Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

22.03.2016 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 31.08.2002 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням суду від 15.02.2016 року був розірваний, та від якого сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач на теперішній час добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в той час як працює головним спеціалістом у Харківському територіальному відділі технічного надзору за капітальним будівництвом об'єктів УДПтС України, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно з дня подання позову та до повноліття дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, при цьому зауважив, що добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей він надав. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно до копій свідоцтв про народження останніх. При цьому неповнолітні діти мешкають разом з позивачкою, що в свою чергу відповідачем не оспорюється. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.02.2016 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), [INFO], зареєстрований 31 серпня 2002 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1148, був розірваний. Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладених обставин, зокрема визнання відповідачем заявлених позовних вимог, не надання в ході розгляду даної справи останнім доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, обов'язку відповідача щодо утримання його неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з останнього аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 22.03.2016 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved