Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

22.09.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована її донька [PERSON] та онук [PERSON] , які з червня 2014 року не проживають у будинку, особистих речей в будинку не мають. Оскільки відповідачі не мешкають у вказаному будинку вже більше шести років, а їх реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, у тому числі, шляхом розміщення оголошення на сайті суду (а.с.20, 29). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. 06.11.2020 року на електрону адресу суду надійшли заяви від імені [PERSON] , та [PERSON] про визнання ними позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Суд критично ставиться до вказаних заяв, оскільки вони подані у спосіб, що позбавляє суд можливості ідентифікувати особи відповідачів. Звертає на себе увагу, що заяви [PERSON] та [PERSON] надійшли з електронної скриньки сторонньої особи. Проте, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] належить будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 277 від 14.11.2019 року, що також підтверджено Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 188810965 від 14.11.2019 року (а.с.10-12). З довідки № 11-11/08-01/1455 від 15.09.2020 року, виданої виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно Акту від 17.09.2020 року, складеного секретарем Миколаївської міської ради Зінковським Д.В., вбачається, що з 2014 року донька та онук [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] по теперішній час не мешкають у вказаному будинку (а.с.13). Відповідно до ч. 1\~ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. За змістом\~ч.2\~ст.\~405 Цивільного кодексу України,\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідачі понад встановлений строк не мешкають у спірному будинку без поважних причин, а тому, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню та відповідачі мають бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх право користування будинком [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved