Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

23.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що вона 15 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 142 від 15 серпня 2009 року. Від цього шлюбу [INFO] народилась донька - [PERSON], яка мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні. З січня 2013 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, у зв'язку з втратою почуття взаєморозуміння, взаємодопомоги. З серпня 2013 року позивач та відповідач мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Будь-яких заходів щодо примирення вжити не можливо та недоцільне, у зв'язку з цим просила шлюб з відповідачем розірвати. Весь час малолітня дитина мешкає з позивачем, батько дитини участі у виховані та утриманні дитини не приймає. Відповідач зустрічається з дитиною 2-3 рази на місяць та оплачує навчання в розмірі 90,00 грн. на місяць. Іншої допомоги на утримання дитини відповідач не надає, у зв'язку з чим, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяви, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 15 серпня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетарського РУЮ у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 142 від 15 серпня 2009 року (а.с. 4). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Сумісне господарство вони не ведуть. Майнового спору не мають. Будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області,батьками [PERSON], [INFO] є позивач і відповідач. (а.с. 5). Як вбачається з довідки № 116 від 25.11.2013 року, виданої ККП ДМР « Донецькміськтепломережа », позивач працює на посаді контролера енергонагляду, та її фактично отриманий дохід за період з 01.05.2013 року по 31 жовтня 2013 року складає 15087,98 грн. (а.с. 7). Факт проживання та утримання позивачем малолітньої дитини [PERSON] в судовому засіданні відповідач не оспорював. Між сторонами не досягнута домовленість з питання утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дитини. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 14 частини від доходів батька щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.12.2013 року. На підставі ст. 82 ЦПК України суд вважає можливим звільнити відповідача від сплати судових витрат. На підставі викладеного ст.ст. 56 ч.3, 4, 80, 105 ч. 5, 112 ч. 2, 120, 180, 181 ч. 3, 182, 191 СК України,

Outcome: approved