Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

22 січня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Департамент служби у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якій просила суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року відповідач проживає окремо, з дитиною не бажає бачитися. Участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає, тобто відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків вона не чинила і не чинить. У зв`язку з вищевикладеним позивач і вимушена була звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. У задоволені клопотання позивача [PERSON] про витребування з Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради письмового висновку щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] - відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі №639/307/20. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. 23 червня 2020 року через канцелярію суду від представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. 26.12.2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 3078, відповідно до якої [PERSON] , дав згоду та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] та усиновлення її будь-якою особою. Справу про позбавлення його батьківських прав просив слухати у його відсутність на розгляду суду. З позовними вимогами згоден. Третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як було встановлено судом під час спільного проживання у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.06.208 року. (а.с.6) Відповідно до Висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 04.06.2020 року №302 про доцільність позбавлення батьківських прав, вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 72-73) Згідно Акту обстеження умов проживання від 11.03.2020 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , приватний будинок, санітарний стан житла задовільний, в помешканні чисто, затишно, комунікації всі в домі є та працюють. Будинок мебльований та обладнаний необхідною побутовою та відеотехнікою. У дитини є окреме спальне місце, є місце для проведення дозвілля, в наявності є місця для занять. Дитина забезпечена необхідним одягом і взуттям за сезоном, повне забезпечення продуктами харчування. (а.с.74) З відповіді КНП «Міська дитяча поліклініка №7» ХМР від 11.03.2020 вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом фахівців поліклініки з жовтня 2018 року. За час спостереження, догляд за дитиною у разі її хвороби, супровід до поліклініки під час проходження профілактичних оглядів, щеплень, здійснювала мати дитини - [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , до дільничного педіатра за інформацією про стан здоров`я своєї доньки не звертався, з дитиною до поліклініки не приходив. (а.с.75) Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відтак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню своєї доньки, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, матеріально не забезпечує, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 року і до досягнення повнолітнього віку дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останньою судові витрати у розмірі 840,80 грн. за вимогу щодо позбавлення батьківських прав. Окрім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved