Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

23 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що 16.11.1985 року сторони зареєстрували шлюб. Фактично з 2017 року шлюбні відносини між подружжям припинені, шлюб існує лише формально. Утворивши родину, не змогли зберегти її. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Ухвалою суду 03.07.2020 року було відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04.08.2020 року було відкладено розгляд цивільної справи у зв`язку з неявкою сторін. 08.09.2020 року ухвалою суду розгляд справи було відкладено через неявку відповідача. У судове засідання 12.10.2020 року позивачка не з`явилась. До позовної заяви надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався шляхом надання відповідного оголошення та надіслання судових повісток на адресу реєстрації, причини неявки суду не відомі. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.1985 року сторони зареєстрували шлюб в Козацькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні відносини сторін припинені вже понад три роки, спільне господарство не ведеться, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивачка наголошує на неможливості примирення. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивачка наполягає на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивачки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу є повністю обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується Пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] , а отже звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 ч.1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір». Таким чином, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 гривень за задоволену позовну вимогу немайнового характеру. Враховуючи наведене,

Outcome: approved