overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

23 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 26.02.1994 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №58. Від шлюбу позивач з відповідачем мають повнолітню дитину. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила залишити прізвище «Бровка». Відповідач до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки суд не інформував. Справу розглянуто на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.02.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, Донецька область, актовий запис №58, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №269041 (а.с.4). Від спільного життя мають повнолітню дитину. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просила залишити прізвище «Бровка». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

23 серпня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 01 жовтня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 3 місяців тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва шлюб серії І НО № 447505, виданого 01 жовтня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 01 жовтня 2016 року зареєстрували шлюб, про зроблено відповідний актовий запис № 400. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Цололо».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

23 серпня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 11 листопада 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 4 років тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №064355, виданого 11 листопада 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 11 листопада 2006 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1290. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Машиніна».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Очакова Миколаївської області, актовий запис № 76. Від шлюбу з відповідачкою мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, між ними відсутні почуття та повага один до одного, взаємної любові не відчувають, мешкають окремо, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги, судові витрати просив віднести на його рахунок; відповідачка вказала, що позов визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Очакова Миколаївської області, актовий запис № 76. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП №267735 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями їх свідоцтв про народження серії І-ФП №064888 та серії 1-ФП № 057353 (а.с. 8-9). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, мешкають окремо. Причинами розпаду сімї стала втрата почуття взаємної поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог про зміну прізвища на дошлюбне відповідачка не заявляла. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2016 року виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 4. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені, оскільки вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, вони не розуміють один одного, між ними постійно виникають сварки, у теперішній час мешкають окремо, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги, судові витрати просив віднести на його рахунок; відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2016 року виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 4. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Як вбачається здослідженого у судовому засіданні копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стала втрата почуття взаємної поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 164. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, де просив справу розглядати без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, 14 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 164, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. (а.с.17) У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у 2014 році. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідачка побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в якій, посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із недостатністю документів, які необхідні для підтвердження родинних відносин із померлою сестрою [PERSON], просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою судді від 28 серпня 2018 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Заінтересованою особою представник в судове засідання не направлений, до суду надійшла заява сільського голови, у якій останній повідомляє, що заперечень проти задоволення заявлених вимог не має та просить справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи (а.с. 19). В судовому засіданні 26.09.18р. представники [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, що вказані у заяві. В судове засідання 28.09.18р. заявник та її представники не з'явились, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заявлені вимоги підтримує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні за змістом пояснення. Повідомили, що тривалий час проживали в одному селі із [PERSON] та померлою [PERSON], знали їх як рідних сестер. Заслухавши представників заявника, пояснення свідків, безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 червня 2008 року померла [PERSON] (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,07 гектарів у межах згідно з планом на території Уздицької сільської ради, якою померла володіла на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 031392 (а.с. 31). Заявник звернулась до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу за прийняттям спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин (а.с. 25). У виписці про народження [PERSON] у графі батьком вказаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 6). Із довідки виконкому Уздицької сільської ради від 12.06.2018 року № 398 вбачається, що на момент смерті [PERSON]. разом з нею в будинку в [ADDRESS], проживала сестра [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] сільрадою не посвідчувався (а.с. 10). В погосподарській книзі (особовий рахунок № 348) [PERSON] значиться батьком [PERSON], 1920 року (а.с. 32). Встановлення даного факту потрібно заявнику для прийняття спадщини. Встановити факт родинних відносин у інший спосіб не є можливим, що вбачається із довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області (а.с. 12). Таким чином заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їхнє утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач згідно уточнень до позовної заяви просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов визнав. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їхнього гармонійного розвитку, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, згідно уточнень позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з'явився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved