Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

24.01.2019 р. заявлено позов, у якому позивач зазначила, що з 18.03.2017 р. вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився [INFO] . син [PERSON] , самостійно утримувати малолітнього сина вона не має можливості, відповідач добровільно свій обов`язок по утриманню свого малолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому позивач, просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третьої його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.01.2019 р. і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово 16.05.2019 р. вимоги позову змінила, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з 24.01.2019 року і до повноліття дитини, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.34). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово змінені вимоги позову визнав повністю, погодився на стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з 24.01.2019 року і до повноліття дитини, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.35-36). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітнього сина [PERSON] ,, [INFO] , але добровільно свого законного обов`язку по його утриманню не виконує, хоча має таку можливість, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання малолітнього сина, в твердій грошовій сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з 24.01.2019 року і до повноліття дитини, висновки суду, підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.03.2017 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.09.2017 р., актом перевірки житлово-побутових умов від 24.01.2019 р., (а.с.а.с.3,4,16). Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню свого малолітнього сина [PERSON] ,, [INFO] , чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання малолітнього сина, аліменти в твердій грошовій сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з 24.01.2019 року і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору та на користь позивача [PERSON] 700 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується квитанцією № 107 від 23.01.2019 р. (а.с.6).

Outcome: approved