Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

23.02.2018 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно якого просив, суд ухвалити рішення яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № KRI/0500/507/07, яка станом на 12.02.2018 становить 20 802,35 доларів США та 949 000,98 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 22 552,24 грн. В обґрунтування позову вказали, що 27 серпня 2007 року між АКБ «Індустріалбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRI/0500/507/07, на підставі якого відповідачка отримала кредит в сумі 25 000,00 доларів США, строком з 27 серпня 2007 року по 27 листопада 2030 року, зі сплатою 11,5% річних, на придбання житлової нерухомості - квартири. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 27 серпня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір застави нерухомого майна (іпотеки) № KRIZ/0500/75/07, відповідно до п.1.2. якого предметом договору були майнові права на нерухомість, а саме: 2-кімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,4 м2. Цей договір посвідчений 27.08.2007 року, Прокопом O.E. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 4067. На\-кладено заборону відчуження зазначеного нерухомого майна. Квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідче\-ного 27.08.2007р. Прокопом O.E. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріа\-льного округу, зареєстровано в реєстрі за № 4064. [PERSON] з 20.08.1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Заява [PERSON] , про надання згоди на отримання нею кредиту в сумі 25 000,00 доларів США в АКБ «Індустріалбанк» на придбання квартири та на передачу в іпотеку Банку вищезазначеної квартири посвідчена 27.08.2007р. Прокопом O.E. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за № 4062. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та пору\-чителем - [PERSON] 27.08.2007р. був укладений договір поруки № KRIP/0500/18/07. Згідно п.1.1 договору поруки, поручитель зобов`язався відповідати перед Банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником зобов`язань за креди\-тним договором. Пунктом 3.1 договору поруки також передбачено обов`язок поручителя відповідати за зобов`язаннями згідно з кредитним договором перед Банком в тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. А згідно п.3.2 договору поруки, відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Позивач виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором - кредитні кош\-ти 27 серпня 2007р. були перераховані на рахунок відповідача № [NUMBER] в Кременчуцькій філії АКБ «Індустріалбанк» меморіальним валютним ордером № 798_60 від 27.08.2007р. та видані з цього рахунку згідно заяви відповідача на видачу готівки № 1039_38 та виписки по особовому рахунку. [PERSON] , в порушення умов кредитного договору, не повертає кредитні кошти, не сплачує нараховані відсотки. Так, відсотки, нараховані за користування кредитом станом на 25.02.2015, сплачені не були і тому 26.02.2015 винесені на рахунок прострочених відсотків згідно виписки по особовому рахунку відповідачки з 27.08.2007 по 05.10.2017. Кредит востаннє погашався відповідачкою 22.01.2015 в сумі 0,09 доларів США. Частина кредиту, яка повинна бути погашена до 25 лютого 2015, своєчасно не сплачена, отже, з 26.02.2015 має місце порушення обов`язків відповідача щодо погашення кредиту. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість відповідача по кредиту, яка станом на 12.02.2018 становить 20 802,35 доларів США та складається з наступного: 15 542,25 доларів США - заборгованості по кредиту; 5051,38 доларів США - прострочена заборгованість зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитом; 208,52 долари США. - заборгованість зі стати нарахованих відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.8.1 кредитного договору, Банк нарахував відповідачу пеню в сумі 949 000,89 грн., яка складається з пені за прострочення повернення суми кредиту, яка станом на 12.02.2018 становить 538 771,37 грн. та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 410 229,52 грн. станом на 12.02.2018 року. Позивач звертався до відповідача в телефонному режимі та письмово з пропозицією обговорення питання подальшого обслуговування заборгованості за кредитним договором (вих..№ 1191 від 07.08.2017) та з листом-вимогою за вих. №1356 від 19.09.2017 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором (дострокового повернення кредиту), однак відповідачка заборгованість перед банком не погасила, вимоги банку залишила без відповіді та задоволення. 26.10.2017 року за вих. № 1357 було направлено повідомлення поручителю [PERSON] про невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором з вимогою сплатити заборгованість відповідача за кредитним договором, також проігноровану поручителем. У зв`язку з викладеним прохали позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 20.04.2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі за даним позовом з призначенням підготовчого судового засідання. 17.05.2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду відзив на позовну заяву про солідарне стягнення боргу за кредитом, згідно якого прохали суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову повністю. Під час підготовчого провадження вирішити питання про призначення по справі судової економічної експертизи. У відзиві вказали, що з даною позовною заявою не погоджуються з наступних підстав. 27 серпня 2007 року між [PERSON] , та банком було укладено договір про надання споживчого кредиту № KRI/0500/507/07 від 27 серпня 2007 року. Відповідно до пункту 1.1. даного договору банк надає позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, долар США, в сумі 25 000 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредиті кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі. За використання кредитних коштів згідно п. 1.1 встановлена процентна ставка розмірі 11,5 % річних з терміном погашення 25.11.2030 року. На забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором 27 серпня 2007 року між відповідачем та банком укладено договір іпотеки № KRIZ/0500/75/07, згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно квитанції останній платіж за кредитним договором здійснювався [PERSON] у жовтні 2015 року. Позивач у своїй позовній заяві не зазначає з якої дати виникло прострочення виконання зобов`язання зі сплати платежу за кредитним договором. Позивач направив [PERSON] вимогу про дострокове погашення кредиту, змінивши терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Тобто, визначений термін повернення кредиту частинами до 2030 року, був правомірно змінений кредитором на повернення всієї суми в термін 30 днів з моменту отримання вимоги. Тобто кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та поручителем [PERSON] 27.08.2007 року був укладений договір поруки № KRIP/0500/18/07. Пунктом 4.2. договору поруки передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з тим, що перша прострочка сплати за користування кредитними коштами відбулася 26.02.2015 року, термін сплати заборгованості встановлений по 25 число кожного місяця, то права позивача слід вважати порушеними після несплати відповідачем платежу за вказаний платіжний період, а саме з першого дня прострочення, який настав 27.02.2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом від 15.02.2018 року після спливу строку позовної давності. Також зазначили, що встановлення сторонами договору пені у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов`язання за споживчим кредитом, від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за рік, є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду відповідача, як споживача послуг банку, оскільки дана умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад трикратний розмір залишкової суми заборгованості за кредитним договором), а також позивачем не додано жодних доказів понесення ним збитків та в якому розмірі. Оскільки відповідачі мають сумніви в правильності нарахування суми остаточної заборгованості за кредитним договором та правильності нарахування відсотків за користування кредитними коштами прохали призначити по справі експертизу. 17.05.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на подану позовну заяву про солідарне стягнення боргу за кредитом, згідно якого прохала застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Підстави відмови у відзиві вказала аналогічні підставам вказаними у відзиву відповідачами [PERSON] та [PERSON] , а також вказала, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, що з 26.02.2015 року виникло прострочення виконання зобов`язання зі сплати платежу за кредитним договором. Більш того 22.08.2016 року позивач направив відповідачу 2 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Строк пред`явлення банком вимог до поручителя про повернення боргу, погашення якого згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з часу настання строку погашення чергового платежу (ВСУвід 29.03.2017№6-3087ц). За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов 'язання не пред 'явить вимоги до поручителя. У зв`язку з тим, що перша прострочка сплати за користування кредитними коштами відбулася 26.02.2015 року, термін сплати заборгованості встановлений по 25 число кожного місяця, то права позивача слід вважати порушеними після несплати [PERSON] платежу за вказаний платіжний період, а саме з першого дня прострочення, який настав 27.02.2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом 15.02.2018 року, тобто після спливу строків позовної давності. 13.07.2018 року за ухвалою суду по справі було призначено судову економічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинялося. 17.12.2018 року до суду надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.11.2019 року № 16825/18-71/31229/19-71 згідно якого за результатами проведення судової економічної експертизи у даній цивільній справі відповідно до даних наведених у Додатку № 1 висновку, сукупна вартість кредиту розрахунково становить 37 243,60 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 188 080,16 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ гривні до долара США на дату 27.08.2007р. - 5,05 грн./дол. США), у вигляді: а) реальної процентної ставки (у процентах річних) становить - 13,78% річних; б) абсолютного значення подорожчання (у грошовому виразі) становить - 37 243,60 дол. США. Розрахована Банком на дату укладання кредитного договору № KRI/0500/507/07 від 27.08.2007р. сукупна вартість кредиту (у процентному та у грошовому виразі) не відповідає даним, наведеним в кредитному договорі № KRI/0500/507/07 від 27.08.2007р. та додатках до нього, з причин, наведених в дослідницькій частині. Документально обґрунтований розмір щомісячного платежу (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), виходячи з базових умов, викладених в кредитному договорі № KRI/0500/507/07 від 27.08.2007р., на момент його укладення та при виконанні розрахунку платежів в національній валюті України, виходячи з офіційного курсу НБУ гривні до долару США, є змінним у кожному розрахунковому періоді, розрахований експертами у Додатку № 2 до висновку, та складається з: суми основного боргу за кредитом, яка є сталою і становить 89,61 доларів США, що по курсу НБУ гривні до долара США на дату 27.08.2007р. - 5,05 грн. за 1 долар США становить 452,53 грн.; нарахованих відсотків, розмір яких є змінним у кожному розрахунковому місяці і залежить від кількості днів у місяці та залишку суми заборгованості за основним боргом (метод нарахування процентів - факт/360); сум платежів за надані супутні послуги, черговість та розмір яких визначені кредитним договором. Оформлення ПАТ АКБ «Індустріалбанк» господарської операції з перерахування грошових коштів на суму 25 000,00 доларів США з призначенням платежу «Надання кредиту [PERSON] (код [NUMBER] ) на придбання нерухомості» та погашення Позичальником основного боргу та нарахованих відсотків є документально обґрунтованими та відповідає умовам кредитного договору №KRI/0500/507/07 від 27.08.2007 р., нормам положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003 р. №254 та Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004р. за № 280. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами (враховуючи прострочення платежів) та розрахунок пені за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків, що здійснений АКБ «Індустріалбанк», умовам кредитного договору №KRI/0500/507/07 від 27.08.2007р., Положенню «Про порядок проведення кредитних операцій юридичних і фізичних осіб» ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та постанові Національного банку України № 168 від 10.05.2007р. відповідає частково з причин, наведених у дослідницькій частині. Наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості [PERSON] (у тому числі в частині зазначеного в ньому розмірі суми боргу за кредитом, процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, які заявлені до стягнення) перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк»» частково відповідає умовам укладеного кредитного договору №KRI/0500/507/07 від 27.08.2007р. Станом на 12.02.2018р. заборгованість [PERSON] документально та розрахунково підтверджується у розмірі: основна заборгованість - 15 542,45 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість по щомісячних платежах - 1743,70 доларів США; заборгованість зі сплати відсотків - 4 999,40 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення: -по основному боргу (заборгованість по щомісячних платежах): згідно умов кредитного договору - 118 547,00 грн.; із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ - 8 850,22 грн.; по сплаті нарахованих процентів: згідно умов договору - 400 380,77 грн.; із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ -29802,83 грн. 24.12.2018 року провадження у справі відновлено з призначенням судового засідання. 16.04.2020 року позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно якої прохав стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» заборгованість в сумі 20 243,13 доларів США та 58 185,80 грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 15 542,45 доларів США; сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом (за період з 27.08.2007 по 23.10.2017) - 4 700,68 доларів США; сума пені за порушення строку погашення заборгованості за кредитом (за період з 12.02.2017 року по 11.02.2018 включно) - 16 162,58 грн.; сума пені за порушення строку сплати нарахованих відсотків (за період з 12.02.2017 по 11.02.2018 включно) - 12 307,04 грн.; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 24.10.2017 по 11.02.2018 включно) - 3 836,63 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 13.02.2018 по 17.03.2020) - 25 879,55 грн., та стягнути в рівних частинах з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на їх користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» сплачений судовий збір в сумі 22 552,24 грн. В обґрунтування заяви позивач вказав, що станом на 12.02.2018 за кредитним договором прострочена заборгованість по кредиту становить 15 542,45 доларів США. Враховуючи, що згідно з направленим на адресу [PERSON] листом-вимогою № 1356 від 19.09.2017, їй як позичальнику було встановлено строк для дострокового повернення всієї заборгованості за кредитним договором до 23.10.2017, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованих по 23.10.2017, становить 4 700,68 доларів США. Окрім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У зв`язку з вищевикладеним, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано три проценти річних від суми простроченого кредиту: за період з 24.10.2017 по 11.02.2018 в розмірі 3 836,63 грн. (відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.02.2018); за період з 13.02.2018 по 17.03.2020 в розмірі 25 879,55 грн. відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.03.2020). Всього загальний розмір трьох процентів річних за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором становить 29 716,18 грн. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків, комісій Банк може нараховувати пеню в розмірі 1 (одного) відсотку від своєчасно не сплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Однак, оскільки курс іноземної валюти значно підвищився, та як наслідок збільшився розмір пені, тому що вона нараховується в іноземній валюті та перераховується в гривню за курсом НБУ на дату складання розрахунку заборгованості, дотримуючись принципу розумності та справедливості, позивач, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та сплати нарахованих відсотків, нараховує пеню в розмірі 0,03 % від своєчасно не сплаченої суми за кожний день прострочення платежу на підставі - рішення Правління АКБ «Індустріалбанк» від 02.02.2016 року. Таким чином, пеня за порушення умов кредитного договору становить: за порушення строку погашення заборгованості за кредитом за період з 12.02.2017 по 11.02.2018 включно - 16 162,58 грн. (відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.02.2018); за порушення строку сплати нарахованих відсотків за період з 12.02.2017 по 11.02.2018 включно - 12 307,04 грн. (відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.02.2018). Отже, відповідно до розрахунків заборгованості станом на 12.02.2018 та станом на 18.03.2020 загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 20 243,13 доларів США та 58 185,80 грн. 06.03.2020 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , надали додаткові пояснення до відзиву згідно яких визнають позовні вимоги в розмірі 15 131,77 доларів США та прохають застосувати розстрочку у їх виплаті протягом трьох років. Щодо нарахованої пені прохають застосувати строк позовної давності. У відзиві зазначили, що сума боргу є меншою на 410,68 доларів США ніж зазначив позивач так, як згідно висновку відповідач переплачував 2,28 % відсотки річних, з якою вони не згодні. Так, як реальна процентна ставка становить 13,78% річних, а згідно п. 1.1 договору встановлена процентна ставка розмірі 11,5 % річних з терміном погашення 25.11.2030 року. Крім того вказують, що згідно норм законодавства та висновків зроблених Верховним Судом викладених у їх постановах, пеню можна стягнути у межах спеціальних строків - протягом року з моменту виникнення права на пеню. Відповідач не має можливості сплачувати платежі по кредитному договору починаючи з 25 лютого 2015 року, тобто строк звернення до суду щодо нарахування пені за несвоєчасне погашення до 25.02.2016 року. Позивач таким правом не скористався, тому в даній частині прохають суд застосувати строк позовної давності. Щодо сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 15 131,77 доларів США просить суд врахувати, що відповідач працює на посаді рентген лаборант її дохід становить 4000,00 грн. на місяць, має на утриманні 10 річного сина [PERSON] , 2010 року народження, чоловік відповідача отримує заробітну плату в сумі 6000,00 грн. та просить застосувати розстрочення протягом 3 років щодо стягнення заборгованості в розмірі 15 131,77 доларів США, що еквівалентно 370 728,36 гривень. В судовому засіданні представник позивача - Мацко Т.В. змінені позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі з підстав вказаних у заявах. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] заперечували про задоволення у повному обсязі позовних вимог, вказали, що згодні на стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в розмірі 15 131, 77 доларів США, сплату яких прохали розстрочити на три роки. Стосовно сплати процентів та трьох відсотків річних заперечували, також заперечували про стягнення пені, прохали застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені, стосовно стягнення судових витрат: не заперечували проти повернення частини судового збору позивачу з урахуванням зменшення позовних вимог, стосовно стягнення решти судового збору прохали суд розділити пополам між позивачем та [PERSON] , [PERSON] .. Стосовно вимог до [PERSON] прохали відмовити з огляду на те, що пропущений строк звернення з даними вимогами до поручителя. В судовому засіданні [PERSON] підтримав думку [PERSON] та її представника. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за її відсутності проти задоволення позову заперечує з підстав викладених у відзиві. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2007 року між АКБ «Індустріалбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRI/0500/507/07, на підставі якого відповідачка отримала кредит в сумі 25 000,00 доларів США, строком з 27 серпня 2007 року по 27 листопада 2030 року, зі сплатою 11,5% річних, на придбання житлової нерухомості - квартири. Відповідно до п.1.1 з посиланням на п.4.1 кредитного договору, Банк надає позича\-льнику у користування кредитні кошти в розмірі 25 000,00 доларів США шляхом перераху\-вання грошових коштів на поточний рахунок позичальника-відповідача з цим позовом, відкритий у Банку. Відповідно п.1.1 кредитного договору, кредит наданий відповідачці на умовах сплати 11,5 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п.5.3 кредитного договору, позичальник зобов`язаний, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту, погашати кредит у сумі не менш ніж 89,61 доларів США, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом, вартість всіх супутніх послуг, а також інші фінансові зобов`язання відповідно до графіку платежів, наведеному в Додатку № 1 до кредитного договору, не пізніше 25 числа наступного за звітним місяця. Пунктом 6.2 кредитного договору встановлено право Банку в односторонньому порядку відмовитись від договору, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, можливі неустойки, та достроково стягнути суму заборгованості за кредитом, нараховані відсотки і штрафні санкції у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків за користування кредитом щонайменше на 1 календарний місяць. Згідно п.8.1 кредитного договору, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків Банк нараховує пеню в розмірі 1% від своєчасно не сплаченої суми за кожен день прострочення платежу. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 27 серпня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір застави нерухомого майна (іпотеки) № KRIZ/0500/75/07, відповідно до п.1.2. якого предметом договору стали майнові права на нерухомість, а саме: квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,4 м2. Договір іпотеки посвідчений 27.08.2007 Прокопом O.E. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 4067. На\-кладено заборону відчуження зазначеного нерухомого майна. Квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідче\-ного 27.08.2007 Прокопом O.E. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріа\-льного округу, зареєстровано в реєстрі за № 4064. Витяг за № 16060599 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний № 19006055, - виданий 26.09.2007 Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації». [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 20.08.1994 р., згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.12.2011 р. Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області, актовий запис № 1069. Заява [PERSON] , чоловіка позичальниці, про надання згоди на отримання нею кредиту в сумі 25 000,00 доларів США в АКБ «Індустріалбанк» на придбання квартири та на передачу в іпотеку Банку вищезазначеної квартири посвідчена 27.08.2007 Прокопом O.E. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за № 4062. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та пору\-чителем - [PERSON] 27.08.2007 був укладений договір поруки № KRIP/0500/18/07. Згідно п.1.1 договору поруки, поручитель зобов`язався відповідати перед Банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником зобов`язань за креди\-тним договором. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено обов`язок поручителя відповідати за зобов`язаннями згідно з кредитним договором перед Банком в тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. А згідно п.3.2 договору поруки, відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Позивач виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором - кредитні кош\-ти 27 серпня 2007 були перераховані на рахунок відповідача № [NUMBER] в Кременчуцькій філії АКБ «Індустріалбанк» меморіальним валютним ордером № 798_60 від 27.08.2007 та видані з цього рахунку згідно заяви відповідача на видачу готівки № [NUMBER] та виписки по особовому рахунку. Відповідачка, в порушення умов кредитного договору, не повертала кредитні кошти відповідно до графіка, не сплачувала нараховані відсотки. Кредит востаннє погашався відповідачкою 22.01.2015 в сумі 0,09 доларів США. Відсотки, нараховані за користування кредитом станом на 25.02.2015, також сплачені не були, і тому 26.02.2015 винесені на рахунок прострочених відсотків згідно виписки по особовому рахунку відповідачки з 27.08.2007 по 05.10.2017. Частина кредиту, яка повинна бути погашена до 25 лютого 2015, своєчасно не сплачена, отже, з 26.02.2015 має місце порушення обов`язків відповідача щодо погашення кредиту. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість відповідача по кредиту, яка станом на 12.02.2018 становила 20 802,35 доларів США та складалася з наступного: 15 542,25 доларів США - заборгованості по кредиту; 5051,38 доларів США - прострочена заборгованість зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитом; 208,52 долари США. - заборгованість зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. Також відповідно до п.8.1 кредитного договору, Банк нарахував відповідачу пеню в сумі - 949 000,89 грн. яка включала: за прострочення повернення суми кредиту, станом на 12.02.2018, - 538 771,37 грн., за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 410 229,52 грн. станом на 12.02.2018. Позивач звертався до відповідача з пропозицією обговорення питання подальшого обслуговування заборгованості за кредитним договором (вих..№ 1191 від 07.08.2017) та з листом-вимогою за вих. №1356 від 19.09.2017 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, однак до звернення до суду з позовом відповідач заборгованість перед Банком не погасила, вимоги банку залишила без відповіді та задоволення. Також 26.10.2017 року за вих. № 1357 було направлено повідомлення поручителю [PERSON] про невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором з вимогою сплатити заборгованість відповідача за кредитним договором, яка була проігнорована поручителем. В подальшому після проведення судової економічної експертизи, позивачем було зменшено позовні вимоги, а саме прохав стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 20 243,13 доларів США та 58 185,80 грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 15 542,45 доларів США; сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом (за період з 27.08.2007 по 23.10.2017) - 4 700,68 доларів США; сума пені за порушення строку погашення заборгованості за кредитом (за період з 12.02.2017 року по 11.02.2018 включно) - 16 162,58 грн.; сума пені за порушення строку сплати нарахованих відсотків (за період з 12.02.2017 по 11.02.2018 включно) - 12 307,04 грн.; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 24.10.2017 по 11.02.2018 включно) - 3 836,63 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 13.02.2018 по 17.03.2020) - 25 879,55 грн. Та стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» сплачений судовий збір в сумі 22 552,24 грн. 20.07.2020 року позивач звернувся з заявою про повернення сплаченого ним при подачі позову судового збору в розмірі 13 419,59 грн. у зв`язку зі зменшенням позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як зазначалося вище визнали позовні вимоги частково в сумі основного боргу 15 131,77 доларів США, сплату яких прохали розстрочити на три роки. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно ч.3 цієї статті використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями, допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 12 постанови ВССУ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та позивач просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 53 ЦК. Згідно ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником . У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Відповідно до ст. 559 ЦПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Враховуючи викладене, зважаючи, що порушення обов`язків відповідача щодо погашення кредиту мали місце з 26.02.2015 року, при цьому Банк пред`явив вимоги до поручителя [PERSON] лише 26.10.2017 року, тобто після припинення поруки на підставі п.4 ст. 559 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до поручителя [PERSON] безпідставні, а тому не підлягають до задоволення. Відповідно до приписів ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 65 встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена, (частина 3 ст. 65 СК України). Відповідно ч.4 цієї статті договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тож, за невиконання боргових зобов`язань, що виникли за кредитним договором № KRI/0500/507/07 від 27.08.2007 перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк» мають відповідати [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.11.2019 року № 16825/18-71/31229/19-71 відповідно до даних наведених у Додатку № 1 висновку, сукупна вартість кредиту розрахунково становить 37 243,60 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 188 080,16 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ гривні до долара США на дату 27.08.2007р. - 5,05 грн./дол. США), у вигляді: а) реальної процентної ставки (у процентах річних) становить - 13,78% річних; б) абсолютного значення подорожчання (у грошовому виразі) становить - 37 243,60 дол. США. Документально обґрунтований розмір щомісячного платежу (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), виходячи з базових умов, викладених в кредитному договорі № KRI/0500/507/07 від 27.08.2007р., на момент його укладення та при виконанні розрахунку платежів в національній валюті України, виходячи з офіційного курсу НБУ гривні до долару США, є змінним у кожному розрахунковому періоді, розрахований експертами у Додатку № 2 до висновку, та складається з: суми основного боргу за кредитом, яка є сталою і становить 89,61 доларів США, що по курсу НБУ гривні до долара США на дату 27.08.2007р. - 5,05 грн. за 1 долар США становить 452,53 грн.; нарахованих відсотків, розмір яких є змінним у кожному розрахунковому місяці і залежить від кількості днів у місяці та залишку суми заборгованості за основним боргом (метод нарахування процентів - факт/360); сум платежів за надані супутні послуги, черговість та розмір яких визначені кредитним договором. Наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості [PERSON] (у тому числі в частині зазначеного в ньому розмірі суми боргу за кредитом, процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, які заявлені до стягнення) перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк»» частково відповідає умовам укладеного кредитного договору №KRI/0500/507/07 від 27.08.2007р. Станом на 12.02.2018р. заборгованість [PERSON] документально та розрахунково підтверджується у розмірі: основна заборгованість - 15 542,45 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість по щомісячних платежах - 1743,70 доларів США; заборгованість зі сплати відсотків - 4 999,40 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення: -по основному боргу (заборгованість по щомісячних платежах): згідно умов кредитного договору - 118 547,00 грн.; із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ - 8 850,22 грн.; по сплаті нарахованих процентів: згідно умов договору - 400 380,77 грн.; із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ -29802,83 грн. Стосовно тверджень відповідачів про те, що сума боргу є меншою на 410,68 доларів США ніж зазначив позивач так як реальна процентна ставка становить 13,78% річних, а згідно п. 1.1 договору встановлена процентна ставка розмірі 11,5 % річних, тож відповідач переплачував 2,28 % відсотки річних, суд зазначає, що згідно висновку, експертизи, станом на 12.02.2018 р. основна заборгованість [PERSON] документально та розрахунково підтверджується у розмірі - 15 542,45 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість по щомісячних платежах - 1743,70 доларів США. Тож, враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість зменшених вимог позивача щодо стягнення заборгованості по основному боргу та процентів за користування коштами. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Отже аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Враховуючи викладене, заяви відповідачів щодо застосування строку позовної давності до вимог про стягнення нарахованої пені, не підлягають до задоволення, так, як позивачем не було пропущено строку, при цьому пеня нарахована за 1 рік до звернення з позовом (з 12.02.2017 року по 11.02.2018 року включно). При цьому, суд бере до уваги, що встановлення сторонами договору пені у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов`язання за споживчим кредитом, від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за рік, є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності, однак, згідно заяви про зменшення позовних вимог позивач прохає стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,03% . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зменшені вимоги позивача щодо стягнення пені підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, суд враховує висновки, сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц, провадження № 14-68цс18, відповідно до яких: Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). При цьому, підставою для застосування позовної давності слугує відповідна заява відповідача. Як вбачається з матеріалів позову, таку заяву відповідачі не заявляли. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення 3 % річних за користування коштами. Оскільки нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, так, як є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника, тож при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних, а тому дана вимога підлягає задоволенню. Тож, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, а саме солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] суми боргу за кредитним договором № KRI/0500/507/07 від 27.08.2007 року, яка становить: 20 243,13 доларів США та 58 185,80 грн. Згідно положень ст.. 435 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим на строк, що не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. Вирішуючи заяву відповідачів про розстрочення сплати боргу, суд вважає її обґрунтованою, так, як вказана відповідачами обставина, а саме: невеликий розмір доходу, що істотно ускладнить виконання даного рішення, доведена. При цьому, враховуючи передбачений ст. 435 ЦК України строк та принцип диспозитивності, суд в межах заяви, вважає за можливе розстрочити відповідачам сплату 15 131, 77 доларів США на строк один рік з дати ухвалення даного рішення. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи, що при поданні позовної заяви про стягнення заборгованості в розмірі 20 802,35 доларів США та 949 000,89 грн., позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 22 552,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21 від 15.02.2018, яке міститься в матеріалах справи, а в подальшому 13.04.2020 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої ціна позову становить 20 243,13 доларів США та 58 185,80 грн.(станом на дату подання вказаної заяви - 13.04.2020 курс НБУ за 1 долар США становив 27,2022 грн.) тож, розмір судового збору має становити 9 132,65 грн. (20 243,13 доларів США х 27,2022 грн. + 58 185,80 грн. х 1,5% = 9 132,65 грн.) Тож відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення 9 132,65 грн. судового збору.

Outcome: partial