overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2009 року, шлюб розірвали 28 листопада 2014, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, з сім*єю не проживає, працює, не хворіє, інших аліментних зобов'язань не має. Позивачка просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2009 року та шлюб розірвали 28 листопада 2014 року, що підтверджується ксерокопією рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28 листопада 2014 ( а.с.2). Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини від 08 липня 2014 року ( а.с.5). Дитина проживає з позивачкою, про що свідчить довідка КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради від 04 червня 2015 року. У відповідності до ст..180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, проти чого не заперечував відповідач. Беручи до уваги, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти визначається судом, що передбачено ст..183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням відповідно до ст..182 цього ж Кодексу всіх обставин : відповідач працює, аліментних зобов'язань не має, не хворіє. За таких обстави суд вважає стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. У відповідності до ст..367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Згідно зі ст..ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] В своїй заяві зазначила, що 17 листопада 1984 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. Проте шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Неповнолітніх дітей вони не мають, однак проти розірвання шлюбу через органи РАЦС відповідач ухиляється. Позивачка вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, тому звернулася до суду з цим позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але у своєму позові просила справу розглянути у її відсутності. У позовній заяві вказувала, що у разі задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчать дані поштового повідомлення (а.с. 10), у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва (повторне) про шлюб, виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Жовтневого району миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 1984 року, про що здійснено актовий запис про шлюб за №39. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спір між сторонами про розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а також враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] В своїй заяві зазначила, що 17 листопада 1984 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. Проте шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Неповнолітніх дітей вони не мають, однак проти розірвання шлюбу через органи РАЦС відповідач ухиляється. Позивачка вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, тому звернулася до суду з цим позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але у своєму позові просила справу розглянути у її відсутності. У позовній заяві вказувала, що у разі задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Шмигулець». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчать дані поштового повідомлення (а.с. 10), у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва (повторне) про шлюб, виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Жовтневого району миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 1984 року, про що здійснено актовий запис про шлюб за №39. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Шульга» на «Шмигулець» (а.с. 4). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спір між сторонами про розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а також враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 07 жовтня 2014 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем з січня 2015 року фактично припинені, приживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спільного майна не мають. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. На розірванні шлюбу наполягала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судов повістка повернулася на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до даних відділу адресно довідкового бюро УМВС України в Харківській області, [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою, зазначеною у позовній заяві, а саме: м. Зміїв Харківської області, пров. Левадний, 13. З листа Зміївського міського голови [PERSON] вбачається, що відповідно до акту, складеного комісією у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], вручити судову повістку, копію позовної заяви з додатком [PERSON] не виявилося за можливе у звязку з відсутністю останнього та членів сім'ї за місцем мешкання. Враховуючи дані обставини, відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у шлюбі з 07 жовтня 2014 року, який зареєстрованому у Червонозаводському відділі державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 678, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 24658.7 (а.с. 3) Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу шкодить інтересам позивача. Крім того, суд керується основним принципом, який визначає шлюбні відносини, а саме, що це є добровільний союз чоловіка та жінки. Спору про майно, що є спільною сумісною власністю, на час звернення із позовом про розірвання шлюбу, між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно на її утримання, тому що вона відповідачці, яка є її дочкою, подарувала будинок і за це відповідачка зобовязувалася утримувати її до смерті. Але в червні-липні 2014 року [PERSON] поїхала в м. Москву на заробітки, матеріальної допомоги не надає, а вона хворіє. В суді позивачка доводи позову підтримує і пояснила, що потребує на придбання ліків по 400 грн. в місяць. Після витрат на проживання та сплату комунальних послуг не може придбати собі ліків. Адвокат відповідачки заперечує поти позову, оскільки позивачка має пенсію, має земельний та майновий паї і витрати на лікування може забезпечити із своїх доходів. Відповідачка не має постійного місця праці і не має можливості надавати допомогу матері. Треті особи в суд не прибули. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що позивачка є особою старого віку, проживає сама, потребує догляду та допомоги, хворіє, отримує щомісячно пенсію в сумі 1652 грн. Відповідачка є її дочкою, матеріальної допомоги на утримання матері не надає. Відповідачка не має постійного місця праці. Позивачка має семеро дітей. Рішенням суду на користь позивачки присуджені аліменти на її утримання з дочки [PERSON] в сумі по 200 грн. щомісячно. Дані обставини встановлені із змісту позовної заяви, з письмових доказів паспортом позивачки, свідоцтвом про смерть чоловіка позивачки, свідоцтвом про народження відповідачки, довідкою про пенсію позивачки, довідками про стан здоровя позивачки, трудовою книжкою відповідачки, рецептами лікаря та накладною про придбання позивачкою ліків та їх вартості, ухвалою суду від 16 червня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково, враховуючи, інші діти позивачки мають можливість надавати допомогу матері. Суд визначає розмір аліментів в сумі 100 грн. в місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно на її утримання, тому що вона відповідачці, яка є її дочкою, подарувала будинок і за це відповідачка зобовязувалася утримувати її до смерті. Але в червні-липні 2014 року [PERSON] поїхала в м. Москву на заробітки, матеріальної допомоги не надає, а вона хворіє. В суді позивачка доводи позову підтримує. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка належним чином повідомлена судом за місцем реєстрації її місця проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою, але до суду не прибула. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивачка є особою старого віку, проживає сама, потребує догляду та допомоги, хворіє, отримує щомісячно пенсію в сумі 1652 грн. Відповідачка є її дочкою, матеріальної допомоги на утримання матері не надає. Відповідачка не має постійного місця праці. Дані обставини встановлені із змісту позовної заяви, з письмових доказів паспортом позивачки, свідоцтвом про смерть чоловіка позивачки, свідоцтвом про народження відповідачки, довідкою про пенсію позивачки, довідками про стан здоровя позивачки та поясненням свідка [PERSON], який показав, що сестра покинула хвору маму одну. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

21 травня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04 березня 2011 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції, про що було складено актовий запис № 16. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки припинені, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Зважаючи на наведене, позивач просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання надала суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований 04 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції, про що було складено актовий запис № 16 (а.с. 9). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року (а.с.10), який за згодою сторін проживає разом з матір'ю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Після розірвання шлюбу відповідачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «[PERSON]», оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

21 травня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити, що він є сином [PERSON], померлої [INFO]. Свою заяву він мотивував тим, що через розбіжності в написанні імені його матері в різних документах, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після її смерті. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити. Приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК Україні, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з копії паспорта заявника, його прізвище, ім'я та по батькові - [PERSON], народився він [INFO] в с. Колісне Саратського району Одеської області (а.с. 4-5). 01 листопада 1958 року батьки заявника [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружина обрала прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження заявника, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] до дня смерті проживала [ADDRESS], разом зі своїм сином [PERSON], що підтверджено довідкою № 505 від 12 червня 2015 року Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області та обліковою карткою об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки цієї ж сільради (а.с. 22). [PERSON] померла [INFO] в с.Кулевча Саратського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] дійсно є матір'ю заявника. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є матір'ю заявника, який не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

21 травня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до [PERSON], публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», про зняття арешту. Знято арешт з автомобіля «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2007 року випуску, р/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], накладений 19 липня 2011 року, 20 листопада 2012 року, 27 грудня 2013 року, 10 липня 2014 року, 21 липня 2014 року, 22 липня 2014 року. В липні 2015 року ПАТ «МетаБанк» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що у зазначеному рішенні, його резолютивній частині, не визначено, у яких саме виконавчих провадженнях були накладені арешти на автомобіль «CHEVROLET Lacetti NA 353», 2007 року випуску, р/н [NUMBER]. Просив суд зазначити в резолютивній частині рішення відомості щодо відповідних виконавчих проваджень, а також щодо заборони органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням права АТ «МетаБанк» розпоряджатися вказаним автомобілем. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За такого, суд приходить до висновку, що заява ПАТ «МетаБанк» підлягає частковому задоволенню в частині позовної вимоги про дані виконавчих проваджень. Що стосується вимог позивача про заборону органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням права АТ «МетаБанк» розпоряджатися вказаним автомобілем, такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону, до того ж чинним законодавством України не передбачена можливість покладення обовязку вчиняти певні дії, або заборони вчиняти певні дії, на третю особу у цивільній справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

21 травня 2015 року Новогродівським міським судом Донецької області було постановлено рішення за позовом [PERSON] до ПАТ «Машзавод» про доповнення назви професії в трудовій книжці та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії. 22.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення суду, так як в рішенні Новогродівського міського суду від 21.05.2015 року не зазначено дату з якої управління ПФУ в м.Новогродівка зобовязано провести перерахунок , а саме з 31.01.2015 року, тому виникли проблеми з виконанням рішення суду від 21.05.2015 року. В судовому засіданні вона зазначала цей факт, однак в рішенні ця дата не відображена. Просить постановити додаткове рішення суду в якому зазначити дату отримання права призначення пенсії на пільгових умовах 31.01.2015 рік. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В ході розгляду заяви та вивчення матеріалів справи, судом встановлено, що в рішенні суду від 21.05.2015 року дійсно не зазначена дата призначення пенсії [PERSON] на пільгових умовах, а саме 31.01.2015 рік, хоча в позові, а також в судовому засіданні позивач на цьому наполягала.

Outcome: approved