Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

23.08.2018 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просила визнати недійсними: - договір оренди земельної ділянки без номеру без зазначення дати укладання, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», зареєстрований в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2009 року за № 04-09-126-02839, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 8,0 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області; - договір оренди земельної ділянки без номеру без зазначення дати укладання, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», зареєстрований в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2009 року за № 04-09-126-02838, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 7,34 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 21 травня 2002 року їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,0 га, кадастровий номер [NUMBER] , та земельну ділянку площею 7,340 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташовані на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У червні 2017 року їй стало відомо, що між нею та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки без номеру без зазначення дати укладання, який був зареєстрований в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2009 року за № 04-09-126-02839, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 8 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, а також договір оренди земельної ділянки без номеру без зазначення дати укладання, що був зареєстрований в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2009 року за № 04-09-126-02838, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 7,34 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області. Договори оренди були укладені строком на 14 років. Позивач наполягає, що зазначені договори оренди вона не підписувала та не мала наміру їх підписувати. При цьому позивач зазначає, що з відповідачем нею укладалися договори оренди зазначених земельних ділянок приблизно на початку 2009 року. Договори нею укладалися на строк до 31.05.2016 року, продовжувати орендні відносини з відповідачем вона не бажала, неодноразово зверталася з вимогою про повернення їй земельної ділянки, однак ніякої відповіді зі сторони підприємства вона не отримувала, тому лише на початку 2017 року за допомогою кваліфікованої юридичної допомоги вона отримала оскаржувані договори оренди, які містять підпис, що їй не належить. Вважає, що зазначені договори оренди підлягають визнанню недійсними, оскільки вона їх не підписувала, а отже її волевиявлення на укладення такого правочину не було, внаслідок чого сторонами не дотримана обов`язкова письмова форма правочину, яка встановлена законодавством для договорів даного виду. Відповідач у відзиві на позов вважає позовні вимоги [PERSON] не обґрунтованими, посилаючись на те, що між сторонами були укладені договір оренди земельної ділянки без номеру без зазначення дати укладання, який був зареєстрований в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2009 року за № 04-09-126-02839, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 8 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, а також договір оренди земельної ділянки без номеру без зазначення дати укладання, що був зареєстрований в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2009 року за № 04-09-126-02838, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 7,34 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області. Договори оренди були укладені строком на 14 років. Договори оренди були укладені з дотриманням вимог ст.ст. 202, 203 ЦК України, договори оренди містять всі істотні умови. Представник ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» наполягає на тому, що позивач мав волевиявлення на укладення угод, про що також свідчать відомості про отримання орендної плати у розмірах, встановлених договорами оренди (а.с. 50-51). 23.03.2018 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонова Д.О. (а.с. 16). 17.04.2018 року у цивільній справі відкрите провадження (а.с. 42). 31.05.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороку О.В. (а.с. 47) 21 серпня 2018 року задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до проведення експертизи (а.с. 66-67). 25 лютого 2019 року ухвалою суду закінчене підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не мала волевиявлення на укладення оспорюваних правочинів, договори оренди на визначений у них строк нею не підписувалася, про що також свідчать висновки експерта. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, звернув увагу суду на те, що висновок експерта не в`являється беззаперечним доказом відсутності волевиявлення позивача на укладення додаткової угоди. Також представник відповідача вважає, що висновок експерта являється недопустимим доказом, оскільки експертом не враховувалися вікові зміни, які можуть вплинути на почерк позивача, експерт, на думку представника відповідача порушив Методику дослідження почерку при ідентифікації її виконавця. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 21 травня 2002 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 15,340 га, яка фактично складається з двох земельних ділянок: площею 8 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, та площею 7,34 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області (а.с. 11). Матеріали справи містять копії договорів оренди земельної ділянки без номеру без номеру без зазначення дати їх укладання, а саме: -в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі 01.06.2009 року зареєстрований договір оренди землі за № 04-09-126-02839, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 8 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області; -в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі 01.06.2009 року зареєстрований договір оренди землі за № 04-09-126-02838, згідно якого в оренду передана земельна ділянка загальною площею 7,34 га за кадастровим номером [NUMBER] , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області. Договори оренди були укладені строком на 14 років (а.с. 12,13). Згідно з висновком експерта № 5125-18 від 15.01.2019 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені [PERSON] : - у розділі «Прикінцеві положення» в графі «Орендодавець» на зворотній стороні Договору оренди земельної ділянки без номеру та дати укладання, яким передається в оренду земельна ділянка площею 8 га, за кадастровим номером [NUMBER] ,- виконаний не [PERSON] , а іншою особою; - у розділі «Прикінцеві положення» в графі «Орендодавець» на зворотній стороні Договору оренди земельної ділянки без номеру та дати укладання, яким передається в оренду земельна ділянка площею 7,34 га, за кадастровим номером [NUMBER] ,- виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 85-97). На дослідження експерту направлялися оригінали досліджуваних документів - оскаржуваних договорів оренди, вільні зразки почерку [PERSON] та експериментальні зразки почерку позивача. Таким чином, матеріали справи свідчать про наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу правових підстав права користування відповідачем земельною ділянкою, яка належить позивачу. Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди суд виходить з наступних норм законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Ч.1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» визначає, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч.1 статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені особи. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з ч. 2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» порушення вимог статті 4, так само як і недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, є підставою для визнання договору недійсним. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Стаття 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент укладання та закінчення строку дії основного Договору оренди) передбачала, що Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1-4 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, надані позивачем докази у виді висновку експерту являються належними та допустимими доказами, які у сукупності з поясненнями представника позивача доводять суду, що [PERSON] особисто не підписувала договори оренди земельних ділянок, не була ознайомлений з їх змістом, не виявляла волевиявлення на орендні відносини з відповідачем, не давала згоди на реєстрацію договорів. Договори оренди складено та подано на реєстрацію відповідачем без відома [PERSON] , що суперечить п. 3 ст. 203 ЦК України, та є беззаперечною підставою для визнання додаткової угоди недійсною. При цьому суд не знаходить достатніх даних про те, що висновок експерта у даному цивільному процесі є недопустимим доказом, як на тому наполягав представник відповідача в судовому засіданні. Висновок експерта відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертизу проведено експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність, має відповідну технічну освіту, стаж експертної роботи у відповідній галузі, кваліфікаційний клас судового експерта за відповідною спеціальністю. При проведенні експертизи використані затверджені методики, нормативні акти та довідкова література. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч. 2 ст. 16 ЦК України перелічені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання правочину недійсним (п. 2), відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, за ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. За таких обставин позовні вимоги про визнання договорів оренди землі недійсним підтверджені належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності підтверджують доводи позивача про порушення відповідачем його майнових прав, що є підставою для задоволення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (а.с. 1), понесла витрати на оплату послуг експерта за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 8273,60 грн., які відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved