Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 27.10.2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засіданні не прибула, представник відповідача адвокат [PERSON] надала суду заяву про зайнятість у іншому судовому засіданні. Враховуючі, що судовий розгляд неодноразово відкладався за заявою представника позивача адвоката [PERSON], представник повідомлявся про розгляд справи належним чином, участь у іншому судовому засіданні представника суд не приймає як поважну причину неявки представника в судове засідання, враховуючі термін перебування цивільної справи в провадженні суду з 23.12.2015 року та належне завчасне повідомлення представника про судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО №435070 виданого повторно 22.12.2015 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції уДонецької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кучмар) [PERSON],[INFO], зареєстрували шлюб 27.10.2005, актовий запис №1091 внесений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №080279 виданого 16.06.2006 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до матеріалів справи в провадженні районного суду м.Бальчик Болгарія перебуває справа про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Згідно повідомлення районного суду м.Балчик від 14.05.2016 року справа у районому суді м.Бальчик про розірвання шлюбу порушена 25.03.2016 року. Відповідно до протоколу від 26.07.2016 року Балчикського районного суду (Болгарія) зхакінчено судовий розгляд по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], представник позивача [PERSON] просила припинити шлюб, усні дебати завершено та рішення буде публічно занесено в державний реєстр. Остаточного рішення за вказаною справою Жовтневому районному суду м.Маріуполя не надано. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Згідно копій паспортів позивач та відповідач є громадянами України, зареєстровані у Жовтневому районі м.Маріуполя, оригинал свідоцтва про шлюб знаходиться у матеріалахсправи. Отже спільним особистим законом подружжя, які є громадянами України, незалежно від місця їх постійного проживання є право України, а тому розірвання шлюбу між ними здійснюється за законодавством України. На зазначені вимоги законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу звернуто увагу у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-754/0/4-13 від 16.05.2013 року. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, судом надавася термін подружжю для примирення за ухвалою суду від 16.08.2016 року до 04.08.2016 року, заяв про примирення до суду не надійшло, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved