Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

23 листопада 2020 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, зазначивши, що 05 вересня 2015 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, який 07 травня 2020 року було розірвано. В період шлюбу, а саме у грудні 2016 року, була придбана квартира [ADDRESS] , право власності на яку зареєстрвоано за відповідачем. Однак оскільки квартира придбана в період шлюбу то відповідно є спільною сумісною власністю подружжя, однак добровільно сторони не можуть домовитися про порядок поділу даної квартири, а тому [PERSON] прохає суд здійснити поділ квартири [ADDRESS] , визнавши право спільної часткової власності по 1/2 частці кожному. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 листопада 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Позивачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу у її відсутність та відсутність представника. Позов підтримала і прохала задовольнити. В заяві прохала суд стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він прохав розгляд справи проводити у його відсутність. Позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 05 вересня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб (а.с.7), який розірвано 07 серпня 2020 року (а.с.8). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу, виданого 24.12.2016 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Оскільки, майно, а саме квартира [ADDRESS] набута подружжям за час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя. 28 травня 2020 року [PERSON] направила [PERSON] вимогу про поділ квартири в нотаріальному порядку (а.с.11-12). На даний час добровільно питання про поділ квартири не вирішено. Частиною 3 статті 370 ЦК України визначено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи вище викладене, оскільки квартира, яка є предметом спору в даній справі придбана в період шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому за ними слід визнати право власності на дане майно по 1/2 частці за кожним. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 840,40 грн.

Outcome: approved