Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

23.11.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченої суми комунальних послуг, який в подальшому було уточнено. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , [INFO] року придбала квартиру [ADDRESS] . У подальшому, та на даний час у цій квартирі мешкають - позивач, відповідач, та їх спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано. 16.03.2016 року Апеляційним судом Харківської області ухвалено рішення у цивільній справі про розподіл майна подружжя, відповідно до якого, за [PERSON] визнається право власності на 1/2 частину спірної квартири. Усі витрати, пов`язані із утриманням даної квартири, а сама поточні ремонти, комунальні витрати позивач несла одноособово з лютого 2011 року. Відповідач будь-яких пропозицій щодо компенсації витрат на утримання спільного майна не робив. Позивач змушена сама утримувати житло за власний рахунок у повному обсязі, робити ремонти, необхідні для запобігання від руйнування чи підтоплення та підтримання у придатному для проживання стані, сплачувати усі нараховані комунальні витрати. Вважає, що бездіяльність [PERSON] щодо утримання ним своєї частки в спільній власності, набутій під час шлюбу, є протиправним. Враховуючи викладене, позивач вважає, що є підстави для відшкодування їй шкоди за бездіяльність відповідача по неутриманню свого майна. Дані збитки необхідно відшкодувати відповідно до кількості ідеальних часток, що перебувають у спільній частковій власності зазначеної квартири. Просить суд позов задовольнити, та з урахуванням уточнених позовних вимог, виходячи з розрахунків починаючи з жовтня 2014 по лютий 2019 року сума за сплату комунальних коштів становила 98288,69 грн., 1/2 якої належить сплатити відповідачу складає 49144,35 грн. Просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явилася, надала суду свої пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, проти позову заперечував, вказав, що в даній квартирі також мешкають й інші особи, також вказав, що він не заперечує сплачувати комунальні послуги, однак позивач та її батьки виселили його. Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року. Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши доводи позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджує копія договору купівлі-продажу квартири, укладеного 22.02.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №298, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мартиросян І.Е. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 16.03.2016 року проведено розподіл майна подружжя та визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] . Частиною 3 статті 13 Конституції України та статтею 319 Цивільного Кодексу України передбачено, що власність зобов`язує. Частина 3 статті 8 Конституції України закріплює, що її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Вiдповiдно до статті 525 Цивільного Кодексу України, одностороння вiдмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається. Згідно пункту 1 статті 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного Кодексу України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню в цей строк (термiн). На власника покладається обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 Цивільного кодексу України). Так, відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі статтею 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України). За замістом статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). У відповідності до п. п. 5, 10 частини 3 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 01.04.2016 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 15). Позивачем надано розрахунок заборгованості, який підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послуг, що наявні в матеріалах справи. Розрахунок заборгованості за 2014 рік ( в період жовтень 2014 року- грудень 2014 року) : 810,95 +1116,79 +1155,63 = 3083,37 грн. За 2015 рік ( період січень 2015 р. - грудень 2015 р.): 1458,15 +1240,26 +1200,00 +922,37 +623,05 +723,78 +652,37 +626,21 +630,39 +1043,42 +1665,40+1817,01 = 12602,41 грн. За 2016 рік (період січень 2016 р. - грудень 2016 р.): 2308,23 +1831,15+ 1815,72 +1061,48 +754,31 +780,66 +903,93 +835,8 +916,4 +1503,84 +2837,9 +3413,10 = 18962,52 грн. За 2017 рік (період січень 2017 р. - грудень 2017 р.): 3413,10+3386,24+3560,23+2040,32 +1658,79 +742,74 +1248,00 +916,75 +1215,65 +1237,00 +1676,38 +2425,28 = 23520,45 грн. За 2018 рік (період січень 2018 р. - грудень 2018 р.): 1676,38+2425,28+3238,21+3598,25+3963,05+3775,50+2589,44+1318,27+1056,10+1135,25 + 1222,63 +1205,64 +1445,57 +3027,65 = 31677,12 грн. За 2019 рік (період січень 2019 р. - лютий 2019 р.): 3862,18 +4580,64 = 8442,82 грн. Таким чином, загальна вартість витрат на утримання квартири, що перебуває у спільній власності [PERSON] та [PERSON] складає 98288,69 грн. Однак суд звертає увагу, що Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02.10.2017 року встановлено, що судом першої інстанції не враховано, що право власності на Ѕ частину квартири було визнано судом лише 16.03.2016 року, а тому суд необгрутовано стягнув з [PERSON] витрати за період, коли він не був частковим співвласником квартири. Окрім того, вищевказаним рішенням також встановлено, та не підлягає доказуванню те, що доводи [PERSON] про проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі є необгрунтованими, адже тягар утримання майна покладено на власника. Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов обгрнутованого висновку, про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з [PERSON] 1/2 розміру сплаченої суми комунальних послуг в період з березня 2016 року по лютий 2019 року, яка становить 39231,77 грн. Відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно од цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № ПН від 22 листопада 2017 року, [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 грн., враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 512 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial