Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

24.01.2020 року до Смілянського міськрайонного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання в частці у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Свій позов позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у неї є повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка після досягнення повноліття навчається у вищому навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати. В порядку п.1 ч.1 ст 31 ЦПК України справу передано до Корсунь-Шевченківського районного суду. Відповідачем поданий відзив на позов, який просить задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання в частці у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Зазначив, що добровільно надає допомогу дочці на суму від 1000-1200 грн щомісяця. Він не був повідомлений про укладення договору №112 від 05.08.2019 року, не надавав згоду на його укладення, яким передбачено оплату за навчання у розмірі 64200 грн. Тому є безпідставним надання позивачем квитанцій про оплату навчання. Немає можливості надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки в тому розмірі, що просить позивач, посилаючись на те, що отримує заробітну плату в розмірі 12000 грн (без відрахування податків), яка є єдиним джерелом доходу. Підприємницькою діяльністю не займається, за ним на праві власності не зареєстровано нерухомого майна і транспортних засобів. Проживає у будинковолодінні, яке належить його матері. До складу його сім`ї входять його дружина, її повнолітній син, його мати та баба. Його дружина має незадовільний стан здоров`я, мати є особою пенсійного віку, баба є також особою пенсійного віку і тяжкохворою (а.с.50-78). Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач добровільно не надає допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. У довідці про склад сім`ї, яка надана відповідачем зазначено, що він проживає з бабою, яка потребує постійного догляду та матеріальної допомоги, проте голова вуличного комітету не може знати даних обставин. Також відповідачем зазначено, що його дружина перенесла операційне втручання та потребує систематичного лікування, проте у довідці, яка видана сімейним лікарем та амбулаторній картці про це не вказано. Крім цього, дружина відповідача є працездатною та отримує дохід. Якщо мати та баба відповідача є непрацездатними та проживають разом з ним, то це не вказує на те, що вони потребують матеріальної допомоги, оскільки вони отримують пенсію. Окрім витрат на навчання та проживання в гуртожитку, здійснюються витрати на проїзд транспортом, купівлю продуктів харчування, ліків, одягу, канцелярських виробів, придбання комп`ютерної техніки, поповнення засобів зв`язку. Законом визначено стягнення аліментів на одну дитину в розмірі ј, тому і просить стягнути аліменти у вказаному розмірі. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Геріх М.А у судове засідання з`явилися, позов підтримали та надали пояснення аналогічні його змісту. Позивач [PERSON] , що на утримання доньки вона щомісяця витрачає близько 5000 грн. Представник відповідача адвокат Брус Т.М. у судове засідання з`явилася, позов визнала частково, зазначила, що відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Надала пояснення аналогічні змісту відзиву. Пояснила, що сукупний дохід сім`ї відповідача складається із його заробітної плати, його дружини, пенсії матері і баби. Відповідач утримує матір і бабу, які є особами пенсійного віку. Третя особа [PERSON] у судове засідання з`явилася, позов підтримала. Пояснила, що вона навчається в Черкаському державному технологічному університеті на контрактній формі навчання, проживає в гуртожитку. Потребує матеріальної допомоги в розмірі 4000 грн в місяць. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, третьої особи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний (а.с.7). Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої у графі «батько» записаний [PERSON] (а.с.27). 23.08.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с.20). [PERSON] досягнула повноліття і навчається в Черкаському державному технологічному університеті на денній формі навчання, термін закінчення навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою від 16.01.2020 року (а.с.9). Згідно п.9 договору про надання освітніх послуг від 05.01.2019 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 64800 грн (а.с.10). На підтвердження оплати вартості навчання позивачем надано копії квитанцій (а.с.12-15, 95, 96, 107, 109, 110). Позивач [PERSON] працює у повному товаристві «Ломбард «Черкаська позика» з 16.12.2019 року, займає посаду касира-експерта, розмір нарахованої заробітної плати з грудня 2019 року по травень 2020 року становить 25864,46 грн (а.с.115). Відповідач [PERSON] працює у виробничому підрозділі служби колії Шевченківської дистанції захисних лісонасаджень, розмір нарахованої заробітної плати за період з липня 2019 року по грудень 2019 року становить 73714,51 грн (а.с.19). 12.01.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.73). Матір`ю відповідача є [PERSON] , яка народилася [INFO] та яка отримує пенсію за віком, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с.63-64). Із довідки, яка видана головою вуличного комітету 13.05.2020 року та завірена КП «ВЖ РЕУ» вбачається, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] , разом з ним проживають його дружина [PERSON] , повнолітній син його дружини [PERSON] , його мати [PERSON] та його баба [PERSON] , 1935 року народження, яка потребує стороннього догляду (а.с.59). Власником будинковолодіння, в якому проживає відповідач, у [ADDRESS] є його мати [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.60). За відповідачем на праві власності не зареєстровано нерухомого майна і транспортних засобів, відповідач не зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.61, 62, 120). Дружина відповідача [PERSON] хворіє, що підтверджується записами у медичній картці (а.с.65-72). Баба відповідача [PERSON] народилася [INFO] , хворіє, 16.03.1999 року взята на облік у КЗ «Корсунь-Шевченківський ЦПМСД», що підтверджується записами у медичній картці амбулаторного хворого (а.с.74-76). Стороною позивача надано чеки на придбання продуктів харчування (а.с.97-106, комп`ютера (а.с.111), оплату проїзду в транспорті (а.с.111-112), інтернету, поповнення рахунку на телефоні (а.с.114), які суд приймає до уваги частково, оскільки не доведено придбання продуктів харчування у вказаних розмірах, чек щодо придбання комп`ютера є не повністю читабельним, не всі квитки на проїзд у транспорті містять дату. Разом з тим, суд враховує, що стороною позивача щомісяця витрачаються кошти на побутові потреби дочки. Стаття 6 СК України визначає, що правовий статус дитини особа має до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При вирішенні спору, суд враховує слідуючі обставини, а саме, те, що [PERSON] є повнолітньою, навчається і те, що батьки мають змогу утримувати її в період навчання, оскільки обоє є працездатними особами і працюють. Тому, враховуючи характер спірних правовідносин, суд приймає до уваги та оцінює в сукупності докази витрат як позивача на утримання дитини так і відповідача на утримання своєї сім`ї, що його дружина хворіє, його мати і баба є особами пенсійного віку, за ним на праві власності не зареєстровано нерухомого майна і транспортних засобів, однак враховує, що предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, так як обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Встановивши, що дочка сторін, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та необхідності стягнення аліментів. Разом з тим, для забезпечення рівності балансу забезпечення прав всіх учасників процесу необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі, меншому, ніж ставить вимогу позивач. Такий висновок буде відповідати принципу рівності можливостей сторін у справі (позивача та відповідача) та необхідного забезпечення їхнього обов`язку по утриманню дитини, що покладений на них діючим законодавством. Тому, враховуючи вище викладені обставини, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в частці в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачем даний позов поданий до суду 24.01.2020 року, тому з вказаної дати суд стягує аліменти.

Outcome: partial