Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Шлюб між ними (сторонами) був розірваний рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року. З моменту розірвання шлюбу і до цього часу на утримання дочки відповідач у добровільному порядку сплачує кошти у розмірі 500 грн., яких їй (позивачу) не достатньо для утримання дочки. Вона (позивач) неодноразово зверталася до відповідача з проханням збільшити розмір матеріальної допомоги, але її прохання відповідачем ігнорувалися. На утримання дочки їй (позивачу) необхідно не менше 2 000 грн. щомісячно, які вона зможе витрачати на ліки, дитячий садок, гуртки, ремонти, іграшки, відвідування оздоровчої групи, їжу, одяг, комунальні послуги, санаторно-курортне лікування. Дохід, який вона (позивач) отримує, не дає можливості повністю забезпечити фізичний та духовний розвиток дочки. Вона (позивач) має на утриманні ще одну малолітню дитину, перебуває у зареєстрованому шлюбі, але фактично проживає сама. [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочкою повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1 600 грн. щомісячно, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із позивачем, що підтверджується обставинами, зазначеними у позовній заяві. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, його працездатний вік, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. Виходячи з положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» аліменти у розмірі 1 600 грн. становлять більше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому в даному випадку вимога позивача про встановлення мінімального розміру аліментів є взаємовиключною із розміром присуджених аліментів та не підлягає визначенню у рішенні суду. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ураховуючи те, що позивач звернулася до суду з цим позовом у 2018 році, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial