Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

24.06.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 03.10.1981 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] 12.11.1982 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу.Згідно договору [PERSON] продав, а [PERSON] купив незакінчений будівництвом будинок готовності шістдесят процентів, що знаходиться в [ADDRESS] ( на теперішній час Бахмутський район). У 1986 році будинок було добудовано та 16.07.1986 року складено технічний паспорт та заведено інвентаризаційну справу №44104. 14.08.1986 року складено Акт прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального домоволодіння та затверджено 01.10.1986 року. Як передбачено договором купівлі-продажу, право власності в БТІ м.Горлівка. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем за законом, але оформити спадщину та отримати свідоцтво про право спадщини за законом на будинок, вона не може, через відмову державного нотаріуса Першої горлівської державної нотаріальної контори 05.03.2020 року у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадщину. \~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: відповідно до частини 6\~статті 128 ЦПК України\~шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві. Позивачем подано на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7\~статті 128 ЦПК України\~шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) відповідач до судового засідання з`явився. Нею подано до суду лист, в якому вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Згідно\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] , 03.10.1981 року уклав шлюб з [PERSON] , та останній після реєстрації шлюбу надано « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.11.1982 року, [PERSON] придбав у [PERSON] , незакінчений будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці 600 кв.м. Відповідно до акту обстеження пошкоджень нерухомого майна(житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами або квартири) розташованого за адресою [ADDRESS] , обстежене нерухоме майно придатне для проживання, знаходиться в незадовільному стані та підлягає відновленню та ремонту. Згідно копії постанови державного нотаріуса Першої горлівської державної нотаріальної контори від 05.03.2020 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відмовлено. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно\~ ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 05.03.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спадкова справа № 672/2005 заводилась у Другій горлівській державній нотаріальній конторі за адресою [ADDRESS] , та оригінал цієї справи залишився на тимчасово непідконтрольній території. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~- у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому суд вважає, що факт визнання за позивачем права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , також знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved