Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 17.09.2005 року по 31.01.2017 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 31 січня 2017 року. З метою придбання окремого житла для сімї у 2005 році [PERSON] уклав кредитний договір в інтересах сімї. У лютому місяці 2005 року у родині була однокімнатна квартира [ADDRESS] (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області загальною площею 33,2 кв.м, житловою площею 18,9 кв.м. За договором купівлі-продажу ВАС № 244526 реєстр № 588 від 11 лютого 2005 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] відповідач набув права власності на спірну квартиру. Після придбання спірної квартири спільно сплачували банківський кредит і в 2010 році повністю виплатили грошові кошти за придбання квартири в сумі 11235 (одинадцять тисяч двісті тридцять пять) гривень. 17.09.2005 року офіційно зареєстрували шлюб. 04.11.2006 року народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач. Вона і дитина зареєстровані у спірній квартирі. Після розірвання шлюбу у січні 2017 року відповідач став створювати неможливі умови для нормального спокійного життя, у звязку з чим вона вимушена була з донькою проживати у свого батька. Відповідач не визнає за нею право власності на квартиру і чинить перешкоди у користуванні нею. Квартира набута за час перебування у шлюбі з відповідачем, тому вона має рівні права на володіння, користування та розпорядження спільним майном. Просить суд визнати квартиру спільною сумісною власністю подружжя, визнати право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] за нею та за [PERSON]. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного розподілу житла та судового розгляду, наполягає на ухваленні заочного рішення. 20.07.2017 року в газеті «Вісті Придніпровя» № 55(1854) зробила оголошення про судовий розгляд справи за її позовом. [PERSON] попереджений, що після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. З липня 2017 року по листопад 2017 рок [PERSON] направлялися SMS-повідомлення про явку до суду. Наполягає на стягненні з відповідача судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 640 грн., витрат по оцінці житла у розмірі 300 грн., витрат за оголошення в газеті в розмірі 300 грн. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] в судові засідання з 24.05.2017 року по 07.11.2017 року не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе згідно зі ст. 224 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17 вересня 2005 року по 31 січня 2017 року. Шлюб розірвано за рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 31 січня 2017 року. З заявою про розірвання шлюбу до суду у грудні 2016 року звернувся [PERSON]. В позовній заяві зазначив, що шлюбні відносини фактично припинені, і вони проживають окремо, що підтверджується рішенням районного суду від 31 січня 2017 року, яке набрало законної сили, і досліджено під час судового розгляду. Справа розглянута за відсутності подружжя за наявності їх заяв на згоду про розірвання шлюбу. Рішення суду набрало законної сили 13 лютого 2017 і не було оскаржено. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження зазначено [PERSON]. Відповідач свого батьківства не оспорював, за рішенням районного суду сплачує аліменти на утримання доньки на користь позивачки. [PERSON] з метою придбання окремого житла для свої сімї уклав кредитний договір в інтересах сімї. У лютому місяці 2005 року у родині була однокімнатна квартира [ADDRESS] (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області загальною площею 33,2 кв.м, житловою площею 18,9 кв.м. Згідно з договором купівлі-продажу ВАС № 244526 реєстр № 588 від 11 лютого 2005 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON], правовстановлюючі документи були оформлені на [PERSON]. Після придбання квартири сторони спільно сплачували кредит на її придбання, і у 2010 році повністю виплати грошові кошти за придбання квартири в сумі 11235 (одинадцять тисяч двісті тридцять пять) гривень. Відповідно до ст. 65 Сімейного Кодексу України при укладені договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Таким чином, оскільки спірну квартиру [ADDRESS] (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області придбано у власність сторонами у період шлюбу за рахунок коштів, одержаних у кредит, тому спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а отже є предметом поділу. Частиною 1 ст. 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. [PERSON] має право на 1/2 частину спірної квартири і просить визнати за нею право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області. Житлові умови відповідача при цьому не погіршуються, оскільки кожний отримує у володіння та користування ту частку квартири в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. [PERSON] має окреме житло, яке належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності САВ № 561562 від 15 лютого 2007 року, зареєстрованого Управлінням комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON], а судові витрати, понесені нею у справі, у вигляді судового збору 640 грн., витрат по оцінці майна 300 грн., витрат за оголошення в газеті 300 грн., стягнути з відповідача на користь позивачки .

Outcome: approved