Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

22.06.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення батьківства, в якому просить визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO]. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивач та відповідач фактично проживають разом з 1995 року, а у зареєстрованому шлюбі перебувають з 06.05.2010 року. У сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO], батьком якої записаний [PERSON]. Позивачка зазначає, що така обставина є хибною та невірною, а в дійсності біологічним батьком є відповідач, який не заперечує проти цієї обставини і прямо її визнає. Крім того, за твердженням позивача, сама [PERSON] знає, що відповідач є її біологічним батьком, який піклується про неї та створює усі належні умови для її розвитку. До початку судового розгляду позивач та відповідач звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. За змістом поданих заяв позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позов визнає. Також на адресу суду надійшла заява [PERSON] в якій вона зазначає, що її батьком дійсно є відповідач та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. За змістом свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського РУЮ у м. Києві 08.09.1999 року, [NUMBER], [INFO] року народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с. 3). Шлюб між сторонами у справі зареєстрований 06.05.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві, актовий запис №615 (а.с. 4). За змістом наявної в матеріалах справи копії нотаріально посвідченої заяви від 27.04.2011 року, [PERSON] не заперечує проти передачі його батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], який і є біологічним батьком дитини. Відповідно до вимог ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з урахуванням також положень ст. 174 ЦПК України та з огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved