Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

23 липня 2018 року позивач, [PERSON] звернуся до суду з позовом, в якому зазначив, що має з відповідачем, [PERSON] спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], який з ним не проживає. Рішенням органу опіки та піклування визначено час спілкування позивача з сином, однак відповідач ухиляється від виконання рішення та чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Враховуючи вище викладене, [PERSON] прохає суд зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні [PERSON] з дитиною та визначити йому для щотижневих побачень з сином часовий період, з 12 години суботи до 19 години неділі, з можливістю в цей час безперервно відвідувати ним місце проживання батька. Відповідачем відзив на позовну заяву не надавався. Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року в прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] відмовлено. Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті. У судовому засіданні позивач, [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] та її представник, [PERSON], в судовому засіданні позов визнали частково. [PERSON] суду пояснила, що\~ не заперечує проти спілкування батька з сином, але лише у денний час доби. Проти спілкування вночі заперечує. Представники третіх осіб, Кобеляцької міської ради Полтавської області та служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації, в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Представник Кобеляцької міської ради, [PERSON] пояснила, що за місцем проживання позивача проведено обстеження, за результатами якого складено акт. Комісією встановлено, що [PERSON] створені всі належні умови для перебування та проживання у нього дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.18). Рішенням виконавчого комітету № 230 від 31.05.2018 року визначено спосіб участі у вихованні дитини. Встановлено порядок спілкування батька, [PERSON], жителя [INFO] з малолітнім сином, [PERSON], визначивши дні та години спілкування, а саме: у вихідні та святкові дні з 12 години дня до 19 години наступного дня (а.с.9). На даний час рішення виконавчого комітету не виконується. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що на даний час [PERSON] проживає разом з дідусем та бабусею в с. Бутенки\~ Кобеляцького району Полтавської області. Коли вони, спільно із [PERSON] приїхали для побачення з [PERSON], то їм було відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, працює в ТОВ МП «Івліс». За час роботи проявив себе як працелюбний і відповідальний співробітник (а.с.10). [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] (а.с.12), на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою останні 5 років не звертався (а.с.11). 21 травня 2018 року проведено обстеження житлових умов [PERSON] та встановлено, що останній проживає в [INFO] разом із своєю донькою, [PERSON]. Квартира складається з 4 кімнат (а.с.17). Представник Кобеляцької міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була в складі комісії під час проведення обстеження. Комісією встановлено, що в квартирі є окрема кімната для проживання в ній [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що раніше її брат, [PERSON] неодноразово залишався з ними на ніч. Службою у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області прийнято висновок про доцільність спілкування батька, [PERSON], з малолітнім сином, [PERSON], [INFO], у вихідні та святкові дні з 12 години дня до 19 години наступного дня (а.с.57). Крім цього судом встановлено, що на даний час [PERSON] в звязку з роботою, проживає в місті Кобеляки (а.с.45), а [PERSON] проживає в [INFO] в будинку її батьків. В с. Бутенки відвідує дитячий садок. Згідно інформації Бутенківського дошкільного навчального закладу «Барвінок» [PERSON] з 12.06.2018 року відвідує даний заклад. Мама завжди вчасно приводить і забирає дитину з садочка, цікавиться чим займався син, відвідує батьківські збори, прислуховується до порад вихователів (а.с.42). Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною суд вважає обґрунтованими, оскільки позивач не має можливості повноцінно спілкуватися з дитиною у дні, визначені рішенням виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, а тому для захисту своїх порушених прав звернувся до суду. Враховуючи вище викладене, слід зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною, [PERSON]. Щодо вирішення питання стосовно тривалості спілкування з дитиною, суд бере до уваги її малолітній вік, наявність умов для перебування дитини за місце проживання батьком. Таким чином, підстав для перешкоди у спілкування [PERSON] з сином судом не встановлено. Вирішуючи даний спір суд вважає, що спілкування батька з сином буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить дотримання батьківських прав позивача, а насамперед буде відповідати інтересам дитини. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] проживає з батьками [PERSON], а остання займається вихованням дитини у вихідні від роботи дні, а тому з метою забезпечення рівних прав батьків, вважає доцільним задовольнити позов частково та визначити [PERSON] режим побачення з дитиною, [PERSON]: два рази на місяць ( в перший та третій тиждень кожного місяця) в період часу з 12 години суботи до 19 години неділі, з можливістю в цей час відвідувати дитиною місце проживання батька.

Outcome: partial