Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

21 січня 2014 року позивачі звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до відповідачів ПП «Каро-Інвестбуд», [PERSON] про визнання правочину недійсним, повернення коштів. Посилались на те, що в провадженні Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 12013180020000188 від 15 січня 2013 року відносно [PERSON], колишнього директора ПП «Каро-Інвестбуд» за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Вони по вказаній кримінальній справі є потерпілими. 27.11.2010 року відповідач [PERSON], яка на той час була засновником та директором ПП «Каро-Інвестбуд» уклала з [PERSON] трудову угоду, якою ПП «Каро-Інвестбуд» взяло на себе зобов'язання до 01.04.2011 року збудувати [PERSON] цегляний гараж на фундаменті з металевими воротами, цегляною підлогою, внутрішнє оздоблення штукатурка, з покритим дахом за адресою: [ADDRESS]. Вартість виконаних робіт по цьому договору встановлений в 45 000 грн., які [PERSON] сплатила ПП «Каро-Інвестбуд» по квитанціям до прибуткового касового ордеру б/н від 25.11.2010 року у розмірі 2000 грн., від 27.11.2010 року у розмірі 43 000 грн. 19.10.2010 року відповідач [PERSON], яка на той час була засновником та директором ПП «Каро-Інвестбуд» уклала з позивачем [PERSON] трудову угоду, якою ПП «Каро-Інвестбуд» взяло на себе зобов'язання до 1 квітня 2011 року збудувати [PERSON] цегляний гараж на фундаменті з металевими воротами, цегляною підлогою, внутрішнє оздоблення штукатурка, з покритим дахом за адресою: [ADDRESS]. Вартість виконаних робіт по цьому договору встановлений в 45 000 грн., які [PERSON] сплатила ПП «Каро-Інвестбуд» по квитанції до прибуткового касового ордеру № 3536 від 19.10.2010 року у розмірі 45 000 грн. 19.10.2010 року відповідач [PERSON], яка на той час була засновником та директором ПП «Каро-Інвестбуд» уклала з позивачем [PERSON] трудову угоду, якою ПП «Каро-Інвестбуд» взяло на себе зобов'язання до 1 квітня 2011 року збудувати [PERSON] цегляний гараж на фундаменті з металевими воротами, цегляною підлогою, внутрішнє оздоблення штукатурка, з покритим дахом за адресою: [ADDRESS]. Вартість виконаних робіт по цьому договору встановлений в 45 000 грн., які [PERSON] сплатила ПП «Каро-Інвестбуд» по квитанції до прибуткового касового ордеру № 3535 від 19.10.2010 року у розмірі 45 000 грн. У визначений договором строк гаражі не були збудовані, роботи взагалі не були розпочаті, відповідач [PERSON] стала переховуватись від них. Коли вони почали з'ясовувати де переховується [PERSON], чому вона не виконала умови договору, то дізнались, що вони не єдині особи, яких відповідач ошукала. Із листа Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області від 09.08.2012 року стало відомо, що ПП «Каро-Інвестбуд» не видавалась ліцензія на провадження господарської діяльності зі створенням об'єктів архітектури, не видавався дозвіл на виконання будівельних робіт, не реєструвались декларації про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об'єктів до експлуатації, також відсутня інформація щодо реєстрації за ПП «Каро-Інвестбуд» права власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Управління з питань містобудування та архітектури ВК Полтавської міської ради повідомило, що Полтавською міською радою не затверджений план відносно земельної ділянки по [ADDRESS]. Із листа Головного управління держземагентсва у Полтавській області вбачається, що земельна ділянка, на якій повинно бути збудовані гаражі передана оренду ТОВ «П'ятий елемент». Із листа ТОВ «П'ятий елемент» вбачається, що вказана земельна ділянка на правах оренди за договором оренди від 17.11.2007 року, що укладений між Полтавською міською радою та ТОВ «П'ятий елемент». Строк оренди до 17.11.2032 року. 30.03.2010 року між ТОВ «П'ятий елемент» та ПП «Каро-Інвестбуд» був укладений договір про надання послуг із збирання будівельних, побутових відходів та сміття, вивезення зібраних відходів за межі території у спеціально відведені місця, здійснення контролю за пропускним режимом на території, ремонтно-експлуатаційне обслуговування та інші послуги. Відповідач [PERSON] взагалі не збиралась проводити будь-які роботи з будівництва гаражів, бо навіть не мала права та відповідних дозволів на виконання будівельних робіт. Просили, визнати трудову угоду № 52 від 27.11.2010 року, що укладена між ПП «Каро-Інвестбуд» та [PERSON] на будівництво цегляного гаража за адресою: [ADDRESS] недійсною, стягнути з ПП «Каро-Інвестбуд», [PERSON] на користь [PERSON] 45 000 грн. та витрати по справі, визнати трудову угоду б/н від 19.10.2010 року, що укладена між ПП «Каро-Інвестбуд» та [PERSON] на будівництво цегляного гаража за адресою: [ADDRESS] недійсною, стягнути з ПП «Каро-Інвестбуд», [PERSON] на користь [PERSON] 45 000 грн. та витрати по справі, визнати трудову угоду б/н від 19.10.2010 року, що укладена між ПП «Каро-Інвестбуд» та [PERSON] на будівництво цегляного гаража за адресою: [ADDRESS] недійсною, стягнути з ПП «Каро-Інвестбуд», [PERSON] на користь [PERSON] 45 000 грн. та витрати по справі. В судове засідання позивачі та представник позивача не з'явились, надали до суду заяву про можливість розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ПП «Каро-Інвестбуд», відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність не надавали. Враховуючи клопотання позивача, суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка на той час була засновником та директором ПП «Каро-Інвестбуд» уклала з [PERSON], [PERSON], [PERSON] трудові угоди, я відповідно до яких ПП «Каро-Інвестбуд» взяло на себе зобов'язання до 01.04.2011 року збудувати позивачам цегляні гаражі на фундаменті з металевими воротами, цегляною підлогою, внутрішнє оздоблення штукатурка, з покритим дахом за адресою: [ADDRESS]. Вартість виконаних робіт по цьому договору встановлений в 45 000 грн., які [PERSON], [PERSON], [PERSON] сплатили ПП «Каро-Інвестбуд», що підтверджується квитанціями про сплату вказаних коштів ( а.с.12,22,24). У визначений договором строк гаражі не були збудовані, роботи взагалі не були розпочаті, відповідач [PERSON] стала переховуватись від позивачів. Із листа Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області від 09.08.2012 року стало відомо, що ПП «Каро-Інвестбуд» не видавалась ліцензія на провадження господарської діяльності зі створенням об'єктів архітектури, не видавався дозвіл на виконання будівельних робіт, не реєструвались декларації про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об'єктів до експлуатації, також відсутня інформація щодо реєстрації за ПП «Каро-Інвестбуд» права власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Управління з питань містобудування та архітектури ВК Полтавської міської ради повідомила, що Полтавською міською радою не затверджений план відносно земельної ділянки по [ADDRESS]. Із листа Головного управління держземагентсва у Полтавській області вбачається, що земельна ділянка, на якій повинно бути збудовані гаражі передана оренду ТОВ «П'ятий елемент». Із листа ТОВ «П'ятий елемент» вбачається, що вказана земельна ділянка на правах оренди за договором оренди від 17.11.2007 року, що укладений між Полтавською міською радою та ТОВ «П'ятий елемент». Строк оренди до 17.11.2032 року. 30.03.2010 року між ТОВ «П'ятий елемент» та ПП «Каро-Інвестбуд» був укладений договір про надання послуг із збирання будівельних, побутових відходів та сміття, вивезення зібраних відходів за межі території у спеціально відведені місця, здійснення контролю за пропускним режимом на території, ремонтно-експлуатаційне обслуговування та інші послуги. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно ч.1 ст.230 ЦК України правові наслідки вчинення правочину під впливом обману, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Як вбачається із договорів правовідносини виникли між позивача та Приватним підприємством « Каро-Інвестбуд», [PERSON] укладала договір з позивачами як директор підприємства. Оскільки [PERSON]на час розгляду справи не визнана винною у скоєнні шахрайських дій відносно позивачів, то позовні вимоги до неї про стягнення коштів за спірними договорами не можуть бути задоволені. Позивачі сплатили судовий збір тільки за позовні вимоги про немайнового характеру, про визнання трудових угод недійсними. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України суд стягує з відповідача Приватного підприємства « Каро-Інвестбуд» на користь позивачів по 45 000 грн., а отже підлягає стягненню з Приватного підприємства « Каро-Інвестбуд» судовий збір на користь держави у розмірі 1344.60 грн.

Outcome: partial