Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

22 липня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, не перебуваючи у шлюбі з відповідачем, [INFO] народила дитину [PERSON] , батьком якого згідно ст. 126 Сімейного кодексу України було визначено відповідача за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, видано свідоцтво про встановлення батьківства. Їх син [PERSON] наказом від 19.07.2019 року зарахований курсантом денної форми навчання Національного університету цивільного захисту України. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, хоча зобов`язаний це робити. Просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення ним 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 28.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач вважається повідомленим про розгляд справи в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не направив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень з боку позивача (а.с. 91). Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про встановлення батьківства та свідоцтва про народження (а.с. 3, 4). Згідно довідки Національного університету цивільного захисту України № 7-20 від 27.05.2020 року курсант [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі факультету цивільного захисту денної форми навчання за рахунок державного бюджету. Термін закінчення навчального закладу за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра - червень 2023 року, за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра - 2024 року (а.с. 5). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання. За таких обставин, з відповідача слід стягнути на користь позивача на утримання їх сина [PERSON] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до досягнення сином 23-річного віку. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved