Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

23 жовтня 2019 року та уточнено 29 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Позовна заява мотивована тим, що на виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №2-1267 від 19.09.2006 про стягнення аліментних платежів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , 2003 року народження, в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітня, починаючи стягнення з 14.07.2006. У зв`язку з укладенням шлюбу, 25.04.2015 позивачем було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Починаючи з квітня 2014 року відповідач не виконує обов`язку щодо утримання дитини, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 41624,10 грн. Розмір неустойки за період з 01.06.2019 по 01.10.2019 складає 47563,91 грн., однак враховуючи те, що сума пені не може перевищувати розмір самої заборгованості, тому загальна сума зменшується до 41624,10 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору в судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2006 стягнено аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , у розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14.07.2006 (а.с.17), постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 07.08.2015 відкрито виконавче проводження з виконання вищевказаного рішення (а.с.15), та станом на 01.10.2019 загальний розмір заборгованості по аліментах становить 41624,10 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.14). 25 квітня 2015 року позивач повторно зареєструвала шлюб, та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.16). Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначена правова позиція знайшла відображення в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц. Позивачем проведено розрахунок пені за несвоєчасну плату аліментів за яким, в червні 2019 року сума несплачених аліментів становила 1013,50 грн., 1% - 10,13, кількість днів прострочення - 92, сума неустойки (пені) - 931,96 грн.; в липні 2019 року сума несплачених аліментів становила 1059 грн., 1% - 10,59, кількість днів прострочення - 61, сума неустойки (пені) - 645,99 грн.; в серпні 2019 року сума несплачених аліментів становила 1059 грн., 1% - 10,59, кількість днів прострочення - 30, сума неустойки (пені) - 317,70 грн., а всього 47563,91 грн. Враховуючи, що сума пені не може перевищувати розмір самої заборгованості, тому зменшується до 41624,10 грн. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статі 196 СК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 41624,10 грн. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved