Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

23.08.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 24.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №2247, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яку вона виховує самостійно. Аліменти призначені за рішенням суду відповідач не сплачує, що підтверджується довідкою Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] Територіального управління юстиції в Одеській області: №13053/1 від 21.07.2016 року). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та зраду чоловіка. Відповідач зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, що негативно впливає на виховання їх дитини. З 01.06.2014 року сторони проживають окремо. З її боку були спроби відновити сімейні відносини, але вони ні до чого не призвели. За цей час у відповідача зявилася нова родина, якій він приділяє увагу та фінансову підтримку, на відміну від своєї дитини [PERSON], яку він нічим не забезпечує і ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Їх родина перестала існувати, на примирення вона не згодна. Після розірвання шлюбу донька буде проживати з нею. Спору про поділ спільного майна не має. Просить суд шлюб між нею та [PERSON], укладений 24.11.2007 року, розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, але в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК) установив наступне. Так, між сторонами було зареєстровано шлюб 24.11.2007 в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис №2247. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 150888. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні погляди на життя, сімю та бачення світу, що остаточно призвело до відчуження і втрати почуття любові та поваги один до одного. На примирення позивач не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~\~судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved