Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

23 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про визнання наказу про звільнення незаконним, зміну формулювання причини звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що вона з 25.01.2010 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем, 17 грудня 2019 року її було звільнено за прогул без поважних причин згідно з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним з наступних підстав. 02 грудня 2019 року нею було подано заяву про звільнення з 17 грудня 2019 року у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю за ч.3 ст.38 КЗпП України, подана заява була зареєстрована. На дану заяву керівництво Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» ніяким чином не відреагувало. Натомість, 17 грудня 2019 року вона отримала трудову книжку та дізналася про звільнення за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» №ПТМ0000445 від 17.12.2019 року. Визнати неправильним формулювання причини її звільнення за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) п.4 ст.40 КЗпП України. Зобов`язати Приватне акціонерне товариства «Полтавський турбомеханічний завод» внести запис до трудової книжки щодо зміни формулювання причин її звільнення із «звільнена за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин), п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України» на «звільнена за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю» за ч.3 ст.38 КЗпП України. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.12.2019 по день постановлення судового рішення. Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 24 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» 17 січня 2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. 24 січня 2020 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.75-76), в якій вона просила суд змінити формулювання причин звільнення [PERSON] з посади економіста розрахункової групи теплоенергетичного цеху приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» за наказом від 17.12.2019 року №ПТМ00000445 з пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин на частину 3 статті 38 КЗпП України у зв`язку із не виконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю. Зобов`язати приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод» (код ЄДРПОУ 00110792) внести до трудової книжки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) запис про зміну формулювання причин звільнення з пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України на частину 3 статті 38 КЗпП України. Підстави позову залишаються незмінними. 24 січня 2020 року представником позивача адвокатом Салашним М.О. надано відповідь на відзив (а.с.86-89), в якому він просив суд позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про зміну формулювання причини та підстави звільнення задовольнити в повному обсязі. 20 лютого 2020 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій вона просила суд закрити провадження у справі №552/6929/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» в частині вирішення позовних вимог щодо: визнання незаконним та скасування наказу Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» №ПТМ0000445 від 17.12.2019 року, стягнення з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.12.2019 року по день постановлення судового рішення. Наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною 2 статті 256 ЦПК України позивачу відомі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.03.2020 року провадження в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» №ПТМ0000445 від 17.12.2019 року, стягнення з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.12.2019 року по день постановлення судового рішення закрито. 01 квітня 2020 року директор Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» Кирик Г.В. надав суду письмові пояснення по справі (а.с.137-138). В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Салашний М.О. повністю підтримали подану до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, посилаючись на викладені в ній обставини, вказуючи, що підстави позову залишаються незмінними. Представник Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання (а.с.135), в якому просив слухати справу у його відсутності за наявними матеріалами справи. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечують в повному обсязі. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод». Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача адвоката Салашного М.О., допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу П/ПР-00177 від 25.01.2010 року була прийнята на посаду економіста-контролера ПрАТ «Полтавський турбомеханічний завод» (а.с.27). Згодом була переведена на посаду економіста розрахункової групи теплоенергетичного цеху. 02 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до директора Акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» Нікітіна Є.В. з заявою про звільнення з 17 грудня 2019 року згідно з частиною 3 статті 38 Кодексу законів про працю України, а саме у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю. Також просила виплатити належні їй до виплати кошти, у тому числі у зв`язку зі звільненням по даній підставі, згідно з чинним законодавством, про що внести відповідні записи в трудову книжку, у тому числі з урахуванням підстави звільнення з роботи (а.с.9). Наказом по ПрАТ «Полтавський турбомеханічний завод» № ПТМ0000445 від 17 грудня 2019 року [PERSON] звільнено за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул (а.с.28). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зміну формулювання причин звільнення з посади економіста розрахункової групи теплоенергетичного цеху Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» за наказом від 17.12.2019 року №ПТМ00000445 з пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин на частину 3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з не виконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що 02 грудня 2019 року позивач звернулась до відповідача з заявою про звільнення з 17.12.2019 року за частиною 3 статті 38 КЗпП України в зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю. Підставою звернення з даною заявою слугувало те, що Приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод» не виплатило [PERSON] заробітну плату за вересень-жовтень 2019 року вчасно та листопад 2019 року (аванс + заробітна плата), а також кошти за щорічну відпустку, в якій вона знаходилась в жовтні 2019 року, що підтверджується розрахунковими листками за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року (а.с.10-11) та виписками АТ КБ «Приватбанк» по картковому рахунку [NUMBER] [PERSON] (а.с.12-13). Згідно частини 1 статті 21 Закону України «Про відпустки» виплата коштів за час щорічної відпустки повинна бути проведена не пізніше ніж за три дня до початку відпустки. Частиною 1 статті 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, органами і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже, за наявними матеріалами цивільної справи вбачається, що відповідачем дійсно було порушено законодавство про працю і позивач обґрунтовано звернулась з заявою про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України. Звільнення [PERSON] за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України відповідачем, суд вважає безпідставним та незаконним з наступних підстав. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Підставою звільнення [PERSON] за пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України слугували Акти про відсутність робітника на робочому місці 10, 11, 16 грудня 2019 року (а.с.31, 32, 33). В судовому засіданні встановлено, що вищевказані Акти суперечать Наряду на виконання робіт на 10.12.2019 року (а.с.58), Наряду на виконання робіт на 11.12.2019 року (а.с.59), Наряду на виконання робіт на 16.12.2019 року (а.с.60), затверджені начальником цеху [PERSON] і які підтверджують, що [PERSON] була присутня на роботі в ці дні та виконувала покладені на неї обов`язки. Також присутність позивача на роботі підтверджується перепискою з фізичними особами та підприємцями, яку вона вела, перебуваючи на робочому місці (а.с.61-63), копії скріншотів, які зроблені з робочого комп`ютера [PERSON] з робочого програмного забезпечення 1С, які містять інформацію щодо плану роботи (а.с.96-98). Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили присутність [PERSON] на робочому місці 10, 11, 16 грудня 2019 року, оскільки позивач перебувала на своєму робочому місці та виконувала покладені на неї обов`язки. Факт перебування позивача на робочому місці підтверджується також Актом про присутність на робочому місці від 18.12.2019 року (а.с.68), складений сестрою медичної практики сімейної медицини [PERSON] , сімейним лікарем [PERSON] , сімейним лікарем [PERSON] , сестрою медичної загальної практики сімейної медицини [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення позивача [PERSON] з займаної посади за пунктом 4 частиною 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку з прогулом проведено Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» з порушенням Кодексу Законів про Працю України, Конституції України. На підставі ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 5 250 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved