Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

24.05.2021 року [PERSON] в. звернулась із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони перебували у шлюбі, є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджувала, що діти постійно проживають із нею, знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи викладене, позивач просила суд : стягнути на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 10. За рішенням Малиновского районного суду м. Одеси від 31.05.2021 року шлюб розірваний. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис № 394 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис 2196. За\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. На час розгляду справи сторони проживають окремо. \~Діти проживають із матір`ю, знаходиться на її утримані, що не оспорено відповідачем. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до\~ст. 189 СК України\~не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до\~ст. 190 СК України\~сторони не укладали. \~Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби діти не мають. Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано. Виходячи з інтересів дітей зазначене не є підставою відмови у позові. Згідно ч. 3ст. 181Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право обрання способу захисту порушеного права (способу стягнення аліментів) за загальними вимогами СК України належить позивачу. \~\~Згідно ч. 3\~ст. 181\~\~Сімейного Кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~ При вирішенні спору суд враховує положення\~Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, сімейний, майновий стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом, який не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. З метою забезпечення мінімально нормального рівня життя, розвитку дітей в межах розмірів, встановлених законом, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів в розмірі згідно заявлених позовних вимог. Аліменти на двох дітей стягуються з дотриманням статті 183 СК України, за якою суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розмір відповідного стягнення аліментів не суперечить ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України в дохід держави.

Outcome: approved