overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

23 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 30.07.2010 року, який зареєстрований Грузевицькою сільською радою Хмельницького району. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство не ведуть з 27.02.2017 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, просив строк на примирення не надавати та вказав, що спільне господарство з позивачкою не ведеться з 27.02.2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 30.07.2010 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.07.201 року, серія 1-БВ № 075391, актовий запис № 6. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 144703. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач та відповідач вважають, що збереження сімї є неможливим. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з 27.02.2017 року, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

23 лютого 2017 року позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 13 вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що у графі батьки записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. З вересня 2016 року відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

23 лютого 2017 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що з відповідачем з 28 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дитині матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 жовтня 2014 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 66. (а. с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO](а. с. 4). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини, оскільки відповідач зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

23 лютого 2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ПАТ «Готель «Градецький» на її користь невиплачену заробітну плату у сумі 61 532 грн 92 коп., компенсацію втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати. У судове засідання позивач та представник відповідача не зявилися, у письмових заявах просили справу розглядати за їх відсутності, позивач просила позов задовольнити. Відповідно до вимог частини другої ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] .Л.В. працює в ПАТ «Готель «Градецький» з 09 жовтня 2002 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 3-4). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», частини першої ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 21.02.2001 № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Заборгованість ПАТ «Готель «Градецький» перед [PERSON] по заробітній платі за період з березня 2011 року по грудень 2016 року у розмірі 61 530 грн 92 коп. та сума компенсації втрати частини заробітної плати у розмірі 31\~795,72 грн підтверджується довідками ПАТ «Готель «Градецький» № 9 від 21.02.2017 (а.с. 5) та від 23.03.2017 і підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь держави належить стягнути 933 грн 27 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

23 лютого 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 19 вересня 1998 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 19 вересня 1998 року Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 19. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Варник на [PERSON]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

23 лютого 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 06.06.2015 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 6). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 15.10.2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

23 лютого 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому з урахуванням поданої нею 21 квітня 2017 року заяви про зменшення позовних вимог, просила встановити батьківство [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], внести зміни у актовому записі про народження останнього, вказавши [PERSON] батьком дитини, і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю з березня по листопад 2010 року. 12 січня 2011 року у них народився син [PERSON]. Відповідач ухилився від подання до РАЦСу заяви про визначення походження дитини, внаслідок чого відомості про батька у актовому записі про народження дитини зазначені зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. Представник позивача також вказала, що відповідач не бере участі в утриманні дитини, хоча має постійних дохід, є працездатним, інших неповнолітніх дітей не має, аліменти нікому не сплачує. У письмових запереченнях на позовну заяву відповідач стверджує, що спільно проживав з [PERSON] однією сімєю з травня 2010 року, тобто коли вона вже була вагітна. [PERSON] заперечує своє батьківство та стверджує, що не знає хто є батьком дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали позов із зазначених у ньому підстав з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні частково визнав позов та подав заяву у які зазначив, що визнає факт свого батьківства відносно [PERSON], 12.01.2011 р.н.. У звязку з цим визнаю позовні вимоги в частині визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання сина. Проти надання прізвища [PERSON] заперечую. не погоджують на покладення на мене судових витрат. Також відповідач пояснив що відмовляється від поданих ним раніше письмових заперечень, а також повідомив, що працює і його місячний дохід складає приблизно 3 тисячі гривень, інших дітей та утриманців він не має. Суд розяснив відповідачу наслідки часткового визнання позову і окремих обставин, передбачені статтями 174 і 61 ЦПК України. Заслухавши сторони у справі, дослідивши надані докази, суд суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Суд згідно правил ч.1 ст.61 ЦПК України встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. оскільки цей факт визнали обидві сторони. Таким чином,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, вказуючи на те, що позивач [PERSON] разом з померлим [INFO] року чоловіком [PERSON] є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, що по [ADDRESS], оскільки він був збудований у період їх шлюбу, тому, з метою прийняття спадщини позивачем [PERSON] після померлого батька, просили визначити за останнім та позивачем [PERSON] розмір ідеальних часток у спільному майні, який дорівнює 1/2 частині. Окрім цього, просили визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частину обумовленого домоволодіння. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні померлого чоловіка [PERSON], позивач [PERSON] просила визнати за нею у судовому порядку право власності на ? частину успадкованого від батька нерухомого майна, оскільки державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори Асановою Р.З. у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено через відсутність необхідних документів на предмет спадщини на ім'я спадкодавця. Одночасно позивачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність / а. с. 25 /. Ухвалою суду від 06 березня 2018 року позовну заяву [PERSON], [PERSON] залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст.177 ЦПК України / а. с. 29 /. 13 березня 2018 року від представника позивачів - адвоката [PERSON] на адресу суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 06 березня 2018 року / а. с. 34 /. Ухвалою суду від 19 березня 2018 року позовну заяву [PERSON], [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв'язку з чим розпочато підготовче провадження / а. с. 37 /. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні на 23 квітня 2018 року / а. с. 42 /. Представник позивачів - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіславши суду заяву про підтримання позову [PERSON], [PERSON] та розгляд справи у її відсутність / а. с. 45 /. У судове засідання не з'явився й представник відповідача Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області. 23 квітня 2018 року на адресу суду від сільського голови Тутки О.І. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, ввіреної йому, установи, рішення суду просив направити поштою / а. с. 46 /. Зважаючи на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

23 лютого 2018 року [PERSON] Вахід-огли звернувся із позовною заявою до [PERSON]. Вказував, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, подружжя має малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Своїм правом на подання відзиву не скористалась. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] Вахід - огли та [PERSON] Фахраддін кизи перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2002 року. Подружжя має малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Діти, за домовленістю сторін, залишаються проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved