Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

22 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 15 березня 2008 року. В своїй заяві зазначав, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо з квітня 2017 року, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Спільних дітей вони не мають, в той же час, відповідачка ігнорує його пропозиції розірвати шлюб через органи РАЦСу, у зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнала та просила про розгляд справи за її відсутності. У разі задоволення позову та розірванні шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом в порядку ч. 2 ст. 206 ЦПК України роз'яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв'язку з таким визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206, ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстровано 15 березня 2008 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 107. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Outcome: approved