Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

22 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Прокуратури Одеської області та Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 156,56 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., завданої в результаті неправомірної бездіяльності посадових осіб прокуратури Одеської області, які полягають у невнесенні відповідних відомостей до ЄРДР та не проведенні досудового розслідування на підставі її заяви про вчинення злочину від 28.01.2016 р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала, що в результаті вищевказаної неправомірної бездіяльності посадових осіб Прокуратури Одеської області вона вимушена була звертатися до суду за захистом своїх прав та витрачати свій час і свої кошти, в зв'язку з чим їй завдана моральна шкода, яка полягає у її моральних стражданнях, пов'язаних з порушенням її права на своєчасний і повний розгляд її заяви та на проведення досудового розслідування, в наслідок чого вона вимушена була витрачати свій час та докладати додаткових зусиль для поновлення та реалізації своїх порушених прав в порядку, встановленому кримінально-процесуальним судочинством. Крім того, їй завдана матеріальна шкода, що полягає у понесених нею транспортних витратах, пов'язаних з її прибуттям до прокуратури для подачі заяви та з її явкою до суду для подачі скарги і прийняття участі у судовому розгляді скарги, у загальному розмірі 156,56 грн. Крім того, позивачка вимагала стягнути на її користь з відповідачів понесені нею транспортні витрати, пов'язані з її явкою в судове засідання у даній справі. У судовому засіданні [PERSON] надала заяву. у якій просила справу слухати без фіксації судового процесу. Представник Прокуратури Одеської області у судовому засіданні також надав заяву, в якій просив слухати без фіксації судового процесу. Крім того, представником відповідача були надані письмові заперечення, згідно яких позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заперечення представника відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28 січня 2016 року [PERSON] подала заяву до Прокуратури Одеської області за № 420 про вчинення кримінального правопорушення - невиконання посадовими особами Прокуратури Одеської області 40 судових рішень та просила зобовязати прокурора Одеської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, визнати її потерпілою. Проте, оскільки у встановлений законом строк Прокуратурою Одеської області не було прийняте відповідне рішення за вищевказаною заявою позивача від 28 січня 2016 року, позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність відповідальних осіб Прокуратури Одеської області. За наслідками розгляду скарги [PERSON] ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2016 року у справі № 522/2107/16-к було зобов'язано Прокурора Одеської області не пізніше 24 годин внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, за письмовою заявою, що подана до Прокуратури Одеської області за вх. № 420 від 28.01.2016 року від [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, та розпочати досудове розслідування, а також визнати [PERSON] потерпілою. У відповідності до частини 6\~статті 1176 ЦК України\~шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої в ч.ч. 1-5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст.\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст.\~1166,\~1167 ЦК України\~доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, протиправність дій (в даному випадку бездіяльність) відповідальних осіб Прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлені судовим рішенням, а саме ухвалою слідчого судді від 09 березня 2016 року, про що вказано вище. Також в матеріалах справи знайшли своє підтвердження ті обставини, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідальних осіб Прокуратури Одеської області позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона була змушена докладати додаткових зусиль для захисту своїх порушених прав, звертатись до суду і неодноразово приймати участь у судових засіданнях, проводити довгий час у транспорті загального користування для переїду до місця розгляду справ. Всі зазначені дії супроводжувались психічними переживаннями і нервовими напругами позивача, що і є не чим іншим, як завданням моральної шкоди неправомірною бездіяльністю відповідальних осіб Прокуратури Одеської області. З огляду на викладене, матеріали справи містять достатньо доказів наявності всіх складових, які необхідні для відшкодування позивачу моральної шкоди, передбаченої\~ст. 1167 ЦК України, а саме: факт спричинення шкоди, протиправність дій (в даному випадку бездіяльність), заподіювач шкоди - Прокуратура Одеської області і її вина, а також причинний зв'язок між протиправною бездіяльністю та негативними наслідками. Суд оцінює заподіяну позивачу бездіяльністю Прокуратури Одеської області моральну шкоду в сумі 500 грн., яка підлягає стягненню з Прокуратури Одеської області на користь [PERSON], шляхом безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби в Одеській області з рахунків Прокуратури Одеської області. На думку суду вищевказаний розмір моральної шкоди буде достатньою сатисфакцією за спричинення [PERSON] моральних переживань. Крім того, позивачка в позові вказує що їй заподіяна матеріальна шкода у розмірі 156,56 грн., яка складається з витрат на проїзд. Суд вважає, що дані витрати підлягають стягненню на користь позивача, виходячи з наступних підстав. Позивачка посилалася на те, що при зверненні нею до суду зі скаргою на бездіяльність прокуратури та при розгляді скарги у суді витрачені на проїзд. Зазначені витрати підтверджуються копіями проїзних документів. Так, відомості, викладені у заяві від 28 січня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення, не були внесені до ЄРДР, досудове розслідування не розпочиналося, тому позивачка не мала статусу осіб, зазначених у\~ст. 121 КПК України, які мають право на стягнення процесуальних витрат, пов'язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження. Тобто при розгляді скарги [PERSON] Приморським районним судом м. Одеси від 09.03.2016 року, вона не могла ставити питання про стягнення їй витрат. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] понесла витрати саме із розглядом справи щодо визнання незаконною бездіяльність Прокуратури Одеської області, понесені нею витрати підлягають відшкодуванню у відповідності до\~ст. 85 ЦПК України. Щодо вимог позивачки про стягнення з Прокуратури Одеської області витрат на транспорт, то суд вважає, ці вимоги необґрунтованими, та такими що задоволенню не підлягають, виходячи з того, що позивачкою не вказана сума цих витрат, та не надано жодних доказів на підтвердження даних витрат. Згідно ч.ч. 1,2,3\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~колегія суддів також вважає за можливе стягнути з Прокуратури Одеської області на користь держави, шляхом безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби в Одеській області з рахунків Прокуратури Одеської області судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial