Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

24.07.1991 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав відносно її доньки [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON], [INFO], що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 17.03.2010 року. Позивач вказав, що відповідачка [PERSON] зареєстрована [ADDRESS]. Малолітня [PERSON] з народження та по сьогоднішній день проживає разом з своїм батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідачка, покинувши родину, перестала цікавитися життям та здоров'ям власної дитини, жодної допомоги їй не надавала. Теперішнє місце перебування відповідачки позивачу та [PERSON] не відоме. Згідно з висновком ради та піклування Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області відповідачку [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» , ст. ст. 164, 165, 166 ст. ст.180-185 Сімейного Кодексу України, та захищаючи інтереси неповнолітньої дитини, позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жительку с. Слов'янка Межівського району Дніпропетровської області, у відношенні доньки [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 17.03.2010 року, та стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити, у разі неявки відповідачки не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи на стороні позивача - начальник служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Потапова В.В. позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити. Залучений у якості третьої особи на стороні позивача батько малолітньої [PERSON] [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, пояснив, що відповідачка покинула його разом з донькою, ще коли доньці [PERSON] було лише 2 роки. Останній раз приїздила до них у гості 6 місяців тому, але спілкуватися з дитиною не захотіла. Оскільки відповідачка [PERSON] була повідомлена про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, дослідивши докази у справі, заслухавши думку прокурора, яка вважала, що позов слід задовольнити, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 17.03.2010 року. Малолітня [PERSON] від самого народження проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], відповідачка покинула родину, коли малолітній [PERSON] було 2 роки, після чого перестала цікавитися життям та здоров'ям власної доньки, жодної допомоги не надавала, до цього часу не виявила бажання повернути дитину та займатися її вихованням. Вихованням та доглядом за донькою [PERSON] займається її батько [PERSON]. Відповідачка [PERSON] виїхала в с. Новокиївка, Каланчацький район, Херсонська область, знявшись з реєстрації в с. Слов'янка Межівського району Дніпропетровської області, що підтверджується відповіддю Головного управління державної міграційної служби України від 21.11.2014 року. Згідно з висновком ради опіки та піклування Самарської сільської ради Петропавлівського району [PERSON], 1991 року народження, доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Встановлені судом правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України та Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, орган опіки та піклування. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Але в порушення цього, відповідачка взагалі усунулася від виконання своїх обов'язків матері, не піклується про її здоров`я, не приймає участі у її вихованні. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, але за весь цей час мати проявляла байдужість до долі своєї дитини. Відповідачка не приймала участі в утриманні своєї дитини, хоча цей обов'язок передбачається ст.180 Сімейного Кодексу України. Статтею 25 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти, які залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави, але відсутність у неповнолітньої дитини відповідного статусу не дає можливості на реалізацію права дитини, позбавленої батьківського піклування. Таким чином, позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтоване доказами, відповідає нормам законодавства України та інтересам малолітньої [PERSON]. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.7) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», отже відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України він має бути стягнений з відповідачки у розмірі, визначеному у ст.4 Закону України «Про судовий збір» для немайнових спорів, а саме 0,1 мінімального розміру заробітної плати станом на 01.01.2015 року, тобто 121 гривня 80 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 164, 165, 180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved