Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

22.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору №43-09/05-МФ від 07.09.2005 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач, відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 25 000 дол. США зі сплатою 17% річних та кінцевим терміном погашення до 06.09.2010 р. Для забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №43-09/05-МФ-П1 від 07.09.2005 року. У зв`язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань, протягом тривалого часу, станом на 02.04.2019 року існує заборгованість у розмірі 15 755 238,46 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість по сплаті 3% річних та інфляційних втрат за користування кредитом в сумі 175 994 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили та відзиву не подали. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явились, відзиву не подали, а тому, відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вирішив проводити розгляд справи у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №43-09/05-МФ, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 25 000 доол. США зі сплатою 17% річних та кінцевим терміном погашення до 06.09.2010 р. Вказаний кредит за даним договорам відповідач [PERSON] отримав від позивача 07.09.2005 року. Згідно договору погашення заборгованості здійснюється шляхом перерахунку грошових коштів на відповідні кредитні рахунки банку. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №43-09/05-МФ від 07.09.2005 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №43-09/05-МФ-П1 від 07.09.2005 року, відповідно до якого, поручитель зобов`язалась відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням [PERSON] , що виникають з умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не вказано договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 15.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №43-09/05-МФ та договором поруки №43-09/05-МФ-П1 від 07.09.2005 року. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, станом на 02.04.2019 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №43-09/05-МФ від 07.09.2005 року, складає 15 755 238,46 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 609 766,61 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимог - 1 303 916,55 грн., заборгованості за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 40 025,23 грн., заборгованості по пені - 13 801 530,07 грн. У відповідності до п.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначає ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Поскільки відповідачка [PERSON] отримав від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитні кошти у сумі 25 000 доларів США, тобто банк зі свого боку виконав умови договору, а сам [PERSON] у свою чергу не сплачував позивачу рівних часток сум кредиту кожного місяця, відсотків погашення кредиту, як то передбачає укладений договір, а тільки періодично та частково, тобто він неналежним чином виконував свої зобов`язання по вказаному договору, при цьому відповідач [PERSON] не виконала умов договору поруки, тому з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по сплаті 3% річних за вказаним договором кредиту в сумі 175 994 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 17.12.2018 року, платіжним дорученням №18 від 29.03.2019 року та актом прийому-передачі виконаних робіт, а тому, оскільки позов задоволено, витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів в сумі 3000 грн., в решті суми необхідно відмовити, оскільки вона не була доведена позивачем в судовому засіданні. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 2 639,91 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, в рівних долях з кожного,.

Outcome: partial