Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

22 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В своїй заяві позивач вказав, що в січні 2014 року він був прийнятий на роботу до ПСП «Барвінок». 21.11.2014 року він написав заяву про звільнення з роботи, так як власник ПСП «Барвінок» [PERSON] повідомив йому, що він звільнений. При звільненні з роботи йому не віддали трудову книжку. 12.02.2015 року позивач поштою отримав лист, в якому йому пропонують отримати трудову книжку. Прибувши до відповідача, позивачу видали заробітну плату. Від отримання трудової книжки, оскільки власник ПСП «Барвінок» здійснив запис в трудовій книжці сформулювавши причину звільнення за ст. 40 п.4 КЗпП. Через невидачу трудової книжки , позивач не мав змоги влаштуватися на роботу чи звернутися до центру зайнятості як безробітній, а тому був позбавлений будь-яких засобів існування. В звязку з цим позивач звернувся до суду, та просить суд стягнути з ПСП «Барвінок» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2131 грн., зобовязати власника ПСП «Барвінок» змінити формулювання причин звільнення, витребувати трудову книжку позивача. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, прохали їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що звільнення позивача з займаної посади здійснено на законних підставах, процедура звільнення дотримана, порушень трудового законодавства не має, всі розрахунки з позивачем проведені з приводу трудової книжки [PERSON] не звертався. Згідно положень норм Цивільного Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог статті 232 КЗУпП безпосередньо в районних…судах розглядаються трудові спори за заявами: 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних в частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу; Суд, з огляду на наведені вище норми права, заслухавши доводи учасників судового процесу, об`єктивно дослідивши, надані ними докази, всебічно перевіривши обставини справи, приходить до наступного висновку. Визнається та не заперечується сторонами, що в січні 2014 року [PERSON] був прийнятий на посаду тракториста в ПСП «Барвінок». Генеральним директором ПСП [PERSON] за підписами механіка [PERSON] та комірника [PERSON] 26.11.2014 року був складений акт про відсутність тракториста машиніста [PERSON] на своєму робочому місці, на протязі робочого дня з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин. На момент складання акту, відомостей про поважні причини відсутності [PERSON] не надходило. Відповідно до вимог п.4 ст. 40 КЗпПУ трудовий договір , укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. 27.11.2014 року [PERSON] було запропоновано надати пояснення за фактом порушення ним трудової дисципліни, а саме відсутності його на роботі 26.11.2014 року, на що останній відмовився, що підтверджується актом про ненадання письмового пояснення працівником від 27.11.2014 року складеного головним бухгалтером [PERSON] та бухгалтером [PERSON] Листом № 18 від 12.02.2015 року генерального директора ПСП «Барвінок» було повідомлено [PERSON] про те , що 25.11.2015 з ним розірвано трудовий договір відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України та що йому необхідно прибути за трудовою книжкою. Доводи позивача та його представника про написання ним заяви про звільнення за власним бажанням 21.11.2014 року, суд розцінює критично в зв`язку з тим, що вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Із матеріалів справи вбачається та підтверджується видатковими касовими документами, які містяться в матеріалах справи, що з позивачем [PERSON] повністю проведено розрахунок по заробітній платі за відпрацьований ним час. Цей факт не заперечує і представник позивача. Відповідно до вимог ч. 1 статті 233 Кодексу законів України про працю працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Окрему увагу суд приділяє і тій обставині, що позивач звернувшись з вимогою стягнення з ПСП «Барвінок» заробітної плати за час вимушеного прогулу, не надав суду жодного доказу що до розміру коштів, які підлягатимуть стягненню або заяви чи клопотання про витребування розрахунку для встановлення цієї суми. При подачі позовної заяви [PERSON]. був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Тому

Outcome: dismissed