Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

22.04.2021 позивач [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить звільнити його від сплати аліментів, які було стягнуто рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.09.2016 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більш десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що він з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебував. [INFO] у них народилася дитина [PERSON] . Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.09.2016, яке набрало законної сили 11.10.2016, із нього стягнуто аліменти на утримання сина на користь відповідача в розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно. Однак починаючи з жовтня 2020 року син почав мешкати за місцем проживання батька. Незважаючи на це, із нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом. 11.08.2021 відповідачу засобом поштового зв`язку було направлено копію позовної заяви з додатками на вказану позивачем адресу, однак залишилися неотриманими. У судове засідання відповідач не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Із огляду на це та, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданим повторно 19.01.2018 Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. У відповідності до вищезазначеного свідоцтва про народження відповідач є матір`ю цієї дитини. Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.09.2016 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, або зміни сімейного чи матеріального стану сторін. Факт проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із позивачем підтверджується: довідкою з КЗ «Борщівська гімназія Балаклійської районної ради Харківської області» від 18.02.2021 вих.№ 02; довідкою Чугуївського ДНЗ (ясла-садок) № 2 від 09.03.2021; педагогічною характеристикою з ДНЗ; довідкою вуличного комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 09.03.2021; актом обстеження умови проживання від 22.02.2021, складеним спеціалістами служби у справах дітей. У відповідності до медичних довідок № 61, № 62 виданих 09.03.2021 КНП БМР ХО «БКБЛІЛ», [PERSON] на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Позивач [PERSON] працює на посаді вантажника-комірника в м.Чугуїв Харківської області, отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою № 5 від 03.03.2020, виданою ФОП [PERSON] . Згідно з характеристикою з місця роботи, виданої 04.03.2021 ФОП [PERSON] , позивач характеризується позитивно, зарекомендував себе як чесний та доброзичливий робітник, який має здібності щодо організації робочого процесу, в колективі зарекомендував себе з гарної сторони. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, наданої державним виконавцем Балаклійського РВДВС МЮУ ГТУЮ у Харківській області, при примусовому виконанні виконавчого листа № 610/2937/16-ц від 22.03.2017, виданого Балаклійським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , встановлено, що заборгованість за період з 28.12.2017 по 28.02.2021 складає 133947,46 грн. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 188 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. У відповідності до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Із аналізу вказаних статей убачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Зважаючи на те, що натепер неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком та перебуває на його утриманні, позовні вимоги [PERSON] у частині припинення стягнення з нього аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України). Частинами 1,2 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначення розміру аліментів, суд ураховує матеріальне становище сторін, а саме той факт, що позивач працює, отримує мінімальну заробітну плату, при цьому, доказів того, що відповідач не працює суду не надав. Разом із тим, наявність у позивача заборгованості зі сплати аліментів не може буди підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки чинним законодавством встановлено правовий механізм стягнення наявного боргу. На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у частині стягнення з відповідача на його користь на утримання їхнього сина аліментів у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Унаслідок задоволення позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 908,00 грн та на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн, від сплати якого позивач звільнений.

Outcome: approved