overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

22 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 червня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2011 року, актовий запис № 39 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

22 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 17.02.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені наприкінці 2016 року, до чого призвела відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв суду не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 17 лютого 2009 року, актовий запис № 33. Неповнолітніх дітей сторони у шлюбі не мають. Про наявність між сторонами спору майнового характеру станом на день розгляду справи не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доведення свого прагнення до збереження шлюбу, і тим самим його не оспорює. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640,00 гривень. На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON]. (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 15 березня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 31). Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив (а.с. 30). Відповідно до ухвали суду від 15 червня 2018 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 6). Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися. Позивач та відповідачканадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 56 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), і який проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок держави, оскільки при зверненні до суду із цим позовом позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 03 жовтня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №10. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач та відповідач не з'явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №10, про що свідчить свідоцтво про шлюб(а.с.7). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не виникає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернувся із зазначеною заявою до суду, в якій просив встановити факт що він є сином [PERSON], померлої 6 жовтня 2016 року. Цей факт необхідно йому встановити з метою прийняття спадщини, яка залишалася після смерті матері в порядку спадкування за заповітом. Проте він не може належним чином оформити спадщину, в зв'язку з неможливістю підтвердження родинних відносин з померлою, через розбіжності в написання їх прізвищ та імені заявника. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку не можливо встановити та підтвердити родинні відносини, просив підтвердити такий факт в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, заявник надіслав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю, а подану ним заяву задовольнити. Суд, вважаючи за можливо здійснити розгляд за відсутності сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорту заявника серії ЕО 342399, виданого 14 серпня 1997 року, він має прізвище, ім`я та по батькові [PERSON], [INFO] та народився в с. Кам'яний Брід Ул'янівського району Кіровоградської області. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] Марковіча, [INFO], в графі мати вказана [PERSON], а в графі батько [PERSON]. 6 жовтня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 11 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. При житті, [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], якому заповіла земельну ділянку площею 7,84 га, на території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Заявник отримав від нотаріуса письмове розяснення, відповідно до якого у випадку видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом без зазначення родинних відносин зі спадкодавицею, оподаткування об'єкта спадщини становитиме 5 відсотків від бази оподаткування та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Виходячи із сукупності даних, зазначених у свідоцтві про народження заявника, в його паспорті, в свідоцтві про смерть померлої, вбачається, що він дійсно є рідним сином [PERSON], яка померла 6 жовтня 2016 року в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області. Даних, які б спростовували факт родинних відносин заявника та померлої [PERSON] під час розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії І СР №151116 від 10 травня 2012 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою квартального комітету комітету №10 від 20 січня 2018 року №117862. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 06 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 705. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 2016 року ведення ними спільного господарства остаточно припинено. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 06 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 705. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 1471. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 22 березня 2017 року у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №51. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 березня 2017 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала різниця у поглядах на права та обовязки подружжя, зневагу один до одного та постійні прискіпування. Зазначила, що з вересня 2017 року вона не підтримує стосунків з чоловіком, сімя розпалася і подальше її збереження суперечить її інтересам. Оскільки шлюб носить формальний характер, між ними втрачене почуття поваги та любові, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку та стягнути судові витрати у справі. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 25). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав (а.с. 26). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] суд розриває. Також, враховуючи те, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 50% сплаченого останньою судового збору, що становить 352,40 грн. і підтверджується документально (а.с.1), а решту 50 % судового збору, що також становить 352,40 грн., суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовною заявою та просить розірвати шлюб, укладений 25.01.2011 року, в якому народився син [PERSON] [INFO], оскільки через сварки і конфлікти шлюб носить формальний характер. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя погіршилося із-за неправомірної поведінки відповідача, який влаштовував сварки та агресивно ставився неї, внаслідок чого більше чотирьох місяців проживають окремо. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить засідання проводити у її відсутності, оскільки перебуватиме за кордоном та не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.23). Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності та не надав відзив на позов. А тому, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: approved