Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

21\~червня 2017\~року позивач звернувся з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог від 06.10.2017) до відповідача про стягнення витрат за навчання в сумі 37 082 грн. 11 коп. та отриманої стипендії в сумі 41123 грн. 01 коп., посилаючись на те, що 20 жовтня 2009 року між [PERSON] та академією було укладено угоду № 035 про підготовку фахівця з вищою освітою, за умовами якої академія зобовязалася здійснити якісну теоретичну та практичну підготовку фахівця з вищою освітою, а студентка [PERSON] зобовязалася отримати кваліфікацію стоматолога, прибути після закінчення академії за місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років. 27 червня 2014 року рішенням екзаменаційної комісії [PERSON] було присвоєно кваліфікацію лікаря-стоматолога і видано диплом спеціаліста. 05 вересня 2013 року [PERSON] отримала направлення у ДОЗ Дніпропетровської ОДА, КЗ «Новомосковська районна стоматологічна поліклініка» ДОР», Перещепинський стоматологічний кабінет на посаду лікар-стоматолог-ортопед. Наказом від 01 липня 2014 року [PERSON] була зарахована в інтернатуру, після проходження якої станом на 19 серпня 2016 року до роботи не приступила і повідомила, що не має наміру працювати. Таким чином, на думку позивача, [PERSON] не виконала свої зобовязання відпрацювати не менше трьох років відповідно до умов угоди № 035, у звязку з чим зобовязана відшкодувати витрати за навчання до державного бюджету. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявились, згідно письмової заяви, поданої [PERSON], вона просить розглянути справу у їхню відсутність, у задоволенні позову відмовити з урахуванням поданих письмових заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 жовтня 2009 року між Українською медичною стоматологічною академією та [PERSON] була укладена типова угода про підготовку фахівців з вищою освітою № 035. (а.с.7) За умовами цієї угоди [PERSON] зобовязалася після закінчення вищого навчального закладу прибути на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Згідно з карткою працевлаштування випускника [PERSON] отримала пропозицію щодо працевлаштування у ДОЗ Дніпропетровської ОДА, КЗ «Новомосковська районна стоматологічна поліклініка» ДОР», Перещепинський стоматологічний кабінет на посаду лікар-стоматолог-ортопед. З даною пропозицією [PERSON] погодилася 08 листопада 2014 року. (а.с.8) Наказом департаменту охорони здоровя № 667-о від 01 липня 2014 року [PERSON] була зарахована в інтернатуру на посаду лікаря-інтерна в КЗ «Новомосковська РСП» ДОР», та направлена для проходження заочної частини інтернатури на базі КЗ «Павлоградська стоматологічна поліклініка» ДОР». Виплату заробітної плати під час проходження інтернатури проводились за рахунок КЗ «Новомосковська РСП» ДОР». Після закінчення інтернатури за спеціальністю «Стоматологія» [PERSON] направлено до КЗ «Новомосковська РСП» ДОР» для роботи на посаді лікаря стоматолога. Відповідно до повідомлення КЗ «Новомосковська РСП» ДОР» від 19.08.2016 станом на 19 серпня 2016 року [PERSON] до роботи не приступила. Згідно пункту 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою КМУ № 992 від 22 серпня 1996 року, який був чинним на час закінчення відповідачем інтернатури, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Пунктом 12 того ж Порядку передбачено, що час перебування жінки у відпустці після закінчення вищого навчального закладу у звязку з вагітністю, пологами, доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до терміну роботи за призначенням. 24.06.2016 року [PERSON] атестувалась та отримала сертифікат № 3586 лікаря спеціаліста за спеціальністю «Стоматологія». З матеріалів цивільної справи вбачається, що 08 липня 2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] згідно актового запису № 430 складеного Октябрським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області. В жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до МОЗ України з заявою про зміну місця призначення на роботу з Дніпропетровської області на Полтавську область у звязку зі зміною сімейних обставин на вагітністю, що підтверджується відповіддю № 11.02-10/50-К-12895 від 27.10.2016. З 11 жовтня 2016 року [PERSON] перебувала на обліку у консультативно-діагностичному центрі №2 Дарницького району м. Києва з приводу вагітності. Відповідно до відповіді Департаменту охорони здоровя Полтавської ОДА від 18.11.2016 [PERSON] відмовлено в зміні місця призначення на роботу у звязку з відсутністю посади лікаря стоматолога в Полтавській області. 02 травня 2017 року [PERSON] народила двох дітей: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. Департаментом управління персоналом та кадрової політики Міністерства охорони здоровя України були розглянуті документи лікаря-стоматолога КЗ «Новомосковська районна стоматологічна поліклініка» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON]. Враховуючи клопотання Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації та сімейні обставини, Департамент управління персоналом та кадрової політики не заперечує щодо розірвання [PERSON] угоди на відпрацювання за місцем призначення трьох років відповідно до пункту 9 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою КМУ від 22 серпня 1996 року № 992, що підтверджується 15.12.2016 листом № 11.02-10/22/32808. Згідно пункту 9 зазначеного Порядку вагітність є поважною причиною, яка допускає розірвання випускником угоди про підготовку фахівців з вищою освітою. Оскільки [PERSON] не приступила до роботи за призначенням у звязку зі зміною сімейного стану одруженням та вагітністю, тобто з поважної причини, не відмовлялася без поважної причини приступити до роботи за призначенням, здійснила необхідні дії для зміни місця працевлаштування, в чому їй було відмовлено, отримала згоду МОЗ України на розірвання угоди на відпрацювання за місцем призначення трьох років відповідно до пункту 9 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою КМУ від 22 серпня 1996 року № 992, про що було повідомлено відповідний Департамент, відсутні правові підстави для стягнення з неї відшкодування витрат за навчання. Згідно із п.1 ч.1ст.1215\~ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,\~стипендії,\~відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, суд вважає, що виплачена відповідачу стипендія є видом грошової допомоги (соціальним платежем), надана відповідачу як засіб до існування та не є витратами на навчання. Оскільки позивачем виплату вказаної стипендії здійснено добровільно, за відсутності рахункової помилки з його боку або недобросовісності відповідача, відповідно до\~ст.1215 ЦК України, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача стипендії необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності,

Outcome: dismissed