Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, просила про стягнення на її користь заборгованості по виплаті заробітної плати в розмірі 4854 грн. 87 коп. та вихідної допомоги в розмірі 1147 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог позивач посилались на ті обставини, що в листопаді 2011 року згідно наказу № 1/Л та на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП вона була звільнена з посади сторожа з ВАТ «Миколаївпромсантехмонтаж» (далі - Товариство) у зв'язку з його ліквідацією. При звільненні позивачу були видана належним чином оформлена трудова книжка, проте, не було проведено остаточний розрахунок. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились, своїх представників не направили, письмових заперечень проти позову не надали, причини їх неявки у судове засідання не відомі. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала з Товариством в трудових відносинах на підставі наказу № 12к з 01 червня 2006 року на посаді сторожа. 28 листопада 2013 року її було звільнено в зв'язку з ліквідацією підприємства на підставі ч.1 ст. 40 КзпП України згідно наказу № 1/Л від 28.11.2013 року, про що зроблені відповідні записи в трудовій книжці позивача (а.с. 8) 24 квітня 2013 року господарським судом Миколаївської області прийнято рішення по справі № 14/802/07 про визнання Товариства банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Комлика І.С. (а.с. 9-13) Постановою Вищого господарського суду України від 13 листопада 2013 року вищезазначену постанову господарського суду Миколаївської області від 24.04.2013 року у справі № 14/802/07 залишено в силі (а.с. 14-16) Згідно довідки б/н від 28.11.2013 року, заборгованість Товариства перед позивачем по заробітній платі на час звільнення складає 4854 грн. 87 коп. На підставі викладеного, згідно зі ст. 116, 117 КЗпП України, суд вважає пред'явлені вимоги у частині стягнення заборгованості по заробітної платі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача суму у розмірі 4854 грн. 87 коп. Згідно ст. 44 КЗпП, при припиненні трудового договору з підстави, зазначеної в п.1 ч.1 ст. 40 КЗзпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Враховуючи положення п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями). Таким, чином, суд, враховуючи межі заявлених позовних вимог , а також відсутність даних відповідача про те, що розмір заявленого середнього заробітку має бути меншим, суд погоджується з розрахунку суми вихідної допомоги, який надав позивач, отже приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved