Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

23.11.2011 року [PERSON] звернувся до Гайсинського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, за яким позивач просив суд: - визнати недійсним договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], укладений 18.03.2009 р. між «продавцем» [PERSON] та «покупцем» неповнолітньою [PERSON], діючою за згодою своїх батьків [PERSON] і [PERSON], який був посвідчений 18.03.2009 р. державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Кобилянською О.А.; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий № 0520887600:04:005:0071, площею 0,2335 га, розташованої по [ADDRESS] і призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, укладений 18.03.2009 р. між «продавцем» [PERSON] та «покупцем» неповнолітньою [PERSON], діючою за згодою своїх батьків [PERSON] та [PERSON], який був посвідчений 18.03.2009 р. державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Кобилянською О.А. Згідно із позовною заявою свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що на його думку зазначені договори купівлі-продажу необхідно визнати недійсними, оскільки ці правочини є удаваними з таких підстав, - 1). «покупець» [PERSON] та її батьки [PERSON] і [PERSON] не передавала йому до підписання договорів купівлі-продажу гроші за відчужені ним незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,2335 га по [ADDRESS] як це зазначено у договорах; а він-[PERSON] не отримував від [PERSON] 45 864 грн. за продані ним незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та 38 000 грн. за земельну ділянку площею 0,2335 га; 2). на час, - 18.03.2009 р. укладення та нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу, перед підписанням ним договорів купівлі-продажу, він із їх змістом не знайомився, тому що не зміг прочитати текст договору, оскільки у нього поганий зір та він не взяв із собою в той день окуляри, крім того він напередодні вживав алкогольні напої і перебував зранку 18.03.2009 р. у стані алкогольного сп'яніння, у нього боліла голова, а тому він довірився [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вважав, що між ним та [PERSON] було укладено договори довічного утримання (догляду), за яким набувачі [PERSON] зобов'язувалися забезпечувати його-[PERSON] (відчужувача) утриманням та доглядом, а він зобов'язувався передати їм безоплатно у власність, подарувати незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,2335 га по [ADDRESS] у відповідності до їх попередньої усної домовленості; 3) після укладення 18.03.2009 р. та нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,2335 га по [ADDRESS], він-[PERSON] продовжує і на час розгляду справи користуватись вказаним нерухомим майном та це майно він «покупцю» [PERSON] у володіння не передавав; 4) з 18.03.2009 р. до липня 2009 року він вважав, що ним укладено із [PERSON] договір довічного утримання (догляду), а у липня 2009 року після того як [PERSON] відмовились допомагати йому-[PERSON] по господарству, останній вирішив розірвати договір довічного утримання, однак дізнався, що ним укладено договори купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили рішенням суду: - визнати недійсним договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], укладений 18.03.2009 р. між «продавцем» [PERSON] та «покупцем» неповнолітньою [PERSON], діючою за згодою своїх батьків [PERSON] і [PERSON], який був посвідчений 18.03.2009 р. державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Кобилянською О.А.; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий № 0520887600:04:005:0071, площею 0,2335 га, розташованої по [ADDRESS] і призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, укладений 18.03.2009 р. між «продавцем» [PERSON] та «покупцем» неповнолітньою [PERSON], діючою за згодою своїх батьків [PERSON] та [PERSON], який був посвідчений 18.03.2009 р. державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Кобилянською О.А. У продовж судового розгляду справи [PERSON] свої позовні вимоги не змінював, не збільшував та не уточняв їх в частині застосування наслідків недійсності правочинів, які він просив визнати недійсними. По суті позову позивач [PERSON] пояснив, що за спільною домовленністю між ним та представниками відповідачки [PERSON] та [PERSON] він мав передати безкоштовно [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок розташований в [ADDRESS], а вона в свою чергу за допомогою батьків, буде здійснювати догляд за мною, так як я є особою похилого віку, тоб-то укласти Договір довічного утримання. На передодні укладення Договору довічного утримання він тривалий час вживав алкогольні напої; 17.03.2009р. [PERSON] запросив його до себе додому і запропонував випити, він погодився, в той вечір він вжив більше 300 г горілки. Наступного дня він перебував у стані похмілля, до сніданку біля 10 год. 30 хв. випив 100 грам горілки, біля 11:00 год. ранку до нього зателефонувала [PERSON] і сказала, що треба їхати в м. Гайсин до нотаріуса, окуляри для читання він залишив вдома. В нотаріальній конторі було укладено договора, однак суть цих договорів він незрозумів, так як дуже боліла голова і за відсутністю окулярів він його прочитати неміг. Про те що ним укладені договори купівлі-продажу він дізнався липні 2009р. після того як [PERSON] відмовились йому допомагати по господарству і він вирішив розірвати Договір довічного утримання. І лише ознайомившись із даними договорами він дізнався, що покупець, начеб-то сплатив йому по договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом будинку 45 864 грн., а за земельну ділянку 38 000 грн. Однак жодних грошових коштів ним отримано не було, так як покупці йому грошові кошти не передавали і за домовленністю і не мали передавати, а мали допомагати вести йому господарство та доглядати за ним. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник позовні вимоги [PERSON] не визнали та заперечили їх в повному обсязі, надали письмове заперечення (т.1 а.с.37-39), позов вважали необґрунтованим та безпідставним, по суті позову відповідачка пояснила, що позов вона не визнає, оскільки 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 [PERSON] та на той час неповнолітня вона-[PERSON] у присутності та за згодою своїх батьків [PERSON] і [PERSON], діючи особисто уклали договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій розташований будинок. Розрахунки з продавцем вона не проводила, а розраховувались з ним її батьки. [PERSON], вона-[PERSON], [PERSON] і [PERSON] підписали ці договори у присутності нотаріуса, який попередньо ознайомив їх з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, текстом договорів, з якими [PERSON] також ознайомився; [PERSON] ознак сп'яніння не виявляв, його поведінка була адекватна, він жодних скарг не виказував; домовленості щодо укладення між ними договору довічного утримання ніколи не було. [PERSON] в наступному подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки на його думку цей позов є необґрунтованим та безпідставним. По суті позову [PERSON] пояснив, що 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 [PERSON] та його [PERSON] на той час неповнолітня дочка [PERSON] у присутності та за згодою своїх батьків [PERSON] і [PERSON], діючи особисто уклали договори купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій розташований будинок. [PERSON], [PERSON], він-[PERSON] і [PERSON] підписали ці договори у присутності нотаріуса, який попередньо ознайомив їх з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, текстом договорів, з якими [PERSON] також ознайомився; [PERSON] ознак сп'яніння не виявляв, його поведінка була адекватна, він жодних скарг не виказував; домовленості щодо укладення між ними договору довічного утримання ніколи не було. Розрахунки з продавцем [PERSON] він-[PERSON] і його дружина [PERSON] здійснили готівкою 16.03.2009 року, передавши гроші в сумі 83 000 грн. у квартирі за місцем проживання [PERSON], при цьому свідків не було, жодних розписок про це не складали. У травні 2009 року [PERSON] виявив бажання розірвати вказані договори купівлі-продажу, оскільки отримав пропозицію від своїх сусідів [PERSON] продати їм за більшу ціну вже проданий ним незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,2335 га по [ADDRESS]. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки на її думку цей позов є необґрунтованим та безпідставним. По суті позову [PERSON] надала покази такого ж змісту як і її чоловік [PERSON] З урахуванням пояснень сторін, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити з таких міркувань. Доведено, що 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 [PERSON] та на той час неповнолітня [PERSON] у присутності та за згодою батьків останньої [PERSON] і [PERSON], діючи особисто уклали договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], за яким «продавець» [PERSON] передав у власність «покупцеві» [PERSON] належний йому вказаний незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами, а «покупець» [PERSON] прийняла у власність вказане нерухоме майно та сплатила до підписання цього договору 45 000 грн. Крім того, 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 [PERSON] та на той час неповнолітня [PERSON] у присутності та за згодою батьків останньої [PERSON] і [PERSON], діючи особисто уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий № 0520887600:04:005:0071, площею 0,2335 га, розташованої по [ADDRESS] і призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, за яким «продавець» [PERSON] передав у власність «покупцеві» [PERSON] належну йому вказану земельну ділянку, а «покупець» [PERSON] прийняла у власність вказане нерухоме майно та сплатила до підписання цього договору 38 000 грн. Вказані договори купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,2335 га по [ADDRESS] були нотаріально посвідчені 18.03.2009 р. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Кобилянською О.А., у присутності якої сторони підписали ці договори, нотаріусом особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] встановлені, їх дієздатність, повноваження перевірено. Нотаріусам у договорах купівлі-продажу засвідчено, що сторони діяли добровільно і перебували при здоровому розумі і ясній пам'яті, розуміли значення своїх дій, мали за мету реальне настання правових наслідків від укладених правочинів купівлі-продажу та були попередньо ознайомлені нотаріусом з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів. 29.04.2009 р. Гайсинське МБТІ зареєструвало право власності [PERSON] на куплений нею відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] Спірні правовідносини регулюються: - відповідно до ч.1, ч.3,ч.5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; - згідно із ч.1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину; - відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили; якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. - згідно із ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК ( 435-15 )) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК (435-15 ) має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК (435-15), можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК ( 435-15 ), якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Статтями 59, 60 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, приймаючи до уваги положення ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, суд визнає, що позивачем [PERSON] не було доведено в судовому засіданні таких обставин, якими обґрунтовано позов: - «покупець» [PERSON] та її батьки [PERSON] і [PERSON] не передавали йому до підписання договорів купівлі-продажу гроші за відчужені ним незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,2335 га по [ADDRESS] як це зазначено у договорах; а він-[PERSON] не отримував від [PERSON] 45 864 грн. за продані ним незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та 38 000грн. за земельну ділянку площею 0,2335 га; - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 вчинили удавані правочини, - договори купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, з метою приховати інший правочин, - договір довічного утримання (догляду), який вони насправді уклали у відповідності до їх попередньої усної домовленості; - [PERSON] на час, - 18.03.2009 р. укладення та нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу, перед підписанням ним договорів купівлі-продажу, із їх змістом не знайомився, тому що не зміг прочитати текст договору, оскільки у нього поганий зір та він не взяв із собою в той день окуляри, крім того він напередодні вживав алкогольні напої і перебував зранку 18.03.2009 р. у стані алкогольного сп'яніння, у нього боліла голова, а тому він довірився [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вважав, що між ним та [PERSON] було укладено договори довічного утримання (догляду), за яким набувачі [PERSON] зобов'язувалися забезпечувати його-[PERSON] (відчужувача) утриманням та доглядом, а він зобов'язувався передати їм безоплатно у власність, подарувати незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,2335 га по [ADDRESS] у відповідності до їх попередньої усної домовленості. Оскільки у позивача відсутня можливість збирання додаткових доказів по справі; [PERSON] не було доведено в судовому засіданні обставин, якими обґрунтовано позов, - не проведення покупцем сплати винагороди за придбане майно до підписання договорів купівлі-продажу; укладення сторонами договорів купівлі-продажу з метою приховання договору довічного утримання (догляду), який було укладено насправді; вчинення [PERSON] правочинів, - договорів купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки під впливом обману, будучи введеним в оману [PERSON] і [PERSON], довіряючи їм, та не маючи при цьому перед підписанням договорів змоги ознайомитися із їх змістом через поганий зір, відсутність окулярів та перебування у стані алкогольного сп'яніння, то у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,2335 га по [ADDRESS] необхідно відмовити, - через недоведеність. Висновки суду, крім пояснень сторін, підтверджуються ще й такими доказами: - показами допитаної у судовому засіданні за згодою сторін як свідка держаного нотаріуса Кобилянської О.А. про те, що 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 вона, виконуючи свої службові повноваження нотаріуса, посвідчила договори купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,2335 га по [ADDRESS], у присутності якої сторони, - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] підписали ці договори, нею-нотаріусом особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були встановлені, їх дієздатність, повноваження перевірено; також нею-нотаріусом у договорах купівлі-продажу засвідчено, що сторони діяли добровільно і перебували при здоровому розумі і ясній пам'яті, розуміли значення своїх дій, мали за мету реальне настання правових наслідків від укладених правочинів купівлі-продажу та були попередньо ознайомлені нотаріусом з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів. Під час нотаріального оформлення цих договорів вона особисто з'ясовувала у [PERSON] чи він дійсно вирішив продати будинок і земельну ділянку, чи є у нього житло крім цього будинку; при цьому [PERSON] пояснював, що у нього є квартира, а правові наслідки договорів купівлі-продажу йому зрозумілі; у її присутності сторони не обговорювали питання можливості укладення договору довічного утримання; [PERSON] ознак сп'яніння не виявляв, його поведінка була адекватна, він жодних скарг не виказував; - показами свідка [PERSON] про те, що наприкінці 2008 року приблизно у листопаді або ж грудні до Ярмолинецької сільської ради, головою якої він був на той час, приходив [PERSON] та [PERSON], де [PERSON], йому особисто говорив, що має намір відчужити на користь [PERSON] будинок та земельну ділянку в с. Басаличівка, що також підтвердила свідок [PERSON]; - показами свідків [PERSON] і [PERSON] про те, що [PERSON] у вечірній час 17.03.2009 р. перебував на ліквідації аварії водогону на Дочірньому підприємстві «Ензим», а не перебував в цей час вдома, що також підтверджується записами з оперативного журналу приймання-передачі зміни по відділенню ВФС та оперативного журналу приймання-передачі зміни по відділенню ВК (т.1 а.с.а.с. 189-194); - копіями договорів купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки та справою із нотаріальної контори, з яких видно, що 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 [PERSON] та на той час неповнолітня [PERSON] у присутності та за згодою батьків останньої [PERSON] і [PERSON], діючи особисто уклали договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], за яким «продавець» [PERSON] передав у власність «покупцеві» [PERSON] належний йому вказаний незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами, а «покупець» [PERSON] прийняла у власність вказане нерухоме майно та сплатила до підписання цього договору 45 000 грн.; крім того, 18.03.2009 р. у м. Гайсин Вінницької обл. у приміщенні Гайсинської державної нотаріальної контори по вул. Богдана Хмельницького, 23 [PERSON] та на той час неповнолітня [PERSON] у присутності та за згодою батьків останньої [PERSON] і [PERSON], діючи особисто уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий № 0520887600:04:005:0071, площею 0,2335 га, розташованої по [ADDRESS] і призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, за яким «продавець» [PERSON] передав у власність «покупцеві» [PERSON] належну йому вказану земельну ділянку, а «покупець» [PERSON] прийняла у власність вказане нерухоме майно та сплатила до підписання цього договору 38 000 грн. (т.1 а.с.а.с. 9, 10, т.2 а.с.а.с. 5-58); - оглянутою у судовому засіданні інвентаризаційною справою Гайсинського МБТІ на незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], з якої видно, що 29.04.2009 р. Гайсинське МБТІ зареєструвало право власності [PERSON] на куплений нею відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], що свідчить про те, що покупець прийняв майно та розпорядився ним; - копією ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.01.2012 року, якою скасовано постанову Гайсинського районного суду Вінницької обл. від 22.11.2012 р. у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Ярмолинецької сільської ради та секретаря ради , третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання дій неправомірними та скасування рішення щодо посвідчення довіреності від 27.11.2008 року, визнання недійсним рішення про продаж незакінченого будівництвом житловим будинком з господарськими спорудами по [ADDRESS], а позовні вимоги [PERSON] залишено без розгляду та копією ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.05.2012 року (т.1 а.с.а.с. 96-98, а.с.а.с. 148-150); При постановленні рішення у справі суд не приймає та відхиляє надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог довідки № 989 від 27.09.2011 р. та № 1009 від 06.10.2011 р., видані Ярмолинецькою сільською радою (т.1 а.с.а.с. 6, 7), про те, що [PERSON] на час розгляду справи продовжує користуватись незакінченим будівництвом житловим будинком з господарськими спорудами та земельною ділянкою площею 0,2335 га по [ADDRESS], оскільки що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним; крім того, 29.04.2009 р. Гайсинське МБТІ зареєструвало право власності [PERSON] на куплений нею відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], що свідчить про те, що покупець прийняв майно. При постановленні рішення у справі суд не приймає та відхиляє надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог довідку Ладижинського МТМО № 556 від 05.10.2011 р. про стан зору [PERSON] (т.1 а.с.а.с. 8, 12, 13), оскільки відомості, вказані у довідці, не вказують, що [PERSON] не може читати друкований текст. Суд не приймає та відхиляє при постановленні рішення у справі наданий позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог як доказ прослуханий у судовому засіданні аудіо-звукозапис, записаний на технічному носієві CD-R диск (т.1 а.с. 147), розмови двох людей, про який пояснив [PERSON] як його розмову із [PERSON] по телефону, в якому остання підтверджує, що гроші за договорами-купівлі продажу не сплачувались, оскільки [PERSON] категорично заперечила, що голос жінки відтворений при прослухуванні аудіо-звукозапису належить їй, а [PERSON] вказав, що цей запис є цифровою копією, зробленою після її неодноразового перезапису із диктофона на магнітофон, потім на CD-R диск, а тому з урахуванням думки представника відповідача і третіх осіб, а також з огляду на положення ст. 59 ЦПК України, ст. 307 ЦК України та Рішення Конституційний Суду від 20.10.2011 № 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України (допустимість доказів фото -, кіно-, відео-, звукозаписів, або відеокамер спостереження), а тому цей доказ одержаний з порушенням порядку, встановленого законом для збору таких доказів та не може бути визнаний судом як допустимий доказ. Подане позивачем письмове клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи було знято з розгляду за усним клопотанням позивача та його представника. При постановленні рішення у справі суд не приймає та відхиляє надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог копію постанови Гайсинського районного суду Вінницької обл. від 22.11.2012 р. у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Ярмолинецької сільської ради та секретаря ради, третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання дій неправомірними та скасування рішення щодо посвідчення довіреності від 27.11.2008 року, визнання недійсним рішення про продаж незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] та висновку почеркознавчої експертизи № 23 від 11.02.2011 р. (т.2 а.с.а.с. 119-122), оскільки ця постанова скасована ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.01.2012 року. Суд не приймає та відхиляє при постановленні рішення у справі наданий позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог як доказ заключення № 108 психофізіологічної експертизи особи з використанням комп'ютерного поліграфа від 10.11.2013 року (т.2 а.с.а.с. 189-237), оскільки цей доказ не може бути визнаний судом як допустимий доказ з огляду на таке. Проведення психофізіологічної експертизи та застосування поліграфа у цивільному процесі не передбачено жодним нормативним документом, зокрема Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», а також Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.1997 року, № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах». На даний час Українське законодавство не передбачає використання поліграфів під час розгляду цивільних справ та призначення відповідних експертиз, а єдиним нормативним документом, який на даний час на законодавчому рівні передбачає використання комп'ютерного поліграфа є Інструкція про застосування комп'ютерних поліграфів у роботі з персоналом органів внутрішніх справ України, яка затверджена Наказом МВС України. Результати поліграфологічного дослідження у вигляді заключення спеціаліста №108 від 10.11.2013 року не можуть мати юридичної сили та вагомості висновку експерта, який є одним із доказів відповідно до ст. 66 ЦПК України. Дане дослідження проведено спеціалістом [PERSON], який відповідно до ст. 53 ЦПК України не є експертом та не внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів. Обов'язковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність в особи, яка залучена до проведення експертного дослідження, вищої освіти з певної спеціальності, свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення конкретних видів експертиз. Судовий експерт відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» повинен мати відповідні умови для зберігання доказів та проведення експертних досліджень. У письмових висновках експерта, крім даних, передбачених чинним законодавством, обов'язково зазначаються номери, дати видачі і строки дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, натомість спеціаліст [PERSON] вищезазначеним вимогам не відповідає, отже не є експертом і експертний висновок надавати не може. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] зловживав певний час алкоголем, вживав зранку 18.03.2009 року горілку, а також часто розповідав, що має намір саме подарувати, а не продати належні йому незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,2335 га по [ADDRESS] своїм родичам [PERSON], суд при постановленні рішення не приймає і відхиляє, оскільки дані твердження повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами. Твердження [PERSON] щодо вчинення відносно нього шахрайських дій з боку [PERSON], [PERSON], пов'язаних із заволодінням його майном, суд також не приймає оскільки у продовж тривалого часу розгляду справи позивач не надав суду жодних доказів того, що він звертався до правоохоронних органів з приводу скоєного стосовно нього злочину, а по цьому факту притягнуто до відповідальності [PERSON], [PERSON] Інші пояснення та доводи позивача, його представника, надані ними у судовому засіданні та викладені у позовній заяві про обґрунтованість та законність позовних вимог [PERSON], є безпідставними, оскільки дані твердження позивача, його представника повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами. Оскільки позовні вимоги [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними задоволенню не підлягають, то й понесені позивачем по справі судові витрати, - 830 (вісімсот тридцять) гривень судового збору (державного мита), 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 5 000 (п'ять тисяч) гривень витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 88 ЦПК України підлягають залишенню за [PERSON]

Outcome: dismissed