Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

22 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч - Львів» про стягнення грошових коштів та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 102796, 67 грн. та понесені нею судові витрати у сумі 1027,96 грн. Ухвалою від 25.05.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч - Львів» про стягнення грошових коштів. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.08.2018р. залишено без руху апеляційну скаргу ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» (ЄДРСР №76012586). Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.09.2018р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження (ЄДРСР №76499103). Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.11.2018р. залишено без руху апеляційну скаргу [PERSON] (мати керівника Відповідача та акціонер) (ЄДРСР №78269779). Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21.01.2019р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження [PERSON] (ЄДРСР №79362626). Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.03.2019р. відмовлено у прийнятті апеляційної скарги [PERSON] (ЄДРСР №80888671). Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20.05.2019р. відмовлено у прийнятті апеляційної скарги [PERSON] (ЄДРСР N281924459). Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01.08.2019 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги [PERSON] (ЄДРСР №83397499). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що, 03 грудня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Сортнасіннєовоч» (правонаступник Приватне акціонерне товариство «Сортнасіннєовоч-Львів») та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу приміщення магазину, загальною площею 59,7 м2, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Лесею Миколаївною. Відповідно до пункту 1 зазначеного Договору ВАТ «Сортнасіннєовоч» продав [PERSON] приміщення магазину, загальною площею 59,7 м2, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 2 зазначеного Договору даний продаж вчинено за 51 352 (п`ятдесят одна тисяча триста п`ятдесят дві) гривні. Також, 03 грудня 2004 року між ВАТ «Сортнасіннєовоч» (правонаступник ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів») та [PERSON] було укладено договір купівлі- продажу приміщення магазину, загальною площею 21,3 м2, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Лесею Миколаївною. Відповідно до пункту 1 зазначеного Договору ВАТ «Сортнасіннєовоч» продав [PERSON] приміщення магазину, загальною площею 21,3 м2, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 2 зазначеного Договору даний продаж вчинено за 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень. На виконання умов даних Договорів, [PERSON] 06 грудня 2004 року на рахунок ВАТ «Сортнасіннєовоч» № [NUMBER] в «Укрексімбанк» м. Львова, МФО 325718 перерахувала 51 352 грн., та 18 740 грн., (51 352 +18 740), що в загальному дана сума становила 70 092 та була проведена одним платежем. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.05.2015р. залишено в силі рішення Галицького районного суду міста Львова від 27.02.2015р. у справі №461/15876/13, яким у зв`язку з переглядом за нововиявленими обставинами та скасуванням рішення Галицького районного суду міста Львова від 30.05.2012р. у справі №2/1304/88/2012, поновлено позовну давність для захисту порушених прав, задоволено позов ВАТ «Сортнасіннєовоч» до [PERSON] , визнано недійсним договори купівлі-продажу приміщень магазинів по [ADDRESS] та по [ADDRESS] та вирішено щодо повернення їх у власність Відповідача. Тобто, відповідно до рішення Галицького районного суду міста Львова від 27.02.2015р. по справі № 461/15867/13ц: визнано недійсним договір купівлі продажу приміщення магазину площею 21,3 кв. м. по [ADDRESS] укладений 03.12.2004 року між ВАТ «Сортнасіннєовоч» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Л.М. та зареєстрований у реєстрі за №10740, а також визнано недійсним договір купівлі продажу приміщення магазину площею 59,7 кв. м. по [ADDRESS] , укладений 03.12.2004 року між ВАТ «Сортнасіннєовоч» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Л.М. та зареєстрований у реєстрі за №10744 та повернуто у власність Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч - Львів» приміщення магазину площею 21,3 кв. м. по [ADDRESS] , витребувавши його з володіння [PERSON] та повернуто у власність Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч - Львів» приміщення магазину площею 59,7 кв. м. на [ADDRESS] , витребувавши його з володіння [PERSON] . Відповідно до Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2018р. нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] площею 59,7м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 130496846101) знаходиться в приватній власності ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів». Підстава виникнення права власності: рішення суду, справа №461/15867/13ц, виданий 27.02.2015р.; видавник Галицький районний суд м. Львова; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер - 30104059 від 17.06.2016 приватний нотаріус Юзва Назарій Богданович, Львівський міський нотаріальний округ; номер запису про право власності - 15024362. Відповідно до Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24. 04.2018р. нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] площею, 21,3 м2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 68186146101) знаходиться в приватній власності [PERSON] . Підстава виникнення права власності: договір купівлі- продажу 17.06.2016р.; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер - 30116183 від 17.06.2016 приватний нотаріус Юзва Назарій Богданович, Львівський міський нотаріальний округ; номер запису про право власності - 15024362. Таким чином, внаслідок визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 03.12.2004 року відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015р., повернуто у власність ПрАТ «Сортнасіннєовоч» - нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] площею, 59,7м2, та за адресою [ADDRESS] площею, 21,3 м2. 26 травня 2015 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015р. набуло законної чинності, у зв`язку з ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.05.2015р. із цього часу у Відповідача виник обов`язок повернути Позивачу безпідставно набуті грошові кошти, які до цього часу Позивачу не повернуто, чим порушено права [PERSON] . ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» не повернуло [PERSON] сплачені за даними договорами грошові кошти, а саме сплачених 51 352 грн за нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] площею, 59,7м2 , та сплачених 18 740 грн за нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] площею, 21,3 м2, що в загальній сумі становить 70 092 грн. (сімдесят тисяч дев`яносто дві гривні). Також позивач бажає стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами із 27 травня 2015 року, тобто з того моменту, коли вступило у законну силу рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015 року до подачі позовної заяви досуду, тобто до 22.05.2018. Таким чином проценти підлягають до стягнення виходячи із суми простроченого грошового зобов`язання 70092 грн. За період з 27 травня 2015 року по 22 травня 2018 року за формулою: 70092 грн.х (2+360:365)х3%:100% = 6279 грн. 47 коп. Інфляційні збитки розраховуються за формулою: (індекс інфляції) - добуток щомісячних індексів за відповідний період (збитки від інфляції) = (сума боргу) х (індекс інфляції) / 100% - (сума боргу), що складає у сумі 26424,93 грн. В судовому засіданні представник позивача Яцків І.М. позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, надіславши 13.06.2018 року на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача посилається на ст. 509 та 526 ЦК України, та зазначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Зазначає, що позивач просить стягнути з ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» грошові кошти, при цьому жодних вимог відповідно до ст. 526 ЦК України на адресу відповідача не надходило. Враховуючи наведене, позивачем не пред`явлено вимогу про повернення грошових коштів сплачених останнім за недійсними договорами, відтак відповідач не знав і не міг знати, що настав строк повернення таких коштів. Також зазначає, що нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, що здійснено позивачем є безпідставним, оскільки після набрання законної сили 26.05.2015 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015 року, позивач звернувся до суду про повернення коштів після спливу майже трьох річного строку, навмисно таким чином збільшуючи суму грошових коштів поверненню, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що 03 грудня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Сортнасіннєовоч» (правонаступник Приватне акціонерне товариство «Сортнасіннєовоч-Львів») та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу приміщення магазину, загальною площею 59,7 м2, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу серія ВВО №697375 від 03.12.2004 року. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Лесею Миколаївною. Відповідно до пункту 1 зазначеного Договору ВАТ «Сортнасіннєовоч» продав [PERSON] приміщення магазину, загальною площею 59,7 м2, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 2 зазначеного Договору даний продаж вчинено за 51 352 (п`ятдесят одна тисяча триста п`ятдесят дві) гривні. Також, 03 грудня 2004 року між ВАТ «Сортнасіннєовоч» (правонаступник ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів») та [PERSON] було укладено договір купівлі- продажу приміщення магазину, загальною площею 21,3 м2, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Лесею Миколаївною. Відповідно до пункту 1 зазначеного Договору ВАТ «Сортнасіннєовоч» продав [PERSON] приміщення магазину, загальною площею 21,3 м2, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 2 зазначеного Договору даний продаж вчинено за 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень. На виконання умов даних Договорів, [PERSON] 06 грудня 2004 року на рахунок ВАТ «Сортнасіннєовоч» № [NUMBER] в «Укрексімбанк» м. Львова, МФО 325718 перерахувала 51 352 грн., та 18 740 грн., (51 352 +18 740), що в загальному дана сума становила 70 092 та була проведена одним платежем, що стверджується квитанцією №16303507 від 06.12.2004 року, наявної в матеріалах справи. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.05.2015р. залишено в силі рішення Галицького районного суду міста Львова від 27.02.2015р. у справі №461/15876/13, яким у зв`язку з переглядом за нововиявленими обставинами та скасуванням рішення Галицького районного суду міста Львова від 30.05.2012р. у справі №2/1304/88/2012, поновлено позовну давність для захисту порушених прав, задоволено позов ВАТ «Сортнасіннєовоч» до [PERSON] , визнано недійсним договори купівлі-продажу приміщень магазинів по [ADDRESS] та по [ADDRESS] та вирішено щодо повернення їх у власність відповідача. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, внаслідок визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 03.12.2004 року відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015р., повернуто у власність ПрАТ «Сортнасіннєовоч» - нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] площею, 59,7м2, та за адресою [ADDRESS] площею, 21,3 м2. Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Судом встановлено, що відповідач згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 06.12.2004 року, отримав від позивача кошти в сумі 70092,00 грн. в рахунок оплати, відповідно зазначених вище договорів купівлі-продажу за приміщення магазину за адресою: [ADDRESS] та приміщення магазину за адресою: [ADDRESS] , які були визнані рішенням суду недійсними та на день подання позовної заяви не повернув вищезазначені кошти. Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймає розрахунок позивача, а саме з дати виникнення заборгованості 27.05.2015 року по 22.05.2018 - дату подання позовної заяви до суду відповідно до якого розрахунок процентів у сумі 6279 грн. 47 коп. та інфляційних збитків у сумі 26424 грн. 93 коп. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, всебічно, повно, об`єктивно в судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а їх достатній і взаємозв`язок в сукупності, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо стягнення 102796,67 грн, що складається з 70092 грн. сплачених грошових коштів, 6279 грн. 47 коп. - трьох процентів річних від простроченої суми та 26424 грн. 93 коп. встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 1027,96 грн.

Outcome: approved