overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

23 грудня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року, актовий запис № 1230, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З березня 2015 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку зі свирками, виникаючими через відсутність взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 3). Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце його проведення. За таких обставин з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 01 вересня 2007 року зареєстрували шлюб (а.с. 5), від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає з позивачкою. З березня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та постійно виникаючими сварками у зв'язку з різними характерами. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї сторін у справі суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

23 грудня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 26 квітня 2006 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач з урахуванням наданих уточнень до позовної заяви просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши позицію відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

23 грудня 2015 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства ДТЕК «Павлоградвугілля» про поновлення на роботі, визнання незаконними розпоряджень у звязку з порушенням трудових прав, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. При винесені рішення судом не в повному обсязі вирішено питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ЦПК України. Так позивачем при подачі позову до суду були заявлені вимоги майнового характеру та немайнового характеру. За вимогу немайнового характеру, а саме відшкодування моральної шкоди позивачем було сплачено при подачі позову до суду 100 грн. При винесенні рішення суду 23 грудня 2015 року з відповідача стягнуто 487, 20 грн. на користь держави, а за вимоги немайнового характеру судовий збір стягнуто в доход держави не в повному обсязі. На виклик суду, сторони, які були належним чином сповіщені про дату та час розгляду справи в судове засідання не зявились та не сповістили суд про причини своєї неявки. Суд, вивчивши документи, додані до справи вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 143, 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

23 грудня 2015року Святошинським райсудом м.Києва винесено рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково. Визначено графік спілкування з дитиною [PERSON], [INFO] [PERSON] у кожну суботу кожного тижня в період з 11години до 16години.В іншій частині позовних вимог відмовлено. 6.01.2016р. до суду надійшла заява [PERSON] , в якій він просить винести додаткове рішення, вирішити питання розподілу судових витрат відповідно до чинного ЦПК України. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням викладеного та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд пропорційно до задоволених позовних вимог стягує з [PERSON], ід.н.[NUMBER] на користь [PERSON], ід.н. [NUMBER] судові витрати по справі 121грн.80коп. (сто двадцять одна грн.80коп.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

23 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 2769. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на різні погляди на життя і ведення побуту, припинення шлюбних відносин і нездатність відповідачки дбати про побудову сімейних відносин, [PERSON] звернувся в суд з вищеозначеним позовом і просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримав, просить шлюб розірвати посилаючись на наявність іншої жінки яка вагітна. Відповідачка вимоги визнала повністю, згідна на розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] » Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу із-за того, що у позивача є інша жінка, яка вагітна, тому приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них і за встановлених обставин його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « [PERSON] ». Спору щодо місця проживання дитини не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

23 грудня 2016 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 11 листопада 2011 року; шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 141. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 141 (л.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 6). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідачки вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

23 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій зазначив, що на підставі договору довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори [PERSON] 30.09.2013 року за реєстрованим номером 1-455 йому на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: м. Ізюм, вул.. Сєрова,22. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] з 15.07.2004 року. З січня 2010 року відповідач в будинку не мешкає виїхав за межі м. Ізюма. Просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 22 по вул. Сєрова в м. Ізюмі Харківської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. . Відповідно договору довічного утримання від 30 вересня 2013 року [PERSON] є власником будинку 22 по вул. Сєрова в м. Ізюмі Харківської області (а.с. 11) Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку з 15.07.2004 року (а.с.6-7) Відповідач втратив в установленому порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з січня 2010року та по день розгляду справи у суді в будинку за адресою : м. Ізюм, вул. Сєрова, 22 не проживає, що підтверджено довідкою Головою квартального комітету № 1 [PERSON], яка затверджена Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради 21.12.2016 року (а.с.13) Відповідач порушує права позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням. Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В звязку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

23 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 22 лютого 1997 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. На даний час вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння між ними. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надіслав на адресу суду, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 лютого 1997 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським міським відділом ЗАГС м. Южноукраїнськ Миколаївської області, за актовим записом №37, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. № 8). Шлюбне життя подружжя не склалося. На даний час вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння між ними. На примирення не згодні. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 гривень, сплаченого останньою при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

23 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 05 лютого 1983 року у виконкомі Ворохтянської селищної ради Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №4. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 05 лютого 1983 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане виконкомом Ворохтянської селищної ради Івано-Франківської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №4 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

23 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб укладений з [PERSON], посилаючись на те, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки між ними припинені. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить судове засідання проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис № 217.(а.с. 5) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 6) Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, втрату почуття любові один до одного, внаслідок чого фактично шлюбні відносини припинились, втрачено довіру, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подружжям було прийнято рішення проживати окремо один від одного. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред'являлись. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

23 грудня 2016 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивує тим, що 09 липня 1996 року між позивачем та відповідачем було, зареєстровано шлюб. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час подружнє життя у сторін не склалося, вони втратили повагу один до одного. На думку позивачасім'я фактично перестала існувати, і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просить суд розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 липня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved