Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

23 серпня 2019 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22 березня 2016 р. позивач уклав з відповідачем договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якими він погодився на одержання кредиту та його умови. На підставі чого, банк встановив відновлювальну кредитну лінію у розмірі 15 000 грн. на строк 36 місяців, з процентною ставкою 30% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Відповідач отримав кредитні кошти на рахунок. Однак, у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 8 серпня 2019 р. виникла заборгованість на суму 8 277,68 грн. - заборгованість за кредитом, 6 038,49 грн. - за процентами, 446,25 грн. - інфляційні втрати за відсотками, 206,96 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів, усього 14 969,38 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в сумі 1 921,00 грн. Ухвалою судді від 7 жовтня 2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, в судовому засіданні, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що заявою про приєднання № 1759984 від 22 березня 2016 р. до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач [PERSON] приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка діяла на день підписання заяви про приєднання. За заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 2 серпня 2016 року позичальнику встановлено відновлювальну кредитну лінію на рахунок в бажаному розмірі 15 000,00 грн., максимальний розмір - 40 000,00 грн., строк кредитування - 36 місяців, з фіксованою процентною ставкою 30,00 процентів річних. Цим договором позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти в порядку та розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно наданим позивачем документами станом на 8 серпня 2019 р. у відповідача виникла заборгованість на суму 8 277,68 грн. - заборгованість за кредитом, 6 038,49 грн. - за процентами, 446,25 грн. - інфляційні втрати за відсотками, 206,96 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів, усього 14 969,38 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що за вказаним кредитним договором відповідач не повернув позики у строк, встановлений договором, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість на суму 8 277,68 грн. - заборгованість за кредитом, 6 038,49 грн. - за процентами, 446,25 грн. - інфляційні втрати за відсотками, 206,96 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів, усього 14 969,38 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved