Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

23.07.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просила визначити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,085 га, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 0510137000:03:007:0156,: [PERSON] на рівні 1/5, [PERSON] на рівні 3/10, [PERSON] на рівні 1/2 частки та виділити їх в натурі згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що вона спільно з відповідачами має у спільній сумісній власності вказану земельну ділянку, що підтверджується Державним актом на право власності серії ЯИ №526350, виданим 29.12.2009, та бажає визначити і виділити свою частку в натурі. Одночасно вказує, що вона є власником 1/5 частки житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.1994 та договору дарування від 03.03.1995. Власником інших часток будинковолодіння є відповідачі. 10.08.2017 одним із співвласників був виготовлений новий технічний паспорт на будинковолодіння в зв`язку із прийняттям в експлуатацію самочинних прибудов. З огляду на те, що між сторонами відсутня згода на визначення часток та виділення часток у земельній ділянці в натурі, звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області від 01.08.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області від 29.08.2018 витребувано додаткові докази для розгляду даної справи. 03.10.2018 представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог. Відповідач вказала, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.10.2017 [PERSON] є співвласником житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, об`єктом нежитлової нерухомості загальною площею 177,9 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та власником частини житлового будинку «А», що складається з: коридору 1-4, кухні 1-5, кімнати 1-6; прибудов «АЗ», що складається з коридору 1-1, кімнати 1-2, санвузла 1-3; веранда «а2», що складається з веранди «1», веранда «а3», що складається з веранди «ІІ», загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., гараж «В», погріб «п/В», вхід в погріб «в/п», вхід в погріб «в/п», убиральня «Ж». Її частка в спільній частковій власності визначена в розмірі 7/10. Відповідач [PERSON] отримала дозвіл на виконання робіт, а саме реконструкцію частини індивідуального житлового будинку садибного типу з прибудовою та надбудовою на приватизованій земельній ділянці, про що свідчить повідомлення про початок виконання будівельних робіт, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області серії ВН № 06142300602 від 18.08.2014. Згоду на прибудову надали й співвласники [PERSON] та [PERSON] , які не заперечували проти будівництва прибудови, що складається з двох поверхів, до належної [PERSON] 3/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, про що ними надані відповідні заяви. Згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою ДАБІ від 05.10.2016 серії ВН №142162790686 ПП «ПРАКТИК БУД» надав Заключення від 30.08.2017 за № 39, в якому зазначається, що згідно розрахунку ідеальних часток виконаному із фактично належних реальних частин [PERSON] належить ј, [PERSON] - 7/10, [PERSON] -1/20, виходячи з яких, на думку [PERSON] , і потрібно здійснити визначення та виділення в натурі часток із земельної ділянки за кадастровим номером 0510137000:03:007:0156. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2018 в справі призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, підготовче судове засідання закрите, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2019 поновлено провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 02.10.2019 до суду надійшла заява [PERSON] про зміну предмета позову, в якій просила визначити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,085 га, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 0510137000:03:007:0156,: [PERSON] на рівні 1/5, [PERSON] на рівні 3/10, [PERSON] на рівні 1/2 частки та виділити в натурі вказані частки згідно з додатком №3 (варіант №2) висновку судової земельно-технічної експертизи, складеного 02.09.2019 за №469 ТОВ «Подільський центр судових експертиз», згідно з яким [PERSON] користується земельною ділянкою площею 137 кв.м., [PERSON] користується земельною ділянкою площею 220 кв.м., [PERSON] користується земельною ділянкою площею 426 кв.м., земельною ділянкою площею 66 кв.м. [PERSON] та [PERSON] користуються спільно в рівних частках по Ѕ, земельною ділянкою площею 4 кв.м. [PERSON] та [PERSON] користуються спільно в рівних частках по 1/2. 15.10.2019 відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про відвід головуючому судді Бойко В.М. 18.10.2019 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на змінені вимоги, за змістом яких вона позовні вимоги не визнає. Зазначила, що згідно варіанту виділення в натурі часток на земельну ділянку, про який просить позивачка, у неї виникнуть перешкодити в користуванні нерухомим майном, а тому вважає, що можливий розподіл спірної земельної ділянки згідно з додатком №14 (варіанту №13) висновку судової земельно-технічної експертизи, складеного 02.09.2019 за №469 ТОВ «Подільський центр судових експертиз», частину земельної ділянки розміром 0,0056 га залишити у спільному користуванні. 21.10.2019 відповідач [PERSON] подала до суду додатковий відзив на змінені вимоги, у якому додатково вказала, що можливо провести розподіл спірної земельної ділянки згідно з додатком №14 варіант №13 висновку судової земельно-технічної експертизи складеного 02.09.2019 року за №469 ТОВ «Подільський центр судових експертиз», якщо будуть внесені зміни з визначенням проїзду до її двору шириною 2,60 м., як ділянка спільного користування [PERSON] та [PERSON] , зробивши відмітку «проїзд», щоб він був постійно вільний, та зняття ділянки спільного користування між [PERSON] та [PERSON] . Зауважила, що з часу проведення добудови частини будинку [PERSON] , частки в будинку фактично змінилися, на цей час розраховані нові частки, а саме: 1/4 належить [PERSON] , 7/10 - [PERSON] , 1/20 - [PERSON] . На підставі викладеного, просила переробити висновок проведеної судової земельно-технічної експертизи та здійснити поділ спірної земельної ділянки за новими частками. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2019 задоволено заяву відповідача [PERSON] про відвід судді Бойко В.М., справу передано для перерозподілу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2019 цивільна справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та виділ частки в натурі прийнята до провадження новим складом суду та призначене підготовче засідання по справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2019 (без винесення окремого процесуального документа із занесення до протоколу підготовчого засідання) прийнято до розгляду заяву позивача про змінені позовні вимоги. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2019 викликано в судове засіданні судового експерта, закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Розгляд цивільної справи неодноразово відкладався у зв`язку із поданням учасниками судового процесу відповідних клопотань. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2020 (без винесення окремого процесуального документа із занесення до протоколу судового засідання) залишено без розгляду клопотання відповідача [PERSON] про призначення додаткової експертизи. У судовому засіданні представник позивача адвокат Путілін Є.В. позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вказуючи, що частки в праві на земельну ділянку слід визначати виходячи з розміру частки в будинку, господарських будівлях та спорудах на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої,а виділ здійснити до запропонованого позивачем варіанту. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, вказуючи, що виділ слід здійснити відповідно до часток:1/5, 1/2, 3/20, та запропонованого позивачем варіанту. Представник відповідача адвокат Усов Ю.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що позивач та відповідача [PERSON] не привели свої частки в будинковолодіння у відповідність, зважаючи на прибудову, проведену [PERSON] за їх згодою та зміну при цьому часток. В разі ж, якщо суд дійде висновку про необхідність виділу часток, то такий виділ здійснити з урахуванням змінених часток відповідно до варіанту 13 (додаток 14) експертизи. Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо здійснення права власності, його непорушності й захисту відносно нерухомого майна; права спільної власності та його здійснення, виділу частки з майна, що є у спільній власності, здійснення права власності на земельну ділянку, які врегульовані відповідними нормами Цивільного та Земельного кодексів України. Судом установлено, що земельна ділянка площею 0,0851 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0510137000:03:007:0156, за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 525350, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010906901581 від 29.12.2009. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. За даними інвентаризаційної справи № 85 на житловий будинок [ADDRESS] будинковолодіння на вказаній земельній ділянці належало [PERSON] . Право власності на Ѕ його частку було визнано за [PERSON] , яка перейшла до [PERSON] та згодом була відчужена [PERSON] . В свою чергу [PERSON] відчужила її [PERSON] , а остання відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 15.05.1998, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського та районного нотаріального округу Посвятенком Д.Ю. 15.05.1998, зареєстрованого в реєстрі за № 628, відчужила цю частку [PERSON] (відповідачу по справі). Частка [PERSON] в порядку спадкування перейшла до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] свої частки подарували своїй матері [PERSON] , після смерті якої її частку успадкували [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 28.02.1986 було проведено розподіл Ѕ частки будинковолодіння між [PERSON] та [PERSON] та виділено їм відповідно 3/10 частки та 1/5 частки. Питання порядку користування земельною ділянкою не вирішувалося. Тобто із зазначеного часу власниками будинковолодіння були 3 особи ( [PERSON] - 1/2, [PERSON] - 3/10 та [PERSON] -1/5). [PERSON] свою частку (3/10) відповідно до договору дарування від 27.12.1986 подарувала [PERSON] (відповідачу по справі). За даними матеріалів інвентаризаційної справи № 85 на житловий будинок [ADDRESS] станом на 29.12.2012 за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на 3/10 частини цього будинку з відповідною часткою господарчих будівель на підставі Договору дарування від 27.12.1986, посвідченого Другою Вінницькою державною нотаріальною 27.12. 1986 за №1-4698. Реєстрація права власності проведена ВООБТІ 09.01.1987 за №1152. Частка [PERSON] відійшла [PERSON] ( договір дарування від 03.03.1995 та свідоцтво про право на спадщину від 16.12.1994). За даними матеріалів інвентаризаційної справи № 85 на житловий будинок [ADDRESS] станом на 29.12.2012 за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою 16.121994 за № 2-5105 та договору дарування, посвідченого Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою 03.03.1995, зареєстрованого в реєстрі за №2-463. Як вказувалося вище право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 15.05. 1998, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського та районного нотаріального округу Посвятенком Д.Ю. 15.05.1998, зареєстрованого в реєстрі за № 628, зареєстроване за [PERSON] (відповідачем по справі). Відповідно до ст.91 ЗК УРСР 1970 року, який діяв в час (28.02.1986), коли виокремились первинні частки двох співвласників вказаного будинковолодіння та свою частку набула [PERSON] (27.12.1986), а також згідно ст.42 ЗК України 1990 року, який введено в дію з 15.03.1991, тобто в час, коли тривали правовідносини, зокрема, в час (15.05.1998), коли власником Ѕ частини стала [PERSON] та в час (03.03.1995 та 16.12.1994), коли власником 1/5 стала [PERSON] передбачено спільне користування землею співвласників житлового будинку; порядок користування землею визначається співвласниками будинку залежно від (пропорційно) розміру часток в спільній власності на будинок; наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою; угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі; за відсутності згоди щодо спільного користування землею спір вирішується судом. Отже, в час, коли виокремились первинні частки співвласників вказаного будинковолодіння, і в подальшому до співвласників будинку перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розмішені їх частки житлового будинку, прибудов та господарських споруд та частки земельної ділянка, необхідні для їх обслуговування відповідно до розміру часток в спільній власності на будинок. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України (в редакції на час подання сторонами заяви щодо отримання в спільну сумісну власність земельної ділянки, 26.06.2009) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Статтею 121 ЗК України (в редакції на час набуття права власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння) визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах не більше 0,10 га (ч.1); при цьому розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим) (ч.3). За системним аналізом зазначених норм матеріального права (ст.377 ЦК України, ст.ст.120, 121 та ч.1 ст.118 ЗК України) громадянин мав право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, а у випадку переходу права власності на житловий будинок (частину житлового будинку) та переходу при цьому права користування земельною ділянкою на приватизацію тієї земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок (частина житлового будинку), господарські будівлі та споруди, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування. Відповідно до рішення 38 сесії Вінницької міської ради 5 скликання від 26 червня 2009 року №2434 співвласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували земельну ділянку на якій розміщене вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 0,0851 га та отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 525350, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010906901581 від 29 грудня 2009 року. Вказаним співвласникам передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд у розмірі що є меньшим, ніж визначено законом. Отже, кожен із власників будинковолодіння отримав у власність земельну ділянку не меншу ніж та, на якій розташована його частина будинковолодіння та необхідна для їх обслуговування. Оскільки за положеннями частини третьої статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, за системним аналізом усіх зазначених норм матеріального права, які були чинними на час зазначених правовідносин та на момент переходу права власності на будинковолодіння, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до їх розміру часток у будинковолодінні. Вказаний висновок відповідає правовим висновкам, висловленим Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року в справі №6-1726цс16, Верховний Судом в постановах від 20 травня 2020 року ( справа №127/21769/16-ц), від 09 жовтня 2019 року ( справа №653/3433/16-ц), від 23 січня 2019 року №362/3185/16-ц. Отже в порядку набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку до співвласників будинковолодіння [ADDRESS] перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщені відповідні частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування відповідно до розміру їх часток у будинковолодінні, тобто: [PERSON] -1/2, [PERSON] -3/10 та [PERSON] -1/5. 18.08.2014 [PERSON] подала до Інспекції Держархбудконтролю у Вінницькій області повідомлення про початок виконання робіт з реконструкції частини індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] . Згоду на проведення реконструкції надали співвласники [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать їхні заяви, підписи яких засвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Довгалюк Л. Б. 19.06.2014 та 01.08.2014 відповідно. За їх змістом останні не заперечували проти будівництва громадянкою [PERSON] прибудови, що складається з двох поверхів до належної їй 3/10 частко житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.58,59 т.1). [PERSON] ввела прибудову в експлуатацію та 30.08.2017 Приватним підприємством «Практик БУД» виготовлено заключення № 39 по домоволодінню [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ «А1», прибудови літ. «А2», прибудови літ. «А3», прибудови літ. «а2», прибудови літ. «а3», прибудови літ. «а4», загальною площею 177,9 кв.м., житловою площею 104,1 кв.м., ганку з козирком, гаражу літ. «В», погреба літ. «п/В», входу в погріб літ «в/п», гаражу літ. «Е», убиральні літ. «Ж», сараю літ. «З», навісу літ. «З1», убиральні літ «І», огорожі №1, воріт №2, хвіртки №3, огорожі №4, хвіртки №5, що належить на праві власності [PERSON] 1/2 частка, [PERSON] 3/10 часток, [PERSON] 1/5 частка. Як слідує із його змісту, співвласники фактично користуються: [PERSON] - частиною житлового будинку літ «А», що складається з: кімнати 2-4, кімнати 2-5, кімнати 2-6, коридору 2-7; прибудовою літ. «А1», що складається з кухні 2-2, ванної 2-3; прибудовою літ «А1», що складається з: коридору 2-1, гардеробу 2-8, гардеробу 2-9, кімнати 2-10, загальною площею 87,4 кв. м., житловою площею 60,1 кв. м., ганком з козирком, гаражем літ. «Е», сараєм літ. «З», навісом літ. «З1»; [PERSON] - частиною житлового будинку літ «А», що складається з: коридору 1-4, кухні 1-5, кімнати 1-6; прибудовою літ. «А3», що складається з: коридору 1-1, кімнати 1-2, санвузла 1-3, верандою літ. «а2», що складається з: веранди І, верандою літ. «а3», що складається з веранди ІІ, загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., гаражем літ. «В», погребом з шиєю літ. «п/В», входом в погріб літ. «в/п», убиральнею літ. «Ж»; [PERSON] - частиною житлового будинку літ «А», що складається з: кухні 3-1, кімнати 3-2, туалету 1-3; верандою літ. «а4», що складається з: веранди ІІІ, загальною площею 22,5 кв. м., житловою площею 13,3 кв.м., убиральнею літ «І». Приватним підприємством «Практик БУД» проведено перерахунок ідеальних часток в зв`язку з введенням в експлуатацію прибудови літ. «А3», веранди літ. «а2», веранди літ. «а3» згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої ДАБІ від 05.10.2016 р. №ВН142162790686 та згідно розрахунку ідеальних часток виконаному із фактично належних реальних частин, належить: 1/4 - [PERSON] , 7/10 - [PERSON] , 1/20 - [PERSON] (заключення ПП «Практик БУД» від 30.08.2017 № 39). 28.10.2016 [PERSON] зареєструвала право власності на збільшену частку (7/10) в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.10.2017 року №100029993). Інші співвласники змінені частки не зареєстрували. Разом з тим, відсутність реєстрації змінених часток іншими співвласниками не перешкоджає вирішенню питання визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку на якій розташована вказана нерухомість. Вирішуючи вказаний спір, суд звертає увагу, що [PERSON] здійснила прибудову до своєї частини будинку за згодою інших співвласників. Разом з тим, вказане не привело до збільшення її частки в праві спільної власності на земельну ділянку. Як слідує з матеріалів справи співвласники не заперечували щодо проведення прибудови [PERSON] до своєї частки в житловому будинку, однак своєї згоди на збільшення частки в праві спільної власності на земельну ділянку співвласники не надавали. Наразі матеріали справи жодних доказів щодо цього не містять. Принцип спільної юридичної долі нерухомого майна та земельної ділянки в даному випадку не свідчить про автоматичне збільшення частки в праві спільної власності на земельну ділянку, зважаючи, що сторони не погоджували такого збільшення в праві на земельну ділянку, а в процесі приватизації земельної ділянки (набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку) співвласниками будинковолодіння право власності на земельну ділянку до співвласників перейшло відповідно до розміру часток у будинковолодінні на момент набуття права на земельну ділянку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що частки співвласників в праві спільної власності на земельну ділянку, площею 0,0851 га, кадастровий номер 05101337000:03:007:0156, що розташована по [ADDRESS] , становлять: [PERSON] - 1/5, [PERSON] - 3/10, [PERSON] -1/2, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Статтями 368, 369, 370 ЦК України визначається, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ст. 86, 89 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із п. 21, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7; якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. За клопотанням учасників справи у справі проведена земельно-технічна експертизу, за результатами якої 02.09.2019 складений висновок експерта. На розгляд запропоновані варіанти №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 поділу земельної ділянки площею 0,0851га, кадастровий номер 0510137000:03:007:0156, за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками відповідно до часток: [PERSON] - 1/5 частки, [PERSON] - 3/10 частки, [PERSON] - 1/2 частки, які описані в дослідницькій частині та графічно зображені на схемах в додатках №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 до Висновку. Також на розгляд суду запропоновані варіанти №9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 поділу земельної ділянки площею 0,0851 га, кадастровий номер 0510137000:03:007:0156, за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками відповідно до часток: [PERSON] - 1/20 частки, [PERSON] - 7/10 частки, [PERSON] - 1/4 частки, які описані в дослідницькій частині та графічно зображені на схемах в Додатках № 10, №11, №12, №13, №14. №15, №16 до Висновку. Зважаючи, що суд дійшов висновку, що частки в праві спільної власності на земельну ділянку становлять [PERSON] - 1/5, [PERSON] - 3/10, [PERSON] -1/2, то саме в цій частині суд бере до уваги запропоновані варіанти. Розглянувши запропоновані варіанти суд дійшов висновку, що виділенню в натурі підлягають частки згідно варіанту № 1 поділу земельної ділянки (додаток 2) висновку судової земельно-технічної експертизи № 469 від 02.09.2019, проведеної ТОВ «Подільський центр судових експертиз», згідно з яким: [PERSON] користується земельною ділянкою площею 142 кв.м., яка зображена зеленим кольором, [PERSON] користується земельною ділянкою площею 225 кв.м., яка зображена жовтим кольором, [PERSON] користується земельною ділянкою площею 424 кв.м., яка зображена розовим кольором, земельною ділянки загальною площею 56 кв.м., яка зображена фіолетовим кольором, користуються спільно в рівних частках по Ѕ [PERSON] та [PERSON] , земельною ділянкою площею 4 кв.м., яка зображена голубим кольором, користуються спільно в рівних частках по Ѕ: [PERSON] та [PERSON] . Згідно цього варіанту відхилення від ідеального значення відсутнє, розмір земельних ділянок, які залишаються в спільному користуванні є меншими, а земельні ділянки співвласників виступають цільним масивом на відміну від запропонованого позивачем варіанту 2 ( додаток 3) та в певній мірі цей варіант відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою, зокрема в частині земельної ділянки зображеної фіолетовим кольором та враховує фактичне розташування огорожі. При цьому, суд також враховує пояснення експерта [PERSON] , який вказував, що експертизою визначені всі можливі варіанти в межах земельної ділянки у відповідності до документів, що підтверджують права на неї, та при їх визначені враховувалися нормативні документи в галузі будівництва, санітарні норми, в тому числі й в частині земельних ділянок, які залишаються спільному користуванні. Суд також зазначає, що спільне користування частиною земельної ділянки передбачає рівні умови здійснення своїх прав кожним із співвласників та не перешкоджання в їх реалізації. З огляду на викладене позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Суд також враховує, що розбіжності у місці розташування поворотних точок земельної ділянки перевищують нормативно встановлені значення середньоквадратичної похибки місцезнаходження межового знаку, а тому встановлення в натурі (на місцевості) варіанту поділу земельної ділянки можливе після приведення меж земельної ділянки, кадастровий номер 0510137000:03:007:0156, у відповідність до документів, що підтверджують права на неї, на що звернуто увагу експертом у висновку. З огляду на вказане, суд вбачає, в порядку реалізації дискреційних повноважень, що надані суду ст. 267 ЦК України, можливим встановити, що встановлення в натурі (на місцевості) варіанту поділу земельної ділянки здійснюється після приведення меж земельної ділянки, кадастровий номер 0510137000:03:007:0156, у відповідність до документів, що підтверджують права на неї. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на правничу допомогу та проведенням екпертизи. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - наобидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду за подання позовної заяви, яка містить дві вимоги, сплачено судовий збір на загальну суму 1402,00 (а. с. 1-2, т.1). Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволено частково, а саме: перша вимога задоволена повністю, а друга - частково, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 530,50 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). Позивач також понесла витрати на проведення експертизи в частині питань, які нею пропонувалися на експертизу, на суму 2900,00 грн (квитанція від 11.12.2018 №520241001016341544524052). Враховуючи часткове задоволення позову в частині виділення в натурі частки з двох відповідачів на користь позивача підлягають стягненню по 725,00 грн витрат на проведення експертизи ((2900,00:2):2). Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з врахуванням чинників по фактичним обставинам, визначеним частиною четвертою вказаної статті. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової допомоги №102 від 18.07.2018 та сплатила за його послуги кошти в розмірі 6350,00 грн, що підтверджується квитанцією №10121 від 15.01.2021. Згідно акту наданих послуг від 15.01.2021 загальна вартість наданих послуг адвокатом за підготовку позовної заяви та подання її до суду, підготовку заяви про витребування доказів, підготовки заяв про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення, підготовки заяв процесуального характеру (про відкладення розгляду справи, отримання копії судових рішень), підготовки заяв про зміну предмету позову, участь в судових засіданнях становить 6350,00 грн. Суд, перевіривши даний розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи, не в повній мірі може погодитися з розрахунком в частині визначення часу представництва позивача у судових засіданнях. Так за даними акту наданих ним послуг визначена тривалість участі в судових засіданнях 3 години, в той же час згідно протоколів судових засідань, проведених за участі адвоката такі судові засідання в цілому тривали 01 год. 51 хв. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що загальна вартість наданих адвокатом послуг у справі, з урахуванням визначеної у договорі вартості послуги адвоката за годину, за не складним математичним розрахунком становить 5448 грн, яка підлягає розподілу, Суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованими з урахуванням проведеного судом розрахунку цих витрат, та пропорційним до предмету спору, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені частково, а саме: перша вимога задоволена повністю, а друга - частково, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню по 2043,00 грн витрат на правничу допомогу ((5448:2 вимоги):2 +(5448:2 вимоги):2:2). На підставі викладеного,

Outcome: partial