Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

24.02.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DN81AR100130045 від 14.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 98470,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 13.04.2015 року. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно до говору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.01.2015 року має заборгованість за кредитом у розмірі 496879,78 грн., яка складається з наступного: 109950,45 грн. - заборгованість за кредитом; 55276,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 21101,19 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 286652,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. (фіксована частина), 23649,04 грн. (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DN81AR100130045 від 14.04.2008 року у розмірі 496879,78 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: 14.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № DN81AR100130045 у розмірі 98470,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-16). Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.01.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором з урахуванням різниці складає 496879,78 грн. (а.с.6-7). 17.07.2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 496879 грн. 78 коп. заборгованості по кредитному договору, судовий збір у сумі 3654 грн. 00 коп. та витрати по сплаті друкування оголошення в газеті про виклик відповідача до суду у сумі 174 грн. 00 коп.

Outcome: approved