Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

23.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0347 га, та визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3-4 [NUMBER] від 04.06.1998 року на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] Крім того, позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними та просила поновити строк позовної давності. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.08.1995 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування 2/5 частин житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. На вказану частину житлового будинку вона отримала реєстраційне посвідчення № 223 від 14.09.1995 року. У власності [PERSON] залишилося 3/5 частини вищевказаного житлового будинку. У 1998 році вона та [PERSON] виготовили технічні документації про виконання робіт для підготовки і видачі Державних актів на право приватної власності на землю та провели розподіл земельної ділянки, яка відводилася для обслуговування житлового будинку, пропорційно до належних їм часток у ньому. Відтак, 04.06.1998 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0347 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], серії 1-ЛВ № [NUMBER] на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.11.1997 року, а [PERSON] було отримано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0347 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], серії 1-ЛВ № [NUMBER] на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 24.04.1998 року. [INFO] року помер [PERSON] та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.03.2006 року, виданого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори, вона успадкувала після смерті [PERSON] 3/5 частини будинку [ADDRESS], однак не змогла успадкувати частину належної йому земельної ділянки, оскільки така не була вказана у заповіті з тих підстав, що на момент його складання у 1992 році вона не належала померлому на праві приватної власності, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Кузик Ю.І. в судовому засіданні позов заперечив повністю та просив у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2005 року помер [PERSON]. За життя йому належала земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0347 га для обслуговування житлового будинку (згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії 1-ЛВ № [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 24.04.1998) У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] 04.06.1998 року видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0347 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], серії 1-ЛВ № [NUMBER] на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.11.1997 року. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 09.03.2006 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] є гр. [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Спадкове майно, складається з 3/5 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до ст.ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок(крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.03.2006 року, виданого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори, позивач [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 3/5 частини будинку [ADDRESS], однак не змогла успадкувати частину належної йому земельної ділянки, оскільки така не була вказана у заповіті з тих підстав, що на момент його складання у 1992 році вона не належала померлому на праві приватної власності Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Щодо заяви позивача [PERSON] про поновлення строку позовної давності, то в судовому засіданні встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на 1/10 частини [ADDRESS], визнання права власності на цю частину будинку та виплату грошової компенсації її вартості. Ухвалою від 07.10.2013 року було визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку позовної давності є поважними та слід поновити строк позовної давності. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved