Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

22.04.2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в позові зазначила , що відповідач працевлаштований є керівником ТОВ «Вертикаль Пром», щомісячно отримує дохід, але кошти на утримання дитини не виділяє, на неодноразові прохання позивачки до відповідача про належне забезпечення дитини, він не звертає уваги , уникає розмов на цю тему, у відповідача є можливість надавати дитині матеріальну допомогу, що в свою чергу ставить позивачку в скрутне матеріальне становище бо дитина знаходиться на її утриманні. Ухвалою суду від 27.05.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі і з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.04.2019 р. і до повноліття дитини - до [INFO]. Крім того з [PERSON] , стягнуто на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. 22.07.2019 року відповідачем [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення суду від 25.06.2019 року, посилаючись на те, що він має ще одну малолітню дитину [PERSON] [INFO] , долучивши до заяви копію свідоцтва про народження дитини. Вважає, що на користь позивачки мають бути стягнуті з нього аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку(доходу.) Ухвалою суду від 30.07.2019 року заяву [PERSON] було задоволено та заочне рішення суду від 25.06.2019 року було скасовано та призначено у справі підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, та просила ухвали рішення з урахуванням сімейного стану відповідача та стягнути аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про отримання судової повістки. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки з урахуванням уточнених вимог обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що з 07.09.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Орджонікідзевського районного суду від 07.02.2018 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої, батьком записано [PERSON] - відповідача по справі, копія свідоцтва про народження знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 8. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та щомісячно отримує дохід, але кошти а утримання дитини добровільно не виділяє, хоча має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, на неодноразові прохання позивачки до відповідача про належне забезпечення дитини, він не звертає уваги , уникає розмов на цю тему, що в свою чергу ставить позивачку в скрутне матеріальне становище бо дитина знаходиться на її утриманні, позивач здійснює сплату за школу та забезпечує дитину всім необхідним. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України та ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При ухваленні рішення, суд виходить з того, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину є беззаперечним. Способи виконання такого обов`язку повинні визначатись за спільною домовленістю між батьками. За відсутності такої домовленості, той з них, з ким проживає дитина, вправі звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Підстав, встановлених сімейним законодавством, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою малолітню дитину на даний час судом не встановлено, що в даному випадку розцінюється як відсутність домовленості між батьками щодо утримання дитини. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, має постійне джерело доходу , інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не здійснюється, має що одну малолітню дитину [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, яка знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, беручи до уваги вказані вище обставини в сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, з максимально можливим урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved