Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

23.01.2015 позивач подав в суд позовну заяву, яку в подальшому уточнив, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором № КF 50846 від 15.07.2008р. в розмірі 161 108,16 доларів США; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором № КF 50846 від 15.07.2008р. в розмірі 161 108,16 доларів США; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» судовий збір в розмірі 3775,80 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: 14.07.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № KF 50829 з додатками згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 120000 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 14.07.2023 року під 13,5% річних. Окрім цього, відповідно до умов Кредитного договору № KF 50829 від 14.07.2008 року, а саме п. 5.2.9. «позичальник» зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення у позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентам. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором № KF 50829 від 14.07.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №РО94813 від 14.07.2008 року, згідно умов якого Відповідач являється поручителем по зобов'язаннях відповідача [PERSON]; між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №РО94814 від 14.07.2008 року, згідно умов якого Відповідач являється поручителем по зобов'язаннях відповідача [PERSON]; Позивачем 28.10.2014 року направлено відповідачам повідомлення вимоги №09-3/23442, № 09-3/23479, №09-3/23480. Однак відповідачі, як поручителі, свої зобов'язання з виконання договору поруки та кредитного договору не виконали. Таким чином, у відповідачів наявна сума заборгованості в розмірі 186 167,10 (сто вісімдесят шість тисяча сто шістдесят сім доларів та 10 центів), з яких:102 331,27 (сто дві тисячі триста тридцять один долар та 27 центи) доларів США - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 24 836,72 (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять шість доларів США та 72 центи) доларів США - нараховані та не сплачені відсотки за користування кредитом; 58 999,11 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять доларів США та 41 цент) доларів США - пеня за порушення умов кредитного договору; На підставі наведеного представник позивач просить суд позов задоволити. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.07.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № KF 50829 з додатками згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 120000 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 14.07.2023 року під 13,5% річних, що стверджується Кредитним договором № KF 50829 від 14.07.2008 року (а.с. 8-10). Відповідно до умов Кредитного договору № KF 50829 від 14.07.2008 року, а саме п. 5.2.9. «позичальник» зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення у позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентам. Відповідно до 6.2, 6.3 кредитного договору за невчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. З заяв на видачу готівки №38_52 від 15.08.2008 року та №215_18 від 29.09.2008 року вбачається, що позивач повністю виконав своє зобов'язання перед [PERSON] (а.с.20, 21). Згідно роз'яснень, даних в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № KF 50829 від 14.07.2008 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати дострокового повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Встановлено, що з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором договором № KF 50829 від 14.07.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №РО94813 від 14.07.2008 року, згідно умов якого Відповідач являється поручителем по зобов'язаннях відповідача [PERSON]; між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №РО94814 від 14.07.2008 року, згідно умов якого Відповідач являється поручителем по зобов'язаннях відповідача [PERSON] (а.с.16-18). Згідно умов яких у випадку порушення Боржником своїх зобов'язань перед кредитором за Кредитним договором № KF 50829 від 14.07.2008 року Боржник і Поручителі згідно цих договорів відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Постановою ВСУ України у справі за № 6-185цс14 від 17.12.2014 висловлено правову позицію, що відповідно до частини третьої статті 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто із змісту вказаної норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного і того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями. Лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином умови Кредитного договору № KF 50829 від 14.07.2008 року не виконав, що стверджується Розрахунком заборгованості за Кредитним договором № KF 50829 від 14.07.2008 станом на 20.01.2016 року, сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВіЕс Банк» становить - 186 167,10 (сто вісімдесят шість тисяча сто шістдесят сім доларів та 10 центів), з яких:102 331,27 (сто дві тисячі триста тридцять один долар та 27 центи) доларів США - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 24 836,72 (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять шість доларів США та 72 центи) доларів США - нараховані та не сплачені відсотки за користування кредитом; 58 999,11 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять доларів США та 41 цент) доларів США - пеня за порушення умов кредитного договору; Позивачем 28.10.2014 року направлено відповідачам повідомлення вимоги №09-3/23442, № 09-3/23479, №09-3/23480 (а.с.22-24). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обов'язку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають стягненню з кількох відповідачів у відповідній частині.

Outcome: approved