Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

22.03.2016 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про визнання правочину дійсним, визнання права власності на майно, вказавши в позові, що 10.02.2016 року ним куплено у відповідача [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 15 в с. Гостинне, Немирівського району, Вінницької області, що підтверджується розпискою. Договір купівлі продажу між ними виконаний повністю, він сплатив продавцеві кошти в сумі 10000 грн. відповідач в свою чергу передав йому майно, але договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено не було, так як земельна ділянка на якій розташований придбаний ним будинок не приватизована, на неї відсутній кадастровий номер, що унеможливлює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 120 ЗК України передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право власності на яку переходить у звязку з набуттям права власності на ці обєкти. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Оскільки вони, сторони договору купівлі-продажу майна виконали його умови, але існують перешкоди для його нотаріального посвідчення тому позивач змушений звернутися до суду, щоб визнати правочин дійсним та визнати за ним право власності на майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить суд розглянути справу за його відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону, визнаний відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а саме: довідкою виконкому Медвежанської сільської ради за № 42-02-25 від 21.01.2016 року ( а. с. 7 ), довідкою про технічний стан від 11.02.2016 року за № 17 ( а. с. 8 ), копією технічного паспорту ( а. с. 9-12 ) та копією розписки, згідно якої 10.02.2016 року позивачем [PERSON] було куплено у відповідача [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 15, в с. Гостинне, Немирівського району, Вінницької області ( а. с. 13 ). Воля позивача та відповідача була направлена\~ на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та з цього приводу сторонами були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу та проведений розрахунок, про що свідчить розписка Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ст. 220 ЦК України передбачає можливість визнання судом договору, який потребує нотаріального\~ посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала договір, а друга ухиляється від його нотаріального посвідчення або немає обєктивної можливості його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~ Згідно ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому позивач фактично набув право власності на вищевказане нерухоме майно. Таким чином судом достовірно встановлено, що сторони у справі уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, виконали всі істотні умови даного правочину, однак в звязку з неможливістю посвідчення даного договору нотаріально, позивач позбавлений можливості оформлення придбаного майна, тому суд вбачає за можливе задовольнити позов в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved