Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

23 січня 2014 року [PERSON], звернулася в суд з зазначеним вище позовом про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки від суми несплачених аліментів з [PERSON], в розмірі 6360 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за рішенням суду від 12 вересня 2013 року зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісячно на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] - [INFO]. Починаючи з 22 липня 2013 року на час навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років чи припинення навчання. Відповідач аліменти не виплачує, та станом на 22 січня 2014 року має заборгованість по аліментах в сумі 3000 грн. Просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], на її користь заборгованість по аліментам та неустойку в розмірі 3360 гривень, а також судовий збір за розгляд справи в судді. В судовому засіданні позивач зменшив розмір позовних вимог надавши розрахунок та просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в розмірі 2712 гривень, неустойку в розмірі 2906,36 гривень та понесені судові витрати. Відповідач допитаний в порядку ст. 132 ЦПК України не визнав тому що постійно направляв кошти на утримання сина, надавши копії квитанцій. Працездатний, працює водієм експедитором, інших утриманців не має. Згоден на розгляд справи у його відсутність. Заслухавши показання позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази суд прийшов до висновку, що позовні підлягають задоволенні, але частково. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO]. (а.с.5). Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 14 частини всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 22 липня 2013 року на час навчання в Миколаївському національному аграрному університету, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років чи припинення навчання. Рішення набрало законної сили 08 жовтня 2013 року, а виконавчий лист направлений до Державної виконавчою служби Ямпільського районного управління юстиції Сумської області. Рішення суду не виконується, відповідач аліменти на утримання сина не сплачує. Відповідно до розрахунку заборгованість за аліментами станом на 22 січня 2014 року становить 2712 гривень(452.00 грн х 6 місяців). Відповідачем жодного разу не сплачені аліменти за період з липня 2013 року по день пред'явлення позову. Відповідно з ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Згідно розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів станом на 22.01.2014 року, складена позивачем, розмір пені становить - 2906,35 грн. Враховуючи, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої окремо за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно. Таким чином розмір пені який підлягає стягненню з відповідача складає (1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення, окремо за кожен місяць), Таким чином, є передбачені законом підстави для нарахування відповідачеві неустойки за прострочення сплати аліментів, оскільки у виникненні заборгованості зі сплати аліментів наявна вина відповідача, є працездатною особою, працює, інших утриманців не має, але добровільно не сплачує аліменти. З урахуванням заявлених вимог (позивач ставила питання про стягнення неустойки за несплату аліментів з липня 2013 року по 22 січня 2014 року) і строк затримки на 22 січня становить 184 днів, а розмір неустойки становить з 22.07.2013р по 22.08.2013р- 4,52грн х 31дн =140,12грн; з 22.08.2013р по 22.09.2013р - 9.04грн х 31дн =280,24грн; з 22.09.2013р по 22.10.2013р -13,56 х 30дн = 406,30грн; з 22.10.2013р по 22.11.2013р - 18,08грн х 31дн = 560,48грн; з 22.11.2013р по 22.12.2013р - 22,60 х 30 = 678,00грн; та з 22.12.2013р по 22.01.2014 р 27,12грн, х 31 дн =840 грн, а всього 2906,36 грн. Позивач визначаючи розмір неустойки, помилково виходив не з суми 452грн, щомісячно а з не сплаченої суми та не із загальної кількості днів прострочки за кожний платіж, а із кількості днів у місяці в якому платіж мав бути здійснений, тому такий розрахунок є невірним. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість зі сплати аліментів утворилась з 22 липня 2013 року по 22 січня 2014 року і аліменти відповідач повинен сплачувати в розмірі 452 гривень щомісячно. Неустойка вираховується з 1 серпня 2013 року по 22 січня 2014 року 174 днів (452грн х 1% х 174дн) = 786,48 грн; за вересень 2013 року (452грн, х 1% х 143дн) = 646,36 грн; за жовтень 2013 року (452грн, х 1% х 113дн) = 510,76грн; за листопад 2013 року(452грн, х 1% х 82дн) = 370,64 грн; за грудень 2013 року (452грн, х 1% х 51дн) = 230,52 грн; за січень 2014 рік (452грн, х 1% х 21дн) = 94,92 гривень. Загальна сума пені за затримку сплати аліментів за період 1 серпня 2013 року по 1 січня 2014 року становить 2639 грн. 68 коп, яку суд стягує з відповідача. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, що відсутності у нього заборгованості. Оскільки надані копії квитанції по сплаті аліментів надані Ямпілському райнному суду Сумської області датовані 2012 - 2013 року, свідчать про сплату ним аліментів по виконавчому листу № 2-6342007 року згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 липня 2007 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 14 частини з усіх видів заробітку і до досягнення ним повноліття, починаючи з 11 червня 2007 року. Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання Ямпільського районного суду Сумської області відповідач працездатний, працює водієм експедитором, інших утриманців не має та не надав суду належних та допустимих доказів, щодо виконання ним зобов'язання по сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 14 частини з усіх видів заробітку, який навчається в Миколаївському національному аграрному університеті, починаючи з 22 липня 2013 року у цивільній справі 2-485692 та не надав суду довідку державного виконавця про відсутність заборгованості по даному виконавчому листу, чим не виконав вимог ст.ст10,60 ЦПК України. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду . Вказана норма закону визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі -Закон) і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягенні заборгованості по аліментах з відповідача на його користь. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60 грн, за розгляд справи в судді.

Outcome: partial