Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

22.10.2015 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 31 січня 2015 року помер її чоловік [PERSON], свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 606056, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 03 лютого 2015 року, актовий запис № 03. Згідно запису погосподарської книги № 20 господарського обліку 1890-1 за життя [PERSON] належало домоволодіння № 23 по вул. Колгоспній в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 18.09.2015 року за № 2146. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: - домоволодіння, що складається з житлового будинку «А», площею 80.2 кв.м.; тамбуру «а», площею 2.6 кв.м.; літньої кухні «Б», площею 45.2 кв.м.; навісу «б», площею 2.4 кв.м.; сараїв «В», «Г», площею 12.9 кв.м., 8.6 кв.м., відповідно; гаража, сараю «Д», площею 16.5 кв.м.; погреба «пдД», площею 12.0 кв.м.; літньої кухні,сараю «Е», площею 23.6 кв.м.; убиральні «Є», площею 2.0 кв.м.; хвіртки «№1»; воріт «№2» огорожі «№3-4», свердловини «№5», розташоване по вул. Колгоспна, 23 в с. Миколаївка Петропавлівського району; - земельну ділянку площею 0,2829 га в межах згідно з планом, розташовану на території с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області по вул. Колгоспна, 23, передану для ведення особистого селянського господарства, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 056383, виданого [PERSON] сільською радою 09.12.2009 року на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради від 14.12.1994 року № ІІ-ХХІІ; - земельну ділянку площею 0,2500 га в межах згідно з планом, розташовану на території с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області по вул. Колгоспна, 23, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 056382, виданого [PERSON] сільською радою 28.12.2009 року на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради від 14.12.1994 року № ІІ-ХХІІ. Позивачка зазначає, що вказаний житловий будинок та господарчі споруди були збудовані чоловіком та нею в період з 1975 по 1985 рік. З невідомих їй причин на вказаний житловий будинок не збереглося будь-яких правовстановлюючих документів та їй взагалі невідомо, чи виготовлялися якісь документи на вказане домоволодіння, оскільки на той час цим питанням займався її нині покійний чоловік [PERSON] Вартість спадкового домоволодіння складає 25124 грн., що підтверджується висновком про оцінку майна: житлового будинку літ. А загальною площею 62,0 кв. м. з погосподарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка, вул. Колгоспна, 23, виконаного субєктом оціночної діяльності на підставі договору від 17 вересня 2015 року № 112/15. Родинні стосунки позивачки з померлим підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 344435, виданого 04.10.1975 року [PERSON] сільською радою Петропавлівського району, у якому [PERSON] вказаний чоловіком позивачки, після смерті якого вона фактично вступила у володіння та користування спадковим майном. 16.09.2015 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та отримала свідоцтво про прийняття спадщини за законом у вигляді двох земельних ділянок, що підтверджується копією свідоцтва НАР 547237 від 16.09.2015 року, зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 541, та копією свідоцтва НАР 547236 від 16.09.2015 року, зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 542. Позивачка також звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 23 по вул. Колгоспній в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належав померлому [PERSON], але завідувач нотаріальної контори листом від 16.09.2015 року № 979/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва, тому що їй необхідно було надати правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності на житловий будинок на імя померлого [PERSON]. Нотаріус їй розяснив, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і, як наслідок, правовстановлюючий документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. На теперішній час на вказане спадкове майно вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину та підтвердити свої майнові права спадкоємця через відсутність правовстановлюючого документа, в звязку з чим вона вимушена звертатись до суду з позовом про встановлення належності спадкового домоволодіння [PERSON] та визнання за нею як спадкоємцем права власності на спадкове майно. На підставі ст. ст. 328, 392, 398, 1216, 1223 ЦК України позивачка просить суд: - визнати право власності померлого [PERSON] на домоволодіння з господарським будівлями і спорудами № 23 по вул. Колгоспній, в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, який помер 31 січня 2015 року; - визнати за [PERSON] право власності па спадкове майно - домоволодіння № 23 по вул. Колгоспна в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належало спадкодавцю [PERSON], а саме на житловий будинок «А», площею 80,2 кв.м; тамбур «а», площею 2,6 кв.м; літню кухню «Б», площею 45,2 кв.м; навіс «б», площею 2,4 кв.м; сараї «В», «Г», площею 12,9 кв.м, 8,6 кв.м відповідно; гараж,сарай «Д», площею 16,5 кв.м; погріб «пдД», площею 12,0 кв.м; літню кухню,сарай «Е», площею 23,6 кв.м; убиральню «Є», площею 2,0 кв.м; хвіртку «№1»; ворога «№2» огорожу «№3-4», свердловину «№5». Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі ЦК) України. В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 606056, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 03 лютого 2015 року, актовий запис № 03 (а.с. 7). На день смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав у житловому будинку, розташованому по вул. Колгоспна, 23 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 2144 від 18.09.2015 року (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Родинні стосунки позивачки з померлим підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 344435 виданого 04.10.1975 року [PERSON] сільською радою Петропавлівського району, у якому [PERSON] вказаний чоловіком позивачки, після смерті якого вона фактично вступила у володіння та користування спадковим майном (а.с. 6). 16.09.2015 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та отримала свідоцтво про прийняття спадщини за законом у вигляді двох земельних ділянок, що підтверджується копією свідоцтва НАР 547237 від 16.09.2015 року зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 541 (а.с. 10) та копією свідоцтва НАР 547236 від 16.09.2015 року зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 542 (а.с. 12). Позивачка також звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 23 по вул. Колгоспній в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, але завідувач нотаріальної контори листом від 16.09.2015 року № 979/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва, тому що їй необхідно було надати правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності на житловий будинок на імя померлого [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ч.2 п. 23 Постанови Пленуму Верховног Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У позивачки відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, тому що нотаріус вважає, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на це майно, в звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину і звернулася з позовом до суду. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. ЦК України не містить визначення такого об'єкта права власності як домоволодіння. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Довідкою [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 2146 від 18.09.2015 року підтверджується, що житловий будинок по вул. Колгоспна, 23 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області належав [PERSON] згідно запису погосподарської книги № 20 господарського обліку 1890-1 (а.с. 8). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 22.05.2014 року суб'єктом господарювання - районним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», цей будинок побудований в 1985 році і складається з житлового будинку «А», площею 80,2 кв.м; тамбуру «а», площею 2,6 кв.м; літньої кухні «Б», площею 45,2 кв.м; навісу «б», площею 2,4 кв.м; сараїв «В», «Г», площею 12,9 кв.м, 8,6 кв.м, відповідно; гаража, сараю «Д», площею 16,5 кв.м; погреба «пдД», площею 12,0 кв.м; літньої кухні,сараю «Е», площею 23,6 кв.м; убиральні «Є», площею 2,0 кв.м; хвіртки «№1»; воріт «№2» огорожі «№3-4», свердловини «№5», розташований по вул. Колгоспна, 23 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 15-17). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, садибний (індивідуальний) житловий будинок № 23 по вулиці Колгоспній в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області належав на праві власності померлому [PERSON], який набув його відповідно до діючого на час закінчення будівництва законодавства, що не передбачало державної реєстрації права власності, позивачка є спадкоємцем першої черги спадкового майна зазначеної особи у вигляді житлового будинку, і нотаріус безпідставно відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нього. Вартість спадкового домоволодіння складає 25124 грн., що підтверджується висновком про оцінку майна: житлового будинку літ. А загальною площею 62,0 кв. м. з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка, вул. Колгоспна, 23, виконаного субєктом оціночної діяльності на підставі договору від 17 вересня 2015 року № 112/15 (а.с. 18-19). Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачкою був сплачений судовий збір, про що до позову додана квитанція банку від 22.10.2015 року (а.с.1). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved