Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

23.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування до Дзержинської міської ради в інтересах територіальної громади. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно Акту виносу в натуру меж земельної ділянки та розбивки побудов від 17.04.1985 року, батько позивача [PERSON] побудував на земельній ділянці площею 31,7 кв. м. гараж [NUMBER] з погребом по [ADDRESS]. Гараж був побудований за власні кошти батька позивача у період з 1985 року по 1986 рік. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті батька позивача, вказаний гараж фактично став належати позивачу в порядку спадкування. Інших спадкоємців не має. Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори, склав заяву на прийняття спадщини, але нотаріус виніс постанову про відмову вчинення нотаріальних дій відмовив йому в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, тобто правовстановлюючих документів щодо належності гаражу спадкодавцеві. Оскільки нотаріус відмовив в оформлені права на спадщину, тому він позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб. Позивач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача в судове засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову немає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Акту виносу в натуру меж земельної ділянки та розбивки побудов від 17.04.1985 року [PERSON] була виділена в натурі земельна ділянка для забудови індивідуальних побудов у м. Дзержинську, Мікрорайон № 1 за номером 82. Відповідно до технічного паспорту від 08.10.2014 року вказаний гараж має [NUMBER] та розташований у [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] помер [INFO] року, заповіту не має, його син [PERSON] прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, постійно користувався вказаним гаражем. Також судом встановлено, що вказаний гараж був збудований, однак не був зареєстрований у встановленому законом порядку, тому він є самочинно збудованим. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на збудований гараж не порушує прав інших осіб. Відповідно до п.23 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності гаражу спадкодавцеві, то позивач позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У відповідності із п.п. 4.15, 4.18 глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на гараж у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому вимоги його щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованими. З викладеного вбачаються всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на гараж за адресою: [ADDRESS], гараж [NUMBER] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved