Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

22.05.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу у розмірі 605878,79 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.04.2014 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона надала позику відповідачу у сумі 440000 гривень, та до якого він зобов`язався повернути борг у строк до 01.01.2017 року, про що надав розписку. Умови договору відповідач у встановлений строк не виконав. На теперішній час підлягає стягненню заборгованість у розмірі 440000 гривень, інфляційні витрати та 3% річних за період з 01.01.2017 року по 31.03.2019 року. Просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних, інфляційні нарахування від основного зобов`язання. Позивачка надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення вимог позивачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно договору займу-позики від 07.04.2014 року, [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 440000 гривень, які зобов`язався повернути у строк до 01 січня 2017 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню суми боргу, у зв`язку з чим з нього підлягають стягненню сума інфляції у розмірі 123024 гривень, три проценти річних у розмірі 42854,79 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 6059 гривень. На підставі ст.ст. 536, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved