Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

23.11.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить зобов'язати [PERSON] сплачувати аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та зобов'язати [PERSON] сплачувати на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що на даний момент з відповідачем разом не проживають, дитина проживає разом з нею. Відповідач працює поліцейським в ГУ НП в Житомирській області в РПП з охорони зони радіоактивного забруднення в Овруцькому районі, при цьому ніякої матеріальної допомоги не надає. Вважає, що відповідач, як батько, повинен брати належну участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини та її утриманні до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 16.05.2015 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 30.12.2015 року. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст. 84 СК України встановлює, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 23.11.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовані, а тому суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітньої дитини та на утримання позивача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.. На підставі ст. ст. 84, 180, 182, 183, 184, 191 СК України та

Outcome: approved