Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

23.11.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 99377,74 грн. та 1600 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2018 року цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. 06.02.2018 року ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області дану справу прийнято до провадження. В обґрунтування позову банк вказує, що згідно укладеного договору № б/н від 15.07.2011 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, то банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умовами та Правилами договору, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, неустойку на умовах договору. Заборгованість відповідача станом на 30.09.2017 року становить 99377,74 грн. і складається з наступних сум: 2722,85 грн. - заборгованість за кредитом; 86296,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5150 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4708,46 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1600 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 15.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] згідно письмової заяви останньої укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою неустойки за порушення строків погашення боргу, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, - а.с.6-31. Відповідач взяті на себе зобов'язання, передбачені в договорі, по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору станом на 30.09.2017 року в розмірі 99377,74 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 2722,85 грн. - заборгованість за кредитом; 86296,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5150 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4708,46 грн. - штраф (процентна складова),- а.с.4-5. Оцінка суду. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Отже, суд вважає, що внаслідок несвоєчасного повернення кредиту майнові права позивача порушено, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу та відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору одночасно передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення, та сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобов'язань. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такі ж висновки містяться і в правовій позиції ВСУ в справі № 6-2003цс15. Таким чином, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково і стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 5150 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Щодо стягнення штрафів - то в цій частині в позові слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, а саме 1600 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 549, 611, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial