Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] подав позовну заяву, в якій просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], відповідно до якого у володіння та користування [PERSON] надати в натурі житлову кімнату, площею 12,6 кв. м. та балкон 2 кв. м.; у користуванні та володінні [PERSON] та [PERSON] залишити в натурі житлову кімнату, площею 16,9 кв. м. та 7,2 кв. м., а також балкон 1,3 кв. м.; в загальному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишити кухню, площею 9,5 кв. м.; коридор площею 8,4 кв. м.; санвузол, площею 1,0 кв. м.; ванну, площею 2,6 кв. м., а також просить вселити [PERSON] в житлову кімнату площею 12,6 кв. м. При цьому позивач вказав, що в даній квартирі йому належить 2/5 частини, відповідачу [PERSON] належить також 2/5 частини та відповідачу [PERSON] - 1/5 частина. Позивач посилається на те, що порозуміння з відповідачами щодо користування квартирою або її добровільної реалізації не знайдено, у зв'язку з чим він змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав до суду зустрічний позов, який просить об'єднати в одному провадженні з первісним, однак ухвалою суду від 20.03.2014 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилась, повідомлялась належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши позивача [PERSON] та його представника, представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29.12.2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на правах спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках /а.с.7/. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на частку [PERSON] у вказаній квартирі, видано 24.04.2008 року [PERSON], що вбачається з запису державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори /а.с.7 зворот/. 07.06.2008 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON], та [PERSON] укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] передали в рівних частках кожний [PERSON] безкоштовно у власність 2/5 частини трикімнатної квартири під [ADDRESS], загальною площею 61,5 кв. м., у тому числі житловою - 36,7 кв. м. /а.с.9/. Зазначений договір зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.06.2008 року. Таким чином спірна квартира на даний час перебуває у спільній частковій власності сторін, а саме: позивачу [PERSON] належить 2/5 частини, відповідачу [PERSON] належить також 2/5 частини та відповідачу [PERSON] - 1/5 частина квартири. На підтвердження доводів позивача щодо неможливості добровільного вселення до спірної квартири суду надано заяву [PERSON] до Київського РВ УМВС ГУМВС України в Одеській області щодо наявності перешкод у його вселенні до квартири шляхом заміни дверного замка. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, оскільки частці [PERSON] у праві власності на квартиру, яка складає 2/5 частини, відповідає розмір житлової площі 14,68 кв. м. (2/5 від 36,7 кв. м.), а позивач просить виділити йому у користування кімнату площею 12,6 кв. м., тобто без порушення прав інших співвласників. Доводи представника відповідача [PERSON] стосовно того, що ними оспорюється правовстановлюючий документ, виданий на ім'я позивача, про що вказано в зустрічних вимогах, які судом не прийняті до спільного розгляду, суд вважає безпідставними, оскільки 07.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] провели відчуження належних їм часток ще за життя, та з указаного часу і до цього часу вказаний правовстановлюючий документ є чинним, а інших підстав для невизнання позовних вимог представником відповідача [PERSON] в даному судовому процесі не заявлено.

Outcome: approved