Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

23.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі\~1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття, зазначивши в обґрунтування позову, що з відповідачем знаходилася у шлюбі з 18.10.2013 року по березень 2016 року. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач в останній час ніякої допомоги їй по вихованню та матеріальному утриманню доньки не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує тільки державну допомогу в розмірі 860 грн. Інших джерел доходу в неї не має, у звязку з чим їй дуже важко забезпечити належні умови для розвитку та повноцінного харчування їх спільної з відповідачем дитини. Відповідач інших утриманців не має, має працездатний вік, тому, вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, оскільки на ньому також лежать обовязки по утриманню дитини. В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що сторони одружилися 18.10.2013 року. На підставі рішення Комінтернівського райсуду Одеської області від 10.03.2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №146, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №383788, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 27.03.2014 року /а.с.4/. Згідно довідки ЖКГ Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №2812 від 21.12.2015 року, [PERSON] проживає та зареєстрована в [INFO] і має на утриманні дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Довідками УПСПС Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області підтверджується, що [PERSON], мешканка с.Гвардійське Комінтернівського району Одеської області отримує одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860.00 грн. /а.с.11/. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», на які посилався суд при постановленні рішення, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, враховується положення норми ст.180 СК України у якій закріплено, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, враховується молодий, працездатний вік як відповідача так і позивача. За таких обставин, суд визначає розмір аліментів у сумі 1000 грн. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації. Індексація проводиться згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Суд також вважає за необхідне розяснити сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.180-182,184,191 СК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: partial