overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з позову вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що червня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час спільного проживання у них народилися дві доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаних дітей, що підтверджується свідоцтвом про їх народження. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей відповідно до прожиткового мінімуму на особу з розрахунку на один місяць для дітей віком до 6 років з 1 вересня 2015 року 1167 грн., для дітей віком від 6 до 18 років з 1 вересня 2015 року - 1455 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до положень ст. 169, 224-225 УПК України в заочному порядку. Приймаючи до уваги письмові пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. є батьком малолітніх [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 23.12.2015 року та до повноліття дітей. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, 2014 року народження. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати, стянувши з відповідача понесені нею судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. судового збору. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 19 травня 2013 року [PERSON], 1994 року народження, та [PERSON], 1989 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №02. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 21 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 34. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач тривалий час не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, оскільки чоловік перестав займатися домашнім господарством, пізно повертатися з роботи, вільний час проводити з друзями та знайомими, влітку 2015 року на тривалий час зникав з дому, має іншу жінку. На цих підставах між ними стали виникати непорозуміння, сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, 21 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 34, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та просить стягнути їх з [PERSON], [INFO], уродженця с.Антонове Братського району Миколаївської області, на мою користь аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей та судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с.3-4). З 09 вересня 2015 року позивачка та відповідач припинили шлюбні відносини і проживають окремо, діти залишились матір'ю. З того часу [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дітей: не купує одяг, продукти харчування, ліки, іграшки. Позивачка самостійно утримує дітей, потреби яких збільшуються майже щодня, в зв'язку з чим необхідна матеріальна допомога, яка б носила постійний характер і певну періодичність. В зв'язку з тим, що [PERSON] не звертається до суду з заявою про стягнення аліментів, вона не отримує жодної соціальної державної допомоги, а прожити лише на заробітню плату утрьох фактично неможливо. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А оскільки батьки несуть рівні обов'язки перед своєю неповнолітньою дитиною, тому відповідач має також нести відповідальність по утриманню дітей, як і позивачка. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно вимог ст.ст.79,84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню витрати пов'язані з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права. Відповідно до вимог п.1 ст. 217 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу, встановлених законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказала, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Вони кохають один одного й мають намір одружитись, однак у неї немає шлюбного віку. На даний час заявниця вагітна й перебуває на обліку у жіночій консультації. Маючи намір народити дитину в повноцінній сімї [PERSON] просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON] Проти цього ні її батьки, ні сам [PERSON] не заперечують. В судове засідання заявниця не з'явилась, однак надала письмову заяву в якій просила суд заяву задовольнити та слухати справу у її відсутності . Заінтересовані особи надали суду письмові заяви в яких проти заявлених вимог не заперечують та просять слухати справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення заяви [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] народилася 22.07.1998 року, про що свідчить паспорт громадянина України серія ВР №565900, виданого Виноградівським РВ ГУДНС України в Закарпатській області 02.09.2014 року (а.с4). Згідно довідки жіночої консультації Виноградівської районної лікарні Закарпатської області від 21.12.2015 року №270 (а.с.6), [PERSON] станом на день видачі довідки має термін вагітності 24-25 тижнів. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, однак за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Зважаючи на вказані обставини справи та наведені норми СК України, суд вважає за доцільне визнати право [PERSON] на одруження з [PERSON], оскільки це відповідає її інтересам, інтересам майбутньої дитини, проти цього не заперечують заінтересовані особи. Обставин, які б перешкоджали визнанню такого права судом не встановлено, про них не зазначили заявник та заінтересовані особи. Крім того, судом враховано, що [PERSON] є вагітною і через свій стан бажає одружитися до моменту настання повноліття. У цьому звязку судом враховано бажання [PERSON] та [PERSON] щодо народження дитини в повноцінній сімї. У звязку з викладеним заяву [PERSON] слід задовольнити. Судові витрати у справі покласти на заявника, яка сплатила їх при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

23 грудня 2015 року до Слов»янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем він перебуває в шлюбі з 04 жовтня 2013 року, який був зареєстрований в Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області актовий запис № 63. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. З липня 2014 року вони припинили спільне проживання, в звязку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Спору про розділ спільного майна та місце проживання спільної дитини немає. Просить суд: - розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 04 жовтня 2013 року в Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області актовий запис № 63. Позивач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовну вимогу. Відповідач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюбу сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2013 року в Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області актовий запис № 63( а.с. 3) Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а.с. 4) У судовому засіданні встановлено, що з липня 2014 року шлюбні відносини позивача та відповідача розпалися, оскільки між ними зникло взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розділ спільного майна та місце проживання спільної дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

23 грудня 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.3-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що у неї з чоловіком подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просить суд, шлюб, зареєстрований Іллічівським міським відділом запису актів цивільного стану Одеської області 24.04.1993 року під актовим записом №164 між нею і відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності позивачки. Відповідач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав повністю, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого Іллічівським міським відділом запису актів цивільного стану Одеської області 24.04.1993 року під актовим записом №164 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільного сина, який на сьогоднішній день віком більше року. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

23 грудня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, через різні погляди на життя, позивач просила суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції, актовий запис № 29 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] (а.с.11), який після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а збереження подружніх стосунків не відповідає їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб слід розірвати. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

23 грудня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин обґрунтовуючи її наступними обставинами. 16 серпня 2008 року помер його батько [PERSON]. Він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але йому було відмовлено, з огляду на те, що у свідоцтві про народження його прізвище та прізвище батька записано як «Ямковой», а свідоцтво про смерть видане на «Ямковий». В звязку із зазначеним заявник просить суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], який помер 16 серпня 2008 року, як між сином та батьком. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву [PERSON], посилаючись на наведені у заяві доводи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що факт родинних відносин між заявником та померлим як сином та батьком підтверджує, проти задоволення заяви не заперечує (а.с.24). Представник заінтересованої особи Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.25). Зясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, тому що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. 16 серпня 2008 року помер батько заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-НО № 329842, виданим 17 вересня 2008 року виконкомом Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована на території Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.10). Заявник [PERSON] та його рідний брат, заінтересована особа по справі [PERSON] звернулись до Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини. 17 грудня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] оскільки через розбіжність в написанні прізвища неможливо встановити факт родинних відносин між ними (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що вищенаведені неточності в написанні прізвища заявника та його померлого батька, що виникли через неточність перекладу прізвищ з російської на українську при складанні документів, слід виправити шляхом постановлення цього рішення, і невизнане право захистити, встановивши факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] як між сином та батьком.

Outcome: approved