Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

22 липня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 серпня 2015 року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Зеленій, 22 в с. Старий Загорів Локачинського району Волинської області. У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок йому було відмовлено нотаріальною конторою у зв'язку із неподачею правовстановлюючих документів на нього. Крім позивача, іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Зеленій, 22 в с. Старий Загорів Локачинського району Волинської області. Судові витрати у справі по сплаті судового збору просить залишити за ним. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 5/2016 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03 серпня 2015 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 171623 від 05 серпня 2015 року (а.с.5). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Зеленій, 22 в с. Старий Загорів Локачинського району Волинської області. Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою Старозагорівської сільської ради Локачинського району № 24 від 13 січня 2016 року (а.с.7) та витягом з погосподарської книги № 2 за 2015 рік (а.с. 42). Згідно із заповітом від 14 вересня 2009 року, що посвідчений Старозагорівською сільською радою, та зареєстрований в реєстрі за № 10, спадкодавець [PERSON] дві кімнати з двору у належному їй житловому будинку заповіла своєму сину [PERSON], а решту кімнат - [PERSON] (а.с.38). Із матеріалів спадкової справи № 5/2016 до майна померлої [PERSON] вбачається, що позивач у встановлений законом строк - 18 січня 2016 року звернувся з заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.37). Відповідач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк - 21 січня 2016 року подав заяву про відмову від належної йому частки спадкового майна за заповітом та просив вважати відкликаною подану ним 20 січня 2016 року заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.8). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], не встановлено. Згідно із ч.1 ст. 1273 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітомабо за закономможе відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусуабо в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За ч.6 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Враховуючи, що відповідач подав заяву про відмову від своєї частки спадкового майна за заповітом у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, вказану відмову не відкликав, частка у спадщині, на яку він мав право, переходить до іншого спадкоємця за заповітом - позивача [PERSON] Родинні стосунки позивача та спадкодавця [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії VІІ-УР № 0282473 від 04 травня 1970 року (а.с.6). Із постанови нотаріуса від 05 липня 2016 року вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останнім не подано правовстановлюючих документів на будинок (а.с.11). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зеленій, 22 в с. Старий Загорів Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за ним.

Outcome: approved