Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

23.03.2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. звернулася до суду з позовом шляхом направлення позову рекомендованим листом , де прохає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 136/06-ПА від 05.10.2006 р. в розмірі 32919,24 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 05.10.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 136/06-ПА від 05.10.2006 р. , відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 3000 дол. США у тимчасове користування до 04.10.2008 р.,із встановленням плати в розмірі 14,5 річних під заставу тентового причепу SAMRO R21519,1994 р.в., червоного кольору № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 74/06-А від 30.06.2006 року було укладено Договір застави № 136/06-ПА від 05.10.2006 р. Відповідно до договору позичальник зобов'язаний щомісячно до дати, встановленої в графіку поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених в графіку. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Станом на 27.12.2016 р. загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 59361,01 грн., а саме: -Кредит-1002,89 дол. США, -Відсотки - 1219,76 дол. США -Штраф/пеня(неустойка)-759,56 грн. 13.03.2009 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення по цивільній справі № 2-320/09 та стягнуто солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 136/06-ПА від 05.10.2006 року в розмірі 7131,93 грн.. Рішення суду від 18.03.2009 року залишається невиконаним. Таким чином різниця не стягнення суми заборгованості складає 32919,24 грн. В судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача позов не визнав та пояснив , що оскільки кредитний договір достроково розірваний судом та з відповідача достроково стягнута заборгованість , то зобов*язання є припиненим з моменту винесення рішення суду та нарахування відсотків за користування кредитом є безпідставним. В разі якщо суд дійде висновку про правомірність дій Банку по нарахуванню боргу , то прохав застосувати строк позовної давності до стягнення нарахованих відсотків та штрафу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованість за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Судом встановлено , що 05.10.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 136/06-ПА від 05.10.2006 р. , відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 3000 дол. США у тимчасове користування до 04.10.2008 р.,із встановленням плати в розмірі 14,5 річних під заставу тентового причепу SAMRO R21519,1994 р.в., червоного кольору № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 74/06-А від 30.06.2006 року було укладено Договір застави № 136/06-ПА від 05.10.2006 р. Відповідно до договору позичальник зобов'язаний щомісячно до дати, встановленої в графіку поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених в графіку. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Станом на 27.12.2016 р. загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 59361,01 грн., а саме: -Кредит-1002,89 дол. США, -Відсотки - 1219,76 дол. США -Штраф/пеня(неустойка)-759,56 грн. Позивач прохає стягнути нараховані відсотки , які виникли після ухвалення рішення Октябрським районним судом м. Полтави від 18.03.2009 р. в сумі 1219,76 доларів США та 759,56 грн. штраф. Відповідно до правової позиції ВСУ від 23.09.2015 р. у справі 6-1206цс15 зазначено, що виходячи з системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України , змісту кредитного договору , слід дійти висновку про те , що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора , яке не виконано боржником , не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій , передбачених умовами договору та ЦК України. Припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання , що проведено належним чином , а розірвання кредитного договору не є підставою для припинення іпотеки , якою може забезпечуватись вимога зобов'язання , що виникло до набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору. Така правова позиція також відображена в постанові ВСУ від 09.09.2016 р. по справі № 6-939цс15. Суд вважає , що стягненню підлягають з відповідача [PERSON] лише нараховані відсотки в межах строку позовної давності, про який заявлено представником відповідача. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність застосовується тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки( штрафу , пені ). Позивач звернувся з позовом до суду 23.03.2017 р. , направивши рекомендованим листом позов до суду. Таким чином , нараховані відсотки підлягають стягненню за три роки з 23.03. 2014 р. до 27.12.20016 р. - в сумі 416 ,25 доларів США , що за курсом НБУ станом на 16.08.2017 р. 25,5982 грн. за один долар США складає 10 655 грн. 25 коп. Для стягнення штрафу сплинув строк позовної давності в один рік.

Outcome: partial