Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

22 лютого 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 27.12.2015 року в м. Коломия померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на майно померлої - 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, 224. Вона прийняла спадщину після смерті матері, однак приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно по причині відсутності реєстрації права власності за спадкодавцем на реконструйовану частину будинку. Про вказане нотаріус надала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], яка померла 27.12.2015 року в м. Коломия: на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку загальною площею 122,9 кв. м., житловою площею 58,1 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд (літньою кухнею, навісом, погрібом, вбиральнею, колонкою, воротами, огорожею), що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, 224, Івано-Франківської області. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача теж подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та винести рішення відповідно до норм чинного законодавства України. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі, з позовом [PERSON] повністю згідна. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 27.12.2015 року в м. Коломия померла [PERSON], про що відділом ДРАЦС по м. Коломия складений відповідний актовий запис за № 650. Після її смерті згідно вимог ст.ст. 1216 -1218, 1258 ЦК України відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів вона не складала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України до живих спадкоємців першої черги відносилася лише позивачка, [PERSON] - донька спадкодавиці. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на день смерті спадкодавиці проживала і була зареєстрована по одній з нею адресі, що стверджується довідкою сектору видачі довідок відділу управління комунальним майном Коломийської міської ради за № 1901 від 14.12.2016 року. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася із заявою до приватного нотаріуса [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що її мати, здійснивши реконструкцію в будинку, не зареєструвала своє право власності на реконструйоване нерухоме майно. В дійсності ж на день смерті [PERSON] їй належала на праві власності реконструйована 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, 224 ( раніше вул. Жданова, 22, вул. Гвардійська, 28). Згідно договору дарування, посвідченого 16.08.1962 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 5349, [PERSON] отримала в дар 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, 224 ( раніше вул. Жданова, 22, вул. Гвардійська, 28). Право власності за [PERSON] на вказане нерухоме майно було зареєстровано в Коломийському МБТІ, що стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ за № 56575 від 08.08.2016 року та витягом про реєстрацію про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Коломийським МБТІ 12.01.2000 року. Будь-яких змін у вказану реєстрацію до дня смерті [PERSON] не проводилося. Решту 1/2 частину вказаного нерухомого майна отримав в дар по вищевказаному договору дарування [PERSON] і після його смерті спадкоємець [PERSON] 01.08.1986 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на дане майно, а 28.12.1988 року вона подарувала дане майно [PERSON]. Будучи співвласниками будинку [PERSON] та [PERSON] в 1989 році здійснили реконструкцію та добудову до будинку, а саме знесли в будинку деревяну веранду і мати позивачки до частини будинку, якою вона користувалася, добудувала приміщення ванни площею 4,0 кв.м, приміщення кухні площею 6,7 кв.м, та розширила коридор з 5,3 кв.м до 9,1 кв.м., а [PERSON] добудувала до частини будинку, якою вона користувалася, приміщення коридору площею 13,9 кв.м, кімнати площею 17,4 кв.м, кухні площею 7, 8 кв.м. а приміщення кухні площею 10,0 кв.м переобладнала в кімнату площею 11,3 кв.м, внаслідок чого загальна площа будинку зросла з 62,6 кв.м до 122,9 кв.м, а житлова з 47,3 кв.м до 58,1 кв.м. Вказане стверджується технічними паспортами на садибний житловий будинок, виданими Коломийським МБТІ 08.12.1988 року, 28.04.2009 року, 24.11.2016 року. 04.12.2015 року реєстраційною службою Коломийського міськрайонного управління юстиції за [PERSON] вже зареєстровано право власності на її 1/2 частину вищевказаного реконструйованого будинку, що стверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2015 року. В даному витягу зазначено, що загальна площа будинку становить 122,9 кв.м. житлова 58,1 кв.м . [PERSON] вказане будівництво здійснила без належного дозволу та проектної документації (самочинно), що було виявлено і відображено у виданому 28.04.2009 року Коломийським МБТІ технічному паспорті на садибний житловий будинок. Після цього їй був виготовлений проект реконструкції та розширення житлового будинку та 30.03.2012 року виданий будівельний паспорт і інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області наданий дозвіл на початок виконання будівельних робіт. В той же час [PERSON] до дня її смерті не встигла здати в експлуатацію дане будівництво і зареєструвати своє право власності на 1/2 частину реконструйованого будинку. Відповідно до ч. 4 ст. З ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року, права не нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової державної реєстрації таких прав. Як зазначено у п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування за № 24-753/0/4-13 від 16.0.05.2013 року при вирішення спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Так, реконструкція та добудова до спірного будинку була проведена ще в 1989 році. На момент закінчення вказаного будівництва не була передбачена обовязкова державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності на будівлі та споруди була введена згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначений нормативний акт хоча і передбачав державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На дане нерухоме майно Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації 24.11.2016 року виготовило технічний паспорт на садибний житловий будинок. [PERSON] приватизувала земельну ділянку, на якій знаходиться реконструйована частина будинку. Оскільки згідно вимог ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкодавцю з дня її відкриття, тому після смерті [PERSON] позивачка успадкувала її 1/2 частину вищевказаного реконструйованого будинку, господарських будівель та споруд. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки [PERSON] фактично прийняла спадщину, представники відповідача та третьої особи не заперечують проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], яка померла 27.12.2015 року в м. Коломия: на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку загальною площею 122,9 кв. м., житловою площею 58,1 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд (літньою кухнею, навісом, погрібом, вбиральнею, колонкою, воротами, огорожею), що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, 224, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.6/, копією свідоцтва про народження /а.с.7/, копією свідоцтва про одруження /а.с.8/, довідкою відділу управління комунальним майном Коломийської міської ради /а.с.9/, копією договору дарування /а.с.10/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.11/, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.12/, копіями технічних паспортів /а.с.13-21/, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.22/, копією проекту реконструкції та розширення житлового будинку /а.с.23-48/, звітом про проведення обстеження /а.с.49-60/, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку /а.с.61/, звітом про ринкову вартість будинковолодіння /а.с.62-84/, копією довідки МСЕК /а.с.85/, копією тимчасового пенсійного посвідчення /а.с.86/. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.,ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved