Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

22 вересня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених вимог просить визначити їй додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, позивачка посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у виді квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1998 року №336. Спадкодавець ще за життя 26 березня 2004 року склала заповіт, відповідно до якого вказане нерухоме майно, вона заповідала своїй доньці позивачці [PERSON] . Заповіт був посвідчений секретарем виконкому Первомайської селищної ради Журовою І.І. Протягом шести місяців з дня смерті матері позивачка до нотаріуса не звернулася. Вказала, що строк нею був пропущений з поважних причин, який обумовлений тяжкою депресією, пов`язаною з втратою матері, вказане підтверджується довідкою лікаря про депресивний стан. В такому стані вона була позбавлена можливості самостійно пересуватися, мала частково втрату свідомості, плаксивість, памороки. У такому важкому стані вона об`єктивно не могла ні з ким спілкуватися та пересуватися. Після поліпшення стану вона звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Дениса Вадимовича з метою оформлення спадщини після смерті матері, проте їй було відмовлено через пропущення шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви. В зв`язку з тим, що \~позивачка вважає поважними причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, вона звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги ї підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач Первомайська селищна рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника селищної ради, заперечень проти позову не має. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Денис Вадимович в судове засідання не з`явилася. Причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть від 27 липня 2020 року, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис від 27 липня 2020 року № 183 складений Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 6). Ще за життя 26 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Первомайської селищної ради Журовою І.І., зареєстрований за № 44, відповідно до якого квартиру [ADDRESS] заповіла дочці [PERSON] (а.с.43). Після її смерті відкрилася спадщина на вказане майно. Факт належності спадкодавцю квартири [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 09 грудня 1998 року виданим АТ «Таврія сахар» за № [NUMBER] (а.с. 9). З огляду на реєстраційне посвідчення від 22 січня 1999 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за спадкодавцем в ММ БТІ за №272 (а.с. 9 зворотна сторона). Факт належності [PERSON] спадкового майна також підтверджується технічним паспортом на квартиру, в якому вона вказана власницею (а.с. 16). Позивачка є донькою померлої. Факт родинних відносин, підтверджується свідоцтвом про народження позивачки від 23 лютого 1974 року, серії [NUMBER] , в графі мати вказана [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с. 12) 01 жовтня 1994 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, повторно виданим 10 вересня 2002 року, серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивачкою змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Спадкоємці першої черги, та ті, що мають право на обов`язкову частку відсутні. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 05 липня 2019 року № 2148 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Позивачка була зареєстрована разом з батьками за адресою [ADDRESS] у період з 10 лютого 1974 року по 31 січня 1995 року, що підтверджується довідкою Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 01 серпня 2011 року № 2023 (а.с.10). З огляду на витяг з будинкової книги будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] ніхто не був зареєстрований (а.с. 13-14). Згідно з довідкою Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 29 липня 2020 року №1429 на день смерті [PERSON] разом із нею за адресою: [ADDRESS] проживала її донька, яка вела із нею спільне господарство, проводила її поховання (а.с. 10, 63). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На заповіт, як односторонній правочин розповсюджуються загальні норми цивільного законодавства стосовно підстав та наслідків визнання недійсності правочинів. Згідно зі\~статтею 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як зазначено в частині1статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з досліджених доказів позивачка на день смерті спадкодавця разом із нею проживала, але була зареєстрована за іншою адресою. Дослідивши спадкову справу, відкриту приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Денисом Вадимовичем після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , суд встановив, що позивач 09 вересня 2021 року звернулась із заявою про прийняття спадщини, що залишена за заповітом [PERSON] . Як на доказ поважності причини пропуску строку позивачка посилається на тяжку тривалу депресію, пов`язану з втратою матері. З огляду на довідку видану сімейним лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Первомайська [PERSON] протягом періоду з серпня 2020 року по липень 2021 року у [PERSON] спостерігався пригнічений настрій, тривожність, плаксивість, безініціативність до сім`ї, в зв`язку зі смертю матері, залишення чоловіком, погіршенням стану здоров`я. В листопаді оперувалася в КНП «МОЦО» МОР. Поставлений діагноз: церебростенічний синдром з явищами тривоги. Як зазначено, у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що надана позивачем довідка підтверджує душевні страждання та розпач, водночас це у розумінні роз`яснень Верховного суду, викладених у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14, не є причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для звернення до нотаріуса. Разом з тим пунктом 1 частини 1 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як зазначено в частині й статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З огляду на те, що відповідач Первомайська селищна рада Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області направила до суду заяву в якій не заперечує щодо задоволення позову, тобто визнала заявлені позовні вимоги, та це визнання не суперечить закону, так як визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини врегульовано частиною 3 статті 1272 ЦК України; визнання відповідачем позову не порушує прав інших осіб, оскільки спадкоємців першої черги, окрім позивачки, немає і вона єдина хто має намір прийняти спадщину; існує заповіт, складений на її ім`я; спадкоємці, що мають право на обов`язкову частку спадкового майна, відсутні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved