overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON]. В своїй заяві зазначив, що 30 квітня 1999 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. В шлюбі народились їх діти, син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та були припинені. Позивач вважає, що сумісне життя із відповідачкою і збереження їх шлюбу неможливе, тому звернувся до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена, про що свідчать дані поштового повідомлення (а.с. 10), у зв'язку з чим суд допустив розгляд справи без її участі. Дослідивши надані докази, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 1999року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис про шлюб за №153. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Згідно копій свідоцтв про народження, сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом із матір'ю. Спір між сторонами про розподіл спільного майна на час розгляду справи та місця проживання їх дітей відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, за встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначав, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, тому через неможливість вже понад п'ять років подальшого спільного проживання однією сім'єю, просив шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просили розглядати справу за їх відсутності: позивач позовні вимоги підтримав, відповідач - позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що з 28 грудня 1991 року [PERSON], 1968 року народження, та [PERSON], 1974 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Колядинецьким сільським виконавчим комітетом Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №13 (а.с.5). Сторони зареєстровані та проживають по [ADDRESS] Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив встановити факт, що він є рідним братом [PERSON], який помер [INFO] в с. Жовтневе Погребищенського району Вінницької області, тому що через розбіжності у написанні по батькові брата у свідоцтві про смерть де вказано ([PERSON] замість [PERSON]), не може реалізувати своє право на спадщину. Заявник в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте голова Саражинецької сільської ради [PERSON] надіслав повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечував проти встановлення даного факту. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO], є рідним братом [PERSON], який помер [INFO] в с. Жовтневе Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] із заявою про визнання факту родинних відносин з [PERSON], указуючи, що останній батько неповнолітнього [PERSON], прізвище якого в свідоцтві про народження сина зазначено як «[PERSON]», а у паспорті громадянина України та посвідченні водія, прізвище батька дитини зазначено як «[PERSON]». При зверненні до відділу державної міграційної служби України у м.Костянтинівка для отримання паспорту для неповнолітнього сина заявниці, в інтересах якого вона діє, їм було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між сином [PERSON] та батьком дитини [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги та їх підстави, вказані в заяві, просила суд визнати, що [PERSON] є батьком їх неповнолітнього сина [PERSON]. Представник зацікавленої особи до суду на розгляд справи не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог (а.с.17). Судом встановлено, що неповнолітній син заявниці [PERSON], згідно свідоцтва про народження актовий запис № 2-В від 18 лютого 2000 року, народився [INFO] в якому батьком зазначено «[PERSON]», а матір'ю «[PERSON]» (а.с.4). Відповідно до паспорту громадянина України, виданого 15 серпня 2014 року Костянтинівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області ім'я батька неповнолітнього [PERSON] зазначено, як «[PERSON]» (а.с.7), так само зазначено і у посвідченні водія, виданого 28 березня 2008 року виданого Костянтинівським УДАІ ГУМВС України в Донецькій області на ім'я «[PERSON]» (а.с.9). Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин підтверджений в судовому засіданні та матеріалами справи. Судом встановлено, що неповнолітній син заявниці [PERSON] є рідним сином [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] при внесенні запису про батька дитини було допущено помилку в написанні імені батька та зазначено батьком дитини «[PERSON]». Встановлення факту родинних відносин необхідне для звернення до відділу державної міграційної служби України у м. Костянтинівка, для отримання паспорту. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 24 листопада 2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки діти проживають з позивачкою, а відповідач проживає окремо та ухиляється від надання коштів на утримання дітей, вона, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Заслухавши пояснення позивачки, яка підтримала позов у повному обсязі, відповідача, який позов визнав повністю, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 24 листопада 2007 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). На даний час сторони проживають окремо: позивачка - в с. Чорнобривкине Путивльського району, відповідач - по [ADDRESS] Діти зареєстровані по [ADDRESS], але проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка на даний час ніде не працює. Відповідач ухиляється від добровільного надання коштів на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав і таке визнання н суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з моменту звернення до суду. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1992 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просили розглядати справу за їх відсутності: позивач позовні вимоги підтримала, відповідач - позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що з 10 жовтня 2014 року [PERSON], 1975 року народження, та [PERSON], 1969 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Капустинською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №15 (а.с.4). Сторони зареєстровані та проживають [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], проте в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти стягнення з нього аліментів, проте просив суд визначити їх у найменшому можливому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], є сином сторін [PERSON] та [PERSON] На даний час дитина проживає з матір'ю - позивачем, а батько дитини [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не дає, хоча в змозі та зобов'язаний таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому в силу ст.ст. 180-184, 191 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], які суд визначає у розмірі 516 грн., що є половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в 2014 році (1032 грн.), так як батьки зобов'язанні в рівній мірі утримувати свою дитину, щомісячно, починаючи з 23.10.2014 року (дня подачі позову) і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 15 січня 2011 року Старосільською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис №2. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам сина, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'вилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити та, у випадку неявки відповідача, ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 січня 2011 року, який був зареєстрований Старосільською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 2, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

23 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Утримання та виховання дитини повністю лежить на позивачу та потребує коштів. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї доньки не надає, тому позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги повністю підтримує, наполягає на задоволенні позову та просить розглядати справу за її відсутності (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати справу за його відсутності (а.с.15). Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебуває у шлюбі, який зареєстрований 13 вересня 2008 року відділом реєстрації цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 74 згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 26 травня 2010 року (а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї за № 510 від 21.10.2014 року, виданою Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області (а.с.5) і перебуває повністю на її утриманні. Відповідач по справі офіційно не працевлаштований, однак отримує нерегулярні мінливі доходи за виконання тимчасових та сезонних робіт. Аліменти відповідач нікому не сплачує, на утриманні нікого не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його рідної дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

23 жовтня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, яким позовні вимоги задоволено частково. До суду надійшла заява позивача [PERSON] щодо ухвалення по справі додаткового рішення, оскільки рішенням суду не встановлено строк стягнення аліментів. В судовому засіданні відповідач та його представник посилалися на те, що відповідач також є інвалідом, не має можливості все життя сплачувати позивачу аліменти. Також просили встановити строк виплати аліментів на час хвороби позивача. Інші учасники процесу до суду не з'явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розглянувши заяву, вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судового палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року, позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання, аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 27 травня 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1997 року до 14 квітня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження та рішенням суду про розірвання шлюбу (а.с.5,11). Позивачу встановлено І групу інвалідності, вона є непрацездатною, потребує постійного стороннього нагляду (а.с.7). Дані правовідносини регулюються СК України. Права та обов'язки подружжя по утриманню передбачені главою 9 СК України. Частиною 2 статті 76 СК України не передбачено обмеження строку сплати аліментів після розірвання шлюбу у випадку встановлення інвалідності одному з подружжя. Враховуючи, що позивачу інвалідність встановлена безстроково, суд вважає необхідним ухвалити до справі додаткове рішення, зазначивши про стягнення аліментів на утримання позивача безстроково. Разом з тим, у разі зміни обставин (матеріальне становище, стан здоров'я), сторони не позбавлені права звернутися до суду щодо зміни розміру аліментів або припинення сплати аліментів у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та ухвалити по справі додаткове рішення, зазначивши період стягнення аліментів безстроково. На підставі викладеного та

Outcome: approved