Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

23.08.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», у якій просив: визнати незаконним наказ по Управлінню «УКРГАЗТЕХЗВ'ЯЗОК» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 26.03.2014 року № 130-К про звільнення його з роботи; поновити його на роботі в Управлінні «УКРГАЗТЕХЗВ'ЯЗОК» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на посаді водія І класу вузла зв'язку [PERSON] Шебелинського цеху технологічного зв'язку Харківського регіонального центру «Газтехзв'язок» з 26.03.2014 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що наказом по Управлінню\~«УКРГАЗТЕХЗВ'ЯЗОК»\~ПАТ «УКРТРАНСГАЗ»\~від 26.03.2014\~року №\~130-Кзгідно п. 1 ст. 40 КЗпП України його було звільнено із займаної посади у звязку зі скороченням штатів працівників та відмовою від переведення на іншу посаду. 12.10.2017 року він написав заяву директору філії «Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» [PERSON] про надання розяснення аргументації п.1 ст.40 КЗпПУ про його звільнення в наказі № 130-К Управління «Укргазтехзвязок» від 26.03.2014 року. Тобто, яким чином була проведена процедура звільнення його за скороченням штатної посади, зміни в організації праці, а саме: чому в наказі № 291 від 25.12.2013 року директора філії Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» [PERSON] зазначено скоротити з 26.03.2014 року, а насправді його звільнили 26.03.2014 року. 28.11.2017 року він отримав відповідь від [PERSON], в якій прямо зазначено, що філія «Управління «Укргазтехзвязок» не є уповноваженим органом і, як вважає позивач, директор філії не має повноважень на видачу наказу про скорочення штатної посади. Наказ № 291 від 25.12.2013 року директора філії «Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» [PERSON] - це наказ про скорочення штатної посади, а не наказ про звільнення. Таким чином, наказ № 291 був виданий з порушенням чинного законодавства та з порушенням наказу № 337 від 19.10.2013 року ПАТ «Укртрансгаз», оскільки у директора немає на це повноважень відповідно до його ж відповіді. Ця нова обставина, а саме відповідь [PERSON] на його заяву є новим доказом, як це зазначено в ухвалі від 18.07.2018 року у справі № 610/1240/17, це новий позов за новими обставинами. Тобто, позивач вважає, що зазначений наказ видано директором філії Управління «УКРГАЗТЕХЗВ'ЯЗОК» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» [PERSON] без відповідних повноважень. 02.10.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача ПАТ «Укртрансгаз» [PERSON] зазначила, що при розгляді справи № 610/1590/14-ц судами трьох інстанцій, а також Верховним Судом України було встановлено обставини про правильність проведення процедури скорочення посади, яку обіймав [PERSON], законність наказів та інших локальних актів товариства, на виконання яких було скорочено посаду [PERSON] У звязку з чим суди прийшли до законних та обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про поновлення на роботі у повному обсязі. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року по справі № 610/1590/14-ц, яке набрало законної сили 06.08.2015 року, відмовлено в повному обсязі у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Укртрансгаз» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. А відтак обставини, встановлені в рамках справи № 610/1590/14-ц про повноваження посадових осіб Управління «Укргазтехзвязок» та ПАТ «Укртрансгаз» на видання та підписання внутрішніх локальних актів, у тому числі наказів та розпоряджень, законність наказу філії «Управління «Укргазтехзвязок» № 130-К від 26.03.2014 року не доказуються на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України. Тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Також 02.10.2018 року до суду надійшла заява представника відповідача ПАТ «Укртрансгаз» [PERSON] про застосування строку позовної давності, яка обґрунтована тим, що із даною позовною заявою позивач повинен був звернутися до суду не пізніше 22.02.2018 року, тобто протягом встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України тримісячного строку після відповіді директора філії «Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» [PERSON] від 22.11.2017 року на заяву [PERSON] Також у заяві представника відповідача зазначено, що із наказом № 130-К від 26.03.2014 року про звільнення [PERSON] ознайомився 26.03.2014 року. 17.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про поновлення на роботі. Під час розгляду справи № 610/1590/14-ц судами трьох інстанцій було встановлено обставини щодо законності та правильності проведення процедури скорочення посади, яку обіймав [PERSON], було досліджено повноваження посадових осіб Управління «Укргазтехзвязок» та ПАТ «Укртрансгаз» на видання та підписання внутрішніх локальних актів, у тому числі наказів та ПАТ «Укртрансгаз» про затвердження штатного розпису та внесення змін до штатного розпису. Фактів відсутності таких повноважень судами встановлено не було. Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року було прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін не надійшло клопотання про проведення розгляду справи з їх повідомленням, тому суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 12.10.2017 року [PERSON] звернувся із заявою до директора Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» [PERSON], в якій просив надати розяснення аргументації п.1 ст.40 КЗпП України про його звільнення в наказі № 130-к від 26.03.2014 року Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» на момент його звільнення (а.с. 10). У відповідь на зазначену заяву [PERSON], директор філії «Управління «Укргазтехзвязок» [PERSON] повідомив позивача, про те, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року у справі № 610/1590/14-ц було відмовлено в повному обсязі у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.08.2015 року у справі № 610/1590/14-ц рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2015 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення та ухвалу суддів першої та другої інстанцій у справі №610/1590/14-ц відхилено. Ухвалою Верховного Суду України від 22.04.2016 року у допуску справи за позовом [PERSON] до ПАТ «Укратрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовлено. Додатково повідомлено, що філія «Управління «Укргазтехзвязок» не є уповноваженим органом і не може коментувати рішення судів (а.с. 9). Отримавши цю відповідь, [PERSON] вважав, що директор філії «Управління «Укргазтехзвязок» не є уповноваженим на видачу наказу №291 від 25.12.2013 року, хоча у відповіді зазначено, що філія «Управління «Укргазтехзвязок» не є уповноваженим органом коментувати рішення судів. Жодного посилання про відсутність повноважень на видачу будь-яких наказів відповідь не містить. Проте позивач помилково в обґрунтування своєї вимоги посилається на існування нового доказу для визнання незаконним наказу № 130-к від 26.03.2014 року Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз», а саме: зазначеної вище відповіді директора філії «Управління «Укргазтехзв»язок», хоча вважати цю відповідь новим доказом немає підстав. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А відтак обставини, встановлені в рамках справи № 610/1590/14-ц та справах № 610/2693/15, 610/458/17, 610/1240/17, в яких предметом позову був наказ № 291 від 25.12.2013 року про повноваження посадових осіб Управління «Укргазтехзвязок» та ПАТ «Укртрансгаз» на видання та підписання внутрішніх локальних актів, у тому числі наказів та розпоряджень, законність наказу філії «Управління «Укргазтехзвязок» № 291 від 25.12.2013 року не доказуються на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України. Оскільки позивач оскаржує наказ про його звільнення № 130-к від 26.03.2014 року Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» з підстави недійсності наказу філії «Управління «Укргазтехзвязок» № 291 від 25.12.2013 року, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу по Управлінню «УКРГАЗТЕХЗВ'ЯЗОК» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 26.03.2014 року № 130-К про звільнення його з роботи не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про поновлення позивача на роботі в Управлінні «УКРГАЗТЕХЗВ'ЯЗОК» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на посаді водія І класу вузла зв'язку [PERSON] Шебелинського цеху технологічного зв'язку Харківського регіонального центру «Газтехзв'язок» з 26.03.2014 року є похідними від вимог про визнання незаконним та скасування наказу по Управлінню «УКРГАЗТЕХЗВ'ЯЗОК» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 26.03.2014 року № 130-К, а тому також не підлягають задоволенню. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може\~звернутися із\~заявою про\~вирішення трудового\~спору безпосередньо\~до районного,\~районного у\~місті,\~міського чи\~міськрайонного суду\~в тримісячний\~строк з\~дня,\~коли він\~дізнався або\~повинен був\~дізнатися про\~порушення свого\~права,\~а у\~справах про\~звільнення -\~в місячний\~строк з\~дня вручення\~копії наказу\~про звільнення\~або з\~дня видачі\~трудової книжки. Суд зауважує, що [PERSON] раніше вже звертався до суду із позовною заявою про визнання незаконним наказу про його звільнення № 130-к від 26.03.2014 року Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз», та про поновлення його на роботі. Тому строк для звернення до суду із даною позовною заявою ним не пропущено. Суд відмовляє у позові за безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 12,\~13, 81,\~82, 258,\~259,\~263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed