Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

22 серпня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 18 квітня 2017 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року. Вони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідачем через безкоштовний програмний додаток «Instagram» (призначений для обміну фотографіями і відеозаписами з елементами соціальної мережі) у березні 2018 року було створено профіль (сторінку), яку вона підписала використовуючи його прізвище, за вимогою сайту англійськими літерами «[INFO]» та поставила його фото як обличчя профілю. На цій сторінці, що перебуває у відкритому доступі, відповідач викладає неправдиву інформацію, яка паплюжить репутацію та принижує його честь і гідність, зокрема, про те що, нібито він покинувши її викрав якісь гроші у її сім`ї і вимагає повернення цих грошей. На цій сторінці чітко зазначено «Цей профіль існуватиме до тих пір, поки [PERSON] не поверне гроші, які ВКРАВ у моєї дитини ! І не вибачиться зі своїми батьками за весь наклеп»» та інша неправдива інформація. На цій сторінці відповідачем виставлені карикатурні пости, які ганьблять його як особистість. Також публікується особиста інформація щодо нього, отримана незаконним шляхом та без його згоди, зокрема, інформація про притягнення до адміністративної відповідальності, інформація з реєстру нерухомого майна щодо права власності його матері на нерухомість; фото з його особистого життя та інше. Оприлюднена інформація, відноситься до конфіденційної інформації, розповсюджена без його дозволу та наявних на те законних підстав/ Поширення щодо нього зазначеної недостовірної, а також конфіденційної інформації, порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію та завдає моральних страждань, тому вважає, що сума у 50000 гривень є достатньою для відшкодування його душевних страждань, розумною та справедливою. Просить суд ухвалити рішення, яким: -визнати недостовірною та такою, що принижує його честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації, інформацію поширену [PERSON] у мережі Інтернет «Instagram», шляхом створення профілю в «Instagram» під його прізвищем «[INFO]» та з його фотографією, де чітко зазначено «Цей профіль існуватиме до тих пір, поки [PERSON] не поверне гроші, які ВКРАВ у моєї дитини ! І не вибачиться зі своїми батьками за весь наклеп!»; -зобов`язати [PERSON] припинити неправомірні дії та спростувати розповсюджену нею інформацію щодо нього через мережу «Instagram» зі створеного нею профілю «[INFO]» та вибачитись через зазначений профіль «Instagram»; -стягнути з [PERSON] на його користь 50000 гривень моральної шкоди. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року, після усунення недоліків, відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 83-89). Посилається на те, що вона не створювала профілю «[INFO]» в соціальній мережі «Instagram», тому не є неналежним відповідачем у справі. Позивач не надав жодних належних доказів, що саме вона створила цей профіль. При цьому принципове небажання позивача виконувати батьківські обов`язки та сплачувати аліменти на утримання дочки (які в сумі боргу фактично вже відповідають заявленій сумі нібито моральної шкоди) дають підґрунтя вважати, що саме він міг умисно створити таку сторінку. Надані позивачем до позовної заяви копії фото- та відео- зображень екрану телефону з нібито сторінки в мережі «Instagram» профілю «[INFO]» не завірені належним чином на предмет їх достовірності, дійсності та відповідності. Вони не містять дати та часу здійснення відео і фото фіксації та належного засвідчення цих копій, що взагалі не доводить факт наявності оспорюваної інформації в мережі Інтернет та не доводить факт її поширення в конкретний період часу. Крім того, оскільки соціальна мережа «Instagram» не зареєстрована в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді справи не застосовуються норми, що регулюють діяльність засобів масової інформації у зв`язку з чим належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної, за твердженнями позивача, інформації. Адреса «instagram.com» не належить до адресного простору українського сегмента мережі Інтернет, адміністрування цих доменних імен в Україні не здійснюється. Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, але не надав жодних належних та допустимих доказів про її наявність та обґрунтування її розміру. Позивач направив до суду відповідь на відзив (а.с. 112-120). Зазначає, що доводи відповідача не спростовують його вимоги. Саме відповідач створила профіль «[INFO]» в соціальній мережі «Instagram», оскільки між ними виникли неприязні стосунки. Зазначений факт підтверджується також припиненням цього профілю після його звернення до суду з позовом. Відповідач подала до суду заперечення (а.с. 163-167). Вказує, що позивач вказуючи про припинення існування профілю «[INFO]», не уточнює свої позовні вимоги, які відповідач вважає заявленими не коректно і неналежним способом захисту. Також посилається на безпідставність та недоведеність позовних вимог та на те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не оспорюється сторонами в справі, що 18 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. У ч. 2 ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Аналогічні положення містяться і в ч. 1 ст. 302 ЦК України. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Нормами статей 297, 299 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України). У ч. 4 цієї статті зазначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Позивач зазначає що його колишня дружина [PERSON] через безкоштовний програмний додаток «Instagram» у березні 2018 року створила профіль (сторінку), яку підписала використовуючи його прізвище, поставила його фото як обличчя профілю. На цій сторінці, яка перебуває у відкритому доступі, відповідач викладає неправдиву інформацію, яка паплюжить репутацію та принижує його честь і гідність. Крім того, на цій сторінці відповідачем виставлені карикатурні пости, які ганьблять його як особистість. Також публікується особиста інформація щодо нього, отримана незаконним шляхом та без його згоди. Сторона відповідача зазначений факт заперечує та вказує, що існує можливість того, що зазначений профіль створений особисто позивачем. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги та оспорює обставини, наведені позивачем. Зазначає, що профіль «[INFO]» вона не створювала, хто саме створив цей профіль у соціальній мережі «Instagram» їй невідомо. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміщення оскаржуваної інформації саме відповідачем та факту наявності оспорюваної інформації в мережі Інтернет. У якості доказу поширення інформації позивачем надано до суду копії фото- та відео- зображень екрану телефону. Разом з тим, сторінка «[INFO]» у соціальній мережі «Instagram», яка за твердженняи позивача створена відповідачем та на якій відповідач поширила недостовірну інформацію про позивача, експертом чи спеціалістом за спеціальністю «Дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів» не досліджувалася. Будь-які висновки фахівця в галузі дослідження телекомунікаційних систем суду стороною позивача не надавались. У такому випадку доводи позивача про те, що саме [PERSON] створила профіль «[INFO]» у соціальній мережі «Instagram», в якому розповсюджує недостовірну інформацію про нього, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами та є припущеннями, що суперечить вимогам ст. 81 ЦПК України. Крім того, суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про розміщення оскаржуваної інформації за певною адресою в мережі Інтернет та про її існування на час розгляду справи, що вказує на неможливість встановлення автора цієї інформації. Зазначені обставини свідчать про те, що позивачем недоведено факт розміщення оскаржуваної інформації в мережі Інтернет та факт поширення цієї інформації відповідачем. У такому випадку, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь і гідність позивача, та порушує право на недоторканість ділової репутації, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. За таких обставин, відсутні підстави й для задоволення вимог позивача про зобов`язання [PERSON] припинити неправомірні дії та спростувати розповсюджену нею інформацію та про відшкодування моральної шкоди, які є похідними від первісної вимоги. Вимога про зобов`язання вибачитись не ґрунтується на вимогах закону. У п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року визначено, що суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed