Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

22\~березня 2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом про\~стягнення з [PERSON] на її користь 5\~535 гривень та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.12.2020 року о 10:45 годині на вул..Т.Масарика, 15 в м.Мукачево, відбулася ДТП за участю відповідача, який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля який на праві власності належить позивачу, марки «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду від 28.12.2020 року відповідача визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. На момент вчинення ДТП відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «ТАС», полісом № АР/7980508, у зв`язку з чим позивач вчасно повідомила страховика та направила необхідні документи. 17.12.2020 року АТ «СК «ТАС» виплатило позивачу 6\~316,12 гривень. Загальна сума страхового відшкодування становила 8\~816,12 гривень, яку було зменшено на суму франшизи 2500 гривень. За таких обставин, з відповідача слід стягнути 2535 гривень, що становить різницю між фактичним розміром спричиненої шкоди і страховою виплатою та витрати понесені позивачем на листування. Щодо стягнення моральної шкоди, позивач зазначила, що в момент вчинення ДТП вона отримала психологічний стрес, а в подальшому відмова відповідача вирішити спір в позасудовому порядку та оплатити завдані збитки забрала у позивача значну частину робочого та вільного часу, а зрозумівши, що відповідач взагалі не збирається відшкодовувати збитки спричинило позивачу душевні хвилювання. Крім того, через постійні звернення до відповідача, неодноразове складання і написання по даному факту різних заяв, звернень і документів та ведення телефонних переговорів, викликало у позивача дратівливість у спілкуванні з близькими, родичами та знайомими і це негативно вплинуло на її родинні та ділові стосунки. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 3000 гривень. Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.05.2021 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 26.05.2021 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 02 грудня 2021 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.\~178\~та ч. 5 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 17.07.2020 року між АТ «СК «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АР-7980508), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11). Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 303/7752/20 від 28.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У вказаній постанові судом встановлено - [PERSON] 12.12.2020 року о 10 год. 45 хв. в м.Мукачево, вул.Т.Масарика, 15, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3.б, п.10.9 ПДР України (а.с.16). Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В зв`язку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню.\~\~ Згідно ремонтної калькуляції № 29446_29 від 16.12.2020 року, виконаної в системі AUDATEX, для визначення вартості відновлювальних/ремонтних робіт пошкодженого автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача «Skoda Octavia»,\~д.н.з. [NUMBER] складає 8\~816,12 гривень (а.с.12-13). 17.12.2020 року АТ «СК «ТАС» було складено страховий акт № 30013/29/920, згідно якого виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6\~316,12 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № NFTJ8QETNE95HCLB від 31.12.2020 року (а.с.14, 15). Позивачем направлялася відповідачу досудова вимога про відшкодування ним різниці між реальними матеріальними збитками та страховим відшкодуванням, яку відповідач отримав 28.01.2021 року (а.с.17). Позивачем додано поштове підтвердження про вручення відправлення та квитанцію про оплату послуг поштового зв`язку на суму 35,00 гривень (а.с.18). Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вказане також узгоджується з позицією ВСУ, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2\~постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~(з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин наведених позивачем не подано. На підставі вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 2500 гривень та 35,00 гривень на оплату послуг поштового зв`язку, законним та обґрунтованими. Щодо вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, суд констатує наступне: Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.3 ч.2 ст.\~23\~ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в спавах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» №\~4\~від 31.03.1995\~року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12 та 81\~ЦПК України. Позивач просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 гривень посилаючись на те, що діями відповідача їй нанесено моральну шкоду, що виразилася в душевних стражданнях та дратівливості, що негативно вплинуло на її родинні та ділові стосунки. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності людини. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною та достатньою аби компенсувати людські страждання, тому її розмір може мати суто умовний вираз. Враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача в розмірі 500 гривень. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 499,55 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved