Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

23.10.2017 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON] та третьої особи\~ Одеської універсальної біржі «Витязь» про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, в якому просять визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99-1024М від 22.10.1999 року, а саме квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла від свого імені та представляла інтереси неповнолітнього [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діяв від імені та представляв інтереси неповнолітнього [PERSON] на Одеській\~ універсальній\~ біржі «Витязь». Позивачі [PERSON] , [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились, надали суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення та просили слухати справу за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилась, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи Одеської універсальної біржі «Витязь» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що наявні документи достатні для розгляду справи за відсутності відповідачів та представника третьої особи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~\~задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 1999 року між покупцем\~ [PERSON], яка діяла від свого імені та представляла інтереси неповнолітнього [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діяв від імені та представляв інтереси неповнолітнього [PERSON], як продавцями був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99-1024М, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] придбали, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] продала квартиру [ADDRESS]. \~ Зазначений договір був укладений на Одеській універсальній біржі «Витязь» та зареєстрований\~ в КП «ОМБТІ та РОН»\~ 26 жовтня 1999 року\~ під №336 пр.стр.9-р№ 98. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну \~біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупців, які здійснили оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння і користування [PERSON], [PERSON], [PERSON],\~ квартиру [ADDRESS], тобто виконали всі істотні\~ умови договору купівлі- продажу. З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідачі звільнили квартиру, а позивачі вселились, зареєструвались та постійно проживають. Правовідносини з приводу укладання договору купівлі-продажу у 1999 році повинні регулюватися відповідно до вимог ст.ст.47,227 ЦК України в редакції 1963 року, тобто\~договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, \~якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до ст.47 ЦК України /ред.1963р/, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно ст.12 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення договору, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом, тобто позивач внаслідок купівлі-продажу квартири набув право власності на вказану квартиру. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved