Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.01.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики від 10.12.2011 з урахуванням індексу інфляції в розмірі 7619,40 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1861,15 грн. В обґрунтування позову вказував, що 10.12.2011 між ним та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала в позику 30800 грн., які зобовязалася повернути до 10.12.2014. [PERSON] 10.12.2011 уклала договір поруки в забезпечення виконання умов вказаного договору позики. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2013 з відповідачів стягнуто солідарно заборгованість за договором позики від 10.12.2011 в розмірі 30600 грн. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2017 у справі № 177/121/17, солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача суми в порядку ст. 625 ЦК України, до 04.01.2017 включно. Посилаючись на невиконання відповідачами зобовязань за вище вказаними договорами позики та поруки, не здійснення оплати на погашення наявної заборгованості, позивач вважав за необхідне стягнути з відповідачів на його користь суми відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 05.01.2017 по 14.01.2019, а сем 3 % річних від суми прострочення 1861,15 грн., а також витрати від інфляції 7619,40 грн. Позивач до суду не зявився, надав заяву в якій на позовних вимогах наполягав, просив справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 25). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, відзиву чи заяв з процесуальних питань не надали (а.с. 22-23, 31-33). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам дослідженим у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі\~порушення боржником\~зобов'язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України, в редакції Закону України № 2478-VIII від 03.07.2018, яка має зворотню дію в часі, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобовязання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобовязання не предявить позову до поручителя. Судом встановлено, що 10.12.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала в позику 30800 грн. та зобовязалася їх повернути в строк до 10.12.2014 (а.с. 4-5). Факт передачі та отримання кошів підтверджений текстом розписки та п. 2.2 Договору позики (а.с. 4-6). В забезпечення зобовязань за вказаним договором позики, 10.12.2011 між [PERSON] та [PERSON], як поручителем, укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобовязання відповідати перед [PERSON] за виконання зобовязань [PERSON] за вище вказаним договором позики. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що відповідальність боржника та поручителя є солідарною, на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги (а.с. 7). В п. 3.1. договору поруки сторони визначили, що договір поруки припиняється з моменту припинення забезпеченого ним зобовязання (а.с.7). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2013, задоволено позовні вимоги [PERSON] до відповідачів про дострокове розірвання договору позики та стягнення суми боргу за договором позики, розірвано договір позики від 10.12.2011 та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним договором позики в розмірі 30600 грн. (а.с. 8-9). У звязку з непогашенням відповідачами боргу за договором позики від 10.12.2011, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2017 з відповідачів солідарно стягнуто на користь [PERSON] 3 % річних від суми заборгованості, за період з 15.10.2013 по 04.01.2017 в розмірі 2962,75 грн., а також витрати від інфляції станом на 04.01.2017 в розмірі 31059,00 грн. (а.с. 10-12). Згідно довідки Криворізького РВ ДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області № 1333-27/22376 від 02.10.2018, станом на вказану дату будь-які кошти на депозитний рахунок відділу не надходили (а.с. 13). Аналізуючи вище вказані докази, суд приходить до висновку, що між сторонами існують правовідносини щодо виконання грошового зобовязання за договором позики від 10.12.2011. Договір позики та договір поруки припинили свою дію у звязку з реалізацією [PERSON] права на дострокове стягнення заборгованості. Однак, зобовязання щодо сплати сум нарахованих до моменту припинення дії вище вказаних договорів позики та поруки, в силу ст. ст. 598-599 ЦК України не припинилися. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов'язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобовязання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки на момент ухвалення рішення суду, яким припинено договори позики та поруки, заборгованість відповідачів перед позивачем [PERSON] склала 30600 грн. (а.с. 8-9), вказана заборгованість не погашена, рішенням суду стягнуто з відповідачів суми боргу визначені ст. 625 ЦК України станом на 04.01.2017, тому суд беручи до уваги прострочення відповідачами виконання обовязку щодо повернення суми позики, вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних від суми заборгованості за період з 05.01.2017 по 14.01.2019 (згідно вимог позивача) в розмірі 1861,15 грн., згідно слідуючого розрахунку: 30600 грн. (сума заборгованості) х 3 % /100% х 740 днів (період з 05.01.2017 по 14.01.2019)/365 днів =1861,15 грн. Також суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрати від інфляції за період з 05.01.2017 по 14.01.2019 в розмірі 7619,40 грн., згідно слідуючого розрахунку: 30600 грн. х (1,011х 1,010 х 1,018 х 1,009 х 1,013 х 1,016 х 1,002 х 0,999 х 1,020 х 1,012 х1,009 х 1,010 х1,015 х 1,009 х 1,011 х 1,008 х1,000 х 1,000 х 0,993 х1,000 х 1,019 х 1,017 х 1,014х 1,008 = 1,249) 30600 грн. (сума боргу) = 7619,40 грн. Оскільки рішення суду ухвалюється на користь позивача, тому суд

Outcome: approved