Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

24.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - управління служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якій вказала, що вона мешкала разом із відповідачем у незареєстрованому шлюбі. [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON], який зареєстрований, проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. З початку 2007 року проживання з відповідачем стало суперечити інтересам [PERSON] та її дитини, а саме [PERSON] не працював, зловживав алкогольними напоями, застосовував фізичну силу до своєї цивільної дружини, притягувався до кримінальної відповідальності. [PERSON] звільнено від відбування покарання умовно-достроково. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина - [PERSON], в дошкільних навчальний заклад, до навчального закладу, де навчався хлопчик - відповідач не з'являвся, не цікавився життям та здоров'ям сина. Крім того, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON], 2006 року народження. Враховуючи, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання та підготовку до самостійного життя, [PERSON] просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, свої інтереси довірила представляти [PERSON], [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Представник управління служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Ананченко Л.Б. у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала, вважала їх законними. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] - копія Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 155) [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, під час якого у них народився син - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 1272 /а.с. 7, 8/. Оскільки сторони перебували у цивільних шлюбних відносинах реєстрація народження дитини була проведена зі слів матері і батьком дитини записано - [PERSON]. Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 19.03.2009 року № 27/4 [PERSON] дозволено змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» /а.с. 10, 11/. Неповнолітній [PERSON], 2006 року народження проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні /а.с. 9/. Як вбачається з довідок з дошкільного навчального закладу, загальноосвітньої школи, місцевої поліклініки - батько дитини - [PERSON] життям, здоров'ям та розвитком дитини не цікавиться, участі у його житті не приймає /а.с. 18, 19, 20/. Крім того, як вбачається з копії вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.06.2008 року відповідача було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. [PERSON] було умовно-достроково звільнено від відбування покарання /а.с. 12-17/. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина - [PERSON], що підтверджується інформацією, виданою Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції /а.с. 21/. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» у п. 16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Управлінням служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради 20.10.2014 року надано висновок № 452, з якого вбачається, що орган опік та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дитини, останній не займається вихованням [PERSON], не цікавиться його життям, не здійснює матеріальне утримання сина /а.с. 67-68/. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], [INFO], відповідач не цікавиться життям сина, не піклується про його фізичний та духовний стан, не створює належних умов для його проживання, тому, з огляду на таке, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], 2006 року народження.

Outcome: approved