overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

22.09.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 24 лютого 2009 року є його тіткою. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з тіткою, що створює йому перешкоди в оформленні права на спадщину. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON], яка померла 24.02.2009 року є тіткою [PERSON]. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 24 лютого 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 110237). Згідно довідки Атюшівського старостинського округу Коропської селищної ради Чернігівської області № 3-26 від 26.06.2017 року [PERSON] (дівоче призвіще [PERSON]) Євлаха Григорівна та [PERSON], яка померла 24.02.2009 року., були рідними сестрами. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявника та його тітки [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявника документального підтвердження родинних відносин з тіткою створює перешкоди в оформленні ним права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявника у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

22.09.2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що вона є донькою [PERSON], який помер [INFO] року. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з батьком, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з»явився, при цьому подали заяву про розгляд справи за відсутності представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON], який помер [INFO] року є батьком [PERSON]. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Зі свідоцтва про смерть батька заявниці (серія [NUMBER]) вбачається, що його ім»я «Аркадій». Згідно свідоцтва про народження заявниці (серія [NUMBER]) її ім»я та по-батькові «Валентина Аркадиевна». Згідно довідки виданої Рижківським старостинським округом Коропської селищної ради Чернігівської області [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], [INFO] проживали в [ADDRESS] однією сім»єю як батько та дочка. [PERSON] доглядала батька та здійснила його поховання. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявниці та її батька [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин з батьком створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявниці в судовому порядку, шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

22.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Проте, в наслідок своєї юридичної необізнаності та через те, що з вересня 2011 року по травень 2015 року за місцем відкриття спадщини не проживав, так як навчався в Київському політехнічному інституті за денною формою навчання, вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк, тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Представник позивача - [PERSON] вказує, що підтримує позовні вимоги. Відповідач Южноукраїнська міська рада вказує, що не заперечує проти задоволення заяви. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою участників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.08.2013 року Троїцьким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, вбачається, що [PERSON] [INFO] помер [INFO] у м. Москва (а.с. 12). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується договором-міни від 07.02.1995 року, технічним паспортом на квартиру та довідкою про технічний стан виданою КП «БТІ» м. Южноукраїнська (а.с. 15-19). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.05.1993 року Южноукраїнським міським відділом ЗАГС, [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, [PERSON] має право на спадкування за законом у першу чергу. Статтею 1269 ч.1 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може, тому що пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини в наслідок своєї юридичної необізнаності та через зайнятість пов'язану із навчанням за денною формою у вищому навчальному закладі. Таким чином, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що причина пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, є поважною, а тому позов підлягає задоволенню. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, строк у два місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

22.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу\~ вказуючи на те, що 20.12.2014 року\~ між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого\~ вони мають\~ сина\~[PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різницею характерів та відсутністю взаєморозуміння. Сторони мають різні погляди на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, посилаючись на викладені вище обставини просив шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Доповнень до викладеного у позовній заяві не мала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 20.12.2014 року зареєстрували шлюб\~ про що в книзі реєстрації шлюбів\~ зроблено\~ актовий запис за №\~ 925 від 20.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ФП № 109572 від 20.12.2014 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження\~ серії I-ФП № 231758 від 16.06.2015 року. Доводи позивачки вказують на те, що через\~ різницю характерів та відсутність взаєморозуміння та довіри шлюб фактично розпався. Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого\~ збереження сімї.\~ \~ \~ \~ \~Відповідач також запевнив суд у неможливості збереження сімя. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В\~\~судовому засіданні позивачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі «Красновська», що є її правом. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

22.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою, яку в подальшому уточнила, до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис про шлюб №89. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 вересня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач, [PERSON], зазначає, що спільне життя із відповідачем не скалалося. Фактичні шлюбні відносини припинені давно, вважає, що збереження сімї неможливе. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що більше 6 місяців вони з відповідачем не проживають разом та близько року не спілкуються та не ведуть спільного господарства. Просить позов задовольнити. Окрім цього, прізвище просить залишити «Юрченко-Вілк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

22.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 02.06.2007 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживала разом з ним до 18.09.2017 р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвища на «[PERSON]». Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є спільно власністю не має. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з позивачкою, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити теперішнє прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 02.06.2007 р., що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 21.10.2014 р. серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2007 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу позивачу та відповідачу залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

22.09.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 1,3923 га кадастровий номер 7422282500:06:000:0809; площею 1,3921 га кадастровий номер 7422282500:06:000:0810; площею 0,2252 га кадастровий номер 7422282500:06:000:1967; площею 0,2250 га кадастровий номер 7422282500:06:000:1966, які розташовані на території Рождественської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 25.09.2015 року. В обґрунтування позову зазначила, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (земельні ділянки), оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 25 вересня 2015 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 262339). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 765230, виданого 25 листопада 2005 року на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації за № 218 від 05.10.2005 року, [PERSON] був власником земельних ділянок площею 1,3923 га кадастровий номер 7422282500:06:000:0809; площею 1,3921 га кадастровий номер 7422282500:06:000:0810; площею 0,2252 га кадастровий номер 7422282500:06:000:1967; площею 0,2250 га кадастровий номер 7422282500:06:000:1966, які розташовані на території Рождественської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області. За повідомленням нотаріальної контори спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом є його донька [PERSON], яка прийняла спадщину подачею заяви до нотаріальної контори. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 серпня 2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 765230 був виданий 25.11.2005 року після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 25.09.2015 року. Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

22.09.2017 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 2 частини доходу від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, а позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтв про народження видно, що [PERSON], народився [INFO] року та [PERSON], народилася [INFO] року і їх батьками являються [PERSON] та [PERSON], які перебувають у шлюбі з 31.08.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 183 ч.1 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

22.09.2018 року між сторонами укладено шлюб у Краматорського міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 579, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.03.2019 року. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з січня 2020 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved