Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

23.11.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Першої бахмутської державної нотаріальної контори про скасування відчуження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м.Бахмут, пров. Східний,129, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2018 року, який посвідчено приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу [PERSON] Вона вирішила оформити договір дарування даного будинку у звязку з чим звернулась до державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори, однак їй було повідомлено, що згідно відомостей викладених в «Реєстрі заборон (арештів) 1972-1993р.» на будинок 129, що розташований за адресою: Донецька обл. м. Артемівськ, провулок Східний, була накладена заборона 29.12.1981 року з порядковим номером 1868 за вимогою\~Артемівського кераміко-трубного заводу від 29.12.1981р. номер реєстру 296039 на імя [PERSON], але справи «Документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладанню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна» за період до 1993р. були передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться у зоні проведення ООС. У звязку з цим надати повну інформацію накладення заборони на будинок не представляється можливим. Додатково нотаріус в усній формі повідомив, що без ухвалення судом рішення про зняття заборони відчуження зняття арешту з цього будинку буде не можливим. Без видалення інформації про наявність арешту з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо вказаного вище будинку позивач позбавлена можливості розпоряджатись власним майном, що є порушенням її конституційного права на розпорядження власним майном, яке гарантоване ст. 41 Конституції України. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2018 року провадження у зазначеній справі відкрито та вирішено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач завідувач Першої бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від нього надійшла заява, згідно якої просив справу розглянути справу у відсутність державного нотаріуса та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.46). Відповідно до\~ст.169 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2\~ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25 травня 2018 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125440466 від 28 травня 2018 року, спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], який помер 19 жовтня 2017 року, є його дружина [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку номер 129, що знаходиться у м.Бахмут, Донецької області, провулок Східний, загальною площею 54,94 кв.м., в тому числі житловою площею 33,45 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 465 кв.м., та надвірні споруди та побудови (а.с.9-12). В матеріалах справи міститься лист, надісланий адвокату [PERSON] про надання інформації на адвокатський запит, згідно якого Перша бахмутська державна нотаріальна контора повідомляє, що згідно відомостей, викладених в «Реєстрі заборон (арештів) 1972-1993р.» на будинок 129, що розташований за адресою: Донецька обл. м. Артемівськ, провулок Східний, була накладена заборона 29.12.1981року з порядковим номером 1868 за вимогою\~Артемівського кераміко-трубного заводу від 29.12.1981року номер реєстру 296039 на імя [PERSON], але справи «Документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладанню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна» за період до 1993р. були передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться у зоні проведення ООС. У звязку з цим надати повну інформацію накладення заборони на будинок 129, що розташований за адресою: провул. Східний, 129 м. Бахмут Донецької області нотаріальна контора від 29.12.1981 року на імя гр. [PERSON] не представляється можливим (а.с.16). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.11.2018 року встановлено, що арешт було зареєстровано 22.07.2005 року №2212220, реєстратор: Перша бахмутська державна нотаріальна контора, 84500, Донецька обл. м. Бахмут вул. Миру, 51, тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2212220, підстави обтяження: не вказано, 1868, Перша артемівська державна нотаріальна контора, власник [PERSON], причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 3438359 DONETSK 1001, архівна дата: 25.10.2000 10:34, дата виникнення: 29.12.1981. № реєстру: 296039-1092. внутр. №5A01443A2BF1432B2727 (а.с.17). Відповідно до даних Технічного паспорту від 05.02.2003 року на будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Бахмут, пров. Східний,129, вбачається, щодо будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.01.1987 року, вже після накладення заборони від 29.12.1981 року. Потім даний будинок придбав чоловік позивача - [PERSON] згідно до договору купівлі-продажу від 14.02.2003 року (а.с.13-14), а після його смерті будинок був успадкований позивачкою 25.05.2018\~року згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2018 року, заборон відчуження будинку нотаріуси не встановлювали. Згідно даних Домової книги для прописки громадян в будинку за адресою: Донецька область, м.Бахмут, пров. Східний,129, зареєстровані [PERSON], який знятий з реєстраційного обліку та позивач [PERSON] (а.с. 18-20). Конституцією України\~(стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний арешт не знято, без видалення інформації про наявність арешту з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо вказаного вище будинку, позивач позбавлена можливості розпоряджатись власним майном, що є порушенням її конституційного права на розпорядження власним майном, яке гарантоване ст. 41 Конституції України. Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved