Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

23.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за борговою розпискою, посилаючись на ту обставину, що згідно боргової розписки від 08.07.2014 року, відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 64700 гривень та 4250 дол. США, які зобов'язувався повернути 01 грудня 2014 року. Однак у зазначений термін відповідач грошові кошти повернув частково 01.10.2015 року 5000 грн., 25.10.2015 року 10000 грн., іншу суму боргу не повернув, тому позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі \~49300 грн. та 4250 дол. США що в гривневому еквівалентів на час звернення до суду з позовом складає 100072 грн. 20 коп., а всього на суму 149372 грн. 20 коп. та судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів в розмірі 49300 грн. змінив, просив стягнути 49700 грн. посилаючись на описку в позовній заяві, інші позовні вимоги просив задовольнити відповідно до позовної заяви. Відповідач та його представник щодо вирішення спору поклались на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, судом встановлено, що 08.02.2014 року сторони уклали договір позики грошових коштів у простій письмовій формі, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг 64700 грн. та 4250 доларів США з кінцевим терміном повернення 01.12.2014 року, що підтверджується письмовою розпискою відповідача, який в судовому засіданні підтвердив написання такої. Оригінал розписки оглянуто судом. На час звернення позивача в суд з позовом, відповідач борг повернув частково, а саме: 01.10.2015 року 5000 грн., 25.10.2015 року 10000 грн., всього 15000 грн., що підтверджується розпискою та не заперечується сторонами в справі, неповернута сума боргу 49700 грн. та 4250 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки зобовязання за договором позики відповідач не виконав, гроші взяті в борг в установлений договором строк у повному розмірі позивачу не повернув, чим порушив умови договору між ними, то позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 49700 грн. та 4250 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 21.12.2015 року становить 2354.6414 грн. за 100 доларів США, підлягають задоволенню, оскільки відповідач не повернув отримані в борг підлягають задоволенню. Згідно положень ст.88 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved