Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

22.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що на даний момент відповідачка проживає окремо від них, всі витрати по утриманню дитини покладені на нього. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідачка відмовляється, а тому позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дочки у розмірі однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 07.03.2019 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідного якого просить вимоги позивача залишити без задоволення. Вказала, що всі аліменти, які сплачує позивач, вона повертає йому поштовими переказами або через доньку. Крім того, вона забезпечує доньку потрібними речами коштами. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували. Представник відповідача вказав, що на сьогодні за рішенням суду стягуються аліменти з батька дитини позивача по справі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06.04.2011 року. За час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 339832 виданим Відділом РАГС Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 140. Згідно рішення Харцизького міського суду Донецької області від 01.11.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення 05.08.2014 року видано виконавчий лист. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.\~\~ За змістом ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до п. 17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Разом з тим, згідно ч. 2, 3 ст. 160 СК України, місце проживання дитини яка досягла десять років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцять років, визначається нею самою. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2017 року у задоволенні\~позовної заяви\~[PERSON] до\~[PERSON] про\~визначення місця\~проживання дитини\~відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 27.09.2017 року, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2017 року залишено без змін. У вказаному рішенні, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO], на час подання позову до суду досягла 14 років, а тому вона має право вільно обирати місце проживання. Згідно з положеннями ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що згідно [PERSON] від 18.04.2018 року № 455 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], м/р Металургів, 12, кв. 10, фактично проживає (перебуває), за адресою: [ADDRESS]. З наданої позивачем [PERSON] Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області за підписом голови вуличного комітету [PERSON], [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO] Із довідки від 18.04.2018 року №0000517832 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], м/р Металургів, 12, кв. 10, фактичне місце проживання (перебування): [ADDRESS]. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як було зазначено вище, рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 01.11.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. На час розгляду справи позивачем не надано належних доказів про зміну розміру аліментів, про звільнення від сплати аліментів про їх припинення. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч.\~1\~та ч.2\~ст.\~179\~Сімейного Кодексу\~України\~в редакції\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08.07.2016, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з ч. 1\~ст. 186 СК України\~за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів, ч. 2 цієї статті вказує, що у разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Положеннями зазначеної статті передбачається спеціальний механізм захисту прав учасників правовідносин з утримання. Зокрема, платник аліментів, якщо на його думку, аліменти витрачаються не за цільовим призначенням, контроль за цільовим використанням яких здійснює орган опіки та піклування. У випадку, якщо нецільове використання аліментів органом опіки й піклування попередньо не встановлено, платникові необхідно надати суду відповідні докази. В судовому засіданні було встановлено, що мати дитини отримані нею аліменти, перераховує дитині, а отже, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed