Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

23 березня 2015 р. позивач в особі свого представника на підставі договору адвоката [PERSON] звернулась до суду із позовними вимогами до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. В позові зазначається, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина й раніше періодично проживала у позивача, яка є її двоюрідною бабусею, так як [PERSON] - рідна онука її рідної сестри. З жовтня 2014 року [PERSON] постійно проживає у в сім'ї позивача. З питанням щодо влаштування дитини у позивача на законних підставах вона зверталась до Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації. 09 лютого 2015 року нею було отримано повідомлення, де зазначалося, що 06 лютого 2015 року питання про надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав вирішувалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кам'янсько-Дніпровській райдержадміністрації та прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO]. Позивачу було рекомендовано звернутися до суду із позовом про позбавлення Відповідача батьківських прав. Позивач вказує, що [PERSON] своєю дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги їй не надає, не приймає участі у вихованні дитини, ухилилась від своїх батьківських обов'язків, тому просить позбавити її батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]. До судового засідання позивач та її представник на підставі договору не з'явились, надали заяву з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. До судового засідання відповідач не з'явилася, надала заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги повністю визнала, заперечень не має. До судового засідання треті особи не з'явилися, надали заяви з проханням справу розглядати без їх участі, представник Органу опіки долучив до заяви висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідач доводиться рідною матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4 - зворотній бік). Дитина проживає з жовтня 2014 року в сім'ї позивача, про що свідчать матеріали, додані Органом опіки та піклування (а.с. 23, 24- зворотній бік). Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частина 3 цієї ж статті встановлює, що мати може бути позбавлена батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3, 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідач своєю поведінкою не дотримується цього принципу, що підтверджується висновком Органу опіки та піклування від 07.02.2015 року за № 01-01-23/0131 (а.с.26-27). Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При зверненні позивача до суду з позовом нею не було сплачено судовий збір, в заяві вона просила відстрочити його сплату. Згідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, ухвалою відстрочив сплату судового збору на строк, не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Позовні вимоги повністю задоволено, тому, відповідно до правил ст. 88 ЦПК України, його належить стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved