Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

23.09.2014 р. позивачі звернулись в суд з позовом в якому просили визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 3586 від 19.11.1998 року зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі між ними та [PERSON], а також визнати право власності за [PERSON] на 34 частки, а за [PERSON] на 14 частку квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.11.1998 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали в Первомайській філії Південної товарної біржі договір міни нерухомого майна № 3586 згідно якого [PERSON] придбала у власність 34 частин, [PERSON] придбав у власність 14 частину квартири [ADDRESS], а [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS]. 21.01.1999 року вказаний договір був зареєстрований в Первомайському МБТІ. Умови договору сторонами були виконані повністю. [INFO] року [PERSON] помер і рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 16.07.2002 року було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON]. У сторін виникла необхідність розпорядитись квартирами, але так як договір міни нерухомого майна не посвідчений нотаріально, то вони позбавлені права розпорядитись вказаним нерухомим майном і вимушені звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачі не з'явились, а надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, а позов підтримують і просять його задовольнити. [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, але останній надав заяву з проханням слухати справу у відсутність його та позивача, а позов визнають повністю і проти його задоволення не заперечують. Первомайська філія Південної товарної біржі надала листа з проханням слухати справу у відсутність представника, а рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із договору міни нерухомого майна № 3586 укладеного 19.11.1998 року видно, що [PERSON] придбала у власність 34 частин, [PERSON] придбав у власність 14 частину квартири [ADDRESS], загальною вартістю 7619 грн., а [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] загальною вартістю 9814 грн. і договір був зареєстрований в Первомайському МБТІ 21.01.1999 року ( а.с.9). Згідно ст. 128 ЦК України ( в редакції 1963 року) право власності у набувача майна по договору виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом, або договором, а передачею признається вручення речі набувачу. Ст. 241 ч.1 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що по договору міни між сторонами відбувається обмін одного майна на інше. Ст. 242 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що до договору міни застосовуються відповідні правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не витікає із суті відносин сторін. Ст. 224 ч.1 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що по договору купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупця, а той зобов'язується прийняти майно та заплатити за нього певну грошову суму. Ст. 227 ч.1 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін являється громадянин. Ст. 47 ч.2 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а друга сторона ухилилась від нотаріального оформлення угоди, суд в праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Враховуючи вищевикладене суд знаходить, що відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України позовні вимоги в частині визнання договору міни нерухомого майна та визнання права власності за [PERSON] на 34 частки, а за [PERSON] на 14 частку квартири [ADDRESS] доведені і підлягають задоволенню. Із рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 16.07.2002 року видно, що було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] ( а.с.10). Ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачає, що часом відкриття спадщини признається день смерті спадкодавця. Ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що для прийняття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд знаходить, що відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] доведені і підлягають задоволенню.

Outcome: approved