Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

22.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Білопільського районного суду від 30 серпня 2018 року відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду. Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 09 листопада 2018 року з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору у сумі 114 426 грн. 69 коп., а також судовий збір у сумі 1762 грн., а всього 116 188 ( сто шістнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 69 коп. 17 грудня 2018 року [PERSON] подала заяву про перегляд заочного рішення суду від 09.11.2018 року. Ухвалою Білопільського районного суду від 20 грудня 2018 року заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Білопільського районного суду від 11 січня 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення призначено до судового розгляду на 08 лютого 2019 року. Ухвалою Білопільського районного суду від 08 лютого 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення Білопільського районного суду Сумської області від 09.11.2018 року. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 12 березня 2019 року, потім судове засідання було відкладено на 02 квітня 2019 року. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на наступні доводи. 21.01.2011 року [PERSON] стала клієнтом АТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 09.09.2013 року відповідачу було перевипущено кредитну картку на престижну картку «Універсальна Gold» відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ( що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додана до позову) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком та клієнтом договору приєднання (тс. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Правила таУмови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку ( п.п. 1.1.58, 1.1.1.59 Умов). Відповідачем було підписано заяву про приєднання да Умов та правил надання банківських послуг, чим вона висловила згоду про укладення договору, засвідчила що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold», з якої чітко вбачається, що після перевипуску картки «Універсальної» на престижну картку «Універсальна Gold» діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 27, 6 % на рік, вказано розмір комісій і штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Додатково зауважив, що Тарифи зазначені в Пам'ятці Клієнта, яка існує в єдиному примірнику та яку отримала відповідач разом із кредитною карткою у спеціальному конверті. Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Щодо процентів позивач послався на п.2.1.1.12.6 Договору, а саме, що у разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік. Але в тексті Договору в п. 2.1.1.12.6 до розрахунку вказано тільки 360 календарних днів на рік. Позивач зазначив, що відповідач, укладаючи договір, підтвердила згоду з усіма умовами договору, в тому числі і у частині розміру відсотків та вважала їх справедливими по відношенню до себе. Щодо зміни процентної ставки позивач вказав, що після перевипуску картки «Універсальної» на престижну картку«Універсальна Gold» діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 27, 60 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку (додаються). Позивач зазначив, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта, не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг( п. 1.1.3.2.3). 01.04.2014 року відбулася зміна процентної ставки відносно використаних кредитних коштів з 01.04.2014 року, а тому нарахування процентів на частину кредиту здійснюється за ставкою 32,4%. 01.04.2015 року відбулася зміна процентної ставки відносно використаних кредитних коштів з 01.04.2015 року, а тому нарахування процентів на частину кредиту здійснюється за ставкою 42%. Позивач вказав, що повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до Банку не надходило. У разі нормалізації ситуації, банком буде розглядатися питання про зниження ставок. Посилаючись на вищезазначене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.01.2011 року у розмірі 114 426, 69 грн., яка станом на 31.03.2018 року складається з наступного: 12410. 00 грн.- заборгованість за кредитом; 102 016, 69 грн.- заборгованість за відсотками за період з 21.01.2011 року по 12.06.2017 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В судовому засіданні від 02.04.2019 року відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково, в частині стягнення тіла кредиту у сумі 12 410 грн., а щодо решти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні решти позовних вимог, виходячи із наступного. Договір б/н від 21.01.2011 року був укладений шляхом оформлення і підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банком послуг, інші умови договору відповідач [PERSON] не підписувала. Відповідач вважає, що позивач не довів факт укладення договору саме на тих умовах, на яких побудовано позов і доданий до нього розрахунок. Як видно із матеріалів справи, на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»,- якими для кожного типу кредитної картки передбачені різні базові процентні ставки в місяць. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про оформлення і отримання відповідачем певного типу кредитної картки з наведеного переліку, так само не містить жодної конкретики з цього приводу і додана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21 січня 2015 року. Крім того, позивачем на порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 27,6%, а також розміру пені, комісії та штрафу, як зазначено у розрахунку заборгованості, не надано; як і не надано доказів про ознайомлення [PERSON] з таким розміром процентної ставки, які б містили підпис [PERSON], строку дії договору, інших умов кредитування. Також всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч.4 ст.11 Закону Україн «Про захист прав споживачів» , Умови і правила надання банківських послуг [PERSON] не підписані, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного кредитного договору. Згідно з матеріалами справи, до позовної заяви доданий витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджено наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256. Проте належними доказами не підтверджується, що саме ці Умови і Правила надання банківських послуг, витяг з яких доданий до позовної заяви, були чинними на час укладення договору, оскільки згідно з офіційним сайтом Приватбанку до цих умов і правил з дня їх затвердження і до часу укладення спірного договору неодноразово вносились зміни і доповнення. Отже, розмір процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафу не передбачений договором, та повинен визначатись розміром процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Посилаючись на вищевказані доводи та додатково вказуючи, що з нею не погоджувалося питання як встановлення процентів, так і підвищення процентів з 27,6 % до 32,4%, та до 42 %, та позивач нарахував проценти із розрахунку 365 днів, а не за 360 днів згідно п 2.1.1.12.6, а також на те, що кошти вона отримала лише 09.09.2013 року, - [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів у розмірі 102 016,69 грн. Судом встановлено, що 21.01.2011 року [PERSON] стала клієнтом АТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 09.09.2013 року відповідачу було перевипущено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold» відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ( що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка дадана до позову) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 01 вересня 2014 року позивачем в односторонньому порядку збільшено процентну ставку за користування кредитом з 27,6 % до 32,4%, а з 01 квітня 2015 р. ставку було підвищено до 42,00%. Станом на час підвищення процентної ставки, а саме на 01 вересня 2014 р. загальна заборгованість за процентами становила лише 2653,83 грн. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» наданих позивачем зазначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не пізніше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, а саме у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Судом встановлено, що позивач не надав суду будь-яких доказів (письмових повідомлень) про зміну умов надання банківських послуг або зміну тарифів банку, їх відповідач не отримувала. В матеріалах справи відсутні будь які докази виконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повідомлення відповідача (клієнта) про зміну тарифів, а також в наданій позивачем копії примірника Умов та правил надання банківських послуг відсутня дата на яку такі правила були чинними, а також не міститься підпису відповідача. Зазначені обставини не можуть бути свідченням того, що наданий примірник умов та правил діяв саме на дату укладення договору та виникнення заборгованості, або що працівником банку було роз'яснено відповідачу права та обов'язки, умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк». Щодо процентів позивач послався на п.2.1.1.12.6 Договору, а саме, що у разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік. Але в п. 2.1.1.12.6 до розрахунку вказано тільки 360 календарних днів на рік. В судовому засіданні відповідач та її представник визнали позов в частині тіла кредиту, в іншій частині проти позову заперечували. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнала позов частково, позивач в односторонньому порядку збільшив ліміт відповідальності відповідача та не довів належними доказами обгрунтування позову, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 12410 грн. 00 коп. за період з 09.09.2013 року (фактична дата отримання коштів [PERSON] згідно розрахунку заборгованості а.с.6-8) по 12.06.2017 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762.00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, згідно квитанції від 27.06.2018 року( а.с.1). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial