Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

23.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він перебував у трудових відносинах з Обласним комунальним виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал» (далі ОКВПВКГ «Миргородводоканал»). Відповідач в супереч положень ст.43 Конституції та ст. 115 КЗпП України не виплачує заробітну плату регулярно та в повному обсязі внаслідок чого утворилася заборгованість за період січень-травень 2019 року в сумі 21236 грн. 54 коп. Оскільки відповідач протягом тривалого часу добровільно не виплачує заборгованість по заробітній платі, він змушений звернутися до суду із позовом з метою захисту порушених прав. Провадження по справі відкрито відповідно до ухвали судді 26.09.2019 та постановлено про розгляд справи в спрощеному проваджені з викликом сторін (а.с.13,14). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, просив позов задовольнити (а.с.17). Представник відповідача ОКВПВКГ «Миргородводоканал» в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, при вирішені спору покладався на розсуд суду (а.с.24). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийнятий в ОКВПВКГ «Миргородводоканал» на посаду оператором на решітці 2 розряду з 01.04.2010 року, наказ №38 від 01.04.2010 року. 20.05.2019 року [PERSON] звільнено з роботи у зв`язку з переведенням в КП ПОР «Полтававодоканал», на підставі наказу №48 від 20.05.2019 року, що підтверджується трудовою книжкою та витягом з наказу №90-К/ тр від 20.05.2019 КП Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (а.с. 19-21). У день звільнення 20.05.2019 з [PERSON] не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата, що підтверджується довідкою №915/02-3 від 15.10.2019, відповідно до якої заборгованість за січень, лютий, березень, квітень, травень 2019 року становить 21236,54 грн, в тому числі за січень 1513,62 грн, лютий 5159,08 грн, березень 5541,53 грн., квітень 4943,45 грн, травень 4078,86 грн. (а.с. 23). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на день ухвалення рішення відповідач ОКВПВКГ «Миргородводоканал» не перебуває у процесі банкрутства, санації, не перебуває у процесі припинення (а.с.26). Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З довідки виданої ОКВПВКГ «Миргородводоканал» вбачається, що підприємство мало заборгованість перед позивачем на день його звільнення в сумі 21236,54 грн., в тому числі за січень 1513,62 грн, лютий 5159,08 грн, березень 5541,53 грн., квітень 4943,45 грн, травень 4078,86 грн. (а.с. 23). Судом встановлено, що право позивача на отримання заробітної плати порушено. Заявлені вимоги про стягнення заробітної плати за період січень-травень 2019 року в сумі 21236 грн 54 коп. об`єктивно підтверджується належними та допустимими доказами, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно вимог ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved