Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

22.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12.02.2010 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 44; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Міца». В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя не склалося в звязку з різністю характерів та різними поглядами на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся замовною кореспонденцією за місцем своєї реєстрації, відповідно до\~ст. 74 ЦПК України\~(а саме, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином), про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, 12 лютого 2010 року між сторонами укладено шлюб, про що Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 44 (свідоцтво про шлюб серія 1-ЖД № 115395). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до матеріалів справи сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з квітня 2013 року і не мають наміру їх поновлювати, проживають окремо, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах

Outcome: approved