Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

22 квітня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 лютого 2005 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2008 р.н.. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] .. Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем надано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі (а.с.12), а відповідачем - про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с.11). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26 лютого 2005 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, про що 26 лютого 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 31 (а.с. 5). Від вказаного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,22). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі та їх неповнолітнім дітям, що має істотне значення у даній справі. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 908 грн. (а.с. 7). У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 454 грн.. На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, решта сплаченого судового збору в сумі 454 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved