Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

22.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем; не вживати заходи щодо їх примирення та судовим рішення змінити прізвище дружини з [PERSON] на попереднє Федоренко. Позов мотивує тим, що 25.06.2001 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що останнім часом, через розбіжності у поглядах на питання побудови сімейних відносин в них постійно виникають різноманітні сварки та скандали. Все це відбувається на очах у їхніх дітей, що завдає їм моральних страждань та відображається на дитячій психіці. Фактичні шлюбні відносини припинились з 2014 року. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Провадження по справі було відкрито 16.03.2018 року, та справу призначено до підготовчого судового засідання на 09.00 год. 05.04.2018 року. Позивач та відповідач на розгляд справи не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, де вказав, що позов підтримує. Відповідач також подала заяву, де просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає та зазначає, що вони з позивачем дійшли згоди щодо того, щоб не застосовувати до них заходів щодо примирення подружжя; питання щодо поділу майна вони будуть вирішувати самостійно без суду та їх спільні діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матірю. Суд ухвалив в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 200 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом із матеріалів справи встановлено, що\~сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 25 червня 2001 року Звенигородською сільською радою м. Олександрії Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, які після розірвання шлюбу будуть проживати з матірю. З позовної заяви вбачається, що підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що у них різні погляди на життя, що призвело до погіршення стосунків. Відповідач подала заяву, де вказала, що позов визнає. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Спору щодо місця проживання дитини і розподілу спільного майна між сторонами немає. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до\~ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Оскільки позивач та відповідач подали заяви, де наполягають на розірванні шлюбу та просять не надавати їм строк на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна прізвища, є виключне право [PERSON], а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial