overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

23 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб, укладений 21.07.2012 року між нею та відповідачем, неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з нею . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій на розлучення погоджується, та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 21 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 88. Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім`я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

23 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на те, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014 року (а. с. 5). [PERSON] , [INFO] , є донькою позивачки і відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 серпня 2020 (а. с. 6). З довідки про склад сім`ї за вих. № 0183/20-3 від 23 квітня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Куцурубської сільської ради ОТГ, вбачається, що малолітня дитина проживає з матір`ю (а. с. 7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

23 квітня 2021 року адвокат Жежель С.С. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 31 травня 2018 року по 31 березня 2021 року в розмірі 119 600 грн. 45 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 04 червня 2018 року у справі №551/510/18 вирішено стягувати з [PERSON] на\~ її користь щомісячно аліменти на\~ утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини\~ його\~ заробітку,\~ але не\~ менше\~ 50 %\~ прожиткового\~ мінімуму для\~ дитини\~ відповідного\~\~ віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку починаючи з 31 травня 2018 року і до 17 липня 2019 року включно, починаючи з 18 липня 2019 року щомісячно стягувати аліменти з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не\~ менше 50 % прожиткового\~ мінімуму для\~ дитини\~ відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного\~ віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття. Проте, відповідач аліменти взагалі не сплачує і відповідно до розрахунку державного виконавця\~ має заборгованість станом на 01 квітня 2021 року у загальному розмірі 119 600 грн. 45 коп. 26 квітня 2021 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України\~ до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи направлено звернення суду. 30 квітня 2021 року\~ на адресу суду надійшла інформація про те, що зареєстрованим місцем проживання\~ [PERSON] є: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05 травня 2021 року провадження у справі за позовом [PERSON] відкрито,\~ її\~ розгляд ухвалено проводити у\~ порядку\~ спрощеного позовного провадження\~ з повідомленням осіб,\~ у\~ зв`язку з чим призначено судове засідання о 08 год. 30 хв. 08 червня 2021 року / а.с.11 /. Ухвалою суду від 08 червня 2021 року, у зв`язку з неявкою сторін, проведення судового засідання у справі відкладено до 14 год. 00 хв. 12 липня 2021 року / а.с.17 /. Ухвалою суду від 12 липня 2021 року проведення судового засідання у справі відкладено до 14 год. 00 хв. 04 серпня 2021 року / а.с.24 /. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Жежель С.С. на обумовлену дату до суду не з`явилися, подавши письмові клопотання\~ про розгляд\~ справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечували / а.с.20-21 /.\~ Відповідач [PERSON] , у силу п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і\~ місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив /а.с.15, 32 /. Разом з цим, відповідач не скористався й правом подати суду відзив. Ухвалою суду від 04 серпня 2021 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у\~ їх сукупності та\~ взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

23 квітня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 12 грудня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з січня 2021 року, шлюб існує формально. Причиною розпаду шлюбу є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживають окремо. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Відповідно до ухвали суду від 20 травня 2021 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. 09 червня 2021 року та 05 липня 2021 року від позивача надійшли заяви, про розгляд справи у його відсутність, якими позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Судові витрати просив покласти на нього. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибула, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються справи, не надала. З урахуванням наведених обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 12 грудня 2009 року, актовий запис № 1031. У шлюбі мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання малолітньої доньки, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначила свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

23 квітня 2021 року позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 29 квітня 2017 року, який було зареєстровано Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 63. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] .. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та просить його задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2017 року, який було зареєстровано Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 63 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

23 квітня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з листопада 2020 року. Від шлюбу мають спільну дитину, 2006 року народження. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам. В судове засідання, позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов без його участі. Проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

23 липня 1994 року між сторонами був зареєстрований шлюб у виконкомі Міусинської міської Ради, Луганської області, актовий запис № 26. Від спільного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, шлюбні відносини не підтримують протягом двох років, проживання разом та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна немає. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Прізвище просила залишити [PERSON]. Суд вважає, можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків протягом двох років не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, сторони втратили усяку повагу друг до друга. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, спору про поділ майна не мають. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

23 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі РАГС за актовим записом № 970, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2003 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з серпня 2016 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті непорозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи ставився до відому належним чином. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача - заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, а тому приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 липня 2003 року у Черкаському міському відділі РАГС за актовим записом № 970, слід розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

23 липня 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою [PERSON]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

23 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DNXRRX30200100, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1806,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 23 червня 2014 року в сумі 17435,65 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 1660,87 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6039,53 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 823,46 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7605,33 гривень. Відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять : штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) - 806,46 гривень, які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 243,60 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № DNXRRX30200100 від 23 липня 2007 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 1806,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 23 червня 2014 року в сумі 17435,65 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 1660,87 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6039,53 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом - 823,46 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7605,33 гривень. Відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять : штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) - 806,46 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат -243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved