Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

23 березня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться по [ADDRESS]. Після його смерті спадщину прийняла, в порядку ст. 529, 549 ЦК УРСР, дружина померлого - [PERSON], яка заповіла усе спадкове майно позивачу та померла [INFO] року, не оформивши правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Позивач зазначає, що спадщину прийняв в порядку ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що не заперечують проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З довідки виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району від 24.02.2017 року № 97 (а.с.4) вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №9 сільської ради (особовий рахунок [NUMBER]) в [ADDRESS] постійно проживав і був зареєстрований [PERSON], який помер [INFO] року, після його смерті в управління та володіння спадковим майном вступила його дружина - [PERSON]. Витягом з архівної копії з рішення № 15/3 сесії Куснищанської сільської ради від 27.08.1993 року, стверджується, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку 0.25 га (а.с.5). З витягу з погосподарської книги №9 за 2000 рік Куснищанської сільської ради вбачається, що будинок з надвірними будівлями і спорудами належав [PERSON] і знаходиться по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці [ADDRESS]. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], відповідно, як дружина останнього. Даний факт стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], (а.с.4). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] у відповідності до ст. ст. 549 ЦК УРСР, фактично спадщину прийняла, що вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району від 24.02.2017 року № 97 (а.с.4), так як вступила в управління та володіння спадковим майном. Проте, [PERSON] своїх спадкових прав не оформила, та померла [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, після смерті останньої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS]. Згідност. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт від 08 серпня 20002 року, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] (а.с. 6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, [PERSON] є сином [PERSON]. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. [PERSON] у відповідності до ст.549 ЦК УРСР, фактично спадщину прийняв, що стверджується довідкою виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району від 24.02.2017 року № 97 (а.с.4). Проте, постановою державного нотаріуса від 02.03.2017 року №80 /02-14 (а.с.7) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] останньому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно матеріалів спадкової справи №27/2017, інших спадкоємці немає. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, літньої кухні, сараю, вбиральні, колодязя, огорожі, хвіртки, які знаходяться [ADDRESS], їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідач в своїй заяві позов визнав, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS].

Outcome: approved