overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

22\~серпня 2011\~року між\~позивачем та\~відповідачкою [PERSON]\~був укладений\~договір №\~б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 травня 2018 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 115077,08 грн., з них: заборгованість за кредитом 7315,91 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 107761,17 грн, всього загальна сума заборгованості склала 115077,08 гривень. Тому, представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 серпня 2011 року в розмірі 115077,08 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, про причину неявки не повідомила, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 22 серпня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 травня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 115077,08 грн., з них: заборгованість за кредитом 7315,91 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 107761,17 грн, всього загальна сума заборгованості склала 115077,08 гривень. Задоволення позову згідно ст.141 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

22 серпня 2013 року Дзержинським районним судом міста Харкова був виданий судовий наказ за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з боржників заборгованості. До суду надійшла заява боржників про скасування судового наказу, у поданій заяві вони просять скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржник не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

22 серпня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER] від 22 серпня 2013 року, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 4982,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «ОТП Банк» є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 21186,41 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 17029,80 гривень, залишок заборгованості за відсотками 4156,61 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 21186,41 гривень та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 22 серпня 2013 року укладено кредитний договір № [NUMBER], згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 4982,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та відсоткам. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 21186,41 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 17029,80 гривень, залишок заборгованості за відсотками 4156,61 гривень. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачки обов'язок по сплаті судових витрат. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

22 серпня 2014 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON]. з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], мотивуючи тим, що сім»я з відповідачем розпалася внаслідок різних характерів і поглядів на життя. Часті сварки з цих підстав призвели до взаємної неповаги та втраті почутті одне до одного. Шлюбні відносини вони не підтримують з серпня 2013 р., спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Сторони у судове засідання з»явилися. Позивачка позовні вимоги підтримала і дала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач викладені позивачкою факти підтвердив, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У 2003 р. позивачка і відповідач зареєстрували шлюб. Мають дочку [PERSON], [INFO], яка залишається з позивачкою. Спільне життя у подружжя не склалося. Часто відбувалися суперечки і скандали. З серпня 2013 р. вони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.. 112 СК України суд розриває шлюб у разі якщо подальше збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб розриває. У відповідності до ст. 113 СК України прізвище позивачки суд залишає [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1984 року. Шлюб зареєстрований Світлівською селищною радою Добропільського району Донецької області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що протягом останніх п'ятнадцяти років між позивачем та відповідачкою виникли складні сімейні відносини, причинами тому стали різні погляди на життя, несумісність характерів, що приводили до частих сварок та конфліктів між ними, а це в подальшому з роками призвело до взаємної відчуженості, втрати любові та поваги один до одного. Незважаючи на складність сімейних стосунків, протягом цих років позивачем не ставилось питання про розірвання шлюбу , оскільки це не відповідало інтересам їхніх на той час неповнолітніх дітей, яких вони виховували разом. 18 серпня 2014 року позивач перейшов жити до своїх батьків. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що має матеріальні претензії до позивача, з позовними вимогами не згодна. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання його мати [PERSON] [INFO] недієздатною. В обґрунтування даної заяви зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра, постійно потребує стороннього догляду і нагляду, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Має відхилення від звичайних норм поведінки. Мешкає за адресою разом з заявником [ADDRESS]. Посилаючись на вказані обставини, оскільки, за станом здоров'я [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що призводить до різного роду ускладнень, заявник просив задовольнити заяву про визнання вказаної особи недієздатною та призначення його опікуном. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги повністю, пояснив, що його мати [PERSON] страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку лікаря психіатра, просив визнати її недієздатною та призначити його опікуном над нею. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Вознесенської міської ради в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] є матір'ю заявника [PERSON] (свідоцтво про народження - а.с.7). [PERSON] перебуває на обліку у лікаря - психіатра Вознесенської Центральної районної лікарні з 20.12.2013 року. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 485 від 16.09.2014 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у формі судинної деменції. В силу свого психічного захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, приймати участь в судових засіданнях та давати пояснення. Відповідно до ст.. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Згідно до ст..40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 241 ЦПК України передбачено, що суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає її опікуна. Завданням опікуна є забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Матеріалами справи підтверджено відсутність підстав, що перешкоджають [PERSON] бути опікуном [PERSON]. Згідно подання органу опіки та піклування Вознесенської міської ради від 08.08.2014 року призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] є доцільним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 08 травня 1976 року; шлюб зареєстрований в Палаці Щастя м. Дніпродзержинська за актовим записом № 324. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила шлюб розірвати, також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, в офіційному виданні газеті «Вісті Придніпров'я» № 82 (1575) розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідач про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 08 травня 1976 року в Палаці Щастя м. Дніпродзержинська за актовим записом № 324 (л.с. 6). Від даного шлюбу дітей не мають. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з 19 грудня 2007 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Зазначає, що на даний час вони проживають окремо, донька [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги й просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти стягнення з нього аліментів на доньку, однак вказав, що визначений позивачкою розмір аліментів є завищеним та просить врахувати, що він ніде не працює, й може платити не більше 500 грн. в місяць. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19 грудня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] року народилася донька [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються: показаннями сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження доньки [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому в силу ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на доньку [PERSON]. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, на даний час не працює, й тому його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, інших осіб на утриманні не має, а також стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а тому визначає розмір аліментів в сумі 600 грн. щомісячно. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [PERSON] є двоюрідною тіткою заявниці, а батько заявниці - [PERSON], двоюрідним братом [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER]. З метою оформлення права на спадщину заявниця звернулась до Хмельницької державної нотаріальної контори. Крім того, з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] За № 145-2014 було заведено спадкову справу після смерті [PERSON]. Проте, листом завідувач Хмельницької районної державної нотаріальної контори Терлич О.Л. відмовила заявниці у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON], мотивуючи її тим, що не було надано правовстановлюючий документ на житловий будинок та не надано документи, що підтверджують родинні відносини заявниці зі спадкодавцем [PERSON] Встановлення факту родинних відносин з двоюрідною тіткою [PERSON] заявниці необхідно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви [PERSON] визнала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви [PERSON] визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено факт, що має юридичне значення, про те, що дійсно заявниця [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON], яка померла [INFO] року. Дані обставини ніким не оспорюються, та підтверджуються наявними доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON] від 11.02.1960 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 09.07.1983 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 09.02.1951 року яка є донькою [PERSON], копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00013582359 від 11.03.2014 року, згідно якого [PERSON] є батьком [PERSON] (батька заявниці), поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. ст. 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 1262, 1266 ЦК України суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

22 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON]. Вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі по 500 грн. щомісячно, до його повноліття. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON][INFO] року народження. На даний час дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради № 1069 від 14.08.2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 ч.2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує що дитина має задовільний стан здоров'я, являється матеріально незабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, є працездатним, має тимчасові заробітки, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі визначеній позивачем, яка є меншою половини прожитковим мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved