Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

22.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що на підставі рішення суду їй належить будинок [ADDRESS] . Право власності вона зареєструвала 31.05.2021 року і має намір розпорядитися будинком, але під час оформлення документів дізналася, що на будинок накладено обтяження у вигляді арешту на підставі повідомлення Первомайського міського суду Миколаївської області номер 898 від 16.10.2000 року, суб`єктом обтяження є [PERSON] , яка померла у 1998 році. Арешт накладено в межах справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, однак за інформацією суду у вказаний період такий позов не розглядався. Вважає, що відсутні належні правові підстави для обтяження її майна, а існування такого арешту перешкоджає повноцінній реалізації її права власності, тому просить скасувати вказане обтяження. Ухвалою суду від 24.09.2021 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] 27.09.2021 року подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю. Позивачка надала заяву, в якій просила задовольнити позов. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що 03.02.2000 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] отримав у власність житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва. [PERSON] зареєстрував своє право власності на вказаний будинок у Первомайському МБТІ 18.06.2009 року, реєстраційний номер 27576601, що підтверджується відповідним витягом. В подальшому право власності на вказаний будинок перейшло до [PERSON] на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.07.2009 року у справі № 1-1962/09, яке набрало законної сили 28.07.2009 року, що підтверджується копією відповідного рішення. Право власності на вказаний будинок зареєстроване за позивачкою Первомайським МБТІ 16.09.2009 року, реєстраційний номер 27576601, що підтверджується відповідним витягом. В подальшому право власності було зареєстроване і у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31.05.2021 року (номер запису 42320273), підстава запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58549257 від 04.06.2021 року, що підтверджується відповідною Інформацією з вказаних реєстрів. Як видно з цієї ж інформаційної довідки, на будинок накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (номер запису про обтяження 42320466) на підставі повідомлення номер 898 від 16.10.2000 року Первомайського міського суду Миколаївської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58549257 від 04.06.2021 року. Суб`єктом обтяження є [PERSON] . Обтяження зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3507464 від 25.07.2006 року. З копії свідоцтва про право на спадщину вбачається, що [PERSON] померла у 1998 році і будинок перейшов у власність [PERSON] у 2000 році. З копії повідомлення Первомайського міського суду Миколаївської області за вих. № 898 від 16.10.2000 року вбачається, що суд листом відповідно до існуючого у той час процесуального порядку, наклав арешт на будинок [ADDRESS] до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна. Номер справи у листі не зазначений, однак згідно відповіді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 3.17/336/2021 зазначена справа протягом вказаного періоду судом не розглядалася. В усякому випадку [PERSON] отримав будинок у спадщину у лютому 2000 року, хоча і зареєстрував своє право власності лише у 2009 році. Повідомлення суду про арешт майна датоване жовтнем 2000 року, тобто після переходу права власності, і видане на будинок, належний [PERSON] , хоча власник на той час вже змінився. Таким чином судом встановлено, що позивачка володіє спірним будинком на праві власності законно, відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України. Вона має право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Також встановлено, що відсутні будь які правові підстави для існування обтяження у вигляді арешту будинку [ADDRESS] , оскільки не існує справи, в межах якої накладено арешт. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном. Тому суд вважає, що є підстави для скасування зазначеного вище обтяження, оскільки наявна заборона перешкоджає позивачці повноцінно реалізувати своє право власності. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Про відшкодування судових витрат позивачкою не заявлено.

Outcome: approved