомендовано звернутися до суду. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони з заявницею мають намір зареєструвати шлюб та просив надати останній право на шлюб. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти укладення шлюбу між їх донькою [PERSON] та [PERSON] не заперечують, просять надати заявниці право на шлюб. Суд, заслухавши заявницю, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в смт Кудрявцівка Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER], виданий Веселинівським РС УГМС України в Миколаївській області 12 грудня 2013 року. На день звернення до суду заявниця досягла 17 річного віку. Неповнолітня [PERSON] має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], але не може цього зробити, оскільки не досягла шлюбного віку. Згідно наданої до суду довідки пологового будинку № 3 в м. Миколаєві № 463-с від 10 грудня 2014 року заявниця, [PERSON] вагітна, термін вагітності 11 тижнів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 51 Конституції України встановлено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Шлюб - це вільний добровільний союз рівноправних чоловіка та жінки, спрямований на створення сім'ї, заснований на взаємній повазі. Держава зацікавлена у зміцненні і стабільності шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці. У заявниці, заінтересованої особи [PERSON] наявне стійке волевиявлення створити сім'ю, проживати спільно у зареєстрованому шлюбі, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували у листопаді 1996 року. Від спільного проживання мають трьох дітей 1997, 2001 та 2012 року народження, які проживають разом з нею. Відповідач працездатний, має тимчасові заробітки, інших утриманців не має. Але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини. У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви, про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та згоден надавати матеріальну допомогу дітям. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 1996 року, від спільного життя мають двох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має, та бажає надавати дітям матеріальну допомогу у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку(доходу). У зв'язку з наведеним вище, Суд приходить до висновку, що заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

23 грудня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2). Свій позов позивач аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1999 року. В шлюбі у них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, відповідач добровільно своєї допомоги не надає. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто 23 грудня 2014 року та до досягнення повноліття сином [PERSON], а саме до [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.6,7,11). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], батьком приходиться [PERSON] та матір'ю [PERSON](а.с.3). Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». У відповідності зі ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

23 грудня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась позивач з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Вказує, що у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з жовтня 2012 року не проживає за зазначеною адресою, не сплачує комунальній платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в будинку не має, і взагалі будинком не цікавиться та проживає за іншою адресою. Тому просить суд, позбавити відповідача права на користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить квартири [ADDRESS], що підтверджується копією Договору дарування (квартири) від 25 листопада 2009 року (а.с. 4). Як вбачається з Акту, складеного 23 грудня 2014 року комісією у складі паспортиста КП «ЖЕК № 1» [PERSON], майстра КП «ЖЕК № 1» [PERSON], у квартирі [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]. Останній зі слів жителів зазначеного будинку [PERSON] та [PERSON], не проживає в даній квартирі з 06 жовтня 2012 року по теперішній час (а.с. 9). Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більш ніж півроку, мешкає в іншому місці та добровільно відмовляється знятись з реєстрації, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

23 грудня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1999 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Слов'янська Донецької області, про що зроблено актовий запис № 783. Зазначає, що від даного шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши її прізвище після розлучення без змін. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 30 грудня 1999 року. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2011 року. Спору про розподіл майна - немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved