overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

24.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 14.02.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 22468,39 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 14.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 28.02.2017 року склався борг перед банком у розмірі 22468,39 гривень, а саме борг за тілом кредиту 709,28 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 16713,00 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3500,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1046,11 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

24.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.05.2012 року та вони є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з лютого 2016 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та мешкає окремо, сторони на примирення не згодні та поновлювати сімейні стосунки не бажають, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значними їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

24.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей їй не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач визнав позов повністю. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини із всіх видів його доходів, так як він позов визнав повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

24.03.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 17.02.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сімєю до літа 2016 року. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спір щодо поділу майна наявний, питання про стягнення аліментів не вирішено. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони втратили взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Смолянінова». В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 17.02.2007 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №02 (а.с.5). Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

24.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить [PERSON] [INFO], визнати особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою розташованою за адресою: вул. Корабельна 2/409 в м. Первомайськ Миколаївської області з моменту вибуття на інше місце проживання з 1 січня 2005 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 24.01.1991 року отримала на Первомайському машинобудівельному заводі ім. 60 років СРСР ордер №297 на квартиру [ADDRESS]. Відповідач - її чоловік, також будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, в 2004 році забравши свої речі, виїхав зі спірної квартири в с. Кримку Первомайського району Миколаївської області, де постійно мешкає по теперішній час, а тому на підставі ст. 107 ЖК України просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилась, але її представник надала заяву в якій позов підтримала та просила його задовольнити, справу розглядати у її відсутність та відсутність позивачки. [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій позов визнав повністю, а справу просив розглядати у його відсутність. Представник Комунального підприємства «Затишок» Первомайської міської ради Миколаївської області надав клопотання про розгляд справи без його участі та просить вирішити спір на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії ордера №297 виданого 24.01.1991 року Первомайським машинобудівним заводом ім.. 60-річчя СРСР, [PERSON] на сімю з двох чоловік надано право на заняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] (а.с.8). Із копії картки Форми А видно, що [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі 16.03.1995 року (а.с.7). Актом про не проживання в квартирі затвердженого директором КП «Затишок» 16.01.2017 року (а.с.9) та довідкою Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 29.03.2017 року ( а.с.13) підтверджено, що відповідач у вищевказаній квартирі не мешкає 13 років, а мешкає без реєстрації по вул. Садовій, 6 с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд знаходить позовні вимоги доведеними і вважає, що позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст.. 107 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

24.03.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 13 грудня 1986 року в Червономотовилівський сіль/Загс Фастівського району Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею відповідачем. В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 грудня 1986 року Червономотовилівським сіль/ЗАГСом Фастівського району Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та Стефановською (після реєстрації шлюбу [PERSON])[PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 42 (а.с.4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

24.03.2017 року позивачка звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка знаходиться на території Спичинецької сільської ради. Протягом шести місяців позивачка до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернулась з об'єктивних причин, а саме у зв'язку з відсутністю грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавиці, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з її смертю, а також юридичною необізнаністю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Спичинецької сільської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлої [INFO] [PERSON], однак з поважних причин не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

24.03.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дитини [PERSON], [INFO] У попередньому судовому засіданні вимоги позову обґрунтовував тим, що рішенням Гайсинського районного суду від 06.05.2008 р. у [PERSON] було відібрано дитину [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав, з 16.05.2008 р. дитина проживає у опікуна [PERSON], з того часу [PERSON] не цікавиться і не приймає участі в житті дочки, ніяких стосунків з нею не підтримує, не займається навчанням та її вихованням, коштів на утримання дитини не надає, не цікавиться її здоров'ям. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, підтвердила зазначені позивачем обставини, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], з 16.05.2008 р. дитина проживає у опікуна [PERSON], з того часу [PERSON] не цікавиться і не приймає участі в житті дочки, ніяких стосунків з нею не підтримує, не займається навчанням та її вихованням, коштів на утримання дитини не надає, не цікавиться її здоров'ям. У наданому суду висновку виконкому Жерденівської сільської ради Гайсинського району від 20.03.2016 року йдеться про доцільність і відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], [INFO] Допитана в судовому засіданні дитина [PERSON] висловила свою згоду на позбавлення батьківських прав її матері [PERSON], вона з 2008 року проживає в сім`ї опікуна, яку називає мамою, в цій сім`ї їй забзпечено належне виховання та догляд. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації об'єднаних націй (ООН) від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (принцип верховенства інтересів дитини). Відповідно до положень ст. 12 ч. І цієї ж Конвенції ООН держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно з положеннями ст. 171 Сімейного кодексу України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. Оскільки, відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], [INFO] і не виявляє до неї щонайменшої материнської турботи, то з метою захисту прав дитини, за її згодою, відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

24.03.2017 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 27.12.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 2118; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. При цьому посилається на те, що 27.12.2011 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причина розпаду сімї різні характери, відсутність взаєморозуміння та довіри. Дочка проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання доньки. В звязку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позов в частині розірвання шлюбу визнає, та в частині стягнення аліментів позов визнає частково, а саме в мінімальному розмірі. Справу просить розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 27.12.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON],про що зроблений актовий запис № 2118. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] про, що свідчить свідоцтво про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції, серія І-ЖД №309527. Кошти на утримання дочки відповідач не надає, дочка знаходиться на повному забезпечені позивачки. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що за вказаних обставин з урахуванням матеріального стану сторін слід визначити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи з дати подачі позову, тобто з 24.03.2017 р. до досягнення дитиною повноліття, а саме до 07.06.2030 року. Суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Також суд вважає, що оскільки сімя фактично розпалась, та існує формально, тому надання строку для примирення є безпідставним. Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень, а також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

24.03.2017 р. ТОВ «УЮТ-2011» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій та холодне водопостачання в сумі 4721 грн. 47 коп., станом на 01.02.2017р., 1014,29грн. інфляційних витрат, 169,32грн. 3% річних (від простроченої суми) та 1600грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування вказує, що відповідачі зареєстровані в [INFO]. ТОВ «УЮТ-2011» надає вказані послуги, а відповідачі повинні сплачувати за надані послуги. Проте відповідачі свої зобовязання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення були повідомлені завчасно, належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено що відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] згідно довідки. Зобовязання по сплаті відповідачі не виконували, за житлово - комунальні послуги не сплачували, заборгованість станом на 01.02.2017 р. складає 4721 грн. 47коп., що підтверджується розрахунком а.с.5-6. Згідно ст. 610-611 ЦК України, ст.64 ЖК України у звязку з неналежним виконанням зобовязання з відповідачів солідарно слід стягнути вказану заборгованість, інфляційні витрати, 3% річних (від простроченої суми) та сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. згідно ст.. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.64 ЖК України, Закону України «Про судовий збір», ст.ст.526, 610-611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

24.03.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Міловського районного суду Луганської області із позовом до [PERSON] про поділ майна спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач послалась на те, що 19 червня 2007 року між [PERSON] (далі по тексту -Позивач) та [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Мусіївської сільської ради Міловського району Луганської області, актовий запис №02. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2020 року. Подружжям за час шлюбу за сімейні кошти дружини та чоловіка було набуто наступне майно: автомобіль Renault LOGAN MCV,(2018 року випуску) реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] ; транспортний засіб: причіп (пр-легковий-В), марка Лев, модель 183131, (2014 року випуску), реєстраційний номер [NUMBER] . Вищевказані транспортні засоби, які є об`єктом права спільної сумісної власності Позивача та Відповідача, були зареєстровані на ім`я [PERSON] . З січня 2020 року Відповідач на власний розсуд використовує вказане майно, від поділу майна ухиляється тому Позивач звернулась за захистом до суду. Разом із позовною заявою Позивачем до суду було подане клопотання про забезпечення позову, яке ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 27.03.2020 року було задоволено. Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 03.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду на 28.04.2020 року із повідомленням сторін. Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 20.05.2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів з регіонального сервісного центру МВС в Луганській області стосовно надання інформації щодо спірного майна, яке є предметом поділу у даній справі. 17.06.2020 року від представника відповідача адвоката Гамова В.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав відсутності у його володінні спірного майна. 25.06.2020 року на адресу суду в рамках виконання ухвали про витребування доказів від 20.05.2020 року надійшла інформація стосовно спірного майна. 13.07.2020 року від позивач до суду надійшла уточнена позовна заява у якій позивач змінила підстави позову. Так зокрема Позивач посилається на те, що ознайомившись зі змістом отриманих за ухвалою суду доказів з РСЦ МВС в Луганській області в отриманні яких в сторони Позивача були складнощі та

Outcome: approved