Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

23.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду із наведеним позовом, який поданий її представником - адвокатом Єрмоленко Л.В., в обґрунтування якого зазначала наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 7,0 га, що розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, яка на даний час входить до складу Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області. Позивач відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. 03.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Водночас нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, посилаючись на те, що остання пропустила передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому рекомендував звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування неможливості звернення позивача із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний термін, у позові зазначено, що [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьку. Після смерті батька у неї виникли труднощі з отриманням свідоцтва про його смерть, оскільки на вказаній території на той час фактично припинили свою роботу державні органи. Крім того, для того щоб звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, їй був необхідний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який у неї на той час був відсутній. Через складнощі перетину пункту пропуску на окупованій території вона не мала можливості виїхати на підконтрольну територію України до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна та отримати другий примірник державного акту на право власності на землю, а тому мала змогу звернутися до нотаріальної контори з відповідним пакетом документів лише у 2017 році. На підставі викладеного, [PERSON] просила визначити додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 13.01.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження і призначено підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 04.02.2020 року (а.с. 17). Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 04.02.2020 року підготовче провадження у справі було закрито і її призначено до судового розгляду по суті на 13 год. 00 хв. 19.02.2020 року (а.с. 23). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, надала повноваження на представництво її інтересів в суді своєму представнику - адвокату Єрмоленко Л.В. (а.с. 12-14). Представник відповідача - територіальної громади в особі Розівської селищної ради Запорізької області, в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, у поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, додатково зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 24, 26). Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність вказаних учасників справи. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Єрмоленко Л.В. підтримала позовні вимоги, та просила позов задовольнити з підстав наведених у ньому. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з роз`яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року (далі-Постанова), особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Донецьку у віці 88 років помер [PERSON] (а.с. 8). З витягу про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що у зв`язку із укладенням шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Виходячи з даних вказаних у свідоцтві про народження [PERSON] , батьком останньої є [PERSON] (а.с. 6). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ІІ -ЗП № 024546, виданого 26.03.2001 року Солодководненською сільською радою Розівського району Запорізької області, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 420, померлому належала земельна ділянка, площею 7,0 гектарів, розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Виходячи з відповіді державного нотаріуса Мацків Т.М. від 03.10.2017 року за № 814/01-16, [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після померлого [PERSON] , як особі, що відповідно до ст. 1272 ЦК України, не прийняла спадщину, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання в судовому порядку (а.с. 10). Крім того, виходячи з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа щодо майна померлого не заводилась (а.с. 11). Матеріалами справи встановлено, що останній день шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [PERSON] припадав на 02.07.2015 року. Виходячи з паспортних даних позивача [PERSON] , остання зареєстрована та проживає в м. Донецьку Донецької області (а.с. 4-5). Перевіряючи доводи позивача щодо поважності пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд виходить з такого. З квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей проводяться антитерористичні операції з активними бойовими діями. Згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», яке втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, місто Донецьк, де зареєстрована та проживає позивач [PERSON] відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, зокрема і засоби поштового зв`язку. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що у позивача існували об`єктивні труднощі, які перешкоджали звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а тому вважає, що [PERSON] пропустила зазначений строк з поважних причин. З огляду на вказане, позов [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід задовольнити. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved