Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

22.04.2015р. до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми авансу за договором - 7000грн., моральної шкоди - 33000грн. та судових витрат 400грн. 26.05.2015 року позивач [PERSON] збільшив свої позовні вимоги, про що надав відповідну заяву (а.с.23-24), в якій просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] суму авансу за договором в розмірі 15492,69грн., вартість квитка в Україну 9304,92 грн., вартість довіреності на укладення угоди в Україні - 2931,04грн., моральної шкоди 33000грн. та судових витрат 400грн. 09.06.2015 року представник позивача [PERSON] надала суду заяву про зменшення позовних вимог на 6000 грн., в звязку з частковим поверненням відповідачкою боргу на вказану суму (а.с.28). 24.06.2015 року представник позивача [PERSON] надала суду заяву про зменшення позовних вимог ще на 1000 грн., в звязку з частковим поверненням відповідачкою боргу, а всього на суму 7000 грн.(а.с.36). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він в кінці жовтня 2013 року знайшов оголошення про продаж будинку в с. Гришине, Красноармійського району Донецької області і попросив свого батька [PERSON] зателефонувати по вказаним номером. Після чого батько домовився оглянути будинок, та поїхав за адресою: Красноармійський район, с.Гришине, вул. Матросова, 23, господаркою якої є [PERSON]. Оглянувши будинок, вони сфотографували його та надіслали йому фотографії, оглянувши які, він прийняв рішення купити цей будинок. Ціна на будинок була встановлена у розмірі 42000 грн. Після цього [PERSON] попросила дати їй 2000грн. для переоформлення документів на будинок, але через деякий час вона попросила ще 5000грн.. Факт передачі вказаних коштів фіксувався розпискою, яка була складена 16.11.2013р., в якій було зазначено, що [PERSON] прийняла 7000 грн., в якості авансу за договором купівлі-продажу будинку. На 21.04.2014р. вони домовились іти до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу будинку, але виявилось, що документів на будинок у [PERSON] немає, остання їх не оформлювала. По приїзду у будинок, який він збирався купувати, виявилось, що в ньому мешкають інші люди. Тому, після цього його батько [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою повернути гроші, які були надані останній в якості авансу і відповідачка обіцяла повернути гроші. Але до теперішнього часу свої обіцянки не виконала. Враховуючи викладене, він просить суд стягнути з відповідачки на його користь суму завдатку( після уточнення)в розмірі 15492,69грн., оскільки сума авансу 7000грн. на час виплати в Євро складала 666 Євро, станом на 25.05.2015 року ця сума складає 15492,69грн. За мінусом 7000грн., що відповідачка виплатила під час судового розгляду, сума авансу складає 8492,69грн. Крім того позивач вважає, що протиправними діями відповідачки йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що ставлення відповідача поставило його в скрутне матеріальне становище, він відчуває себе незахищеним перед неправомірними діяннями відповідачки, яка обманним шляхом заволоділа його грошами і відмовляється їх повертати. Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Крім того, консультації з юристом, ходіння по різних інстанціях, це також не властиві дії в його повсякденному житті, що викликає незручності, додаткові витрати життєвої енергії. Свої моральні страждання оцінюється ним в 33000грн., які він також просить стягнути з відповідачки. Також, позивач просить стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати судовий збір 400грн, витрати за придбаний квиток для перельоту в Україну вартістю 400 Євро, що складає 9304,92грн. та вартість довіреності на укладення угоди в Україні 126 Євро, що складає 2931,04 грн., а всього 20728,65 грн. + 33000 моральної шкоди =53728,65 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, за участю представника [PERSON]В,(а.с.4) Представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали змінені позовні вимоги [PERSON]В та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечує, що брала аванс в сумі 7000 грн. в рахунок купівлі-продажу будинку, розташованого в с. Гришине Красноармійського району Донецької області, вул. Матросова, буд. 23 від представника позивача [PERSON], але 6000грн. повернула представнику позивача 09.06.2015 року, ще 1000грн. повернула 24.06.2015 року, всі інші вимоги позивача вважає необґрунтованими і просить відмовити в їх задоволенні, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно розписки відповідачки [PERSON] від 16.11.2013 року (а.с.5) вона отримала аванс в розмірі 7000грн. в рахунок договору купівлі-продажу будинку по вул.Матросова, 23 в с.Гришине Красноармійського району Донецької області, договірна вартість якого на той час складала 42000грн. Із пояснень сторін в судовому засіданні та заяви представника позивача [PERSON] про зменшення позовних вимог(а.с.36) вбачається, що на цей час сума авансу 7000грн. повернута позивачеві. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних йому за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно по звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що на час звернення позивача до суду, відповідачка [PERSON] не виконала належним чином своє зобов'язання перед позивачем [PERSON] та не надала належними чином оформлених документів для укладення договору купівлі- продажу спірного будинку, а тому сума авансу, що підлягала стягненню з відповідачки на користь позивача складала 7000 грн. Разом з тим, під час судового розгляду та до видалення суду до нарадчої кімнати відповідачка [PERSON] добровільно виплатила представнику позивача [PERSON] для передачі позивачеві 7000грн., що підтверджується заявою представника позивача про зменшення позовних вимог на цю суму, а тому суд вважає, що вимоги позивача в цій частині задоволені і повторному стягненню не підлягають. Збільшені позовні вимоги [PERSON] про стягнення завдатку в розмірі 15492,69грн., оскільки сума авансу 7000грн. на час виплати в Євро складала 666 Євро, станом на 25.05.2015 року ця сума складає 15492,69грн., за мінусом 7000 грн., що відповідачка виплатила під час судового розгляду, сума авансу складає 8492,69 грн. не підлягають задоволенню, оскільки вони не базуються на нормах діючого законодавства. Щодо вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідачки моральної шкоди в розмірі 33000 гривень, що полягає в моральних стражданнях викликаних не виконанням умов договору, суд вважає за необхідне в цій частині вимог відмовити, оскільки розпискою про отримання авансу ( фактично правочином, укладеним між сторонами) не передбачено відшкодування моральної шкоди. На думку суду, не підлягають стягненню з відповідачки і судові витрати за придбаний позивачем [PERSON] квиток для перельоту в Україну з Португалії в сумі 400 Євро, що складає 9304,92грн. та за отримання довіреності на укладення угоди в Україні в сумі 1126 Євро, що складає 2931,04грн. з таких підстав. Згідно ч. 3 п.3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат віднесені витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду. Разом з тим, ні вартість квитка для перельоту в Україну з Португалії, ні вартість довіреності на укладення угоди в Україні не є судовими витратами. Посилання позивача на ст.611 ЦК України, а саме, що внаслідок порушення зобов»язання відповідачкою, він( позивач) поніс збитки на зазначену суму, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Представниками позивача не надано судом жодного підтвердження того, що позивач на цей час знаходиться в Португалії та коли перетинав кордон України і з якою метою. Із наданої суду копії довіреності від 14 січня 2015 року (а.с.6) вбачається, що позивач уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в різних інстанціях, в т.ч. і в суді з усіма повноваженнями, наданими законом позивачу. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрована в реєстрі за №62. Доказів того, що саме за цю довіреність чи за якусь іншу позивачем було сплачено 126 Євро суду не надано. Згідно Договору на надання правової допомоги від 22.04.2015 року (а.с14) , укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON], позивач [PERSON] уповноважив адвоката [PERSON] представляти його інтереси в суді. Тобто і в січні 2015 року і в квітні позивач знаходився в Україні. 25 травня 2015 року представник позивача [PERSON], діючи на підставі довіреності в інтересах [PERSON], уклала договір з адвокатом [PERSON] Надану суду ксерокопію квитка від 13.05.2014 року на імя [PERSON], в якому вартість квитка зазначена 275 Євро, суд визнає неналежним доказом по справі, оскільки ця копія не завірена належним чином, крім того вартість квитка - 275 Євро не відповідає вартості, зазначеній в позовній заяві 400 Євро. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні вимог позивача [PERSON] на суму 20728,65грн. слід відмовити як необґрунтованих і таких, що не відповідають вимогам закону. Разом з тим, у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати судовий збір відповідно до суми визнаних судом та добровільно сплачених під час судового розгляду відповідачкою вимог - 243,60грн. В іншій частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовити як необґрунтованих.

Outcome: partial