Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

22.08.2016 року на адресу суду надійшов позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON]та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 879-010/06Р від 06.10.2006 року, в якому представник позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарнона користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість у сумі 7243,00 дол. США за курсом НБУ станом дату ухвалення рішення, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2700,53 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 879-010/06Р від 06.10.2006 року відповідачу [PERSON]для своєчасної оплати вартості автомобіля та оплати страхових платежів було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 8182,00 дол. США з 06.10.2006 року по 06.10.2011 року, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00 % річних. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 06.10.2006 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 879-010/06Р. Згідно із розрахунком заборгованості станом на 22.02.2016 року за даним кредитним договором відповідач [PERSON]перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 7243,00 дол. США. Таким чином, у зв'язку з виникненням у відповідача [PERSON]вказаної заборгованості за кредитним договором, яку він у добровільному порядку не сплачує, а також не сплачує поручитель [PERSON], представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON]та [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 7243,00 дол. США за курсом НБУ станом дату ухвалення рішення, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2700,53 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлені відповідачі у судове засідання не з'явились, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № 879-010/06Р від 06.10.2006 року, відповідачу [PERSON] для своєчасної оплати вартості автомобіля та оплати страхових платежів було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 8182,00 дол. США з 06.10.2006 року по 06.10.2011 року, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00 % річних. Разом з тим, відповідно до договору поруки № 879-010/06Р, укладеного 06.10.2006 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON], відповідачка [PERSON] поручається перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 879-010/06Р від 06.10.2006 року. Відповідно до п.п.1.1-1.2 договору поруки № 879-010/06Р від 06.10.2006 року, поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором та можливих змін і доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Поручитель стверджує, що він ознайомлений зі змістом зобов'язання, забезпеченого порукою за даним договором та не має претензій до умов кредитного договору, що є невід'ємною частиною даного договору. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 22.02.2016 року вбачається, що отриманий кредит відповідач [PERSON] за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 22.02.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» у розмірі 7243, 00 дол. США, з яких: 5305,00 дол. США - заборгованість за кредитом; 1938,00 дол. США - заборгованість за відсотками. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї статті передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 879-010/06Р від 06.10.2006 року, умови якого позивачем було виконано, шляхом надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, також ці зобов'язання не виконує відповідачка [PERSON], яка відповідно до договору поруки № 879-010/06Р від 06.10.2006 року, несе солідарну відповідальність за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором, доказів на спростування вказаних фактів суду надано не було, у зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідачів підлягає до солідарного стягнення на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість у розмірі 7243,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.02.2017 року еквівалентно 194927,23 грн., з яких: 5305,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.02.2017 року еквівалентно 142770,81 грн. - заборгованість за кредитом; 1938,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.02.2017 року еквівалентно 52156,42 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2700,53 грн. у рівних частках, тобто по 1350,27 грн. з кожного.

Outcome: approved