Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

22.07.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем [PERSON], з 2002 року по лютий 2015 підтримувала фактичні шлюбні стосунки. Біля півроку тому, як він знайшов іншу жінку, та став проживати окремо. За час їх спільного проживання з [PERSON], у них народилася спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Причиною її звернення до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини стало те, що вони перестали підтримувати шлюбні стосунки, стали проживати окремо. Відповідно, в кожного з них свій окремий бюджет. Відповідач не бажає добровільно надавати регулярно належну матеріальну допомогу на утримання їх дочки. Після того як він узнав, що вона збирається подавати до суду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дочки, він двічі робив грошові перекази. Але вона отримувати від нього аліменти офіційно за рішенням суду. Тому просила стягувати з відповідача на утримання дочки аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця. Відповідач і його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проте під час дачі пояснень повідомили, суд, що він не заперечує проти того, щоб з його заробітної плати утримували аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/8 частини кожного місяця, оскільки він допомагає утримувати матір, яка є пенсіонеркою. Крім того він знімає житлове приміщення, за яке кожного місяця сплачує грошові кошти. Виходячи з розміру його заробітної плати, вважав, що розмір аліментів у 1/8 частці від його заробітку на утримання неповнолітньої дочки буде достатнім. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із матірю і перебуває на її утриманні. Батьком малолітньої дитини в свідоцтві про її народження записаний відповідач. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела, що батько неповнолітньої дитини зобовязаний надавати матеріальну допомогу на дочку. Стаття 182 СК України містить перелік обставин, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. До них зокрема, відносяться стан здоров,я та матеріальний стан дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатний чоловік, дружина, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. З наданих документів вбачається, що відповідач є працездатного віку. У суду відсутні відомості, що відповідач платить по іншим виконавчим листам, посилання в судовому засіданні представника відповідача та відповідача на те, що на утриманні відповідача є його мати пенсійного віку не відповідає дійсності. У суді було з,ясовано, що матір відповідача проживає у селі, крім пенсії яку вона отримує у розмірі 1784 гривні 97 копійок, мати є власником житлового будинку який розташований на земельній ділянці, і в доходи матері пенсіонерки, а також відповідача в даному випадку необхідно врахувати доходи від ведення сільського господарства. Крім того, як з,ясовано у суді у його матері є четверо повнолітніх дітей, які також приймають участь у її догляді. З наданих документів вбачається, що відповідач працює, до суду надав ксерокопію Договору від 01.03.2015 року між ним та громадянином [PERSON], проте, що він знімає у нього житлове приміщення за 1500 гривень плюс комунальні послуги, суд не приймає дану ксерокопію договору як доказ, оскільки дані правові відносини чітко регулюються цивільним законодавством і даний договір, а також квитанції про сплату комунальних послуг на ім,я [PERSON], не можуть бути доказами того що він несе додаткові витрати по утриманню житлового приміщення. У суді відсутні відомості, що з заробітної плати відповідача проводься інші стягнення, тому суд вважає, що в даному випадку у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Відповідач має працездатний вік, задовільний стан здоров,я, працює, кожного місяця отримує заробітну плату, судом зроблено висновок, що аліменти повинні з відповідача стягуватись не у твердій грошовій сумі, а у частці від всіх видів доходу, оскільки відповідач має працездатний вік і згідно своїх батьківських обовязків відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину. Оскільки відповідач має працездатний вік, задовільний стан здоров,я, то суд вважає, що в даному випадку, з відповідача необхідно стягувати аліменти у частці. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним і забезпечать належну участь батька в утриманні дитини. Заперечення відповідача і його представника в даному випадку суд вважає необґрунтованими і тому суд вважає, що розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у розмірі 1285 гривень. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved