Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

\~ 23.11.2018 р. позивач\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до Виноградівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності\~ на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], який помер 02.07.2017 року. Позивач зазначив, що за життя спадкодавець склав заповіт, яким на випадок своєї смерті\~ зробив заповітне розпорядження, і все майно, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що за законом\~ матиме право заповів позивачу. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вулиці Писарєва, 49 в м.Виноградів Закарпатської області. Позивач звернувся із заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив у видачі такого у зв'язку\~ з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Позивач в підготовче засідання не з'явилася, її представником подано до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за їх відсутності. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без участі представника Виноградівської міської ради. Представник третьої особи без самостійних вимог в підготовче засідання не з'явився, повідомлений про час та місце проведення підготовчого засідання. Заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 02.07.2017 року в м.Виноградів Закарпатської області помер [PERSON]. Вказане стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №231109 від 03.07.2017 року. За житття [PERSON] склав заповіт, посвідчений 17.03.1994 р. державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №292, яким все своє майно заповідав [PERSON]. Даний заповіт не змінений та не скасований. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ФМ №059638 від 12.09.2009 року, [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] 12.09.2009 року у виконавчому комітеті Хижанської сільської ради змінила прізвище на «Роспопа». Згідно з довідкою\~ комунального підприємства Виноградівське районне бюро технічної\~ інвентаризації №990 від 22.11.2018 р. за померлим [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, що посвідчений Виноградівською держнотконторою 07.07.1958 року за реєстром №2388, рахується житловий будинок з надвірними будівлями в м.Виноградів по вул.Писарєва, 49. Житловий будинок завершений будівництвом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] останньому належав жилий будинок з надвірними спорудами в м.Виноградів по вул.Писарєва, 49 вцілому. Після його смерті на це майно відкрилася спадщина. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав\~ разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв\~ спадщину, якщо протягом\~ строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання\~ свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], але листом нотаріуса №418/01-16 від 22.12.2018 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві та запропоновано звернутися до суду. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.3.1. та п.3.3 Листа ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved