Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

22.04.2020 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку, що продовжує навчання. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач є її батьком, який проживає окремо від них з матір`ю. Зараз вона навчається в медичному коледжі Української медичної стоматологічної академії фармацевтичного відділення на денній формі навчання, на першому курсі. Навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. Термін закінчення навчання - 30.06.2021 року. Сама не працює, самостійного доходу немає. До досягнення нею повноліття з батька стягувалися на її утримання аліменти. Окрім платного навчання, виникають додаткові витрати на посібники, необхідні для навчання, канцелярські товари, купівлю одягу та взуття, витрати на харчування, предмети особистої гігієни, проїзд. Вона не має можливості матеріально себе забезпечувати і потребує допомоги батьків. Проживає разом із матір`ю. Мати надає матеріальну допомогу наскільки це можливо, але її недостатньо. Батько отримує дохід від своєї діяльності, а отже може надавати їй утримання на період навчання. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.04.2020 до закінчення нею навчання, але не більш, ніж до досягнення 23 років. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] -адвокат Долженко О.М. повністю підтримала заявлений позивачкою [PERSON] позов та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, просив задовільнити в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку до закінчення навчання 30.06.2021. Зазначив, що він є приватним підприємцем, отримує нестабільний дохід, а зараз через карантинні заходи в державі він не отримував прибутки від своєї діяльності. Має заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивачки до її повноліття. Заборгованість він сплачує частково по мірі надходження прибутку. Крім того, на його утриманні знаходяться його батьки пенсійного віку [PERSON] та [PERSON] адже вони отримують незначну пенсію, розмір якої не достатній для нормального існування. Звернув увагу суду на ту обставину, що позивачка в зв`язку з карантинними заходами в державі навчається дистанційно, зважаючи на що не потребує коштів на проїзд. 28.04.2020 відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16). 11.06.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач визнав позов частково, в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) (а.с. 33-37). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Позивачка навчається на першому курсі медичного коледжу Української медичної стоматологічної академії фармацевтичного відділення за спеціальністю «226 Фармація, промислова фармація» на контрактній основі за денною формою навчання. Термін закінчення навчання - 30.06.2021 року (а.с.8). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, проживанням, харчуванням, проїздом, оскільки не працює і немає самостійного доходу. У запереченнях на позовну заяву відповідач, вказав на неспроможність сплачувати аліменти на свою повнолітню дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його доходу, посилаючись на те, що на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери у яких мала пенсія, також з нього стягується заборгованість по аліментах. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Також судом враховується та обставина, що позивачка, як повнолітня особа, повинна та може вживати заходи для свого власного забезпечення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, працює, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. В матеріалах справи відсутні документальні докази, які вказують на те, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки та їх родинні відносини. Не зазначено чи є у них інші діти крім відповідача, та інші види їх доходу окрім пенсії. Тому посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, не знаходять свого підтвердження та є необґрунтованими. Крім того, необхідність утримувати непрацездатних батьків не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Окрім того ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Посилання відповідача на те, що на час розгляду справи з нього тимчасово, до погашення заборгованості з аліментів, стягується заборгованість з його доходу, є наслідком невиконання ним обов`язку по сплаті аліментів. Тому не є підставою для звільнення відповідача від надання повнолітній дочці матеріальної допомоги на період навчання. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/4 частини, яку остання просить стягнути з відповідача щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки саме в такому розмірі. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України. Стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача. Також суд враховує вартість навчання, необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, проїзд, ту обставину, що дочка, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача - 1/6 частину від усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення дочкою навчання - 30.06.2021 . Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 68% то розмір судового збору становить 571,75 грн (840,80х68/100).

Outcome: partial