Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

22.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, заінтересована особа - Опікунська рада при Департаменті праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання недієздатною [PERSON], [INFO] з 29.08.2007 року та просила призначити її опікуном. В своїй заяві заявник зазначила, що [PERSON] є інвалідом 1 групи пожиттєво за загальним захворюванням, 29.08.2007 року у неї стався інсульт, через це об'єктивно настали непоправні наслідки для її здоров'я, в зв'язку із хворобою вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, вказала, що визнання [PERSON] недієздатною з 29.08.2007 року захистить її права та інтереси, які могли бути порушені після вищезазначеної дати, проте через певні обставини на даний момент не відомі, але можуть бути виявлені в майбутньому. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердили фактичні обставини, викладені у заяві. Представник зацікавленої особи - Опікунської ради при Департаменті праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 31 травня 2001 року. Відповідно до акту №227 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27.05.2014 року, у [PERSON] виявлені ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у формі судинної деменції, що виникли після повторних гострих порушень мозкового кровообігу (F 01,8). Як наслідок, [PERSON] не здатна з 29.08.2007 року по теперішній час розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В ст.41 ЦК України зазначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки, зазначено в ст.55 ЦК України . Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічним психічним захворюванням та внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що знайшло своє підтвердження висновком амбулаторної судово - психіатричної експертизи стану здоров'я №227 від 27.05.2014 року. Вищезазначені обставини, відповідно до ст. 39,60 ЦК України, є підставою для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. Вирішуючи вимоги заявниці, щодо визнання [PERSON] недієздатною з 29.08.2007 року, суд виходить з наступного. Діючим законодавством України, чітко регламентовано момент визнання фізичної особи недієздатною - це день набрання законної сили рішення суду про це (ст..40 ч.1 ЦК України). Разом з тим, якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочинуц, суд з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною (ст..40 ч.2 ЦК України) Аналогічні роз'яснення містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» №3 від 28 березня 1972 року відповідно до якого - у випадку, коли від часу виникнення недієздатності залежать певні правові наслідки, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи й інших даних про психічний стан громадянина, в рішенні може зазначити, з якого часу громадянин є недієздатним. Проаналізувавши положення вищезазначених правових норм, можливо зробити висновок, що визначення судом певного дня з якого особа визнається недієздатною, вирішується судом при наявності спору, у позовному провадженні, а не при розгляді справи в порядку окремого провадження. З урахуванням викладеного у частині вимог [PERSON], щодо визнання [PERSON] недієздатною з 29.08.2007 року - слід відмовити. Вирішуючи питання про призначення опікуна, суд враховує подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради про призначення заявника опікуном [PERSON], згідно якого [PERSON] постійно доглядає матір та відповідно до медичного висновку про стан здоров'я громадянина, який виявив бажання стати опікуном від 05.05.2014 року, може бути опікуном [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються: витягом з протоколу №5 засідання опікунської ради при департаменті праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міськради від 28.05.2014 року, поданням виконкому Миколаївської міської ради №1258/02.02.01-11/09/14/14 від 29.05.2014 року. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, приходить до висновку, що заява є такою, що підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial