overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

23 грудня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №014/08-112/79824 в розмірі 7483,63 доларів США/екв. 96915,65 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03 червня 2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль», який є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 10000 доларів США. Проте, відповідач порушуючи взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, виконував свої зобовязання не належним чином, в результаті чого станом на 24 жовтня 2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 7483,63 доларів США/екв. 96915,65 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив суд слухати справу у його відсутність, не заперечував слухати справу заочно. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль», який є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 10000 доларів США. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, в звязку з чим станом на 24 жовтня 2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 7483,63 доларів США/екв. 96915,65 грн., що складається із: 5935,81 доларів США/екв. 76870,83 грн. сума заборгованості за кредитом; 536,04 доларів США/екв. 6941,91 грн. сума заборгованості за відсотками, 1011,78 доларів США/екв. 13102,91 грн. сума заборгованості за комісіями. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: договорами; розрахунками (а. с. 15-24, 8-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

23 грудня 2014 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому виконкомом Собицької сільради Шосткинського району Сумської області, за актовим записом № 1, шлюбі з відповідачем з 28.09.1996 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Також відповідач зловживає спиртними напоями, що негативно відображається на його відношення до сім'ї . Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 28.09.1996 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

23 грудня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з 21 грудня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також позивачка просить стягнути аліменти на її утримання з посиланням на вимоги ст.84 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини. Позивачка має скрутне фінансове становище, втім відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на утримання позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області 21 грудня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.2). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

23 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 жовтня 2012 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. 10 вересня 2013 року припинили сімейні стосунки на ґрунті сварок та конфліктів у сім'ї, неправильної поведінки відповідача у побуті. Між подружжям склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові і поваги. З вказаних причин просила суд про задоволення позову. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у порядку заочного розгляду на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2012 року в Афанасіївській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.7). На ґрунті сварок та неправильної поведінки відповідача у побуті у вересні 2013 року подружжя припинило сімейні стосунки. На теперішній час проживають окремо, між ними склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спору про поділ майна та місце проживання доньки сторони не мають, дитина проживає разом з позивачкою в [ADDRESS], про що свідчить довідка виконавчого комітету Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.8). За такого, суд вважає що сім'я розпалася остаточно, а тому заява позивачки ґрунтується на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі. На прохання позивачки відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу суд змінює їй прізвище на дошлюбне та стягує з відповідача на її користь судові витрати у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

23 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 25 липня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює не офіційно, має дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальну допомогу на утримання дитини надає лише за її проханням, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 25 липня 2009 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON] (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 лютого 2002 року виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 3. Від подружніх стосунків мають доньку Софію, [INFO]. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з 2013 року, підставою припинення стосунків явились сварки, які виникали в сім»ї з причин різних поглядів на життя та сімейні стосунки, що призвело до втрати взаємоповаги та взаємопорозуміння. Примирення вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 02 лютого 2002 року виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 3. Сторони спільно не проживають з 2013 року, припинили подружні відносини, втратили почуття одне до одного, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стало непорозуміння в питаннях сімейних відносин. Сім»я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій зазначила, що отримала Державний акт на земельну ділянку, в якому помилково зазначено її ім.»я як «[PERSON]», в той час як правильно «[PERSON]». Просить встановити факт належності їй Державного акта про право власності на земельну ділянку. В суді заявниця доводи заяви підтримує. В.о. начальника відділу Держгеокадастру Розгон Н.О. у письмовій заяві просить розглядати справу без участі їх участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Встановлено, що по ім.»я заявниці в Державному акті на право власності на земельну ділянку записано «[PERSON]». Згідно паспорта заявниці її ім.»я «[PERSON]». Дані обставини встановлені з письмових доказів - паспорта заявниці, Державного акта про право власності на земельну ділянку та з показів свідка [PERSON], який в суді показав що працював із заявницею в радгоспі, під час приватизації землі ім.»я заявниці записали як «[PERSON]», оскільки так записували її ім.»я в облікових виробничих документах. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявниці [PERSON] належить Державний акт про право власності на земельну ділянку. Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] року та проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та довідкою КП «ОККП» № 3816 від 22 грудня 2015 року про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось, в сім'ї не було порозуміння та поваги один до одного, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Фактично подружні відносини припинилися з серпня 2015 року, з того часу мешкають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved