overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із зустрічним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису № 147 від 27.08.2013 року про народження [PERSON] даних про нього як про її батька. [PERSON] в судове засідання не прибув , надав заяву про підтримку зустрічного позову та розгляд справи за його відсутності. Представник [PERSON] , підтримуючи зустрічний позов, зазначає, що [PERSON] проживав з [PERSON] у шлюбі , зареєстрованому 05 березня 2010 року. [INFO] його дружина [PERSON] народила дочку [PERSON] , батьком якої в актовому записі зазначено [PERSON] , який не є біологічним батьком дитини , оскільки в момент зачаття дитини він перебував за кодоном України. В зв'язку із зазначеним просить виключити з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] як про батька дитини. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] надала заяву про визнання зустрічного позову про оспорювання батьківства [PERSON] відносно її дочки [PERSON], [INFO] у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом , дослідивши докази , надані у справі, та розглянувши справу в межах заявлених вимог , суд вважає зустрічний позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Сторони проживали у шлюбі, зареєстрованому 05 березня 2010 року. [INFO] народилася [PERSON], про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис № 147 від 27.08. 2013 року , батьком якої зазначено [PERSON]. Сторони не оспорюють , що [PERSON] не є батьком [PERSON] , яка народилась [INFO]. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 , 127 СК України, має право оспорити своє батьківство , пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою , яка записана батьком , та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач не є батьком дочки відповідача, позивача вказано батьком в актовому запису про народження дитини відповідно до ст. 122 СК України , тобто встановлено підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з 2014 року і вони проживають окремо. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подала. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідачки на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 18.06.2011 року сторони уклали шлюб. Також сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили в 2014 році і з того часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. В рамках розглядуваного позову майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 29.08.2014 року виконавчим комітетом Великомолодьківською сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, дітей від шлюбу не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Разом з тим, позивач вагітна від іншого чоловіка - [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа в судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Великомолодьківською сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 3. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28 листопада 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося, господарство між сторонами не ведеться. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, по не відомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 28 листопада 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить маючим істотне значення інтересам кожного з них. За такими обставинами шлюб між сторонами слід розірвати..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 15.01.2011 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, після розірвання шлюбу просить відновити її дівоче прізвище Волкова. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2011 року. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з лютого 2015 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~У позові вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.1976 року їй належить 31/100 часток житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами по вулиці Заводській 108 в місті Миколаєві. В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] (донька позивачки), [PERSON] (онучка позивачки), однак у вказаному будинку не проживають з 2005 року,\~\~ особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачують. Посилаючись на наведене, просила визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв вулиця Заводська №108 . \~У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву, в якій зазначила що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] З липня 2005 року разом з донькою [PERSON] постійно мешкає у квартирі за адресою: м. Миколаїв вул. Заводська. 3. Просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 28.10.1976 року [PERSON] належить 31/100 часток житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами по вулиці Заводській 108 в місті Миколаєві. \~З 29.07.2005 року у спірному будинку зареєстрована [PERSON], у 2006 році зареєстрована [PERSON] [INFO]. \~Також встановлено, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] в будинку по вулиці Заводській 108 в м. Миколаєві з 2005 року не проживають. [PERSON] не оплачує комунальні послуги, не бере участі в ремонті будинку, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з будинком втратила. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] разом з [PERSON] не проживають у вищевказаному будинку на протязі року без поважних причин, мають інше місце проживання, суд вважає їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська 108. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою в якій просить надати їй право на шлюб, який вона бажає укласти з [PERSON]. Заяву обґрунтувала тим, що 22.07.2014 року вона народила доньку Ілону-Ольгу, а 14.12.2015 року сина Миколу. Батьком дітей є [PERSON]. Зареєструвати шлюб не може, оскільки не досягла шлюбного віку передбаченого законом. В даний час має намір зареєструвати шлюб, оскільки це відповідає їх інтересам та інтересам дітей. Просить надати право на реєстрацію шлюбу між [PERSON] -[INFO] та [PERSON] [INFO]. Перед початком розгляду справи заявник [PERSON], подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просила її задоволити (а.с.13). Законний представник [PERSON], подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просила її задоволити (а.с.15). Заінтересована особа, [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просив її задоволити (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися учасники процесу. Перевіривши матеріали справи, врахувавши при цьому заяви учасників процесу, суд робить висновки про те, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У відповідності до ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлений 18 років. Як видно з копії паспорта та з копії свідоцтва про народження [PERSON], народилася 8 червня 1999 року, отже шлюбного віку не досягла. З врахуванням того, що [PERSON] та [PERSON] вирішили створити сімю, мають для цього серйозні підстави, а саме спільних дітей Ілону-Ольгу [INFO] та Миколу [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-СГ №408254 та серії І-СГ №481438 (а.с.7,8), тому суд вважає за можливе надати право на шлюб. Зважаючи на вказане вище, суд вважає, що укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не буде суперечити інтересам заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 06.06.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між ними розірвано. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вимоги позивачки підтверджуються копією рішення Краматорського міського суду про розірвання шлюбу (а.с. 3), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 2), довідкою з місця мешкання. (а.с. 11) Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 24.03.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 квітня 1998 року Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №7. В обґрунтування позову зазначила, що з 03.04.1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який буде сам вирішувати з ким йому проживати після їхнього розлучення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 160 СК України, але на сьогоднішній день син проживає разом з батьками відповідача. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність у відповідача зацікавленості у повсякденному житті сім'ї, побуті, сварки. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2016 року і з того часу вони проживають окремо. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на даний час відсутній. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила прізвище змінити на дошлюбне [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.04.1998 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

24.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебуває. Спільне проживання між сторонами не припинено, однак шлюбні відносини вони не підтримують. Мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON]та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 10 листопада 2006 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 02квітня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського РУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки про склад сім'ї № 445 від 24.03.2016 року, [PERSON] проживає у [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON], 2006 р.н., [PERSON], 2012 р.н. та чоловіком [PERSON], 1975 р.н. (а.с.6). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved