Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

23 липня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу. Позивач в своєму позові посилалася на те, що 02 травня 2011 року, близько 19 години 30 хвилин на перехресті вулиць Карла Маркса - Фурманова у м. Дніпропетровську з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ХондаАккорд» д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Аму-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2011 року. Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Нісан Максіма» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ЗАТ «УСК «АХХА». Розмір завданих збитків згідно висновку № 49/2011 від 14 червня 2011 року склав у сумі 28527,00 гривень з урахуванням ПДВ, оскільки транспортний засіб відновлено на СТО, яке є платником податку. Крім того, МТСБУ сплатило витрати потерпілого на евакуатор в розмірі 500,00 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. У зв'язку з настанням події, МТСБУ 16 серпня 2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 29027,00 гривень. Договір зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. 05 грудня 2014 року представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте подав до суду письмову заяви, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності в заочному порядку, проти задоволення позовних вимог не заперечував. 05 грудня 2014 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки до суду не повідомив, явку своїх уповноважених представників не забезпечив. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України та зважаючи на приписи ст. 169 ЦПК України, за відсутності вказаних осіб. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2011 року, близько 19 години 30 хвилин на перехресті вулиць Карла Маркса - Фурманова у м. Дніпропетровську з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ХондаАккорд» д.н.з. [NUMBER] та автомобілем марки «Нісан Максіма» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої було пошкоджено автомобілі вказані автомобілі. Значене ДТП сталося з вини водія [PERSON],який порушив п. 2. 9 А, 16. 12 Правил дорожнього руху України, що підтверджується копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2011 року (а.с. 15). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2011 року, пряникова О.О. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 3000 (три тисячі) гривень (а.с. 15). Вказана постанова оскаржена правопорушником не була та у встановленому порядку набрала законної сили. В результаті вказаної дорожньо-транспортної було пошкоджено автомобіль Артеменка Г.П. «Нісан Максіма» д.н.з. [NUMBER], чим завдано матеріальну шкоду. У відповідності до полісу № ВЕ/ 4399092 виданого [PERSON] 25 грудня 2010 року, автомобіль «Нісан Максіма» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ЗАТ «УСК «АХХА» по 24 грудня 2011 року (а.с. 16). 02 травня 2011 року [PERSON] скористався послугою ЧП Поліщук, по здійсненню технічної допомоги - евакуації несправного автомобіля, за що було сплачено суму у розмірі 500,00 гривень (а.с. 29). Також судом було встановлено, що 02 травня 2011 року був залучений аварійний комісар Чернов О.О. у відповідності до положень ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим МТСБУ понесло витрати в розмірі 910,00 гривень (а.с. 10, 32). 16 травня 2011 року спеціалістом [PERSON] було складено протокол (акт) огляду транспортного засобу «Нісан Максіма» д.н.з. [NUMBER] та зроблені відповідні фотознімки. Згідно висновку № 49/2011 від 14 червня 2011 року, який був складений спеціалістом [PERSON], розмір завданих збитків становить у сумі 28527,00 гривень (а.с. 17-19). 16 серпня 2011 року відповідно до наказу № 2107 МТСБУ здійснило виплату відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у сумі 29027,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3586 від 17 серпня 2011 року. Також в матеріалах цивільної справи наявне платіжне доручення №32527, з якого вбачається, що платник МТСБУ сплатило 1000,00 гривень отримувачу СПД [PERSON] за надання правової допомоги (а.с. 35). Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 33.3 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. (із наступними змінами та доповненнями) з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків (п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України). Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на вищевикладене, та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, їх допустимості, узгодженості та несуперечності між собою, суд робить висновок про часткове задоволення позовних вимог пред'явлених Моторним (транспортним) страховим бюро України до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, та стягнення з останнього суму понесених витрат у розмірі 30236,37 гривень, які складаються з розміру завданих збитків у розмірі 29027,00 гривень, з витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 910,00 гривень, з судового збору в розмірі 299,37 гривень. Щодо витрат понесених МТСБУ за юридичні послуги в сумі 1000,00 гривень, слід відмовити, оскільки позивачем не було надано до суду відповідного договору про надання СПД [PERSON] правової допомоги МТСБУ. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 299,37 гривень на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial