overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

22.05.2015 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що в 2001 зареєструвала шлюб з відповідачем та 06.03.2015 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що з 2001 року сторони перебували у шлюбі та 06.03.2015 шлюб між ними розірвано. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка згідно довідки за №298 від 20.05.2015 Володимирівського будинкоуправління №1, проживає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.5). Відповідач матеріальну допомогу з 2015 надає щомісячно в сумі 387 грн, що підтверджено платіжними дорученнями (9-13), але суми є не достатніми для утримання неповнолітньої дитини, т.я. не працюючий платник аліментів повинен сплачувати їх в сумі, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

22.05.2015 р. [PERSON], звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між померлою його тіткою [PERSON] та [PERSON], як між рідними матірю та дочкою. В заяві посилається на те, що звернувшись в нотаріальну контору з питання оформлення права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] йому розяснено необхідність встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Оскільки у [PERSON] відсутнє свідоцтво про народження, актова запис також відсутня, йому рекомендовано звернутися до суду з вказаними заявленими вимогами. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, пояснивши, що його родина переселена у 1944 році з Польщі. Актових записів про народження в архів не передано. Про родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] свідчить архівна довідка. Він, як спадкоємець за заповітом не може скористатися своїм правом за відсутності свідоцтва про народження [PERSON], яка була дочкою [PERSON] Відсутність таких даних вплинули на порушення його прав. Представник зацікавленої особи просив слухати справу у їх відсутності, заперечень проти задоволення заяви не надано. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження, регулюється главою 6 ЦПК України. Із ксерокопії заповіту (а.с.8) вбачається, що [PERSON] розпорядилася всім своїм майном на користь [PERSON] Архівна довідка (а.с.15) свідчить про те, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] 1945 р. були переселені в Тернопільську обл. Україна з Польщі. У жовтні 1952 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і [PERSON] прийняла прізвище «Ваньо» (а.с.6). [PERSON] померла 28.02.2004 р. (а.с.5). [PERSON] померла 03.07.1960 р. (а.с.4). Виписки з по господарських книг підтверджують також спільне проживання [PERSON] з її дочкою [PERSON] Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка в сукупності вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] що передбачено п.1 ст.256 ЦПК України. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення в подальшому спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

22.05.2015р. заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй, [PERSON] правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, а саме на квартиру [ADDRESS] , виданого 22.01.2001р. виконавчим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 27 від 22.01.2001р., в якому прізвище заявника помилково вказане як «Тимченко» замість «Тімченко», також заявник просить встановити факт належності їй на праві власності цієї квартири. Встановлення цих фактів заявнику потрібно для розпорядження своїм нерухомим майном. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву у повному обсязі, і зазначили, що при видачі свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру та при перекладі прізвища з російської мови на українську в написанні прізвища заявника була допущена помилка і прізвище записали як «Тимченко» замість «Тімченко». Представник зацікавленої особи: реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з»явився, заперечень проти заяви не надав, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процессу, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав : Заявник [PERSON] отримала та проживала в кооперативній квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта, копією свідоцтва про право власності на кооперативу квартиру. В свідоцтві про право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] , виданого 22.01.2001р. виконавчим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 27 від 22.01.2001р. , прізвище заявника помилково вказане як «Тимченко» замість «Тімченко» , оскільки паспорт та інші документи заявника виписані на прізвище «Тімченко». Розглянувши матеріали справи, враховуючи, що в судовому засіданні факт належності заявнику правовстановлюючого документу був доведений, суд вважає необхідним цей факт встановити. Вимоги заявника про встановлення факту належності їй на праві власності цієї квартири не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.1981 року він являється власником житлового будинку № 29 по вул. Нагірна в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області. В даному будинку з 08.06.2010 року зареєстрований відповідач [PERSON], який більше трьох років в даному будинку не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком № 29 по вул. Нагірна в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 17.02.1981 року житловий будинок № 29 по вул. Нагірна в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області належить на праві власності [PERSON] (а. с. 6, 7) З будинкової книги вбачається, що у спірному будинку з 08.06.2010 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 9) В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте більше трьох років не проживає, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму. (а.с. 4, 5) Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житловим будинком № 29 по вул. Нагірна в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 16.02.2001 року в Центральному відділі ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили в 2001 році по тій причині, що шлюб був укладений поспішно та необмірковано, однією сімєю сторони не проживали жодного дня, тому вона не створившись, розпалась. Позивач прохав суд шлюб, зареєстрований з [PERSON] розірвати. Від шлюбу дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» №№103-104 від 28.07.2015 року, в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в 2001 році, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої 03.08.1995 року [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з важким матеріальним становищем; звернувся письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.18). Представник Кунківської сільської ради Гайсинського району подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.17). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.08.1995 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну частку (пай) в розмірі 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Кунківської сільської ради Гайсинського району, яка належала спадкодавиці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0124201 від 19.02.1997 року (а.с.7,9). На випадок смерті 10.04.1992 року [PERSON] у Кунківській сільській раді Гайсинського району склала заповіт за яким все своє майно, та те на що вона буде мати право на час смерті, заповіла [PERSON] (а.с.6). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 1049/01-16 від 30.05.2015 року спадкова справа після померлої 03.08.1995 року [PERSON] не заводилась (а.с.16). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої 03.08.1995 року [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року, який був зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №70. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини на час розгляду справи між сторонами припинені. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дітей на час розгляду справи сторони не мають. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що з 07.03.2008 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], а.с.4, 5. Шлюбні відносини на час розгляду справи між сторонами припинені. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2015 року сторонам було надано двохмісячний строк на примирення, - а.с.22. Після спливу встановленого судом строку на примирення, сторони так і не дійшли згоди, щодо поновлення шлюбних відносин. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, судом були вжиті достатні заходи для збереження шлюбу, які не призвели до поновлення шлюбних відносин сторін, подружжя проживає окремо. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в розмірі 243,60 грн. сплаченого при подачі позову судового збору На підставі ст.ст.24, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові зазначено, що 29.10.2004 року сторони зареєстрували шлюб. Так під час шлюбу, в них народився син [PERSON] 30.03.2005 року та син [PERSON], 06.04.2009 року. [PERSON] участі у вихованні дітей не бере, коштів на утримання не надає. [PERSON] прохає стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала заяву, згідно змісту якої позов підтримує, прохає розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні також був відсутнім, хоча про дату, час і місце судового розгляду, був належним чином повідомлений. Вивчивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №149449 виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 15.04.2005 року та свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №159315 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітнії дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.3-4) Відповідно до змісту довідки КП «Благоустрій» Валківської міської ради у Харківській області від 22.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] мешкають разом зі своєю матірю - [PERSON], за адресою: Харківська область, м. Валки, Кірова, 16.( а.с.5) Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/3 частинив усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що проживали однією сім'єю з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008р., від спільного проживання у них народилася дитина, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

22.05.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 16.07.1994р., зареєстрованому у відділі РАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №553. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з листопада 2014 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на розвіванні шлюбу з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, однак в подальшому, після надання судом сторонам строку для примирення, визнав позовні вимоги в повному обсязі та подав до суду заяву, в якій просив порозглядати справу у його відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.07.1994р., шлюб зареєстровано у відділі РАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №553 (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з листопада 2014 року були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає, та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом приймалися заходи для збереження шлюбу, однак вони результатів не дали, сторони не примирилися. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з листопада 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечую проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved