Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

22.07.2020 року представник ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 27.05.2016 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних Т/З. забезпеченим за Полісом є транспортний засіб ЗАЗ, д.н. [NUMBER] . 04.11.2016 року в м. Ірпінь по вул. Пушкінській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗА» під керування відповідача та транспортного засобу марки «Джилі», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Фастівського міськрайонного суду відповідача визнано винним в ДТП. Власник пошкодженого транспортного засобу «Джилі», звернувся до ПрАТ «СГ «ПРОВІДНА» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі зібраних документів, позивачем складено страховий акт на суму 27561,58 та здійснено виплату. 01.03.2017 року потерпілий звернувся до страховика з заявою про перегляд суми виплати, у зв`язку з чим позивачем на підставі зібраних документів складено страхові акти на суму 8108,44 грн. і на суму 8500,00 грн. та здійснено виплату. Загальна сума страхового відшкодування склала 44170,02 грн. На підставі викладеного, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в розмірі 44170,02 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2020 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 04.09.2020 року, через канцелярію суду відповідач подав заяву в якій просив застосувати позовну давність до даних правовідносин та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач ще при винесенні постанов Фастівським міськрайонним судом Київської області від 19.01.2016 року та від 02.02.2017 року знав про визнання винуватим [PERSON] за статтею 124 та статтею 122-3 КУпАП, а тому поданий до відповідача 22.07.2020 року позов про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу поданий позивачем з пропуском позовної давності. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглянути в його відсутність за наявними у справі доказами. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову застосувавши позовну давність. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що 27.05.2016 року ПрАТ «СК «Провідна» укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8364052, яким застраховано цивільну відповідальність володільця транспортного засобу марки «ЗАЗ», д.н.з [NUMBER] . 04.11.2016 року в м. Ірпінь на перехресті вулиць Пушкінська-Ірпінська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «ЗАЗ Lanos» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Geely CE» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] , який є власником пошкодженого автомобіля «Geely CE», звернувся з заявою до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про виплату страхового відшкодування. 10.02.2017 року співробітниками ПрАТ «СК ПРОВІДНА» було складено страховий акт № 2300141840, відповідно до якого сума страхового відшкодування, завданого власнику транспортного засобу марки «Geely CE», д.н.з [NUMBER] складає 27561,58 грн. Відповідно до відомості № ВПТ-000916 від 20.02.2017 року для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачам за період з 01.12.2013 - 20.02.2017 року, ПрАТ СК ПРОВІДНА здійснила виплату на суму 147111,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0008326 від 21.02.2017 року, в тому числі і [PERSON] в сумі 27561,58 грн. 01.03.2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ПРОВІДНА» з заявою про перегляд суми відшкодування у зв`язку з невідповідністю прийнятої суми відшкодування з реальною вартістю ремонту. Як вбачається з акту виконаних робіт № J8200000766 від 27.06.2017 року складеного Іноземним підприємством «АІС-АВТОЦЕНТР», вартість ремонтних робіт автомобіля «Geely CE», д.н.з [NUMBER] складає 44162,33 грн. 05.07.2017 року співробітниками ПрАТ «СК ПРОВІДНА» було складено страховий акт № 2300141840, відповідно до якого сума страхового відшкодування, завданого власнику транспортного засобу марки «Geely CE», д.н.з [NUMBER] складає 8108,44 грн. Відповідно до відомості № ВПТ-0005724 від 02.10.2017 року для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачам за період з 01.12.2013 - 02.10.2017 року, ПрАТ СК ПРОВІДНА здійснила виплату на суму 147499,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0047675 від 03.10.2017 року, в тому числі і [PERSON] в сумі 8108,44 грн. 29.11.2017 року співробітниками ПрАТ «СК ПРОВІДНА» було складено страховий акт № 2300141840, відповідно до якого сума страхового відшкодування, завданого власнику транспортного засобу марки «Geely CE», д.н.з [NUMBER] складає 8500,00 грн. Відповідно до відомості № ВПТ-0007116 від 07.12.2017 року для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачам за період з 01.12.2013 - 07.12.2017 року, ПрАТ СК ПРОВІДНА здійснила виплату на суму 148072,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0059557 від 08.12.2017 року, в тому числі і [PERSON] в сумі 8500,00 грн. Загальна сума виплаченого ПрАТ «СК ПРОВІДНА» страхового відшкодування [PERSON] становить 44170,02 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Представник відповідача в судовому засіданні щодо суми відшкодування не заперечував та її розмір не спростовував, а лише зазначив, про те, що сплив строк три роки звернення до суду в зв`язку з чим просив у задоволені позову відмовити. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК). Відповідно до ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (стст.11, 599, 1166 ЦК). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за ст.1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку щодо відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст.599 ЦК). Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 5.04.2017 у справі №6-2806цс16. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачено МТСБУ 21.02.2017 року у сумі 27561,58, 03.10.2017 року у розмірі 8108, 44 грн, 08.12.2017 року у розмірі 8500,00 грн, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з даних дат. Аналогічну правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №200/13392/13-ц Враховуючи, що до суду з цим позовом МТСБУ звернулося 22.07.2020 року то позивачем пропущено строк звернення з позовом щодо вимоги про стягнення відшкодування в порядку регресу в сумі 27561,58 грн, яка була виплачена потерпілій особі 21.02.2017 року. В іншій частині строк позивачем не пропущено. Встановивши, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій у ДТП стороні - [PERSON] (власнику транспортного засобу марки «Geely CE» д.н. [NUMBER] ) позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 16608,44 грн. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги позивача грунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 790,35 грн.

Outcome: partial