overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

23 травня 2016 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач став зловживати спиртними напоями. Сумісне життя проходило в постійних сварках і скандалах, що призвело до розпаду їхньої сімї. Шлюбні відносити припинені з 24 квітня 2016 року. Спільного господарства вони не ведуть, проживають роздільно і не мають наміру відновлювати сім»ю. У судовому засіданні позивачка позивні вимоги підтримала і дала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У 2010 р. позивачка і відповідач зареєстрували шлюб. Мають дочку [PERSON], [INFO], яка залишається з позивачкою. Спільне життя у подружжя не склалося, проходило в постійних суперечках і скандалах. Шлюбні відносини припинені з 24 квітня 2016 р.. Позивачка і відповідач разом не живуть, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 СК України суд розриває шлюб у разі якщо подальше збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру №2 в житловому будинку, що розташований по вул. 50 років Перемоги, 4, смт. Шацьк, Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 13 серпня 2015 року померла [PERSON], якій належало вказане нерухоме майно. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначену квартиру в житловому будинку. За життя [PERSON] заповіт на вказане майно не склала. Спадкоємцем [PERSON] за законом є її син [PERSON], який в установленому законом порядку прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, не встановлено. Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому він просить суд визнати його право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністюта виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 27 (а. с. 15), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), який проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з відповдіачем. Сім'я фактично розпалася з червні 2015 року, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Швець) [PERSON] (а.с. 4). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 02 березня 2002 року, про що було зроблено актовий запис № 320. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 березня 2002 року, про що було зроблено актовий запис № 320 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11 серпня 2007 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до вересня 2015 року. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 11 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9). Судом також встановлено, що подружнє життя [PERSON] та [PERSON] припинили з серпня 2015 року. Причинами розпаду сімї є те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки. На даний час почуття любові та взаємоповаги між сторонами відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Від стягнення судових витрат з відповідача у судовому засіданні позивач відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 17 червня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Калінінськм відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 241. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 червня 1995 року. Шлюб зареєстровано Калінінськм відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 241. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 24 квітня 1999 року, актовий запис № 467. Свої вимоги мотивує тим, що 24 квітня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Стверджує, що відповідач зловживає алкоголем, поводить себе неадекватно, у звязку з чим у сімї часто виникають сварки та суперечки. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємного розуміння. Шлюбні відносини припинили своє існування з лютого 2016 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе. Ухвалою суду від 06 червня 2016 року сторонам було надано строк в два місяці для примирення. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що примирення неможливе. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і проти розірвання шлюбу заперечував, оскільки бажає зберегти сімю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 квітня 1999 року, про що було зроблено актовий запис № 467 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно норм ст. 24, ч.4 ст.56 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з лютого 2011 року проживала з відповідачем [PERSON], офіційно шлюб не реєстрували, за час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач частково матеріально допомагає їй та дитині, однак не регулярно, та не в тому розмірі. Позивачу доводиться просити кошти на дитину, тому вирішила звернутись до суду. Відповідач офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками, має нерегулярний мінливий дохід, має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], тому позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 614,00 грн. щомісяця, до повноліття дитини. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить задоволити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батько зобов'язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 614,00 гривень щомісяця починаючи з 23 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Також суд стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 450,00 грн., що підтверджується документально (а.с. 5-8). Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також, коштів на своє утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 22 листопада 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її та утримання дитини не надає, хоч має можливість її надавати. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Аленіна) [PERSON] (а.с. 4). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved