Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

22 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що [INFO] року у неї з відповідачем народилась спільна дитина - [PERSON]. На даний час шлюбні відносини із відповідачем фактично припинились і сторони проживають окремо. Дитина залишилась проживати із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає з вересня 2016 року. Угоди про добровільну сплату аліментів, між сторонами не досягнуто, дитина перебуває на її утриманні. Враховуючи що відповідач офіційно працевлаштований та має можливість надавати допомогу на утримання дитини, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Позивач та її представник додатково пояснили, що інших осіб, які перебувають на утриманні позивача не має. Розмір доходу [PERSON] у середньому складає 7000,00 грн. на місяць. Вважали, що ? частини вказаного доходу буде достатньою для задоволення першочергових потреб пов»язаних із утриманням дитини. Також звернули увагу суду, що додаткових витрат пов»язаних з лікуванням дитини стороною позивача не заявлено. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від отриманого ним доходу. Крім того пояснив, що офіційно працює в КП «Київський метрополітен» та отримує дохід в середньому 7500,00 грн. щомісячно. В період 2014-2016 року сплачував добровільно аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини свого доходу, однак потім захворів, переніс дві операції у зв'язку із чим не мав матеріальної можливості утримувати спільну із позивачем дитину. Під час періодичних зустрічей із сином [PERSON], приймає участь у його додаткових витратах, хоча крім спільного із позивачем сина має інших повнолітніх дітей від попереднього шлюбу та онуків. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 4). Спільна дитина сторін проживає разом із матір'ю - позивачем [PERSON], а відповідач, на підставі Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.08.2014 року №342 приймає участь у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO] у формі спілкування з дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., або в інший час за згодою матері (а.с. 5). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до довідки №342 від 04.10.2017 року, виданої КП «Київський метрополітен», [PERSON] працює на даному підприємстві на посаді стрільця, посадовий оклад становить 4360 грн., а заробітна плата за останні шість місяців склала 45 234,15 грн. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положенням ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], суд враховує стан здоров'я платника аліментів та дини, а також матеріальне становище відповідача, те що [PERSON] має регулярний щомісячний дохід та може надавати матеріальну допомогу. Інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача судом не встановлено. Разом з тим, суд враховує наявність у платника аліментів інших повнолітніх дітей та малолітніх онуків, а також виходить з того, обов'язок утримувати дитину покладено на обох батьків в однаковій мірі. Суд також враховує, що відповідач добровільно приймав щомісячно участь в утриманні сина шляхом виплати по 25% із свого доходу до 2016 року включно та за станом свого здоров»я, а саме перебування, зокрема і на стаціонарному лікуванні припинив такі виплати. Дана обставина визнається сторонами і не потребує доказування у розумінні ст. 61 ЦПК України. Крім того, суд приймає до уваги пояснення відповідача, що між сторонами не досягнуто згоди щодо участі у вихованні малолітнього сина батьком, у зв»язку із чим останній звертався у 2014 році до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для встановлення графіку побачень з дитиною, під час зустрічей з якою несе відповідні витрати пов»язані із її утриманням. З огляду на означене, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог відповідно до ст. 11 ЦПК України, надаючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини доходу [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial