Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

22 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 13.07.2015р.н., що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів. Позивач та її представник надали письмові заяви про підтримку позову, розгляд справи за їх відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання заявлених у позові вимог, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Додатково повідомив, що починаючи з жовтня 2017 року та по сьогоднішній день добровільно сплачує аліменти в розмірі 25% від заробітної плати на утримання доньки [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка мешкає разом з матір'ю (а.с. 9). Сторони перебували у шлюбі (а.с. 6), який розірвано за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 15.09.2017р. (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Дитина має таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Тягар доказування виконання обов'язку з утримання дитини покладений на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідачем надано суду довідку про здійснення відрахувань та виплат від 06.07.2018р., з якої вбачається про утримання з нього 25% з заробітної плати, однак не вбачається в зв'язку з чим та на чию користь здійснюється таке утримання. Водночас, з наданих розрахункових листів вбачається, що вищевказані відрахування стягуються за виконавчим листом (банк). Таким чином, суду не надано будь-яких об'єктивних, належних, допустимих та достовірних, в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, доказів на підтвердження добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати дитину, у т.ч. у визначеному розмірі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved