overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

23.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 04.06.2005 року був зареєстрований шлюб Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №146. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2005 року - а.с. 9, відповідач [PERSON] є батьком дітей позивачки, доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей, - а.с.10,11. Згідно довідки від 17.11.2014 року діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, - а.с.12. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

23.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 26.05.2007 року був зареєстрований шлюб в виконкомі Орджонікідзевської сільської Ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.05.2007 року - а.с. 6, відповідач [PERSON] є батьком дітей позивачки, доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей, - а.с.4,5. Згідно довідки від 16.04.2015 року діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, - а.с.7. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

23.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Центрально-Міський районний відділ в м.Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України про зняття особи з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову вказує, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], яка належить на праві приватної власності їй, та її дітям [PERSON], [PERSON] В вищевказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким розірваний за рішенням суду. Останній не проживає в спірній квартирі з січня 2014 року, не користується житлом за призначенням, не сплачує комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача позбавляє її права оформити субсидію. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Центрально-Міський районний відділ в м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України\~ в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просить прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], [PERSON] по 1/4 частині кожному та 2/4 частини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № ц 193 від 21.03.2007 року та договором дарування 1/4 частки квартири від 24.09.2015 року а.с.7,31-32, рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19.06.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано а.с.6, згідно акту Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Дивобуд» від 24.03.2015 року, [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак з січня 2014 року там не проживає а.с.5. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] колишній чоловік позивача, близько чотирьох років вони разом не проживають, а в спірній квартирі відповідач не живе більше року. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає з січня 2014 року, житло за призначенням не використовує більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

23.04.2015 р. відділ освіти виконкому Тернівської районної в місті радизвернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та водопостачання, в обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує, що згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.1996р. №159 з 01.06.1996р. був ліквідований дошкільний виховний заклад №23 на першому поверсі житлового будинку по вул. Новосибірська, 10, а приміщення залишено на балансі позивача. Згідно рішення виконкому Тернівської районної в місті ради від 26.07.1996р. №255 затверджено гуртожитком 1 поверх будинок №10 по вул. Новосибірська. 22.12.2011р. виконком уклав договір №402 з Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» на постачання теплової енергії. [PERSON] головному квартиронаймачу було видано ордер № 7 від 26.09.1996 р. на право займання із сімєю з 3-х чоловік 1-ї кімнатної квартири. [PERSON] користувався теполовою енергією, зобовязаний сплачувати за поставлену теплову енергію і гарячу воду згідно тарифів. Станом на 01.03.2015р. утволрилась заборгованість 8236,28 грн., яку вони просять стягнути з відповідача на їх користь. Представник позивача в судове засідання не зявився надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] згідно поштового повідомлення про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідач зобовязання по сплаті не виконує, має заборгованість в сумі 8236, 28 грн. Суд вважає необхідним позов задовольнити , відповідно до ст.ст. 509, 526, 527 ЦК України та ст.ст.67,68 ЖК України стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по оплаті за опалення та водопостачання в сумі 8236,28 грн., що підтверджується довідкою, випискою особового рахунку . Також слід стягнути з [PERSON] на користь держави, судовий збір в сумі 243,60грн. згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного і відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 267,509, 526, 527 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем 11.07.2015 року в них народився син [PERSON], який проживає і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що шлюб із відповідачем розірваний, він проживає окремо від неї та сина [PERSON], коштів на утримання дитини не надає, хоча офіційно працює і має можливість допомагати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що він офіційно працює, проте ще має на утриманні одну малолітню дитину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який проживає із матірю, знаходиться на її утриманні (а.с. 3). Відповідач проживає окремо від позивача та неповнолітнього сина [PERSON], добровільно коштів на його утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, який офіційно працевлаштований і має на утриманні дитину [INFO], тому суд приходить до висновку, що 1/4 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, яка буде стягуватись як аліменти на сина [PERSON], буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначила, що 21 лютого 2011 року померла її сестра [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті сестри залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якої є вона [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона важко хворіє і являється інвалідом першої групи. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини шість місяців. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 05.05.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 21 лютого 2011 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.5), спадкоємцем по закону якої є її сестра [PERSON] (а.с.6-7), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки важко хворіє і являється інвалідом першої групи. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 09.08.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Переріслянської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 14. Під час спільного проживання у них народися син [PERSON], який знаходиться на її утриманні. В 2014 році вона зверталася до суду із заявою про розірвання шлюбу, однак тоді вони помирилися. Після примирення вони прожили разом півроку, однак знову почали жити окремо, тому що відповідач не змінив свою поведінку, а саме зловживав спиртними напоями, скандалив, наносив тілесні ушкодження. Зазначає, що її подальше спільне проживання з відповідачем неможливе через його поведінку. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, а шлюб носить тільки формальний характер. Подальше життя вважає неможливим. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, які викладені в позовній заяві, просить позов задоволити та шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити їй «Яковина», сина [PERSON] залишити проживати з нею, а також стягнути з відповідача в її користь 120 грн., витрачених на розміщення оголошення в пресі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином через засоби масової інформації, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина» від 06.06.2015 року № 81(5034). Зі згоди позивачки суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи думку позивачки суд також прийшов до висновку про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «Яковина». Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі 120 грн., згідно долученої квитанції. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 22.11.2011 року з відповідачем був розірваний шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Фактично дочка перебуває на повному її утриманні. Відповідач не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 22.11.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 4). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 3). Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 СК України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO], своє батьківство юридично визнав, але матеріально не допомагає їй утримувати дитину. Просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини, тому що малолітній син живе з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина визнав в повному обсязі, пояснив, що не оспорює батьківства щодо малолітнього [PERSON], [INFO], який є його сином. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Працює на заводі і аліменти іншим дітям не сплачує. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], виданому 14.08.2014 року повторно Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області батьком вказано [PERSON], а матір`ю [PERSON]. Відповідач свого батьківства не заперечує. Працює і згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, аліменти іншим дітям не сплачує, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина на користь позивачки, допустивши негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, стягнувши з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. у прибуток держави. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через сварки і скандали на побутовому ґрунті. У зв'язку з цим шлюбні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Також просила залишити їй прізвище - [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 20.11.1999 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину- сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 6) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили і тривалий час проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Судові витрати між сторонами належить розподілити порівну, оскільки вони в рівній мірі винні у розпаді сім'ї.

Outcome: approved