Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

22.11.2016 року позивач подала в суд позов, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 355 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь оплачені нею витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року, який рішенням суду від 14.03.2016 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, проживає окремо. Усі витрати по догляду та утримання дитини несе вона. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів, але не погодився з сумою, яку просила стягнути позивач на утримання дитини. Посилався на те, що він не допомагає матеріально на утримання дитини, оскільки позивач відмовляє йому бачиться з дитиною. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду від 14.03.2016 року був розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін, 15.11.2012 року, народилась донька [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько» вказаний [PERSON]. Неповнолітня дитина мешкає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що [PERSON] не має постійного місця роботи, про що сам зазначив в судовому засіданні, суд, з метою забезпечення інтересів неповнолітньої дитини і унеможливлення штучного заниження фінансової участі батька в утриманні дитини, вважає за доцільне призначити сплату аліментів в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», який з 01.01.2017 року для дитини віком до 6 років складає 1 355\~грн. на місяць. Крім того, суд враховує стан здоровя відповідача, який не є інвалідом, є працездатною особою, не має інших аліментних зобовязань. Також суд бере до уваги, що дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, і позивач, крім витрат повязаних з розвитком дитини та придбання речей першої необхідності та продуктів харчування, несе витрати по сплаті комунальних послуг за дитину та сплату коштів на відвідування дитиною дитячого садка. Згідно ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Згідно квитанції від 16.11.2017 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] сплатила за отримання правової допомоги (а саме: підготовку позовної заяви) 800 грн. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати з оплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial