Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

23.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому прохала стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2012 року по квітень 2015 року (включно) в сумі 311\~922,73 коп. Вимоги мотивувала тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання спільної доньки [PERSON], [INFO], присуджених за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 січня 2009 року в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які повинен сплачувати, починаючи з 24.09.2008 року і до повноліття дитини. Внаслідок цього, за період з квітня 2012 року по квітень 2015 року з його вини утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 39\~227 гривень 95 копійок. За викладених обставин, відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У останнє судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON] не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У заявах до суду позов підтримували, прохали розглядати справу за їх відсутності. У судовому засіданні 08.12.2015 року [PERSON] пояснила суду, що колишній чоловік [PERSON] здійснює сплату аліментів нерегулярно, у обсязі меншому, ніж присуджено рішенням суду, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона виховує їх спільну дитину одна. Крім того, вказувала, що донька тривалий час стаціонарно лікувалася від секреторного отиту, дуже погано чує, що вимагало і вимагає додаткових витрат на неї. Дитина потребує подальшого оперативного втручання та вартісного лікування, реабілітаційних процедур. Відповідач [PERSON] у останнє судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу у його відсутності, прохав застосувати позовну давність до вимог позивача. Позовні вимоги визнав частково. У письмовому запереченні на позов та в засіданні, що відбувалося раніше, вказував, що аліменти сплачує нерегулярно, оскільки не має постійної роботи. На даний час у нього інша сімя, на його утриманні дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, малолітні падчерка та донька. Майна, на яке можна було б накласти стягнення та погасити заборгованість по аліментах у нього немає. Виходячи з викладеного, прохав зменшити розмір неустойки по сплаті аліментів до 10\~000 грн. Пояснив, що в 2012 році він з позивачем, то сходилися, то розходилися, тому по цій причині аліменти не сплачувалися. З 22 березня 2013 року по 22 березня 2014 року він перебував у місцях позбавлення волі, роботи в колонії не було, тому в цей період аліменти не сплачувалися з поважної причини. Наразі він працює неофіційно, займається установкою бетонних заборів, але доходи має невеликі. Представник ІІІ особи ВДВС Глобинського РУЮ у судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності. Заперечень на позов не надіслав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 17.09.2006 року, а розірвали його 07.08.2009 року. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 січня 2009 року з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], стягнуто на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 24.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття . При дослідженні в засіданні виконавчого провадження, направленого ВДВС Глобинського РУЮ, та оригіналів квитанцій, наданих відповідачем, встановлено, що за період з квітня 2012 року по квітень 2015 року відповідач сплатив на користь позивача аліменти на утримання дитини в таких сумах: 02.08.2014 року 400 грн.; 19.08. 2014 року 500 грн.; 03.09.2014 року 500 грн.; 26.09.2014 року 150 грн.; 10.10.2014 року 500 грн.; 25.12. 2014 року 500 грн.; 19.03.2015 року 1000 грн., 07.06.2015 року 1000 грн., 27.08.2015 року -1000 грн., а всього 5550 грн. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того скільки днів прострочено до сплати платежу за конкретний місяць. При обрахуванні недоїмки (пені) недопустимо суму заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці додавати до наступної, оскільки термін сплати платежу за конкретний місяць минає в останній день цього місяця, а тому термін прострочення слід визначати для кожного встановленого місячного платежу окремо. Позивач надала розрахунок заборгованості по аліментах, виконаний державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, згідно якого заборгованість [PERSON] станом на 01.05.2015 року складає 39\~227,95. Крім того, надала помісячний розрахунок пені за період з квітня 2012 року по травень 2015 року, згідно якого загальна сума неустойки складає 311 922 грн. 73 коп. : Квітень 2012 року (1265 днів х 0,01 х 7875,2 грн. = 99621,28 грн.) Травень 2012 року (1235 днів х 0,01 х 812,75 грн. = 10037,46 грн.) Червень 2012 року (1204 дні х 0,01 х 812, 75 грн. = 9785, 51 грн.) Липень 2012 року (1174 днів х 0,01 х 812, 75 грн. = 9541,69 грн.) Серпень 2012 року (1143 дні х 0,01 х 812,75 грн. = 9289,73 грн.) Вересень 2012 року (1112 днів х 0,01 х 812,75 грн. = 9037,78 грн.) Жовтень 2012 року (1082 дні х 0,01 х 812, 75 грн. = 8\~793, 96грн.) Листопад 2012 року (1051 день х 0,01 х 812,75 грн. = 8542, 00 грн.) Грудень 2012 року (1021 день х 0,01 х 812,75 грн. = 8298,18 грн.) Січень 2013 року (990 днів х 0,01 х 812,75 грн. = 8046,23 грн.) Лютий 2013 року (959 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 8091,56 грн.) Березень 2013 року (931день х 0,01 х 843,75 грн. = 7855,31 грн.) Квітень 2013 року (900 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 7593,75 грн.) Травень 2013 року (870 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 7340,63 грн.) Червень 2013 року (839 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 7079, 06 грн.) Липень 2013 року (809 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 6825, 94 грн.) Серпень 2013 року (778 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 6564,38 грн.) Вересень 2013 року (747 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 6302,81 грн.) Жовтень 2013 року (717 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 6\~049,69 грн.) Листопад 2013 року (686 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 5788,13 грн.) Грудень 2013 року (656 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 5\~535,00 грн.) Січень 2014 року (625 днів х 0,01 х 843,75 грн. = 5\~273,44 грн.) Лютий 2014 року (594 дні х 0,01 х 849,5 грн. = 5046,03 грн.) Березень 2014 року (566 днів х 0,01 х 849,5 грн. = 4808,17 грн.) Квітень 2014 року (535 днів х 0,01 х 849,5 грн. = 4544,83 грн.) Травень 2014 року (505 днів х 0,01 х 819,00 грн. = 4135,95 грн.) Червень 2014 року (474 дні х 0,01 х 819,00 грн. = 3882,06 грн.) Липень 2014 року (444 дні х 0,01 х 819,00 грн. = 366,36 грн.) Серпень 2014 року (413 днів х 0,01 х 890,75 грн. = 3678,80 грн.) Вересень 2014 року (382 дні х 0,01 х 890,75 грн. = 3402,67 грн.) Жовтень 2014 року (352 дні х 0,01 х 890,75 грн. = 3135,44 грн.) Листопад 2014 року (321 день х 0,01 х 890,75 грн. = 2\~859,31 грн.) Грудень 2014 року (291 днів х 0,01 х 890,75 грн. = 2592,08 грн.) Січень 2015 року (260 днів х 0,01 х 890,75 грн. = 2315, 95) Лютий 2015 року (229 днів х 0,01 х 890,75 грн. = 2039,82 грн.) Березень 2015 року (201 день х 0,01 х 890,75 грн. = 1790,41 грн.) Квітень 2015 року (170 днів х 0,01 х 890,75 грн. = 1514,28 грн.) Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім»ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. За ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов»язання. Виходячи зі змісту названої статті, вина платника аліментів у виникненні заборгованості презюмується, а отже, саме на відповідача покладається обовязок доводити свою невинуватість у виникненні аліментної заборгованості. Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 розяснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач наданням розрахунку Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ довела, що відповідач з квітня 2012 року ухиляється від сплати аліментів на дитину, і як наслідок, станом на 01.04.2015 року має заборгованість в сумі 39\~227,95 грн. Факт існування заборгованості є достовірно встановленим і відповідачем визнаний і не заперечується. У той же час [PERSON] надав суду вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 09.07.2013 року, який набрав законної сили, та довідку Божківської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№16) від 21.03.2014 року, з яких вбачається, що останній з 22 березня 2013 року по 22 березня 2014 року відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Вказане свідчить про відсутність його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період, оскільки в силу об'єктивних причин він не мав можливості їх сплачувати. Таким чином, пеня на заборгованість за несплату аліментів за період з 22 березня 2013 року по 22 березня 2014 року не нараховується. Суд також не погодився з розрахунком неустойки, наданим позивачем, оскільки були проведені часткові платежі по аліментах в серпні, вересні, жовтні, грудні 2014 року, у березні 2015 року, що підтверджено документально, а тому розмір пені за вказані місяці є меншим: : Серпень 2014 року (413 днів х 0,01 х (890,75 -400.00) = 2026.79 грн. (різниця 3678.80 2026.79 =1652.01 грн.) Вересень 2014 року (382 дні х 0,01 х (890,75 500.00) =1492.66 грн. (різниця 3402.67 1492.66 = 1910.01 грн. ) Жовтень 2014 року (352 дні х 0,01 х (890,75 500.00) = 1375.44 грн. (різниця 3135.44 1375.44 = 1760.00 грн. ) Грудень 2014 року (291 днів х 0,01 х (890,75 500.00) = 1137, 08 грн. (різниця 2592.08 1137.08 = 1455.00 грн. ); Тобто, розмір пені за вказаний період є меншим на 6777.02 грн. (1652.01 + 1910,01 + 1760.00 +1455.00 ). Також суд не може врахувати пеню за травень 2015 року, оскільки це буде виходом за межі позовних вимог позивач у своїй позовній заяві обмежила період стягнення неустойки квітнем 2014 року. Таким чином, загальний розмір неустойки за період з квітня 2012 року по квітень 2015 року становить 221836.37 грн. ( 311922.73 6777.02 -1247.00 - 82062.34 = 221836.37 грн. Встановивши факт заборгованості по аліментах, часткову доведеність вини [PERSON] у її виникненні, суд дійшов до висновку про наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернулася до суду 23.10.2015 року, тому з врахуванням заяви [PERSON] про застосування позовної давності, підлягає стягненню пеня за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року (включно): Жовтень 2014 року - 1375.44 грн. Листопад 2014 року 2859.31 грн. Грудень 2014 року - 1137, 08 грн. Січень 2015 року - 2315, 95 грн. Лютий 2015 року - 2039,82 грн. Березень 2015 року - 1790,41 грн. Квітень 2015 року - 1514,28 грн., всього на суму 13032.29 Вирішуючи питання про розмір неустойки суд визнав суттєвими для вирішення спору обставини, підтверджені відповідачем відповідними документами: те, що він має сімю в складі співмешканки, падчерки, та спільної доньки, офіційно не працевлаштований, працює по окремих цивільно-правових угодах, а тому має низький та не систематичний рівень доходів. Ці обставини суд вважає підставою для зменшення розміру неустойки до 11 тисяч грн., тому позов задовольняється частково. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позов задоволено на 3,52 %, тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до відхиленої частини вимог. Виходячи з ціни позову, судовий збір за ставками на час подання позову мав скласти 3119 грн. 22 коп., 3.52% від вказаної суми складають - 109.78 грн. (3119.22х3.52%) і стягуються з відповідача на користь держави.

Outcome: partial