Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

23 жовтня 2017 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений 20 листопада 2013 року, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 916. Від шлюбу малолітніх, або неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з початку вересня 2017 року. Відповідач у добровільному порядку в органах державної реєстрації актів цивільного стану шлюб не бажає розірвати. Спору про поділ майна не має. Вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач, [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, однак надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Велика». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 340105, 20 листопада 2013 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Єрьоміна) [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 916. Як вбачається зі\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що відповідач просить залишити їй прізвище «Велика», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved