Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

22.10.2014 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, на даний час проживають окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття сина. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач має кредитні зобов'язання, надає матеріальну допомогу хворій матірі, яка являється пенсіонеркою, на користь позивачки з відповідача рішенням суду стягнуті аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, дитина має задовільний стан здоров'я, забезпечена всім необхідним, оскільки батьки позивачки, у яких остання проживає разом з дитиною, надають їй матеріальну допомогу. Зазначив, що у разі стягнення аліментів в заявленому позивачкою розмірі, відповідач буде отримувати лише половину заробітної плати, якої не буде вистачати на задоволення його необхідних життєвих потреб. Не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується записом в свідоцтві про народження дитини. Сторони не оспорюють факт проживання дитини разом з позивачкою, а отже цей факт не підлягає додатковому доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідачем не оспорений факт ненадання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що стан здоров'я батьків та дитини істотних особливостей не має, відповідач являється особою працездатного віку, має постійне місце роботи, його середній заробіток складає 3700 грн., що не заперечується сторонами. Належних та допустимих доказів в підтвердження надання матеріальної допомоги хворій матері відповідачем не надано, а тому ці доводи не можуть бути враховані судом. Однак суд також приймає до уваги доводи відповідача, що він має кредитні зобов'язання, а також зобов'язання по утриманню дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи зазначені обставини, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги щодо розміру аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial