Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

22.06.2015 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить суд: визнати за нею, право власності на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: на автомобіль синього кольору марки «MITSUBISHI L 300», 1988 року випуску, тип ТЗ вантажопасажирський, реєстраційний номер [NUMBER] та на 3/4 житлового будинку [ADDRESS], що складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 129,3 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., літньої кухні літ. «Б», гараж-сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», споруд 1-4. Свої позовні вимого [PERSON] обґрунтовує тим, що 03 листопада 1990 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого у них є неповнолітні літи: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], у якої уже є власна сім'я. 22 червня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати разом з нею та до цих пір знаходяться повністю на її утриманні. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частин всіх видів заробітку( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2014 року та до досягнення дітьми повноліття. На зазначене рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду було видано виконавчий лист від 29.05.2014 року, який знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області. Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження. Однак відповідач різними способами ухиляється від сплати аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, не піклується про матеріальне забезпечення дітей, які проживають разом з нею. На даний час заборгованість по аліментах складає більше 12 000 гривень. Крім того, позивач зазначила, що за час перебування у шлюбі з відповідачем і спільного проживання з ним, на спільно нажиті кошти придбали майно, що належить їм на праві спільної власності подружжя, а саме: житловий будинок [ADDRESS], що складається із: житлового будинку літ. «А», ідеальною площею 129,3 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., літньої кухні літ. «Б», гаража-сараю, літ. «В», вбиральні літ. «Г», споруд 1-4, а також транспортний засіб - автомобіль синього кольору марки «MITSUBISHI L 300», реєстраційний номер [NUMBER]. Згоди на добровільний поділ майна між нами не досягнуто. І у зв'язку, що діти проживають з нею, та повністю знаходяться на її утриманні, просить її позов задовольнити у повному обсязі. 31.07.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із зустрічним позовом, (а.с. 47-53), в якому просить суд: визнати сумісно нажитим майном подружжя: бджолину пасику разом з вуликами у кількості 25-ті штук - вартістю 25 000 грн. 00 коп., холодильник Samsung 2-х камерний - вартістю 7000 грн. 00 коп., мікрохвильову піч Samsung - вартістю 760 грн. 00 коп., пральну машинку Горєнье - вартістю 7000 грн. 00 коп., хлібопічку LG - вартістю 700 грн.00 коп., пилосос LG у кількості 2 шт. - вартістю 2 000 грн. 00 коп., газову піч - 1 500 грн. 00 коп. бойлер на 100 літрів «Детанов» - вартістю 550 грн.00 коп., гидрофори у кількості 2-х штук - вартістю 2000 грн.00 коп., мото - блок НТ35- вартістю 2000 грн. 00 коп. -розподілити спільне майно, визнавши за ним право власності на бджолину пасику разом з вуликами у кількості 25-ті штук - вартістю 25 000 грн. 00 коп., гидрофори у кількості 2-х штук - вартістю 2000 грн.00 коп., мото - блок НТ35- вартістю 2000 грн. 00 коп., пилосос LG у кількості 1 шт. - вартістю 1 000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 30000 грн. 00 коп. -розподілити спільне майно, визнавши за [PERSON] право власності на: холодильник Samsung 2-х камерний - вартістю 7000 грн. 00 коп., мікрохвильову піч Samsung - вартістю 760 грн. 00 коп., пральну машинку Горєнье - вартістю 7000 грн. 00 коп., хлібопічку LG - вартістю 700 грн.00 коп., пилосос LG - вартістю 1 000 грн. 00 коп., газову піч вартістю - 1 500 грн. 00 коп., бойлер на 100 літрів «Детанов» - вартістю 550 грн.00 коп., меблевий кухонний набір - вартістю 3000 грн. 00 коп., стінка в зал - вартістю 4000 грн.00 коп., диван і два крісла - вартістю 1000 грн. 00 коп., спальню - вартістю 3000 грн. 00 коп., кухонний стіл - вартістю 400 грн. 00 коп. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] також зазначив, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ними, крім майна зазначеного у первісному позові також було придбано за спільний кошт вищевказане майно, яке, як на його думку також підлягає розподілу. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Зустрічний позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на недоведеність. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання ним судової повістки, в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. (а.с.34-35) Крім того 31.07.2015 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли письмові заперечення відповідача на первісний позов, в яких він просить задовольнити позов [PERSON] частково, а саме визнати за нею право власності на ? частину спірних автомобілю та житлового будинку, посилаючись на те, що усе майно, що набуте подружжям під час шлюбу належить їм у рівних частках. Більш того у своїх запереченнях на первісний позов [PERSON] просить визнати за ним право власності на іншу ? частину вказаного автомобіля та житлового будинку. Вислухавши пояснення позивача за первісним позовом, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Щодо вимог за первісним позовом. Так під час розгляду справи встановлено, а також підтверджується письмовими доказами, які містяться у ній, що 03 листопада 1990 року між сторонами був укладений шлюб, від якого у них є неповнолітні літи: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], у якої уже є власна сім'я. 22 червня 2012 року шлюб між ними було розірвано. (а.с.9-14) Під час перебування сторін у шлюбі ним, на спільно нажиті кошти придбали майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], що складається із: житлового будинку літ. «А», ідеальною площею 129,3 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м., літньої кухні літ. «Б», гаража-сараю, літ. «В», вбиральні літ. «Г», споруд 1-4, та також транспортний засіб - автомобіль синього кольору марки «MITSUBISHI L 300», реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, хвороба та інше) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст.70 СК України при поділі майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не обумовлено між ними. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до ст.71 СК України, аналогічною за змістом до якої є ст.372 ЦК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між іншими. Відповідно до ч.2 ст.70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про розділ майна суд може відступити від принципу рівності часток подружжя за обставин, що мають суттєве значення, зокрема якщо один з них не піклувався про матеріальне забезпечення сім'ї, сховав, знищив або пошкодив спільне майно, витрачав його всупереч інтересам сім'ї. А згідно з ч. 3 ст.70 Сімейного кодексу України частка майна чоловіка, жінки може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умов, що розмір одержуваних ними аліментів недостатній для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку та лікування. Обґрунтовуючи позовні вимого [PERSON] зазначила, що неповнолітні діти повністю знаходяться на її утриманні, а відповідач, не сплачуючи аліменти на їх утримання, повістю самоусунувся від надання їм матеріальної допомоги. В свою чергу необхідно зазначити, що судом в ході розгляду справи позивачу роз'яснювався обов'язок доказування, у відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, що підтверджується записом фіксування судового засідання технічним засобом, але не зважаючи на це ним, в ході розгляду справи не надано жодних доказів, які б підтверджували ті обставини на які він посилається, щодо несплати позивачем необхідного вставленого розміру аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, що б могло слугувати підставою для задоволення позову у повному обсязі. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що вказане вище майно, яке набуте сторонами за час перебування у шлюбі, має належати їм у рівних частках, а тому, первісний позов підлягає задоволенню частково. Щодо зустрічного позову. Як вже було зазначено вище, позивач за зустрічним позовом стверджує, що за час перебування з відповідачем у шлюбі, ними, крім зазначеного у первісному позові майна, ще було набуте і інше майно, а саме: бджолина пасика разом з вуликами у кількості 25-ті штук - вартістю 25 000 грн. 00 коп., холодильник Samsung 2-х камерний - вартістю 7000 грн. 00 коп., мікрохвильова піч Samsung - вартістю 760 грн. 00 коп., пральна машинка Горєнье - вартістю 7000 грн. 00 коп., хлібопічка LG - вартістю 700 грн.00 коп., пилосос LG у кількості 2 шт. - вартістю 2 000 грн. 00 коп., газова піч - 1 500 грн. 00 коп. бойлер на 100 літрів «Детанов» - вартістю 550 грн.00 коп., гидрофори у кількості 2-х штук - вартістю 2000 грн.00 коп., мото - блок НТ35- вартістю 2000 грн. 00 коп., яке він також просить визнати сумісним майном подружжя та розділити його шляхом запропонованого ним вище варіанту. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. [PERSON] звертаючись до суду із зустрічним позовом взагалі не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що вказане ним майно взагалі існує, і що воно було придбано сторонами за час шлюбу між ним. Таким чином суд відмовляє [PERSON] у задоволенні його зустрічного позову, у зв'язку з недоведеністю. Крім того суд вважає необхідне зазначити, що [PERSON] у своєму зустрічному позові не просить суд визнати за ним право власності на ? частину спірного автомобіля та житлового будинку (а.с.47-52), але заявляє такі вимоги у своїх письмових запереченнях на позов (а.с.36-41), що в свою чергу позбавляє суд можливості взагалі розглядати такі вимоги, адже у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже у випадку, якщо б суд ухвалив рішення, враховуючи вимоги [PERSON], які він заявляє, щодо себе у свої запереченнях на первісний позов, це призвело б до того що суд вийшов за межі позовних вимог заявлених ним у зустрічному позові, що є не припустимим. З у рахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що зустрічний позов не піддягає задоволенню.

Outcome: partial