Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

23.07.2020 року представник в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 року за позивачкою визнано право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Проте під час звернення до реєстраційної служби з метою державної реєстрації права власності на земельну ділянку, стало відомо, що в державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження, а саме заборона на нерухоме майно [PERSON] . Підставою обтяження зазначено позику б/н від 03.06.1954 року Комунбанк м.Запоріжжя. Звернувшись із запитом до відповідача, позивач отримала відповідь, що згідно даних АРМ «Виконавець» виконавчі проваджень, де боржником є [PERSON] та [PERSON] немає. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача надавала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги позову просила задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши 17.07.2020 року через канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі державного виконавця та вирішити справу на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 року визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,1481 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер 3224955600:03:003:0084, яка розташована на території Кожанської селищної ради, Фастівського району, Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 606132, виданого 30.11.05 року в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача зазначає, що під час звернення до реєстраційної служби з метою державної реєстрації права власності на земельну ділянку, позивачеві стало відомо, що в державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження на все нерухоме майно [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, було накладено обтяження: заборона на нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 2443397, зареєстровано 30.09.2005 11:08:27 за № 2443397 реєстратором Токмацька державна нотаріальна контора, 72312, Запорізька обл., м. Токмак, вул. Шевченко, 14, підстава обтяження: позика бн, 03.06.1954, Комунбанк м. Запоріжжя, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Відповідно до листа Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) від 13.07.2020 року № 18.28.28/29629-3, згідно даних АРМ «Виконавець» встановлено, що станом на 10.07.2020 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, де боржниками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як було встановлено, позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , а тому згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні нею права користування розпорядження майном, яке фактично її належить. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що на даний час виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Таким чином, арешт, накладений на майно [PERSON] порушує право власності [PERSON] , яка є спадкоємцем після його смерті, перешкоджає у здійсненні права користування та розпорядження успадкованим майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved