Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

23.10.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 600 гривень, щомісячно. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 600 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що з 6 вересня 1997 року перебуває у зареєстрованому Кам'янобрідською сільською радою Коростишівського району шлюбі з відповідачем, про що зроблено актовий запис №5. За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] батьком якого є [PERSON] Неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні і вихованні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, відповідач офіційно не працює, однак має дохід, який носить нерегулярний та мінливий характер, в залежності від виконаної роботи, а тому позивач визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позов підтримала частково та зменшила позовні вимоги і просить суд їх задовольнити в сумі 350 грн. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином . Відповідно до наданих суду письмових заперечень, зазначає, що позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити, оскільки за час перебування у шлюбі він тяжко працював та забезпечував свою сім'ю, однак в зв'язку із погіршенням стану його здоров'я, став інвалідом ІІІ групи, про що позивачці було відомо, його банківська картка, на яку нараховується пенсія по інвалідності, постійно перебувала у його дружини, коштами з якої вона самостійно розпоряджалася для утримання родини. Однак, у зв'язку з потребою купівлі ліків та ненаданням допомоги під час лікування з боку його дружини, відповідач був змушений забрати в позивача свою банківську картку, але ця обставина не означає, що він не приймає участі в утриманні своєї дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбних відносинах з 06 вересня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [INFO], актовий запис №5. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії [INFO] Копією довідки №276 від 21.10.2013 року, виданої Кам'янобрідською сільською радою, підтверджується факт проживання сторін та їх дітей однією сім'єю. Наданою відповідачем довідкою до акта МСЕК серії 10ААБ №666121 від 09.04.2013 року підтверджується факт наявності 1ІІ групи інвалідності у відповідача. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За даних обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved