Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

24.02.2020 року Ізюмський міський голова Марченко В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що у даному випадку порушені права дитини: [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що малолітня дитина не в змозі самостійно захистити свої права, а саме, право на виховання в сім`ї, то вона потребує захисту органів опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області. Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей, як дитина, яка опинилися в складних життєвих обставинах з 15.05.2019 року. Мати дитини [PERSON] покинула немовля в пологовому будинку. Рішенням Балаклійського суду від 24.11.2020 року - позбавлена батьківських прав. На підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0464 від 22.05.2019 року малолітнього [PERSON] з 26.06.2019 року тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Обласний будинок дитини № 2», де він знаходиться і до теперішнього часу. Батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідав дитину у закладі, не приймав будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, не телефонував до закладу та не цікавився станом здоров`я хлопчика. Зважаючи на вищезазначене, ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків посягає, тому, що гр. [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не переймається його здоров`ям та вихованням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини. З огляду на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про позбавлення батьківських прав [PERSON] внести в актовий запис про народження [PERSON] № 119 від 07.05.2019 року, в графу відомості про батька. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на розрахунковий рахунок № [NUMBER] , «Державний ощадний банк України», Київ, Україна, ЄДРПОУ банку 00032129. У судове засідання представник позивача Бойко М. С. не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 07 травня 2019 року, виданого Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.3). Відповідно до заочного рішенням Балаклійського районного суду від 24.11.2020 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 31.12.2020 року. Згідно рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0464 від 22.05.2019 року направлено малолітнього [PERSON] , [INFO] , до державного дитячого закладу на повне державне утримання. (а.с.6). Згідно повідомлення комунального некомерційного підприємства «Обласний будинок дитини № 2» від 12.02.2020 р. №97 за весь час перебування [PERSON] , [INFO] , у закладі ніхто з батьків або близьких родичів дитину не відвідував, не приймав будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, не телефонував до закладу та не цікавився станом здоров`я хлопчика. (а.с.5). Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради № 1310 від 22.04.2021 року, Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , стосовно його сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання сина, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у його вихованні. Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України, приймає до уваги майновий стан відповідача, який є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину щомісячно, починаючи з 11.03.2021 року до повноліття дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягнення судовий збір у розмірі 1816,00 гривень за одну позовну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved