Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила шлюб, укладений між ними, розірвати та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 10.08.2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №158. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивач прийняла рішення припинити спілкування та спільне життя з відповідачем, бо її чоловік не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Ведення спільного господарства та спільне проживання між ними припинено. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме як її інтересам, так і його інтересам. Позивач надала до суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Кирилова». Відповідач надав до суду заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами згодний частково, а саме шлюб просив розірвати, судові витрати розподілити між сторонами на підставі ст.88 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №158, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №328594 (а.с. 7). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Ведення спільного господарства та спільне проживання між ними припинено. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на це, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 275,60 грн., що складає 1/2 частину понесених нею расходів у сумі 551,21 грн.

Outcome: approved