Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

23 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованості по кредиту, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № R52110148849В від 26.12.2011 року ПАТ «ВТБ Банк» надало [PERSON] кредит в розмірі 113000,00 гривень, строком до 26.12.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18%. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло право вимоги за кредитним договором № R52110148849В від 26.12.2011 року на підставі укладеного з ПАТ «ВТБ Банк» договору про відступлення права вимоги № 220615нв від 22 червня 2015 року. Починаючи з 29.05.2015 року відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання з приводу повернення кредитних коштів, порушуючи умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 03 червня 2016 року утворилась кредитна заборгованість у розмірі 53133,51 грн., а саме: заборгованість за кредитом 46045,78 грн.; заборгованість по відсотках 0,65 грн.; урахування індексу інфляційних збитків 3571,15 грн.; заборгованості по комісії 2034,00 гривні; 3% річних 1481,93 грн., та яку просить стягнути на користь позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував щодо заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом\~\~встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № R52110148849В від 26.12.2011 року ПАТ «ВТБ Банк» надало [PERSON] кредит в розмірі 113000,00 гривень, строком до 26.12.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% (а.с.4-18). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло право вимоги за кредитним договором № R52110148849В від 26.12.2011 року на підставі укладеного з ПАТ «ВТБ Банк» договору про відступлення права вимоги № 220615нв від 22 червня 2015 року (а.с.15-19). У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 03 червня 2016 року утворилась кредитна заборгованість у розмірі 53133,51 грн., а саме: заборгованість за кредитом 46045,78 грн.; заборгованість по відсотках 0,65 грн.; урахування індексу інфляційних збитків 3571,15 грн.; заборгованості по комісії 2034,00 гривні; 3% річних 1481,93 грн. (а.с.20-22). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~статті 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved