Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

22 березня 2019 року з позовом звернулася [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , до [PERSON] , останнє відоме місце проживання якого: [ADDRESS] , про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 листопада 2010 року. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 року і вони з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сім`ю немає. На даний час питання поділу спільного майна не ставляться. Враховуючи викладене, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, з огляду на що звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 03 червня 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Ухвалою суду від 03 червня 2019 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 30 хвилин 14 червня 2019 року, яке в подальшому ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2019 року, було відкладено на 08-30 годину 17 липня 2019 року із-за неявки відповідача. До судового засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною довідкою про смс-повідомлення, надала суду заяву, в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити, залишити їй прізвище, а саме « [PERSON] ». Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його міста проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua.) відповідач до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення підготовчого засідання, від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], з 19 листопада 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис за № 159, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Щодо позовних вимог про зміну прізвища позивача з «[PERSON]» на « [PERSON] », то в цій частині слід відмовити, оскільки позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів з приводу того, що у неї було прізвище « [PERSON] », оскільки зі свідоцтва про шлюб вбачається, що до шлюбу у неї було прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, виконуючи вимоги статті 113 Сімейного кодексу України, суд залишає прізвище позивачу, набуте нею у шлюбі «[PERSON]», оскільки повернення дошлюбного прізвища « [PERSON] » позивач не виявила бажання, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що якщо вона бажає повернути собі дівоче прізвище, або змінити своє прізвище на інше, то вона має право звернутися, у відповідності до ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України присуджує з другої сторони понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial