Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

\~ \~ \~22\~червня 2021\~року \~ [PERSON] подав\~до Тернівського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~позовну заявудо Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. Позивач посилається на те, що він працював на підприємствах відповідача у шкідливих умовах більше 20 років, отримав травму на виробництві та професійні захворювання. Йому встановлено третю групу інвалідності та 50 відсотків втрати професійної працездатності. Тому він просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 60\~000 грн, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Рух по справі 02 липня 2021 року позовна заява надійшла до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області як до найбільш територіально наближеного суду у зв`язку із задоволенням самовідводів та неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи. Ухвалою від 05 липня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 02 серпня 2021 року надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Тернівки» Тернівської міської ради, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, [PERSON] про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» заявлено вимогу про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON] від 12 лютого 2019 року за формою П-4. Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що оскаржуваний акт складений виходячи лише з даних, визначених атестацією робочого місця, без встановлення та проведення оцінки відомостей про фактичне перебування [PERSON] під впливом шкідливих факторів. Комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання не була витребувана та досліджена первинна медична документація [PERSON] та не проведено співставлення відображеного стану здоров`я [PERSON] в картках проходження ним щорічного періодичного медичного огляду з даними амбулаторної карти. Ухвалою від 14 вересня 2021 року повернуто зустрічну позовну заяву, оскільки первісний та зустрічний позови виникають з різних правовідносин. Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає з наступних підстав: -відомості, викладені у позовній заяві та акті розслідування причин хронічного професійного захворювання [PERSON] від 12 лютого 2019 року не відповідають дійсності, -комісією Держпраці не було належним чином виконано пункти 7, 9 Програми заходів з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а саме не проведена належна оцінка умов праці, -комісією було взято за основу лише відомості, зазначені у трудовій книжці та атестацію робочого місця, при цьому не встановлено та не враховано відомості про фактичне перебування [PERSON] під впливом шкідливих факторів, -комісією не було витребувано та досліджено первинну медичну документацію [PERSON] ,не порівняно відомості з амбулаторної карти з картками проходження щорічного медичного огляду, -позивачем не надано довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках первинного МСЕК, з якого можливо б було встановити час виникнення правовідносин, -довідка МСЕК від 02 грудня 2019 року № 057098, якою повторно встановлено втрату 50 відсотків професійної працездатності, є неналежним доказом набуття позивачем права на відшкодування моральної шкоди. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] у періоди з 29 листопада 1993 року по 17 червня 2005 року та з 30 листопада 2009 року по 23 жовтня 2018 року працював на шахті «Тернівська» ШУ «Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з повним робочим днем під землею, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с.9-13). 23 жовтня 2018 року [PERSON] був звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи (п.2 ст.40 КЗпП України). 30 грудня 1996 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом №2 від 13 травня 1997 року (а.с.17-18). Згідно з випискою з акту огляду МСЕК від 12 січня 2000 року позивачу безстроково встановлено втрату 10 відсотків професійної працездатності у зв`язку з виробничою травмою (а.с.19). Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 625233 від 02 грудня 2019 року підтверджується встановлення [PERSON] третьої групи інвалідності за професійним захворюванням з 29 листопада 2019 року, встановлено втрату професійної працездатності первинно-повторно сукупно 50%, в тому числі: 30% - ХОЗЛ первинно, 10% - туговухість первинно, 10% виробнича травма повторно (акт №2 від 13 травня 1997 року) (а.с.14). Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 12 лютого 2019 року, затвердженим т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, [PERSON] встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), легенева недостатність другого ступеня, нейросенсорна приглухуватість другого ступеня. На момент розслідування [PERSON] не здатний працювати за професією. Професійне захворювання виникло внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм хворого, а також через недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту (а.с.15-16). Зазначеними доказами підтверджується факт отримання [PERSON] професійних захворювань та виробничої травми, які призвели до встановлення йому втрати 50% професійної працездатності та інвалідності третьої групи. Ці докази є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідачем не доведено належним чином, що позивачу встановлено втрату працездатності за професійними захворюваннями та виробничою травмою з порушенням порядку, встановленого законом. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач втратив професійну працездатність, став інвалідом третьої групи, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, пристосовуватися до життя з обмеженими можливостями. Ушкодженням здоров`я позивачу заподіяні фізичні та моральні страждання, зокрема внаслідок пилового бронхіту та емфіземи легень йому важко дихати, що змушує його обмежувати свою фізичну активність. Через туговухість позивач також відчуває дискомфорт у повсякденному житті і спілкуванні з оточуючими, оскільки не завжди може виразно почути інших людей. Таким чином судом встановлено порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та встановлення позивачу інвалідності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. Розмір моральної шкоди, визначений позивачем - 60\~000 грн, відповідає характеру та обсягу моральних страждань, які він пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно з висновком, що викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Таким чином суми, стягнуті на підставі судового рішення у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, не підлягають оподаткуванню. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у мінімальному розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (908 грн).

Outcome: approved