Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

23.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 08.07.2008 року був розірваний. Від цього шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись на другому курсі історичного факультету Запорізького національного університету, денної форми навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, яка навчається, не надає. Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, тому повністю знаходиться на утриманні позивача. В зв`язку із зазначеним, [PERSON] , посилаючись на ч.1 ст. 199 СК України, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно умов та порядку, визначених ст. ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 01 листопада 2001 року виконкомом Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис за № 4, підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.6). [PERSON] , станом на дату звернення позивачем [PERSON] до суду 23.09.2019 року, є повнолітньою. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки, виданої Запорізьким національним університетом за № 190106 від 12.09.2019 року, що [PERSON] є студентом на денній формі навчання Історичного факультету на бюджетній основі, довідка дійсна до 31.01.2020 року (а.с. 5). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі вищевикладеного, встановивши, що повнолітня дочка [PERSON] відповідача [PERSON] , навчається на денній формі на бюджетній основі, в зв`язку із чим не має змоги працевлаштуватися, неповнолітніх дітей на утриманні він не має, тому відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині на час її навчання, саме у розмірі 1/4 частини. Крім цього, у зв`язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 6, 199, 200, 201 СК України п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15. 05. 2006 року,

Outcome: approved