overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ -ЕЛ № 294605. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 072570 (а.с.4). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на будинок №19 по вулиці Нова в с.Блиставиця Бородянського району Київської області, накладеного на вказаний будинок ухвалою Бородянського районного суду від 18 серпня 2009 року у цивільній справі №2-210/09, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, оскільки слухання справи закінчено і він 28 вересня 2011 року зареєстрував за собою право власності на 49/100 частин вказаного будинковолодіння. Оскільки питання про зняття арешту з будинку не вирішене він не може подарувати його своїй дитині. В судове засідання сторони не з'явились, просили слухати заяву без їх участі. Дослідивши письмові докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2009 року вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на будинок №19 по вулиці Нова в с.Блиставиця Бородянського району Київської області. Рішенням Бородянського районного суду від 11 жовтня 2010 року визнане право власності за [PERSON] та [PERSON] по ? частині будинку по вулиці Нова,19 в с.Блиставиця Бородянського району. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2011 року скасоване рішення Бородянського районного суду від 11 жовтня 2010 року, та визнана мирова угода відповідно до якої за [PERSON] визнане право власності на 51/100, а за [PERSON] на 49/100 частини садиби по вулиці Нова, 19 в с.Блиставиця Бородянського району Відповідно до ч.5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо в задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою державного виконавця від 08 вересня 2010 рокунакладено арешт на все майно. Посилаючись на те, що 29 квітня 2011 року було закінчено виконавче провадження, крім того, борг за виконавчим документом в якому він був боржником сплачено, просив зняти арешт. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.Позивач крім того, вказав, що повністю підтримує заявлені вимоги. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Постановою державного виконавця ВДВС ОМРУЮ від 08 вересня 2010 року під час виконання виконавчого документу № 2-1112 від 30 серпня 2010 року, виданого Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» боргу за кредитним договором в сумі 5\~920 грн 73 коп., був накладений арешт на все належне позивачеві майно. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 48409028 від 25 листопада 2015 року, зареєстроване обтяження майна за №10361704: арешт нерухомого майна (невизначене майно, все нерухоме майно) [PERSON]. Як вбачається із наданої позивачем довідки за № Д2-861/19 від 22.04.2016 року виданої ПАТ «[PERSON] Аваль» (а. с. 5), позивачем [PERSON] заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі 17 серпня 2011 року. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Частинами 1 та 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що на даний час, підстав для накладення арешту на майно за вищевказаним виконавчим провадженням немає, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить надати їй право на шлюб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] [INFO] склалися теплі та щирі стосунки . вони кохають один одного та мають намір офіційно зареєструвати шлюб, однак, під час подачі заяви про реєстрації шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану їй було відмовлено, розяснивши, що заявник ще не досягла віку з якого можливо зареєструвати шлюб. При цьому батьки заявника не заперечують проти реєстрації даного шлюбу. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала вимоги по тих підставах, що викладені в заяві і прохає задовольнити заяву і надати їй право на шлюб. Пояснила , що вона щиро кохаєМоскаленка С.В. і бажає створити з ним сім'ю. В судовому засіданні мати заявниці [PERSON] повідомила суду, що вона та чоловік не заперечують проти того , щоб їх дочка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , тому прохає суд задовольнити заяву дочки та надати їй право на шлюб. В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що кохає [PERSON] і бажає створити з нею сім'ю. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши докази в матеріалах справи , вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.23 Сімейного кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ст.22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] [INFO], на даний час досягла сімнадцятирічного віку, що підтверджується копією паспорта СЮ 404905 , виданого 24 листопада 2015 року Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області. Згідно довідки Більмацької ЦРЛ Запорізької області від 22.06.2017 року [PERSON] [INFO] перебуває на обліку в лікарні у зв'язку з вагітністю . Строк вагітності складає 32 тижні. Із пояснень заявника [PERSON] суд встановив, що між нею та [PERSON] виникли серйозні стосунки, на даний час вони проживають у фактичних шлюбних відносинах, кохають один одного і твердо вирішили створити сім'ю. Батьки заявника [PERSON] не заперечують проти даного шлюбу. За таких умов суд прийшов до висновку, що надання заявнику [PERSON] права на шлюб не порушує її права і відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб. Свої вимоги мотивувала тим, що вона народилась 25 березня 2000 року, та на даний час не досягла повноліття. Вказує, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з яким має намір зареєструвати шлюб у встановленому порядку. Вважає, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам, оскільки спільно з [PERSON] бажають створити повноцінну сімю, а її батьки проти даного одруження не заперечують. В судове засідання заявниця та заінтересовані особи не зявились, подавши в канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, як заявниця, так і заінтересовані особи, кожен зокрема, викладені у заяві вимоги підтримали та просили їх задовольнити.\~\~ Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1\~ст. 22 Сімейного кодексу України\~шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно з положеннями\~ст. 23 Сімейного кодексу України\~право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця народилась 25 березня 2000 року, і станом на день розгляду справи не досягла шлюбного віку, що стверджується копією її свідоцтва про народження серії І-ЕГ №055143, виданого Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області 24 квітня 2000 року, копією паспорта громадянки України № 000149363, виданого 05.09.2016 року органом 0721, карткою платників податків та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.4,7,8,9). З копії паспорта громадянина України серії АЮ №129554, виданого Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 07.07.2010 року, встановлено, що [PERSON], з яким заявниця бажає зареєструвати шлюб, народився 08 квітня 1994 року, тобто є повнолітнім, та поданою до суду заявою про підтримання заяви [PERSON], фактично ствердив, наведені останньою обставини. Довідкою поліклінічного відділення ТМО Любомльського та Шацького районів від 21.02.2017 року стверджується, що [PERSON] перебуває на 8 тижні вагітності. Батьки заявниці: [PERSON] та [PERSON] у поданих до суду заявах, не заперечували проти надання їх доньці- Островській Р.І. права на шлюб. На підставі викладеного, з врахуванням відсутності заперечень щодо вимог заяви зі сторони заінтересованих осіб, а також, що заявниця знаходиться на 8 тижні вагітності, суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини, а тому заява підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 03 серпня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Богуславською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №2. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 03 серпня 1996 року. Шлюб зареєстровано Богуславською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №2 (а.с.8). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 04 листопада 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №452. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 04 листопада 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №452 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 20 січня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської оласті, актовий запис №26. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 січня 2007 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської оласті, актовий запис №26 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 4) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 вересня 1998 року Сахновщинським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №47. Від шлюбу вони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову зазначила, що\~ внаслідок різних поглядів на життя, непорозуміння та конфліктів\~ між ними не склалися нормальні сімейні відносини, тому збереження сімї стало неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу та після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги не обґрунтовані тому заперечував проти задоволення позову, просив не розривати шлюб, адже має намір на збереження сімї заради спільного виховання дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, в сімї склалася конфліктна ситуація і часто виникали сварки, через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, шлюбно-сімейні відносини вони припинили з червня 2016 року. Позивач з дітьми проживає на знімній квартирі. Згідно ухвали суду від 22 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] було призначено строк для примирення два місяці, проте по закінченні вказаного строку сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу з мотивів викладених в позовній заяві. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому на підставі ст. 112 СК шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved