Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

22 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із цією позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 04 червня 2021 року на його банківську картку надійшла пенсія у меншому розмірі, ніж зазвичай надходить, у зв`язку із чим він звернувся до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), де йому роз`яснили, що на його ім`я для виконання було направлено виконавчий напис № 21923 від 21 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з яким стягнуто з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість у розмірі 19057,03 грн. Зазначає, що він не підписував жодних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та не отримував від відповідача жодних коштів. Таким чином, у нього відсутні зобов`язання перед відповідачем, а також заборгованість перед ним. Крім того, він не отримував від відповідача жодних вимог та претензій, а про існування вищевказаного виконавчого напису нотаріуса йому стало відомо з інформації, яку він отримав у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено безпідставно та з порушенням вимог законодавства, наявні підстави визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 637,52 грн., оскільки правових підстав, на яких було набуто грошові кошти, у випадку визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, існувати не буде. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08 вересня 2021 року на 12 годину 45 хвилин. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 10 серпня 2021 року від директора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворського Р.І. надійшла заява, в якій зазначено, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 21923 від 21 жовтня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 227,50 грн. Вважає, що інші 50 відсотків судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету у порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Інші позовні вимоги не визнає. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21923, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 04257/0005XSGF від 28 березня 2013 року, укладеним ним із Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21 лютого 2018 року по 21 жовтня 2020 року. Сума заборгованості складає 19057,03 грн., з них: 13666,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5340,26 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 11). На підставі виконавчого напису № 21923 від 21 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коваленко В.М. 04 березня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 64706784 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 19057,03 грн. (а.с. 13) та 23 квітня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 12). Проте ані копії кредитного договору № 04257/0005XSGF від 28 березня 2013 року, ані доказів направлення рекомендованим листом позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 березня 2021 року старшим державним виконавцем Коваленко В.М. позивачу не надано. Відповідно до довідки Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 36017 від 11 червня 2021 року, за виконавчим провадженням ВП № 64706784 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. 04 червня 2021 року з [PERSON] утримано 637,52 грн. Станом на 11 червня 2021 року ці грошові кошти перебувають на рахунку з обліку депозитних сум відділу ДВС (а.с. 14). Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед банком, оскільки боргу перед відповідачем взагалі немає. Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду, в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Євгену Михайловичу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. Незважаючи на наявну можливість, протягом судового розгляду доводи позивача відповідачем не спростовані. Крім того, відповідач надав суду заяву про часткове визнання позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на його користь суму у розмірі 637,52 грн., стягнуту за виконавчим провадженням ВП № 64706784. Враховуючи, що позивач ставить під сумнів взагалі правомірність винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем спірного виконавчого напису, [PERSON] вважає, що відповідач повинен повернути йому стягнуту з нього суму у розмірі 637,52 грн. на виконання оскаржуваного виконавчого напису. Однак суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на його користь суми у розмірі 637,52 грн., стягнутої за виконавчим провадженням ВП № 64706784, оскільки вказані грошові кошти перебувають на рахунку з обліку депозитних сум відділу ДВС. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволенні позову покладаються на відповідача. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. (а.с. 1) та при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову - у розмірі 454 грн. (а.с. 16). На підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 454 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 227,50 грн., а всього 681,50 грн.

Outcome: partial