Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] і [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Вказані вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 2014 року, який зареєстровано за №2105, вони набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS], купивши її у [PERSON] і [PERSON]. В подальшому, як вказано в позовній заяві, 18 серпня 2014 року [PERSON] було укладено договори про надання комунальних послуг за вказаним житлом: договір №2553 про житлово-комунальні послуги; договір №2553Ж про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; договір №2553 КП про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; договір №2553С про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, на підставі яких нею здійснюється оплата комунальних послуг. Однак, як стверджують позивачі, незважаючи на припинення права власності [PERSON] на зазначену квартиру, остання разом із своїми повнолітніми дітьми: [PERSON] і [PERSON] на теперішній час зареєстровані за вказаною адресою. Згідно з доводами [PERSON] і [PERSON], викладеними в позові, відповідачі не проживають у квартирі [ADDRESS] і фактично не користуються нею, проте їх реєстрація за вказаною адресою створює перешкоди в реалізації позивачами абсолютного права власності на це нерухоме майно та призводить до збільшення розміру комунальних послуг. Позивачі зазначили, що позасудовий спосіб вирішення даного спору унеможливлений перебуванням [PERSON], [PERSON] і [PERSON] за кордоном та неможливістю їх прибуття в Україну через скрутне матеріальне становище і погіршення стану здоров'я [PERSON] За таких обставин, [PERSON] і [PERSON] вважають відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням, а наявність зареєстрованого місця проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] - неправомірним та безпідставним. Позивачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце розгляду даної цивільної справи. 14 жовтня 2014 року від [PERSON] і [PERSON] в суд надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності з участю їх представника - адвоката [PERSON]. Представник позивачів - адвокат [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та вказав, що [PERSON] і [PERSON] набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] внаслідок її купівлі у [PERSON] і [PERSON], оплачують надані за вказаним житлом всі комунальні послуги. Представник позивачів також пояснив, що для зняття з реєстрації відповідачів за адресою: квартира [ADDRESS] в позасудовий спосіб відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідна особиста участь [PERSON], [PERSON] і [PERSON], що є утрудненим через проживання відповідачів в Греції вже понад 12 років. З метою захисту права спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на вказане житло та усунення будь-яких перешкод в реалізації цього права позивачами [PERSON] просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час, дату і місце розгляду даної цивільної справи. 26 вересня 2014 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] надіслали суду письмові заяви про визнання позову [PERSON] і [PERSON] та розгляд даної справи без їх безпосередньої участі. Окрім цього, у зазначених письмових заявах відповідачі підтверджують факт відчуження в користь позивачів квартири [ADDRESS], а також неможливість їх прибуття в Україну в зв'язку з постійним проживанням в Греції. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні в повному обсязі визнав позовні вимоги [PERSON] і [PERSON], зазначивши, що його дочка [PERSON] і внуки [PERSON] і [PERSON] проживають за кордоном і до України не мають наміру повертатись через погіршення стану здоров'я [PERSON] та зайнятість навчанням [PERSON] і [PERSON] За таких обставин, в зв'язку з відчуженням квартири [ADDRESS] [PERSON] не заперечує проти визнання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Кузнецовського міського сектору управління державної міграційної служби України в Рівненській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце розгляду даної цивільної справи. Зміст письмової заяви від 04 вересня 2014 року свідчить, що Кузнецовський міський сектор управління державної міграційної служби України в Рівненській області не заперечує проти позовних вимог [PERSON] і [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та просить розглянути дану справу у відсутності його представника. З'ясувавши зміст письмових заяв сторін і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заслухавши пояснення представників сторін [PERSON] і [PERSON], суд дослідив письмові докази в їх сукупності та взаємозв'язку та прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання втратившими право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Такий висновок суду ґрунтується на наступних фактичних обставинах. З договору купівлі-продажу квартири серії НАВ №371214, укладеного 05 серпня 2014 року між [PERSON], діючим від свого імені та імені [PERSON] з однієї сторони і [PERSON] з іншої сторони, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] 05 серпня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за №2105, слідує, що за цим договором продавці [PERSON] і [PERSON] передали квартиру №85, розташовану в будинку №11 по мікрорайону Вараш м.Кузнецовськ Рівненської області, у власність покупця [PERSON], яка разом зі своїм чоловіком [PERSON] за його згодою прийняла цю квартиру в спільну сумісну власність подружжя і сплатила за неї 140000 (сто сорок тисяч) грн. 00 коп. Право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 05 серпня 2014 року, що підтверджується витягом №25197183, виданим приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] 05 серпня 2014 року. Свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 24 листопада 1998 року (актовий запис №265, вчинений 24 листопада 1998 року), свідчить, що [PERSON] і [PERSON] з 24 листопада 1998 року до теперішнього часу перебувають у шлюбі. Таким чином, квартира [ADDRESS], яка була придбана [PERSON] в період шлюбу із [PERSON], належить позивачам на праві спільної сумісної власності. Згідно з договором про житлово-комунальні послуги №2553 від 18 серпня 2014 року, договором №2553Ж про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, договором №2553 КП про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, договором №2553С про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, укладених Кузнецовським міським комунальним підприємством із [PERSON], оплата житлово-комунальних послуг, наданих по квартирі [ADDRESS] здійснюється [PERSON], як власником вказаного житла. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Слідуючи вимогам, передбаченим у п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В даному випадку судом встановлено, що в зв'язку з відчуженням квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири серії НАВ №371214 від 05 серпня 2014 року право власності на неї у [PERSON] і [PERSON] припинилося та виникло у [PERSON] і [PERSON] Відповідачі за вказаною адресою не проживають, що підтверджується їх письмовими заявами від 18 вересня 2014 року та поясненнями представників обох сторін. Однак на теперішній час існують перешкоди у здійсненні позивачами права спільної сумісної власності на вказане житло. Так, з довідки ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №525 від 20 серпня 2014 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її повнолітні сини: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Вказані порушення права власності позивачів на квартиру [ADDRESS], допущені зі сторони відповідачів, хоча й не пов'язані з позбавленням володіння, проте створюють перешкоди у здійсненні [PERSON] і [PERSON] права користування та розпорядження вказаним нерухомим майном, тому підлягають усуненню. Вказані обставини свідчать про наявність порушення права спільної сумісної власності позивачів на квартиру [ADDRESS] та підтверджують обґрунтованість позову. Визнання позову [PERSON] і [PERSON] відповідачами та представником [PERSON] - [PERSON], який, як слідує з рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 січня 2014 року, є батьком відповідачки [PERSON], не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому слугує підставою для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.1 ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, п.1 ч.1 ст.346, ст.391 ЦК України,

Outcome: approved