Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

22 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Макіївка, Донецької області, Україна. Заява обґрунтована тим, що для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] заявник звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки нею на підтвердження факту смерті надано документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та які не є підставою для державної реєстрації смерті. Таким чином, на теперішній час [PERSON] не може здійснити державну реєстрацію смерті її матері - [PERSON] та отримати свідоцтво про її смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2021 року указану справу на розгляд передано судді Федчишеній Т. Ю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2021 року заяву [PERSON] залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків поданої заяви, а саме для надання документів, що підтверджують її родинний зв`язок з [PERSON] . На виконання вимог ухвали, [PERSON] подала до суду заяву, до якої долучила витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 23.09.2021 та копію свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .. Указана заява з додатками отримана суддею 24 вересня 2021 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами окремого провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання [PERSON] та представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), які були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п. 2.ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом установлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 24 жовтня 1973 року, актовий запис № 2004; довідками від 01.02.2005 № 176/07-80 та від 03.02.2005 № 182/07-80 про реєстрацію актів цивільного стану; свідоцтвами про розірвання шлюбу, виданими повторно 01 лютого 2005 року серії [NUMBER] та 03 лютого 2005 року серії [NUMBER] ; свідоцтвами про укладення шлюбу від 10 серпня 1995 року серії [NUMBER] та від 11 листопада 1995 року серії [NUMBER] ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10 серпня 2021 року № 00032037003 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 23 вересня 2021 року № 00032732934. На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявник надала лікарське свідоцтво про смерть № 287 від 01.06.2021, відповідно до якого [PERSON] померла [INFO] (причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність; ішемічна хвороба серця; атеросклеротичний кардіосклероз), а також свідоцтво про смерть, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Для отримання свідоцтва про смерть заявник зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті надала документ про смерть, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не є підставою для державної реєстрації смерті, що підтверджується листом за № 15574/56-57 від 04 серпня 2021 року. При цьому, суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд враховує, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Таким чином, беручи до уваги, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про смерть її матері, оскільки документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, не можуть бути використаними заявником для реєстрації смерті на території України, а також зважаючи на те, що заявником до матеріалів заяви додано документ, що підтверджує факт смерті [PERSON] у м. Макіївка, виданий на території населеного пункту, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються.

Outcome: approved