Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

23 лютого 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 21 395 грн. 58 коп., яка складається з 3 316,62 грн. заборгованості за кредитом, 13933,93 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2650,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. фіксованої частини та 995,03 грн. процентної складової штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг. Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив свого представника , який надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав недоведеності надання кредиту та розміру нарахування заборгованості. Також заявив про застосування строків позовної давності стосовно річного строку нарахування неустойки. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 09.08.2012 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та позивачем Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежу по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. +5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 3 316,62 грн. заборгованості за кредитом, 13933,93 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2650,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) -995,03 грн. - станом на 31.12.2015 р. Відповідно до 2.1.3 Правил користування платіжною карткою, по закінченню терміну дії відповідна картка продовжується позивачем на новий термін (шляхом надання відповідачу карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надходила письмова заява від відповідача про закриття карткового рахунку, а також при наявності грошових коштів на картковому рахунку для погашення послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку, передбачених договором. Судом встановлено, що письмової заяви про припинення дії кредитного договору відповідач до банку не подавав. Крім того, відповідно до положень ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг: строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного у платіжній картці, а строк погашення процентів за користування кредитом - щомісяця за минулий місяць. Таким чином, оскільки позичальник неналежно виконав зобов'язання за даним кредитним договором, а останній платіж щодо погашення кредитної заборгованості був сплачений відповідачем у серпні 2013 року, то перебіг трирічного строку позовної давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відносно вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, не сплинув до звернення до суду з цим позовом. Умовами договору передбачено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. З урахуванням зазначеного, оскільки порушення сплати чергового платежу відбулося вже в вересні 2013 року , невиконання цього грошового зобов'язання більше ніж на 120 днів - січень 2014 року, що було початком перебігу річного строку позовної давності для стягнення штрафу, який закінчився в лютому 2015 року. Банк звернувся за стягненням штрафу до суду 23 лютого 2016 року, тобто поза межами спеціальної позовної давності, а тому суд відмовляє позивачу у стягненні штрафу за спливом позовної давності. При цьому, відповідно до умов Договору, суд вбачає підстави для стягнення пені за останній рік до звернення до суду з цим позовом у розмірі 1200 грн. Що стосується заперечень відповідача стосовно збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку, то позивач своїх пояснень з цього приводу не надав. З наданих позивачем розрахунків позовних вимог вбачається, що сума заборгованості за несплаченими процентами на прострочену заборгованість обчислена з розрахунку 30% річних, як і передбачено умовами Договору, зазначеними в розділі банківські послуги, встановлена відсоткова ставка 2,5 % щомісяця, але така процентна ставка застосовувалася до серпня 2014 року. В період з вересня 2014 року по березень 2015 року застосовувалася процентна ставка 34,8 відсотків, а з квітня 2015 року по теперішній час - 43,2 відсотки річних. Доказів того, що позивачем надсилалися будь-які повідомлення чи надавалися виписки про підвищення процентної ставки на заборгованість, суду не надано. За такого, оскільки банком не були дотримані умови підвищення процентної ставки за користування кредитом і взагалі не обгрунтоване таке підвищення , суд вважає таке підвищення неправомірним, що має наслідком перерахунок заборгованості відповідача по несплаченим процентам на прострочену заборгованість за ставкою 2,5 % на місяць ( 30% річних). Таким чином, всього банком було нараховано процентів за ставкою 60 % річних 11914,51 грн., але без врахування необґрунтованого підвищення відсотків плата за користування кредитом відповідачки повинна складати, виходячи з 30% річних, 10 878,25 грн. ( 2117,12 грн за період до вересня 2014 року + 2743,53 грн. за період з вересня 2014 року по березень 2015 року + 6017,6 грн. відсотків за березень-грудень 2015 року в межах заявлених позовних вимог). Отже, суд виходить з того, що заборгованість по тілу і відсоткам за користування кредитною лінією в межах ліміту становить 14 194,87 грн. (3316,62 грн. тіла кредиту + 10 878,25 грн. відсотків за базовою ставкою). При цьому суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача стосовно недоведеності позовних вимог, оскільки таке спростовується матеріалами справи, насамперед, випискою по банківській картці [PERSON] ( отримання якої останній не заперечував), за якою вбачається користування кредитними коштами і їх погашення самим відповідачем протягом майже року з дня отримання картки. За такого, загальна сума заборгованості становить 15 394 грн. 87 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 15 394 грн. 87 коп. станом на 31.12.2015 року, оскільки своїм правом збільшити позовні вимоги позивач не скористався. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial