overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

23.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 08.09.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 253. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між подружжям втрачено почуття любові, взаємоповаги та довіри, виникають конфліктні ситуації. Шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що сім'ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 11.08.2014 року відповідач направив на адресу суду заперечення проти позовної заяви, в якому зазначив, що заперечує проти розірвання шлюбу та не вбачає підстав для його розірвання. Вказує та те, що шлюб доцільно та можливо зберігати та докладе максимум для цього зусиль. Просив надати сторонам строк для примирення, який судом був наданий терміном на один місяць. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 08.09.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 253. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

23.07.2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, відповідач матеріально не допомагає, не приймає участі у вихованні дітей. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, відповідно до яких, позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, просив справу слухати без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, подані сторонами заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14.02.1997 р., про свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, надавався строк для примирення, але подружжя не примирилося. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати по справі, а саме суму судового збору в розмірі 243,60 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

23.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання також не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.9), відповідно довідки наданої приватним підприємством «Ваш двір» від 10.09.2014 року [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON] [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

23.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на її утримання в зв'язку з її навчанням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком. В даний час вона навчається в ВСП «Коледж транспорту та комп»ютерних технологій» Чернігівського національного технологічного університету та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 200 грн., оскільки має мінімальну заробітну плату та в нього народилася донька від спільного проживання з гр. [PERSON], проте на даний час дитина знаходиться в пологовому будинку, в зв»язку з чим не мав змоги отримати свідоцтво про її народження. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 4 ), яка навчається в ВСП «Коледж транспорту та комп'ютерних технологій» Чернігівського національного технологічного університету. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Довідкою від 03.07.2014 року № 44 підтверджується, що [PERSON] перебуває на навчанні з 01.09.2011 року по 27.06.2015 року, навчання безоплатне. Суд з врахуванням матеріального стану відповідача, вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 23.07.2014 року на період навчання до 27.06.2015 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

23.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на її утримання в зв'язку з її навчанням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком. В даний час вона навчається в ВСП «Коледж транспорту та комп»ютерних технологій» Чернігівського національного технологічного університету та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити та не запреречувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з«явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 4 ), яка навчається в ВСП «Коледж транспорту та компютерних технологій» Чернігівського національного технологічного університету. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Довідкою від 03.07.2014 року № 44 року підтверджується, що [PERSON] перебуває на навчанні з 01.09.2011 року по 27.06.2015 року, навчання безоплатне. Суд з врахуванням матеріального стану відповідача, вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 23.07.2014 року на період навчання до 27.06.2015 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

23.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача на час навчання сина в Київському національному університеті культури і мистецтв. Позивач в судове засідання не з'явився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу, який розірвано 22.10.2012 року сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 2). Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Довідкою від 06.06.2014 року підтверджується, що [PERSON] перебуває на навчанні. Крім того, необхідно здійснювати витрати на харчування, одяг, проїзд та задоволення інших потреб. Суд з врахуванням вищевикладеного, вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

23.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною віку трьох років. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо, працює, отримує дохід однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі - 500 грн. на утримання дружини, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2012 року (а.с.4), від сумісного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, отримує дохід, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, тому дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі - 500 грн. щомісячно на утримання дружини. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243,60 грн. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

23.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, в якому вказала, що 21.11.1998 року вона з відповідачем уклала шлюб, який розірвано 14 листопада 2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області. Від шлюбу у них народився син-[PERSON], [INFO] року, батьком якого є [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.07.2000 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області. Як вказала в позові позивачка, відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає, працює приватним підприємцем, його матеріальне становище та стан здоров»я дають йому можливість утримувати сина. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. 23.09.2014 року позивачка надала уточнену позовну заяву, в якій прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 500 грн., щомісячно, до повноліття дитини, що не суперечить вимогам ст. 31 ЦПК України і приймається судом до розгляду. Позивачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав письмову заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що 21.11.1998 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 14 листопада 2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області (а.с 5). Від шлюбу у них народився син-[PERSON], [INFO] року, батьком якого є [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.07.2000 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 8). В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказаний відповідач. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, що відповідач працює, інших аліментних стягнень не має, що слідує з пояснень сторін в судовому засіданні, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині. Крім того з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

23.07.2014 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в сумі 15848 грн. 37 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BL_ЖГ00011812, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним з кінцевим строком повернення до 08 лютого 2014 року (а.с. 5-18). Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 28.05.2014 року утворилася заборгованість в сумі 15848 грн. 37 коп., з якої 11289 грн. 68 коп. - заборгованість по кредиту, 2083 грн. 69 коп. - відсотки, 2475 грн. 00 коп. - комісія, що підтверджується розрахунком позивача на (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

23.07. 2014 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Зазначеним рішенням суду вирішено позовні вимоги [PERSON] задоволити. Встановлено, що позивачем у процесі судового розгляду справи уточнювалися позовні вимоги, зокрема такі збільшувалися, проте суд не вирішив таких позовних вимог, що є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. Сторони у справі у судове засідання при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не з'явилися. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступне: 05.12.2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач у позовній заяві, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача у свою користь 96 819, 44 грн. боргу та 969, 00 грн. судових витрат. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.07. 2014 року у справі № 450/4541/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики вирішено: позовні вимоги [PERSON] задоволити; стягнути з [PERSON] /адреса проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]/ на користь [PERSON] /[INFO], адреса проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]/ заборгованість за договором позики від 01.03.2013 р. у розмірі 85 816,22 грн. (вісімдесят п'ять тисяч вісімсот шістнадцять гривень 22 коп.), з яких: основна суму заборгованості 32 535,72 грн. (тридцять дві тисячі п'ятсот тридцять п'ять гривень 72 коп.), проценти 13 014,29 грн. (тринадцять тисяч чотирнадцять гривень 29 коп.); пеня 40 266,21 грн. (сорок тисяч двісті шістдесят шість гривень 21 коп.); стягнути з [PERSON] /адреса проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]/ на користь [PERSON] /[INFO], адреса проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]/ 973,70 грн. (дев'ятсот сімдесят три грн.. 70 коп.) понесених позивачем судових витрат. Таким чином, судом не ухвалено рішення щодо позовних вимог заявлених позивачем на суму 11003,22 грн., проте сторони у процесі судового розгляду справи подавали докази та давали пояснення що таких вимог. Зазначене згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. З аналізу матеріалів цивільної справи слідує, що з відповідача в користь позивача слід стягнути суму заборгованості у розмірі 11 003,22 грн. з підстав визначених ст. 525, ст. 526, ч. 3 ст. 545, ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ст. 1049 ЦК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved