Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

22.05.2018 року ОСББ «Моноліт» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 33901,20 грн., пені в сумі 311,23 грн., інфляційних втрат в сумі 297,84 грн., трьох процентів річних в сумі 756,93 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач є постачальником житлово-комунальних послуг, споживачем яких є відповідач, як власник квартири [ADDRESS]. Оскільки у відповідача виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яку він у добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Моноліт» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016 року по 31.03.2018 року в сумі 33901,20 грн., пені в сумі 311,23 грн., інфляційних втрат в сумі 297,84 грн., трьох процентів річних в сумі 756,93 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою від 24.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку № 8 по вул.Деревлянській в м.Києві, створено ОСББ «Моноліт», яке є балансоутримувачем вказаного будинку та здійснює його утримання і обслуговування, постачання необхідних комунальних послуг, а також утримання прибудинкової території. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов'язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача, а останній отримує та користується даними послугами та відповідно зобов'язаний здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи, а саме з наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 01.04.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016 року по 31.03.2018 року складає 33901,20 грн. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином (ч.1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідно до викладених представником позивача у позовній заяві розрахунків пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за період з 01.04.2016 року по 31.03.2018 року складають 311,23 грн., 297,84 грн. та 756,93 грн. відповідно. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 33901,20 грн. за період з 01.04.2016 року по 31.03.2018 року, а також враховуючи періодичність платежів з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня в сумі 311,23 грн., інфляційні втрати в сумі 297,84 грн. та три проценти річних в сумі 756,93 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 37029,20 грн. (33901,20 грн. + 311,23 грн. + 297,84 грн. + 756,93 грн. +1762,00 грн.).

Outcome: approved