Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

23 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогою про стягнення аліментів на утримання спільної дитини у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, яку мотивувала тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинені біля пяти років тому назад, коли він залишив сімю і став проживати окремо, він ніде не працює з 2005 року, участі у вихованні та утриманні їх неповнолітнього сина не бере, хоча є працездатним і зобовязаний до цього законом. Відповідач не проживає за адресою зареєстрованого в установленому законом порядку місці проживання, його місце перебування позивачеві невідоме. Судова повістка, яка надсилалась на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повернута до суду. У цьому випадку за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик відповідачеві вручений належним чином. У звязку з цим за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач у судовому засіданні просила позов задовольнити, підтвердивши зазначені у позовній заяві обставини. Крім того, пояснила, що відповідач має ще двох дітей від попереднього шлюбу, які досягли повнолітніми. Де точно він проживає на даний час їй невідомо, оскільки звязку між собою вони не підтримують. Чи має він на даний час місце роботи їй також невідомо. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON], який народився 20 вересня 1966 року в с. Званне Глушківського району Курської області, Росія і [PERSON], яка народилася 7 травня 1978 року в м. Припять Київської області, Україна, одружились 24 листопада 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 179. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON]; дружини [PERSON]. Подружжя має неповнолітню дитину, - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено наданою копією свідоцтва про народження. Згідно довідки про місце проживання та реєстрацію подружжя з дітьми зареєстровані у квартирі, яка належить позивачці. Позивачка працевлаштована на постійну роботу, де за період березень-серпень 2015 року їй нараховано заробітної плати загальну суму 31166,29 грн.. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема стан здоровя та матеріальне становище дітей. Згідно ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, передбачено порядок стягнення аліментів, присуджених у частці від заробітку, також у випадку якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів. При визначенні розміру частки, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд бере до уваги, що відповідач, будучи працездатною особою, тривалий час не виконує свого обовязку по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, проживає окремо, з урахуванням чого вважає правильним визначення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить примусове виконання його обовязку утримувати дитину та захист прав дитини і його матері. Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача і вважає необхідним позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти у вказаному розмірі, починаючи від дня предявлення позову, як це передбачено ч. 1 ст. 191 СК України, до досягнення дитиною повноліття. Згідно правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», від сплати якого позивач звільнена відповідно до цього Закону. Згідно правила ст. 367 ЦПК України виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved