Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 його доходу щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] проживає окремо від неї та дитини. На сьогоднішній день вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, інших джерел доходу, крім одноразової допомоги по догляду за дитиною, в неї немає. В судове засідання [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що бере участь в утриманні дитини, хоча і проживає окремо від дружини та дитини з липня 2016 року. Повідомив, що має постійне місце праці, Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 281714 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації від 11.08.2016 року № 1/415 [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому факт проживання [PERSON] окремо від [PERSON] та [PERSON], а також факт наявності постійного доходу [PERSON] суд вважає встановленими. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З аналізу ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, відповідно до яких: за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; вбачається, що за відсутності такої домовленості право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків з ким проживає дитина. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, зважаючи на наявність постійного доходу відповідача, його стан здоров'я, не подання ним доказів про наявність інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved