Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

22 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та зміну їх розміру. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем має трьох неповнолітніх дітей. Вони є батьками [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO]. На підставі судового наказу, виданого Глухівським міськрайонним судом Сумської області від 16.09.2019 по справі № 576/1902/19 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2021 по справі № 576/1590/20 місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] визначено разом з батьком [PERSON] . Враховуючи зміну позовних вимог, остаточно просить звільнити від сплати аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] , змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на підставі судового наказу Глухівського міськрайонного суду Сумської області у справі № 576/1902/19 на утримання [PERSON] , стягнувши з нього 1/6 частку від усіх видів заробітку; стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку. Судові витрати покласти на відповідача. Глухівський міськрайонний відділ державної виконавчий служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяви чи клопотань, пояснень до суду не надійшло. Відповідач своїм правом надати відзив не скористалась. Представник позивача адвокат Осьмаков О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на доводи, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнала частково, не погодившись із розміром аліментів на утримання сина [PERSON] , просила визначити його на рівні 1/3 частини від усіх видів заробітку позивача. Повідомила, що аліменти на доньок сплачує добровільно. Крім цього на її утриманні перебуває неповнолітня дитина від іншого шлюбу. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд приходить до наступних висновків. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дівчат, судовим наказом та рішенням Глухівського міськрайонного суду (а.с. 7-9, 11-13). Судовим наказом № 576/1902/19, виданим Глухівським міськрайонним судом Сумської області 16.09.2019 у справі № 576/1902/19, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9). Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2021 визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (а.с. 11-13). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.ч. 7-9 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як вбачається з частини 2 статті 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. В даному випадку обставиною, яка має істотне значення для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання доньок, є ухвалення 13.01.2021 Глухівським міськрайонним судом Сумської області рішення, яким визначено їх місце проживання разом із батьком. Вказане рішення набрало законної сили 22.02.2021. Тому саме з цього часу вважається, що досягнуто юридичної визначеності у спірних правовідносинах щодо визначення місця проживання дітей та саме з цього часу судове рішення впливає на поведінку сторін у спірних правовідносинах. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині звільнення позивача від сплати аліментів на утримання неповнолітніх доньок. Одночасно з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог про зміну розміру аліментів, що стягуються, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих- норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На даний час відпали обставини, які були підставою для стягнення за судовим наказом від 16.09.2019 аліментів з позивача на користь відповідача на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] , місце проживання яких рішенням суду визначено разом із батьком, у зв`язку з чим розмір стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] , також необхідно змінити. Відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих- норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі судового наказу від 16.09.2019 на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , та стягувати з позивача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Саме такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку спільної сторін дитини, не порушуючи інтереси інших дітей сторін на належне матеріальне забезпечення, а також не порушує прав сторін, на які покладається рівний обов`язок з утримання дитини, тому позов в цій частині вимог підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) зазначенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Позивач на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу подав до суду договір про надання правової допомоги від 27.08.2020, акт здачі-приймання (надання послуг) згідно договору про надання правової допомоги з детальним описом виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордеру № 17-04/21 від 21.04.2021 на суму 1 000 грн. (а.с. 15-19). Таким чином, позивачем доведено понесенні ним витрати на професійну правничу допомогу при підготовці і складанні позовної заяви та при розгляді справи у суді в розмірі 1 000 гривень, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн.

Outcome: approved