Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

23.09.2021 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до Рожищенської територіальної громади Луцького району Волинської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 3,27 га, яка розташована в межах Рожищенської територіальної громади Луцького району Волинської області, право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0194778, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 1370 від 24.03.1997 року, мотивуючи свою заяву тим, що на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 21 березня 1997 року № 91 за рахунок земель КСП «Ім. Шевченка» Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області в адміністративних межах Пожарківської сільської ради Рожищенського району Волинської області, їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0194778. Цей сертифікат втрачено, про що зроблено оголошення в газеті «Наш край» за 02 вересня 2021 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Отримати дублікат сертифіката в Луцькій районній державній адміністрації та у Луцькому районному відділі №4 Головного управління Держгеокадастру у Волинській області неможливо через відсутність відповідних бланків, тому позивач вимушена звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків. 29.09.2021 року представник позивача подав до суду заяву на усунення, вказаних в ухвалі від 27.09.2021 року, недоліків (ас 20-37). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 29.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження і підготовче засідання призначено на 22.10.2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 22.10.2021 року до участі у справі залучено як співвідповідача Луцьку районну державну адміністрацію і підготовче засідання відкладено на 11.11.2021 року. 11.11.2021 року позивач та її представник у підготовче засідання не з`явилися, але 11.11.2021 року представник позивача подав через канцелярію суду заяву про проведення підготовчого засідання 11.11.2021 року у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце проведення підготовчого засідання. Проте, 05.11.2021 року представник Рожищенської міської ради Волинської області і 10.11.2021 року представник Луцької районної державної адміністрації подали через канцелярію суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу за відсутності представників відповідачів, проти заявлених вимог не заперечують (ас 64, 65-66). \~ \~ \~ \~Відзиву на позовну заяву відповідачі не подали. Суд ухвалив підготовче засідання проводити у відсутності учасників прави, на підставі частини 1 статті 198, частини 1 статті 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 3\~статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ту обставину, що станом на день проведення підготовчого засідання відповідачі подали заяви про визнання позову, які не суперечать вимогам закону, суд доходить висновку про ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд установив таке. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що в КСП «Ім. Шевченка» Луцького (до 01.01.2021 року Рожищенського) району Волинської області [PERSON] має право на земельну частку (пай), згідно Сертифіката серії ВЛ № 0194778, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 21.09.1997 року №91, і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 24.03.1997 року №1370 і на даний час, згідно розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації від 14.04.2000 року №148, розмір земельної частки (паю) по КСП «Ім. Шевченка», який знаходився на території Пожарківської сільської ради Рожищенського району Волинської області - 3, 27 га (умовних кадастрових гектарах), вартість проіндексовано та становить 55\~174 грн 36 копійок. \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються повідомленням Управління у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 20.08.2021 року (ас 5), повідомленням Луцької районної державної адміністрації від 09.09.2021 року (ас 8), повідомленням Рожищенської міської ради від 13.09.2021 року (ас 10). У суовому засіданні встановлено, що оригінал Сертифіката серії ВЛ № 0194778, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 21.09.1997 року №91, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 24.03.1997 року №1370, на ім`я [PERSON] , позивачем втрачено, про що у газеті «Наш край» за № 35 ( 7720 ) від 02 вересня 2021 року опубліковано оголошення: «Втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0194778, виданий підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 21.09.1997 року №91, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 24.03.1997 року №1370, на ім`я [PERSON] , вважати недійсним» ( ас 6 ). Надаючи правову оцінку установленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно з частинами 1, 2\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Нормою частини 1\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до пункту 17\~розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України\~(далі\~- ЗК України) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «а» частини 3\~статті 152\~ЗК України,\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Положеннями\~статті 392 Цивільного кодексу України\~визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вимогами частини 1\~статті 13\~ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті\~76, частина 1 статті \~81\~ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що позивач має право в КСП «Ім. Шевченка» Луцького (до 01.01.2021 року Рожищенського) району Волинської області на земельну частку (пай), який знаходився на території Пожарківської сільської ради Рожищенського району Волинської області, площею 3, 27 га (умовних кадастрових гектарах). У позовній заяві стверджено, що позивачем не реалізовано її право на відведення земельної частки (паю), згідно Сертифіката серії ВЛ № 0194778, в натурі (на місцевості) і такі обставини не оспорені відповідачами. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності на підставі вищенаведених норм чинного законодавства, що регулюють спірне питання, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до\~статті 141 ЦПК\~України судові витрати слід залишити за позивачем, відповідно до її клопотання у позовній заяві.

Outcome: approved