Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

22 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до філії «Володимир-Волинська дорожньо-експлуатаційна дільниця» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» про поновлення на роботі. В позовній заяві покликається на ту обставину, що він працював у філії «Володимир-Волинська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» на посаді водія. 15 серпня 2014 року його було звільнено у зв'язку зі скороченням чисельності і штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, наказ № 37-ос від 15 серпня 2014 року. Вважає що його було звільнено з займаної посади незаконно з тих підстав, що порівняно з іншими водіями, які залишилися працювати у даній філії підприємства, він має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, більший стаж роботи на даному підприємстві, а отже має переважне перед ними право на залишення на роботі, однак при звільненні відповідачем цього до уваги не взято. Також, при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган повинен в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Цього дотримано не було. Крім цього, 18 серпня 2014 року після отримання та ознайомлення з копією наказу № 34 -од від 10 червня 2014 року він виявив, що в графі «З наказом ознайомлений» навпроти прізвища [PERSON] стоїть не його підпис та не його рукою написано «озн 11.06.2014 року 10-45». Отже, відповідачем порушено порядок повідомлення працівників про скорочення, оскільки вищевказаний наказ було представлено для ознайомлення лише 18 серпня 2014 року, після отримання трудової книжки. Просить поновити його на роботу на посаду водія. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 01 жовтня 2014 року до участі у даній справі в якості співвідповідача було залучено дочірнє підприємство «Волинський облавтодор», яке є юридичною особою, до структури якого входить філія, в якій працював до звільнення позивач. В судове засідання позивач [PERSON] для участі у розгляді справи не з»явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить позов задовольнити. Представники відповідачів Лапковський О.Ю. та Хільчук М.Ф. позов не визнали, суду пояснили, що при скороченні чисельності і штату працюючих у філії було дотримано всі вимоги закону і звільнення [PERSON] було проведено законно. Просять відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю вимог. Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював на посаді водія ДРП №7 у філії «Володимир-Волинська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» з 12 лютого 2002 року та був звільнений з займаної посади 15 серпня 2014 року у зв'язку зі скороченням чисельності і штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, що стверджується копією наказу № 37-ос від 15 серпня 2014 року. Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Як вбачається з копії наказу №34-ОД від 10 червня 2014 року, погодженого з профспілковою організацією, скорочено чисельність і штат працівників філії в кількості 4 штатних одиниці, у тому числі й посаду водія автотранспортних засобів ДРП №7, яку обіймав [PERSON] Прийнято рішення дане вивільнення працівників провести 15 серпня 2014 року. З даним наказом позивач був ознайомлений 11.06.2014 року, що стверджується підписом навпроти його прізвища на даному наказі. На спростування даної обставини позивач доказів суду не надав. Крім цього, про вивільнення з роботи позивача було персонально попереджено 10 червня 2014 року, що стверджується копією персонального попередження №127 від 10 червня 2014 року та актом від 11 червня 2014 року. Необхідність скорочення чисельності працюючих підтверджена наданими відповідачами копіями наказів ДП «Волинський облавтодор» №63 від 30.04.2014 року та філії ДП «Волинський облавтодор» №29-В від 06 травня 2014 року. Як вбачається з наданої відповідачем копії протоколу конференції трудового колективу філії ДП «Волинський облавтодор», конференція рекомендувала на скорочення водія [PERSON] та тракториста [PERSON], а з копії протоколу №4 від 16.06.2014 року вбачається, що профспілковий комітет філії дав згоду на скорочення та вивільнення посади тракториста [PERSON], а оскільки позивач по справі [PERSON] не був членом профспілкової організації даного підприємства, то по його кандидатурі рішення профспілковим комітетом не приймалось. Та обставина, що [PERSON] не був членом профспілки, також стверджується копією його заяви про вихід з профспілкової організації від 01.01.2012 року. Доводи позивача [PERSON] про його переважне право порівняно з іншими водіями, які залишилися працювати у даній філії підприємства, не підтверджені жодними доказами. Натомість з наданих відповідачем доповідних, наказу №20/1-од від 18 березня 2013 року вбачається, що [PERSON] допускав порушення трудової дисципліни та притягувався до дисциплінарної відповідальності. За таких обставин справи суд вважає, що позивач не зміг довести незаконність його звільнення з роботи, а надані відповідачем докази свідчать про дотримання вимог трудового законодавства при звільненні [PERSON] з займаної посади внаслідок скорочення чисельності та штату працюючих, а тому в задоволенні позову суд відмовляє повністю. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, відмовляючи у позові судові витрати пов»язані з розглядом даної справи, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на нього. На підставі ст.ст.40, 42 КЗпП України,

Outcome: approved