overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

22.01.2020 року позивач звернулася в суд з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 червня 2011 року /актовий запис № 56/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через сварки та непорозуміння, миритися не бажає. В судове засідання сторони не з`явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, а відповідач при цьому позов визнав. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 29 червня 2011 року /актовий запис № 56/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Сім`я розпалася через сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем по її клопотанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.01.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Тому, просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно на сина до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. \~ \~ \~ \~Позивач надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. \~ \~ \~ \~ [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~В порушення вимог ст. ст.84, 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свого сина, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

22.01.2020 року рішенням суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] було задоволено повністю. Визнано [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При оформленні справи було встановлено, що рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь держави судового збору, оскільки позивач має пільги щодо сплати судового збору як учасник бойових дій. Розгляд справи проводиться в письмовому провадженні без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. П. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій. Отже, в силу ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Дослідивши рішення встановлено, що із відповідача не було стягнуто судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вище викладеного, суд ухвалив винести додаткове рішення у справі стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

22.01.2021р. [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обов`язки надавати кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , вона самостійно утримувати сина не має можливості, відповідач працює охоронником в ТОВ «Вінницька птахофабрика, але добровільно свій обов`язок по утриманню своєї малолітньої дитини не виконує, в зв`язку з чим просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача кошти витрачені за правничу допомогу в розмірі 1000грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу розглядати у його відсутність. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , але добровільно законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча працює та отримує заробітну плату та може надавати кошти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина, чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору та кошти витрачені на правничу допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

22.01.2021 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність взаємних любові, поваги, розуміння, підтримки, допомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, малолітня дитина проживатиме із позивачкою, майнового спору немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовільнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] » (а.с. 15 ). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 16). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, вони не підтримують подружніх стосунків протягом тривалого часу, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 908,00грн. судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору та 1800грн. за правничу допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

22.01.2021 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність взаємних любові, поваги, розуміння, підтримки, допомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, малолітня дитина проживатиме із позивачкою, майнового спору немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовільнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] » (а.с. 16 ). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 17). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, вони не підтримують подружніх стосунків протягом тривалого часу, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 908,00грн. судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

22.01.2021 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

22.01.2021 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрований відповідач, який не є членом його сім`ї та більше року не проживає у даному будинку, в результаті чого позивачу чиняться перешкоди у користуванні її майном. Ухвалою суду від 05.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01.04.2021 року. Судове засідання 01.04.2021 року було відкладено на 28.04.2021 року у зв`язку із неявкою відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує на підставах, вказаних в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (шляхом направлення судових повісток та шляхом публікації оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади). Відзив на позов не надано. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.02.2004 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 250790755 від 01.04.2021 року. Відповідно до довідки Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 12.01.2021 року, в спірному будинку зареєстрований відповідач, який не проживає у даному будинку більше 10 років. \~ \~ \~ \~Згідно до акту від 12.01.2021 року, відповідач більше 10 років не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки позивачу належить на праві власності спірний будинок, у якому відповідач зареєстрований, але фактично без поважних причин не проживає більше 10 років, спільного майна вони не мають і спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування належним позивачу будинком, так як відсутній у ньому понад рік без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

22.01.2021 року зазначена позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва. Позивач просить розірвати шлюб укладений з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити заявлені вимоги. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 листопада 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №2332. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

22.01.2021 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває в шлюбі з відповідачем з 16.03.2013 року, який зареєстрований 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 250. Зазначає, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Просить суд шлюб розірвати. Позивач та відповідач подали суду заяви про розгляд справи за наявними матеріалами без їх участі. Просять суд позов задовольнити. Судові витрати позивач просить стягнути на її користь. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 16.03.2013 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 250 (а.с. ). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.). Встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Сплачений позивачем судовий збір стягнути з відповідача. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved