overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

23.01.2017 року до суду із позовом звернулась позивач про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину\~ відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно дітямне допомагає, хоча має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем і проходить військову службу у в/ч [NUMBER] . Позивач у судове засідання\~ не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання\~\~ не прибув,\~ однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши\~\~матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню\~ повністю. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 29.07.2015\~ року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 05.08.2015\~ року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~\~ Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач\~ зобов`язаний\~ сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. З урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, є сумую, що відповідає обов`язку\~ батька дітей забезпечити частину витрат на їх утримання, з урахуванням\~ мінімальних життєвих потреб дітей. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн.\~\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

23.01.2017 року заявник звернувся до суду із даною заявою про визнання [PERSON] недієздатним та призначення опікуна, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], є йому сином і постійно проживає з ним. З дитинства [PERSON] хворіє психічною хворобою і потребує постійного нагляду та догляду, тому він змушений доглядати за ним. Звернення до суду з даною заявою про визнання [PERSON] недієздатним необхідне заявнику для подальшого вирішення питання про встановлення над ним опіки. На підставі зазначеного просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS] недієздатним та встановити над ним опіку, призначити опікуном недієздатного [PERSON], його - [PERSON] У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви у повному обсязі, надав пояснення аналогічні вимогам заяви і просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні надав суду висновок про доцільність призначення опікуном [PERSON] заявника [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що вимоги заяви підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Згідно зі ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Судом встановлено, що [PERSON] є тяжко хворий психічною хворобою, є інвалідом першої групи, що підтверджується витягом із акту огляду у МСЕК №010886 від 14.09.2004 року (а.с. № 5). Згідно із ч.1 ст. 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Із пояснень заявника, свідоцтва про народження встановлено, що заявник є рідним батьком [PERSON] (а.с. 3). Заявник, відповідно до довідки Холопичівської сільської ради зареєстрований та проживає у [ADDRESS] (а.с. 4). Крім того, відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Холопичівської сільської ради вказано за доцільне призначити заявника [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] (а.с. 36). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

23.01.2017 року заявник звернулася до Немирівського районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши, що 29 серпня 2016 року у неї виникла необхідність оформити пільгову пенсію. В звязку з чим у неї виникла необхідність надати документи необхідні для оформлення пенсії, зокрема свідоцтва про укладення шлюбу. При перевірці документів було встановлено розбіжності в написанні по батькові належних її документів, а саме: відповідно паспорту громадянина України по батькові вона записана «Іллівна», а відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] ([PERSON] після реєстрації шлюбу), свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Іллічною та диплому МВ-І № 003114 по батькові записано «Іллічна». В звязку із розбіжністю в написанні в належних її документах по батькові вона змушена звернутися до суду. Просить встановити факт належності [PERSON] Свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Іллічною виданого 14 липня 1985 року, Серія ІІ-АМ № 262094. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити з підстав що в ній викладені.\~\~\~ Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України у Немирівському районі [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду клопотання в якому просить розгляд справи провести без участі представника управління. \~\~\~\~\~\~\~\~ Будучи допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа. \~\~\~\~ Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт належності [PERSON] Свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Іллічною виданого 14 липня 1985 року, Серія ІІ-АМ № 262094, що підтверджується свідченнями заявника та свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили даний факт, а також заява підтверджується матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 5 ), копією диплому ( а. с. 6 ), копією свідоцтва про народження ( а. с. 7 ), копією виписки з по господарської книги Грабовецької сільської ради за період 1973 1985 р.р. ( а. с. 8 ), копією свідоцтва про одруження та копією посвідчення ( а. с. 9 ), копією свідоцтва про смерть ( а. с. 10 ) та паспортними даними ( а. с. 11-12 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

23.01.2017 року заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] протягом тривалого часу підтримували дружні стосунки, які переросли в почуття любові один до одного. Внаслідок близьких стосунків між ними, заявниця завагітніла, тому бажають зареєструвати свої відносини в офіційному порядку, оскільки це відповідатиме їх інтересам та інтересам їх майбутньої дитини, однак перешкодою цьому є те, що вона не досягла встановленого законом шлюбного віку. Заявник та заінтересовані особи до суду не прибули, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заяву підтримували, просили її задовольнити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON], заявниця по справі, не досягла шлюбного віку, та згідно довідки № 3 від 18 січня 2017 року перебуває на 15-16 тижні вагітності (а.с.10). Пунктом 2 постанови пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року розяснено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. На даний час заявниця [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] кохають один одного, бажають одружитись і створити сімю, обізнані про стан здоровя один одного, за своїм розумовим, моральним, соціальним розвитком, станом фізичного та психічного здоровя мають можливість в повній мірі забезпечити роль подружжя та батьків майбутньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

23.01.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 14.09.2000 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми. Відповідач більше 7 років, як перестав працювати, зловживає спритними напоями, через що постійно виникають сварки, ображає її та дитину, все це негативно впливає на розвиток дитини. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.09.2000року серії 1-ФП № 054875 (а.с.5) та мають дитину сина [PERSON] [INFO] ( а.с.6). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] забрала свої речі і перейшла жити в інший будинок та їздити на роботу до м. Києва. Діти залишились проживати з ним. Відповідач не надає своєчасної та належної матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач здорова, працездатна має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їхніх дітей. Позивач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 12470 грн. 22 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.02.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-32). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.12.2016 року становить 12470 грн. 22 коп., та складається з: 487, 67 грн. - заборгованості за кредитом, 8212, 54 грн. - заборгованості за відсотками, 2700 грн. заборгованості за пенею та комісією та 1070, 01 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 13.07.2011 року в розмірі 70362 грн. 74 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачкою умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. У звязку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В порядку передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 13.07.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка умови договору не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2016 року складає: заборгованість за кредитом 9716 грн. 55 коп., заборгованість за відсотками 53940 грн. 81 коп., заборгованість за пенею та комісією 2878 грн. 58 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 3326 грн. 80 коп., всього на загальну суму 70362 грн. 74 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачкою зобовязань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого він був. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, натомість їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з належними процентами, компенсаціями та дотаціями, що зберігається на охороні в Турчинівському ощадному банку. Позивач у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Турчинівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови Турчинівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, згідно якої Турчинівська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

23.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача [PERSON], яка померла 11.03.2007 року відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Корольова, буд.60, с.Карпівці Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Карповецька сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області [PERSON], згідно якої Карповецької сільської ради позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved