Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

22.11.2016 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. Посилалася на те, що з 2 грудня 2006 року по 14 липня 2015 року проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між подружжям не склалися. Разом вирішити будь які питання що до дитини неможливо. Дитина на теперішній час проживає з матір'ю. Дитина має вроджене захворювання: пролапс митрального клапана другого ступеня, потребує постійного нагляду лікарів та хірургічного лікування у м. Києві або у м. Москва. В теперішній час у зв'язку з проведенням антитерористичної операції не може приїхати з дитиною до батьків, тому що у пункті пропуску необхідно надавати дозвіл батька на виїзд/в'їзд дитини. Оскільки вона позбавлена можливості отримати від відповідача нотаріально посвідчену згоду на виїзд/в'їзд дитини, то вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд за її відсутності за участю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 2 грудня 2006 року до 14 липня 2015 року позивачка знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 14 липня 2015 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області шлюб між ними було розірвано (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER](а.с.6), яка проживає разом з матір'ю. Дитина має захворювання: пролапс митрального клапана, потребує постійного нагляду лікарів та планової консультації в «Охматдет» у м. Києві або у м. Москва.( а.с.14-19). В відповідності до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 рокуза №254-УІІІ, Верховна Рада України постановила: визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно пункту 5.1.1 в'їзд на неконтрольовану територію дiтей, якi не досягли 16-рiчного вiку, здiйснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осiб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КабiнетуМiнiстрiв України вiд 27 сiчня 1995 року № 57. Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року№57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо в'їзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її в'їзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України та за межі України. Беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та вважає можливим надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини до тимчасово окупованої території України та за межі України в супроводі матері без згоди батька.

Outcome: approved