overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 12 квітня 2011 року. В судове засідання представник позивача не зявився , направив до суду заяву про розгляд справи без його участі , позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року заборгованість перед банком становить 8729,78 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 12 квітня 2011 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобовязання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року , утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 8729,78 грн., а саме: заборгованість по кредиту 2425,68 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 3802,21 грн.; заборгованість з комісії за користування кредитом 1610 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 391,89 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 8729,78 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником \~не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1218 гривень судового збору, повязаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку або доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач проживає разом з дитиною, відповідач окремо. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивач не зявилася, проте направила заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Згодна на заочний розгляд справи. Просить судове засідання провести за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, двічі не зявивсяу судове засідання (13.10.2015 року, 28.10.2015 року), про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 серпня 2008 року в виконавчому комітеті Біляківської сільської ради Семенівського району Полтавської області, актовий запис №1 (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач (а.с.4). Дитина проживає разом із позивачкою (а.с.6). Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою обґрунтованим, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі 09.09.2011 Миколаївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєструвала шлюб за актовим записом № 9. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання сина не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 25.01.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області - а.с. 6), та в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, ухиляється від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 липня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2001 року, актовий запис № 913 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 21 червня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Малина Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] [INFO] , яку просить залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 21 червня 1997 року перебувають у шлюбі. ( а.с.5). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( а.с.4). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилась, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Зазначила, що 01 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайоного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного шлюбу є дитина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 01 квітня 2011 року перебувають у шлюбі. ( а.с.6). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( а.с.7). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

22 вересня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 жовтня 2014 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки припинено у вересні 2015 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №294576 (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дітей на мають. З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з вересня 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

22 вересня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 07 травня 2013 року у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 07, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом із позивачкою. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що на протязі тривалого часу постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Вказує, що проживають більше одного року окремо, перестали вести спільне господарство. Позивач заперечує щодо примирення із відповідачем. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить не стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07 травня 2013 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 07 (а.с. 6). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, більше одного року проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

22 вересня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що 5 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання дочок відмовляється. Коштів позивачки на належне утримання дітей не вистачає. [PERSON] працює неофіційно, має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших дітей немає, тобто він має можливість забезпечувати дітей. Тому, посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі по 650 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти задоволення позову не надав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 5 листопада 2005 року був зареєстрований шлюб (а.с. 3) Від шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON], а [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 6, 7). Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні (а.с. 2). Відповідач на даний час офіційно не працює, але він має задовільний стан здоров'я, інших дітей на його утриманні немає. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач ніяким чином не заперечив проти задоволення позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

22 вересня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 23.12.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. [PERSON] 30.12.2014 року звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позивач здійснив відшкодування у сумі 13 572,94 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 13 572,94 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача до суду не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved