Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

22 вересня 2016 р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши наступне. 09 серпня 2015 року померла [PERSON], яка на день смерті постійно проживала за адресою: [INFO]. [PERSON] залишила заповіт на все майно на користь [PERSON], але він помер 17 вересня 2015 року, не встигши прийняти спадщину. Спадщину в порядку спадкової трансмісії на підставі ст. 1216 ЦК України прийняла позивачка, яка є його дружиною. Онуки спадкодавиці та діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились. До складу спадкового майна входить частка в праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 грудня 1993 року Фондом комунального майна м. Купянська. Позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки частка [PERSON] в спільній власності на квартиру не визначена, місцезнаходження співвласника вказаної квартири [PERSON] невідоме. З цих підстав позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не зявилися, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача також в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, \~ дослідивши надані доказі і матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановленні такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 09 серпня 2015 року, свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 507236, видане 11 серпня 2015 року відділом ДРАЦС по місту Купянську реєстраційної служби Купянського МРУЮ Харківської області (а.с. 10). На день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. [PERSON] залишила заповіт на все майно на користь свого сина [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області 26 червня 2009 року за реєстровим № 2339 (а.с. 3). 17 вересня 2015 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 507326, виданого 18 вересня 2015 року відділом ДРАЦС по місту Купянську реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с 9). Спадщину після [PERSON] він прийняти не встиг. Спадщину в порядку спадкової трансмісії на підставі ст. 1216 ЦК України прийняла дружина померлого [PERSON] [PERSON]. Онуки спадкодавиці [PERSON] та діти померлого [PERSON] [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовилися. До складу спадкового майна входить частка в праві спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 грудня 1993 року Фондом комунального майна м. Купянська (а.с. 13). 30 жовтня 1993 року [PERSON] надавав згоду на приватизацію вищевказаної квартири, так як був тимчасово відсутній у звязку з проходженням військової служби, з визначенням уповноваженим власником квартири [PERSON] (а.с. 11). Згідно технічного паспорта на квартиру власником квартири за адресою: [ADDRESS] зазначена [PERSON] (а.с. 6,7). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2016 року, посвідченої державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори вбачається, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] після смерті 09 серпня 2015 року [PERSON], у звязку з тим, що частка [PERSON] в спільній власності на квартиру не визначена, місцезнаходження співвласника квартири [PERSON] невідоме (а.с. 2). Відповідно до ст. 319 ЦК України , власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст.. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійноіз спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, зважаючи на відсутність у позивачки іншої можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на частину спірної квартири, для захисту прав та інтересів позивачки, суд, вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved