Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

23.05.2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 27.03.2002 року помер її батько [PERSON], який ще за життя склав заповіт, згідно якого 1/2 свого майна заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] порівну всім. На день його смерті заповіт не скасовано і не змінено. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 6 по вул. Марчукова в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області. Позивач є спадкоємицею за заповітом, спадщину прийняла фактично шляхом вступу в управління спадковим майном, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ні позивач, ні інші спадкоємці не зверталися. Проте оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивач не може, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на спірний будинок за спадкодавцем [PERSON] і вирішення зазначеного питання підлягає в судовому порядку. Сторони та треті особи без самостійних вимог в судове засідання не зявилися, надали суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити (а.с.34,42,43,44,45). У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Із матеріалів справи вбачається, що позивач порушив у суді спір про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 27.03.2002 року, тобто, між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року (а.с.10). Враховуючи зазначене та фактичні обставини справи суд визначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР, для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно із п. 183 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами Української РСР (яка діяла на час виниклих правовідносин) доказом фактичного вступу спадкоємця в управління спадковим майном може бути довідка про це місцевих органів влади, ухвала суду або відмітка в паспорті про постійне проживання в спадковому будинку. Судом встановлено, що 27.03.2002 року в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 151405 (а.с.10). За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого 1/2 свого майна заповів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] порівну всім. На день його смерті заповіт не скасовано і не змінено (а.с13). Один із спадкоємців за заповітом [PERSON] помер 21.07.2014 року (а.с.12). За інформацією Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 03.06.2016 року, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 27.03.2002 року, не звертався. Спадкові справи щодо майна не заводились (а.с.33). В матеріалах справи знаходяться адресовані заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], засвідчені секретарем Заболотської сільради [PERSON], про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.21-23). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки від 19.04.2016 № 370, яка видана виконкомом Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с.19). Матеріали справи не містять відомостей про те, що остання зверталася з заявою про відмову від спадщини. Згідно довідок виконкому Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 19.04.2016 № 372 та від 12.07.2016 № 462, за [PERSON] рахується житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в по вул. Марчукова, 6 в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, за будинком рахується земельна ділянка загальною площею 0,50 га в тому числі 0,01 га під будівлями (а.с.18,47). Крім того, Заболотською сільською радою від 19.04.2016 за № 374 надано виписку з погосподарських книг 1980-2002 років по будинку № 6 по вул. Марчукова в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, згідно якої головою зазначеного домоволодіння рахувався [PERSON] (а.с.20). Відповідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.05.2016 № 279, згідно з наявними даними БТІ, право власності на нерухоме майно за адресою с. Заболоть, будинок № 6 по вул. Марчукова, Радомишльського району Житомирської області, не зареєстровано (а.с.17). Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1968 року побудови, трьох сараїв 1969 року побудови, літньої кухні 1970 року побудови, погрібу та має інвентаризаційну вартість 127 337 грн. (а.с.14-16). Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок захистити своє право на спадкування позивач може тільки в судовому порядку. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved