Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

22 жовтня 2020 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом. У позовній заяві представник зазначив, що [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (з 14.06.2018 року АТ КБ «ПриватБанк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 10 грудня 2012 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладено на банківському сайті складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у заяві. Оскільки відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання Заяви, то між сторонами був укладений Договір про надання банківських послуг. На виконання умов договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт, який у подальшому було змінено до 2000,00 грн. Умовами договору, відповідач зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, оплачувати комісії, а у випадку невиконання зобов`язань виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплатити винагороди Банку, а також штрафи. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконує з порушенням, у зв`язку з чим, станом на 16 вересня 2020 року, її заборгованість перед банком складає 21026,33 грн., з яких: 8876,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8876,75 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 3101,76 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 9047,82 грн. пеня. Посилаючись на викладене представник позивача просив суд, стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 21026,33 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.\~\~ Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, на адресу суду направила відзив на позовну заяву та заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, вказала, що свої вимоги викладені у відзиві на позовну заяву підтримує у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 10 грудня 2012 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанк. До позовної заяви банком додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 16 вересня 2020 року, складає 21026,33 грн., з яких: 8876,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8876,75 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 3101,76 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 9047,82 грн. пеня. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 8876,75 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 3101,76 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 9047,82 грн. пені, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначено в ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628\~Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України,\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633\~Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).\~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту, просив у тому числі, стягнути з відповідача пеню . Відповідно до ст. 549\~Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.ч.1,2 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.\~Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що в разі укладення кредитного договору розмір неустойки, який підлягає стягненню у разі порушення боржником зобов`язання повинен бути встановлений законом або визначений у договорі за погодженням сторін. У заяві-анкеті позичальника від 10 грудня 2012 року, яка підписана сторонами, відсутні умови договору, які визначають розмір пені за порушення зобов`язання. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами та правилами надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть змінюватися самим банком, тобто позивач міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що\~встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того,\~Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10 грудня 2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про огляд веб-сайту, у якій він, посилаючись ч. 7\~ст. 85 ЦПК України, просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за посиланням\~https://privatbank.ua.terms. Суд відхиляє заявлене клопотання представником позивача, оскільки \~представником позивача не наведено достатнього обґрунтування необхідності\~огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК», так як матеріали справи містять Умови та Правила надання банківських послуг у письмовому вигляді. Крім того, вказана обставина не спростовує висновок суду щодо відсутності підпису відповідача, який свідчить про узгодження сторонами розміру неустойки. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача:\~9047,82 грн пені до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 3101,76 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 1048\~Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 623\~Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналізуючи вказані норми закону, суд зазначає, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги\~відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Як вбачається з Довідки, [PERSON] було підписано кредитний договір та видано кредитну картку з термінами дії до 07.22 року. Разом з тим, термін дії кредитної картки не встановлює закінчення терміну дії кредитного договору та настання строку виконання грошового зобов`язання, оскільки кредитна картка є фактично платіжно-розрахунковим документом, який видає\~банк\~ своїм\~клієнтам для\~оплати необхідних\~для них\~товарів і\~послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що представником позивача не надано суду доказів\~строку дії договірних відносин, які виникли між\~АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити час настання\~виконання грошового зобов`язання за ним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача\~в частині стягнення з [PERSON] 3101,76 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України до задоволення не підлягають. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8876,75 грн. - заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. Як вбачається з Довідки про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на [PERSON] , розмір кредитного ліміту по кредитній картці виданій їй становив 300,00 грн., який у подальшом збільшився до 2000,00 гривень.(а.с.11). Натомість, як встановлено судом із Виписки за договором № б/н укладеним з [PERSON] , банк після проведення операцій пов`язаних з автоматичним списанням відсотків за використання кредитного ліміту, комісій, додає розмір вказаних коштів до розміру основного зобов`язання (а.с.48-51). Тіло кредиту це та сума на яку оформляється кредитний договір та є розміром основного зобов`язання, на який нараховується розмір відсотків за їх використання та у випадку порушення строків та розміру його виконання, відповідно неустойка, а також інші санкції встановлені договором. У розмір тіла кредиту не можуть входити відсотки по кредиту, комісійні, пеня і штрафи через прострочення. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що розмір кредитного ліміту по кредитній картці виданій [PERSON] становив 2000,00 грн., тому вказана сума і є тілом кредиту, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8876,75 грн. - заборгованості за тілом кредиту підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі основного зобов`язання на суму 2000,00 грн., оскільки відповідач отримавши від банку вказану суму, не повернув її. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 21026,33 грн. Суд, задовольняючи позов частково, та стягуючи з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 2000,00 грн., вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 682 грн. (2000,00х2102:21026,33). \~\~\~\~\~

Outcome: partial