Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

24.04.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на ? частину двокімнатної квартири у [ADDRESS]. Посилаючись, на ст.. 1218 ЦК України, позивач зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Під час розгляду іншої справи, позивачу стало відомо, що 15 червня 2010 року Відділом РАЦС було видано свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON], який все своє майно заповідав позивачці, та [PERSON] Позивачка вважає, що свідоцтво про розірвання шлюбу є недійсним, таким, що винесено незаконно, оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] не розривався. [PERSON] 16 квітня 2008 року був засуджений Охтирським міськрайонним судом до 6 років позбавлення волі за ч. 1 ст. 121 КК України та відбував покарання у виправній колонії № 116. З цього часу [PERSON] мала можливість розірвати шлюб з [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 107 СК України, яка була чинною до 01.07.2010 року. Проте після засудження чоловіка, [PERSON] відвідувала його у в'язниці та ним було видано на її ім'я довіреність на представлення його інтересів, після отримує у спільну часткову власність в порядку приватизації разом з чоловіком кв. [ADDRESS]. Позивач вважає, що [PERSON] не мала наміру розлучатися, оскільки на той час тяжко хворіла, ходити практично не могла, весь час лежала у ліжку та потребувала стороннього догляду. У паспорті [PERSON] відсутня відмітка про розірвання шлюбу. Крім цього, посилаючись на Правила реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції № 719/4940 від 18.10.2000 року, зазначає про те, що відділ реєстрації актів громадянського стану повідомляє другого з подружжя, який перебуває у виправно-трудовій установі і встановлює строк, протягом якого слід сповістити, чи є спір про дітей, поділ майна або сплату аліментів. Під час спілкування з [PERSON] після його звільнення з місць позбавлення волі, останній вважав померлу [PERSON] своєю дружиною, що свідчить про те, що йому невідомо було про одностороннє розлучення. Тому позивач звернулась до суду та просить визнати недійсним та анулювати актовий запис № 70 від 15.06.2010 року, вчинений в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, визнати недійсним та анулювати Свідоцтво про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 15.06.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги підтримала, крім цього пояснила, що неозброєним оком видно, що у заяві про розірвання шлюбу та у книзі видачі свідоцтв про розірвання шлюбу різні підписи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Крім цього пояснив, що [PERSON] не мала наміру розривати шлюб. Так, вона відвідувала колонію після засудження чоловіка, зробила приватизацію, в тому числі і на померлого, в період з 07.06.2010 року по 14.06.2010 року знаходилась на лікуванні, у заяві на розірвання шлюбу, як встановлено експертом, не її підпис, у заяві не зазначено дату народження місце проживання та паспортні дані, у заяві було зазначено, що надано рішення суду, тоді як був вирок, у паспорті відсутній штамп, у квитанції за розірвання шлюбу не зазначено її ідентифікаційного коду, все це свідчить про те, що розірвання шлюбу оформляла інша особа, якій ці дані відомі не були. Крім цього, в той період [PERSON] проживала у с. В.Чернеччина Сумського району. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначивши, що реєстрація розірвання шлюбу була виконана у повній відповідності до Сімейного кодексу України та Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Міністерством юстиції України № 1154/5 від 22.11.2007 року, які діяли на той час, а не у відповідності до тих, на які позивач посилається у позові. Треті особи в судове засідання не з'явились. Проте їх представник надав суду заяву про застосування позовної давності, в якій крім цього зазначено наступне. Спір стосується померлих батьків [PERSON] та [PERSON] Ніякі права позивача в зв'язку з розірванням шлюбу [PERSON] та [PERSON] не є порушеними. Про розірвання шлюбу позивачці було відомо ще в 2010 році після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] (мати позивача) була опікуном неповнолітньої [PERSON] оформляла спадщину в інтересах останньої, таким чином строк позовної давності сплив. В зв'язку з наведеним, просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.12.2013 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04.07.2012 року на ? частину квартири у [ADDRESS], після смерті [PERSON] (а.с. 21). 29.07.1989 року Великочерниччанською сільською радою Сумського району був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]., після шлюбу остання взяла прізвище «[PERSON]» (а.с. 10). Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво [NUMBER] а.с. 12), [PERSON], [INFO] (свідоцтво [NUMBER] а.с. 13) - треті особи у справі. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до ст.. 106 або одного з них відповідно до ст.. 107 СК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 СК України, яка була чинною на час розірвання шлюбу, шлюб розривається державним органом реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя засуджений за вчинення злочину до позбавлення волі на строк не менш як три роки. Як вбачається з довідки Охтирського міськрайонного суду № 1-116 від 13.05.2008 р. (а.с. 14) [PERSON] був засуджений 16.04.2008 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі. Як вбачається з довідки Сумської виправної колонії управління ДДУПВПВ в Сумській області № 116 (а.с. 15) [PERSON] утримувався в цій колонії. Як вбачається з довідки Охтирського МВ УМВС України в Сумській області (а.с. 16) [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі та став на облік Охтирського МВ 07.10.2011 року. Як вбачається з довіреності (а.с. 17) та документів на приватизацію (а.с. 18-20) [PERSON] дійсно під час відбування покарання [PERSON] отримала від нього довіреність на представництво з питань приватизації на його частину майна та оформила таку приватизацію, проте це ніяким чином не доводить, що вони продовжували підтримувати сімейні стосунки. Ст.. 107 СК не пов'язує розірвання шлюбу органом реєстрації актів цивільного стану із наявністю будь-якого спору, тому посилання позивача на те, що відділом реєстрації цивільного стану не було надано строк [PERSON], протягом якого він мав сповістити, чи є спір, є недоцільним, оскільки такі вимоги містились у ст.. ст.. 42, 182 КпШС України, який на момент розірвання шлюбу не діяв, як і не діяли Правила реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджені наказом Міністерства юстиції № 719/4940 від 18.10.2000 року, на які також посилається позивач у своєму позові. Згідно з відомостями актового запису, з відповідною заявою (а.с. 51) щодо державної реєстрації акту цивільного стану про розірвання шлюбу звернулася [PERSON], про що свідчить підпис вказаної особи у заяві. На посвідчення особи, [PERSON] надано паспорт [NUMBER], виданий Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 17.04.1998 р. Посилання представників позивача на те, що у заяві вказані тільки прізвище ім'я по-батькові [PERSON], а не вказані інші дані свідчить про те, що заяву подавала інша особа, якій такі відомості відомі не були, судом не беруться до уваги, оскільки це суперечить п. 8 розділу 4 глави ІІІ діючих на той час Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Міністерством юстиції України № 1154/5 від 22.11.2007 р., в яких зазначено, що якщо розірвання шлюбу реєструється одним з подружжя, то при складанні актового запису до нього вносяться всі необхідні відомості щодо цієї особи. Щодо другого з подружжя зазначаються лише прізвище до розірвання шлюбу, власне ім'я, по батькові. До заяви було додано квитанцію про сплату державного мита за розірвання шлюбу (а.с. 51), в якій вказано, що платником є [PERSON] Посилання представників позивача на те, що відсутність ідентифікаційного коду підтверджує те, що гроші сплачувала інша особа, не заслуговують на увагу, оскільки при обов'язковій наявності такого коду при сплаті коштів, інша особа також не могла б сплатити гроші за відсутністю такого коду. До заяви було надано вирок суду, відповідно до якого [PERSON] було засуджено до 6 років позбавлення волі за нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілій [PERSON], тому остання мала всі підстави розірвати шлюб з особою, яка завдала їй тяжких тілесних ушкоджень. Після отримання такої заяви, працівник відповідача у відповідності з п. 5 розділу 4 глави ІІІ діючих на той час Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Міністерством юстиції України № 1154/5 від 22.11.2007 р. зробив запит до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем складання актового запису про шлюб ( а.с. 54), згідно з п. 6 Правил з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції Сумської області було отримано повідомлення про відсутність відмітки про розірвання шлюбу (а.с. 55). Після цього, 15.06.2010 року [PERSON] звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану та провідним спеціалістом було оформлено розірвання шлюбу, прийнято постанову № 11-02-51 про припинення шлюбу (а.с. 56). На підтвердження проведеної реєстрації юридичного факту заявником отримано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). Про отримання такого свідоцтва свідчить підпис у Книзі обліку оприбуткування й витрачення бланків свідоцтв про розірвання шлюбу, про отримання свідоцтва про розірвання шлюбу № з/п 141 (а.с. 59-60). Згідно з п. 18, 21 Правил до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем складання актового запису про шлюб та до Сумської виправної колонії № 116 було надіслано повідомлення про реєстрацію розірвання шлюбу (а.с. 57-58). Як вбачається з надісланого повідомлення (а.с. 126), Сумською виправною колонією № 116 таке повідомлення було отримано 22.06.2010 року, а тому [PERSON] було відомо про розірвання шлюбу. Як вбачається з медичної документації (а.с. 44-45, 72, 80, 81,), оглянутої в судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого № 550 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 69-70) [PERSON] дійсно тяжко хворіла на злоякісне новоутворення центральної частки лівої молочної залози гр.. ІІІ ст.. ІІ з 28.01.2010 року, що і стало причиною її смерті. Ксерокопія паспорта (а.с. 11) не містить відомостей про розірвання шлюбу, проте з неї неможливо визначити коли саме ксерокопія була зроблена, а таким чином і не можна беззаперечно стверджувати, що [PERSON] після отримання свідоцтва про розірвання шлюбу не було поставлено штампу до паспорта. [INFO] [PERSON] померла, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). [INFO] помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). У висновку експерта № 69 від 14.07.2014року (а.с. 105-115) зазначено, що вирішити питання, чи виконаний підпис від імені [PERSON] в графі № 141 в колонці «Розписка про одержання свідоцтва або назва відділу реєстрації актів цивільного стану, в який надіслано свідоцтво» Книги обліку оприбуткування й витрачення бланків свідоцтв про розірвання шлюбу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Охтирка Охтирського МРУЮ Сумської області (аркуш 53) не видається за можливе через малий обсяг графічної інформації, що міститься в підписі, обумовлений стислістю і простотою його будови; Підпис від імені [PERSON], зображення якого міститься в графі «Підпис заявника» на другій сторінці аркуша (а.с. 51) копії заяви про розірвання шлюбу від 05.05.2010 р., що завірена 23.05.2014 р. підписом провідного спеціаліста відділу С.В.Степаненко та скріплена відбитком гербової печатки, виконаний не [PERSON], зразки підпису якої надані, а іншою особою. Проте, висновок експерта викликає у суду глибокі сумніви, оскільки досліджувались 2 майже ідентичні підписи і у другому випадку (ксерокопія підпису) графічної інформації було достатньо, а у першому ( оригінал підпису) - недостатньо. Експерт, вийшовши за межі питань, які перед ним ставились судом, сам собі поставив питання, та сам на нього відповів, дослідив ксерокопію підпису, порушивши Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 р. № 53/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), оскільки в п. 1.1. Рекомендацій зазначено, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Звертаючись до суду позивач та її представники вказували, що [PERSON] не мала наміру розривати шлюб. Згідно з ст. 108 Сімейного Кодексу України, в редакції на момент розірвання шлюбу, за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене органами РАЦС може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припиняти шлюбні відносини. В даному випадку позивачем таких обставин доведено не було. Крім цього, право на звернення до суду з таким позовом має заінтересована особа, якщо розірванням шлюбу були порушені, невизнані або оспорені її права, свободи чи інтереси. Шлюб було розірвано 15 червня 2010 року. Колишнє подружжя розірвання шлюбу не оспорювало. Позивач зазначає, що вона є спадкоємицею [PERSON] Таким чином, визнання розірвання шлюбу недійсним їй необхідне для отримання більшої кількості спадкового майна. Позивачка одержала свідоцтво про право на спадщину 14 грудня 2013 року, на підставі заповіту від 04.07.2012 року, тобто через тривалий час після розірвання шлюбу [PERSON] і [PERSON] Отже, жодне право позивачки не порушено. Таким чином, суд дійшов висновку, що права позивача не є порушеними, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, розгляд питання про застосування строків позовної давності є недоцільним. В зв'язку з відмовою у позові, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed