Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

23 січня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та витрат по сплаті судового збору. В обґрунтуванні позовної заяви вказала, що у серпні 2012 року у м. Маріуполі Донецької області відповідачка, зловживаючи довірою, отримала від неї грошові кошти в розмірі 500 доларів США, та зобов'язалася повернути їх протягом трьох місяців, тобто до кінця 2012 року. У кінці грудня 2012 року [PERSON] повернула їй частину боргу в розмірі 1600 грн. Строк виконання договору минув. До теперішнього часу відповідачка решту грошей не повернула, на вимогу позивачки повернути грошові кошти не реагує, тому позивач просила стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 2500 грн. за договором позики та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що були сплачені нею при подачі позовної заяви. Позивачка до судового засідання не з'явилася, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила позов задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка у жодне судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачка на підтвердження укладення договору посилається на постанову про закриття кримінального провадження від 19.07.2013 року, винесену слідчим СВ Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ за результатами проведеного розслідування у кримінальному провадженні за її заявою щодо шахрайства з боку [PERSON], в якій зазначено, що допитана в якості свідка відповідачка підтвердила пояснення [PERSON] щодо отримання від неї грошових коштів в сумі 500 доларів США., з яких повернуто 1600 грн. Згідно ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, позивачкою не надано суду жодного належного доказу на підтвердження укладення договору позики між нею та відповідачкою [PERSON] За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed