Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

22 лютого 2019 року позивач звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до відповідачки про надання додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи її наступними обставинами. [INFO] в с. Олександро-Калинове, Костянтинівського району, Донецької області помер батько позивача - [PERSON] [INFO] . За життя, [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті залишилося спадкове майно, серед якого і земельна ділянка площею 5,450 га. яка розташована на території Іллінівської (Олександро-Калинівської) сільської ради. Спадщину після смерті [PERSON] [INFO] . прийняла його донька [PERSON] - відповідач по справі. 14.02.11.2019 року позивач звернувся до другої Костянтинівської державної нотаріальної контори із питанням подання заяви про прийняття спадщини, але нотаріусом йому було відмовлено, так як він не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін тобто не подав відповідної заяви про це. Вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як у нього не було свідоцтва про смерть батька, яке [PERSON] отримав лише 14.02.2019 року. Через відсутність вказаного документу заява вчасно подана не була, що на мою думку є поважною причиною і у суду є підстави для надання Позивачу додаткового строк для прийняття спадщини. Ще однією причиною є поведінка спадкоємця [PERSON] яка, після смерті [PERSON] присвоїла всі документи які засвідчують право власності на майно спадкодавця, приховала від нотаріуса факт наявності інших спадкоємців. Самого позивача відповідачка ввела в оману і після того, як прийняла спадщину повідомила його про цей факт, а до цього запевняла, що надасть згоду на отримання спадку позивачем у будь який час. Крім того, сторони справи домовилися, про те, що [PERSON] , отримає у спадок будинок, а землю вони продадуть і поділять кошти, на що і розраховував [PERSON] . Коли [PERSON] в осені 2018 року дізнався, що відповідачка пропонує купити землю батька, він став просити у неї гарантій сплати йому частини коштів від продажу, або просив поїхати з нею до нотаріуса оформити спадщину на землю. [PERSON] повідомила [PERSON] , що вона оформила землю на себе, і так як у неї є діти їй земля потрібніше, і вона не буде ні ділитися коштами від продажу, ні надавати згоду на оформлення спадку. Вже після цього позивач звернувся до нотаріуса. Тому просив визначити йому додатковий строк у один місяць, який буде достатнім, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Ружицький В.В. позов підтримали, просили його задовольнити. При цьому позивач [PERSON] пояснив, що про смерть батька він дізнався одразу, оскільки проживав у тому ж селі, але не пішов на похорон, оскільки тривалий час пиячив та перебував у нетверезому стані. Тоді він працював у ремонтній бригаді і виїздив у відрядження тривалістю до місяця, а у перервах перебував вдома. Він не знав, що протягом шести місяців потрібно було звернутись до нотаріальної контори, та понадіявся на сестру, яка пообіцяла йому повідомити, коли буде оформляти спадщину. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі, надала письмовий відзив у якому зазначила, що відсутні будь-які поважні причини для поновлення позивачу строку для прийняття спадщини (а.с.29-31). Крім того, вона повідомила, що на житловий будинок, який залишився після смерті батька, вона спадщину не оформлювала, оскільки за ним обліковувався великий борг за газ. Тому його врешті-решт розібрали. Спадок вона оформила лише на земельні ділянки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсягу з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з положень ч.1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. При розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на таку причину пропущення ним строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, свідоцтва про смерть батька, необізнаність щодо порядку вступу у права спадкування. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , а із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса 14.02.2019 року, тобто понад тринадцять років після його смерті (а.с.9). Доводи позивача про те, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, відсутність свідоцтва про смерть батька були перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд, в даному випадку, не приймає до уваги, оскільки після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише 14.02.2019 року, а подання правовстановлюючих документів на спадкове майно передбачає собою певну процедуру, яка встановлюється нотаріусом після подання саме такої заяви. Також спростовані твердження позивача щодо неповідомлення відповідачкою нотаріуса про наявність інших спадкоємців, оскільки у судовому засіданні досліджені матеріали спадкової справи №28/2006, відкритої після смерті [PERSON] , де у заяві відповідачки читко зазначено про наявність іншого спадкоємця - [PERSON] (а.с.229). Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем поважності пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, починаючи з дня її відкриття - з 03.09.2005 року. Звертаючись із дійсним позовом, [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини більше ніж на 13 років, при цьому йому було відомо про смерть спадкодавця та наявність іншого спадкоємця. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом. Враховуючи наведене, суд не находить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed