Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

23.07.2018 року позивач звернулась до суду із позовом, по якому просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини [PERSON],[INFO] у твердій грошовій сумі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 23.07.2018 року та до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. В клопотанні зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач з 06.09.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 265477, виданого Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Позивач в позові зазначає, що подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть та фактично не проживають з січня 2018 року, відповідач долею дитини, станом здоровя не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, матеріально не утримує. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязок виховувати, ростити дитину найважливіший обовязок матері та батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так позивач просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання аліменти на утримання спільної дитини [PERSON],[INFO] у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Позивач також просить суд стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8, ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно поданих представником позивача квитанцій, наявних в матеріалах справи позивач сплатив йому суму 4000 грн. за надання правничої допомоги за період розгляду справи. Суд вважає,що визначений адвокатом розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт за понад рік розгляду справи у суді; ціною позову та значенням справи для сторони, тому суд дійшов до переконання, що представником позивача надано належні та допустимі докази понесених ним витрат у справі, які підлягають стягненню на його користь. Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе вимоги в частині стягнення аліментів задовольнити. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Суд вважає встановленим, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому його необхідно покласти на відповідача обовязок про виплату аліментів. Відповідач до судового засідання не зявився, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву. На підставі викладеного і

Outcome: approved