Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

22 липня 2020 року начальник УСЗН Добропільської міської ради І.В. Ширина звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача надміру сплачені державні кошти та понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що гр. [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради як внутрішньо переміщена особа з 11.11.2014 року та є отримувачем щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Постанови КМУ від 01.10.2014 року №505. Під час звернення з заявою щодо призначення допомоги до установи уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» 07.09.2018 року відповідачем надано інформацію про відсутність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. При перевірці позивачем інформації було з`ясовано, що відповідачем в наданих заявах було вказано недостовірну інформацію щодо відсутності у володінні житлового приміщення. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №142511257 від 24.10.2018 року чоловік заявниці [PERSON] є власником ј квартири за адресою: [ADDRESS] . Під час звернень відповідач ні разу не повідомила про наявність житло у її чоловіка. Рішенням Управління від 24.10.2018 року відповідачу було відмовлено у призначенні допомоги, сума надмірно сплачених коштів за період з 03.06.2017 року по 08.09.2018 року склала 14324,65 грн. Відповідачу надсилалось повідомлення про відшкодування надміру сплачених коштів, яке вона отримала особисто 29.10.2018 року. Того ж дня позивач написала заяву про добровільне повернення надміру сплачених коштів протягом шести місяців, проте фактично повернула 1400,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь надмірно сплачені державні кошти за період з 03.06.2017 року по 08.09.2018 року в розмірі 12924,65 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник позивача звернулась до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач також в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце, день та час розгляду справи в суді, жодних заяв до суду не надходило, відзив відповідачем подано не було. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки від 11.11.2014 року № 1422000855 [PERSON] , взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. (а.с.9) та отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (далі Порядок № 505). Згідно з ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Допомога була призначена на підставі заяв [PERSON] про призначення щомісячної адресної допомоги. (а.с.13,16,19,22) Відповідно до п. 5 Порядку № 505 у заяві зазначаються відомості наявності у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У своїх заявах про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідач зазначила, що у будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно п. 6 Порядку № 505 є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №142511257 від 24.10.2018 року [PERSON] , який є чоловіком відповідача [PERSON] , [PERSON] є власником ј квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с.23) Таким чином, відповідач надала недостовірні відомості, тобто вказала відсутність у будь-кого з членів сім`ї житла розташованого за межами тимчасово окупованої території, що призвело до надміру виплаченої допомоги за період з 03.06.2017 по 08.09.2018 року у розмірі 14324,65 грн. Відповідно до п. 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю їх надання. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Відповідачу [PERSON] було надіслано повідомлення про відшкодування надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Заявою [PERSON] зобов`язалась повернути надміру сплачені кошти протягом шести місяців. (а.с.26,27). Згідно довідки-розрахунку загальна сума надміру перерахованих коштів з 01 червня 2017 року по 08 вересня 2018 рік складає 14324,65 грн. Повернути кошти на рахунок управління за період з березня 2018 року по грудень 2019 року в сумі 1400,00 грн. Залишок надміру перерахованих коштів на 01 квітня 2020 року складає 12924,65 гривень. (а.с.28) Відповідно до п. 11 Порядку у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 1ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач безпідставно отримував адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка в порушення п. 11 відповідного Порядку, добровільно відповідачем не повернута, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку в розмірі 12924,65 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved