Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

22.01.2019 року заявник [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою, в порядку окремого провадження, зазначивши заінтересованою особою Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій просить суд оголосити [PERSON], [INFO] померлим, з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона 02.10.1958 року зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON]. При реєстрації шлюбу заявник змінила дівоче прізвище «Саркісова» на «Кривошеєва». Шлюб між заявником та її чоловіком було розірвано 18.06.1997 року, про що зроблено відповідний запис. У період знаходження у шлюбі, 20.07.1959 року заявник на підставі договору купівлі-продажу за № 1-1776, який оформлено у 9-й Держнотконторі м. Харкова, купила 9/100 часток домоволодіння № 18/56 по вул. Світланівській в м. Харкові. Заявник з чоловіком оформили прописку у цьому будинку і проживали до розірвання шлюбу. Приблизно у 2000 році її колишній чоловік пішов з дому у невідомому напрямку, з тих пір його ніхто не бачив. Ані заявник, ані сусіди, ані органи поліції не мають жодних відомостей про місцезнаходження громадянина [PERSON] за цей період. На даний час заявнику виповнилося 91 рік. Вона вказує, що є важко хворою людиною, їй постійно потрібні ліки. Оскільки заявник не може сама себе обслуговувати, а у вищезазначеному будинку відсутні зручності, вона вимушена постійно знаходитись в квартирі своєї доньки по вул. Холодногірській. Враховуючи викладене, заявник вирішила продати належну їй на праві приватної власності частку домоволодіння, однак, нотаріус відмовила у реєстрації правочину, посилаючись на те, що це майно придбано у період шлюбу і є подружнім майном, тому необхідна або згода іншого з подружжя, або свідоцтво про його смерть. У зв'язку з цим заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою. Її чоловік в молоді роки відбував покарання в місцях позбавлення волі, потім зловживав спиртними напоями, хворів, тому у заявника відсутні сумніви, що на теперішній час її колишній чоловік помер. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.01.2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про оголошення фізичної особи померлою. Призначено судове засідання. Витребувано у Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради відповідну інформацію. 27.02.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова заяву[PERSON]\~про виклик\~свідків у\~цивільній справі\~за заявою [PERSON],\~заінтересована особа\~Харківський міський\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області про\~оголошення фізичної\~особи померлою\~ задоволено,\~викликано у\~судове засідання\~свідків [PERSON]\~та [PERSON]\~Також відповідно\~до зазначеної\~ухвали судом\~задоволено клопотання\~заявника [PERSON] про витребування доказів у даній цивільній справі, зобовязано Адміністрацію державної прикордонної служби України надати суду наступну інформацію: чи перетинав державний кордон України у період з 01.01.2016 року по теперішній час громадянин України [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні 22.03.2019 року представник заявника [PERSON] підтримав вказану заяву та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав письмові пояснення, в яких просив прийняти рішення на розсуд суду та розглянути вказану справу за наявними матеріалами у його відсутність у звязку з великим обсягом роботи відділу. Суд, заслухавши пояснення представника заявника [PERSON], показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.10.1958 року [PERSON] у віці 23 років та [PERSON] у віці 31 рік зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №841 та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №171371, виданого вдруге 23.03.1961 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Кривошеєва» (а.с.12). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 20.07.1959 року, серія та номер 1-1776, посвідченого нотаріусом Девятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], вбачається, що [PERSON] купила 9/100 часток домоволодіння № 18/56 по вул. Світланівській в м. Харків, що також підтверджуються копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2018 року за №150259636 (а.с.8, 9). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №142771, виданого 22.11.2000 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.06.1997 року, про що зроблено відповідний актовий запис №209. Прізвище дружини після розірвання шлюбу «Кривошеєва» (а.с.14). Згідно з відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 07.12.2018, яка надана на адвокатський запит, [PERSON], [INFO], зареєстрованим за адресою: Харків, вул. Світланівська, 18/56 - не значиться (а.с.10). Відповідно до копії акту, складеного майстром дільниці №4 приватного сектору Новобаварського району м. Харкова від 07.12.2018 року та підписаного [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що за адресою: м. Харків, вул. Світланівська, 18/56 громадянин [PERSON], [INFO], з 2000 року по теперішній час фактично не проживає (а.с.11). Разом з тим, відповідно до копії довідки, наданої майстром приватного сектору ділянки №4 Новобаварського району м. Харкова від 07.12.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.13). З копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають за адресою: [INFO] за 1959 рік вбачається, що [PERSON], [INFO], постійно проживав у зазначеному будинку (а.с.17-21). Відповідно до копії довідки серії І-ВП №0012572, 26.08.1954 року [PERSON] звільнено від відбування покарання (а.с.23). Крім того, відповідно до копії виписки з протоколу №7 засідання Президії Верховної Ради Української РСР від 13.08.1959 року, відповідно до клопотання засудженого, з [PERSON], [INFO], знято судимість (а.с.22). З відповіді\~начальника Новобаварського\~відділу ГУ\~НП в\~Харківській області\~від 10.12.2018\~року вбачається,\~щона адвокатський запит від 05.12.2018 року, щодо надання інформації в інтересах стосовно [PERSON] з приводу визнання померлим її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], проведено перевірку, в ході якої не встановлено жодних відомостей щодо знаходження або проживання гр. [PERSON], [INFO], на території обслуговування Новобаварського ВП ГУНП в Харківській обл. (а.с.7). Як вбачається з відповіді начальника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 26.12.2018 року та 05.02.2019 року, відділом було проведено перевірку по Державному реєстру актів цивільного стану та архіву відділу, у звязку з чим відділ повідомляє про відсутність актових записів про смерть на [PERSON], [INFO] (а.с.24-25, 42). Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України від 07.03.2019 року, відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON], [INFO], в період з 01.01.2016 року по теперішній час не виявлено (а.с.55). Свідок [PERSON], подруга заявника з 3 років, в судовому засіданні пояснила, що знала дядю [PERSON] як чоловіка заявника, однак бачила його дуже давно, років 20 тому, оскільки він проживав [INFO], однак після розлучення з дружиною поїхав та більше не повертався. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що заявник доводиться їй сусідкою, з нею дружила матір свідка. З дядею [PERSON] тітка [PERSON] жила разом, однак приблизно 25 років свідок [PERSON] не бачила, він або вмер, або його вбили. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~2\~ЦПК України\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст. 308 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам надано розяснення про те, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. За відсутності доказів про факт смерті [PERSON] та враховуючи встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, а саме відсутність у місці постійного проживання [PERSON],\~а саме у Новобаварському району м. Харкова, відомостей про місце його перебування протягом більше трьох років, що встановлено в судовому засіданні на підставі досліджених доказів, суд робить вірогідне припущення про смерть останнього, що є підставою для оголошення [PERSON],\~[INFO], померлим з часу набрання законної сили рішенням суду. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України та ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved