Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

23 березня 2015 року прокурор Оріхівського району Запорізької області в інтересах держави Запорізької обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення в частині, державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними в частині, свідоцтв про право на спадщину за законом в частині та витребування земельних ділянок. У якій просить поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом. Визнати незаконним та скасувати рішення Микільської сільської ради №2 від 21.04.1998 щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 9,80 га в частині надання земельних ділянок, на яких розміщені курган [NUMBER] площею 0,5743 га та курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 27.08.1998 [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 9,80 га в частині права власності на земельні ділянки, на яких розміщені курган [NUMBER] площею 0,5743 га та курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.11.2001 [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,9 га в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.11.2001 [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,9 га в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,5743 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 27.11.2001 [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 4,9 га в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 27.11.2001 [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 4,9 га в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,5743 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Витребувати у [PERSON] та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,5743 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]), грошова оцінка якого складає 2 037 958,64 грн. що розташований в межах території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Витребувати у [PERSON] та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]), грошова оцінка якого складає 730 291,04 грн. що розташований в межах території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. 02 липня 2015 року прокурор Оріхівського району Запорізької області у судовому засіданні надав заяву про зміну підстави та предмету позову, у якій зазначив, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2011 [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у власності КСІІ «Таврія» Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, розміром 13.03 в умовних кадастрових гектарах та належить спадкодавцеві на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. У подальшому, на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом Микільською сільською радою видано державні акти серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на право власності на земельні ділянки, які зареєстровані у Книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за [NUMBER] та [NUMBER]. Водночас, на зазначених земельних ділянках знаходяться кургани [NUMBER] та [NUMBER] курганів курганного могильника (охоронний [NUMBER]), які є об'єктами культурної спадщини, археологічними пам'ятками місцевого значення, у зв'язку з чим вказані державні акти підлягають визнанню судом недійсним. Тому просить визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 27.11.2001 [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 4,9 га, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 27.11.2001 [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 4,9 га, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,5743 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Витребувати у [PERSON] та зобов'язати його повернути земельну ділянку площею 4,9 га на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,5743 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]), грошова оцінка якого складає 2 037 958,64 грн., що розташований в межах території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Витребувати у [PERSON] та зобов'язати його повернути земельну ділянку площею 4,9 га на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]), грошова оцінка якого складає 730 291,04 грн., що розташований в межах території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. 16 вересня 2015 року прокурор Оріхівського району Запорізької області у судовому засіданні надав заяву про зменшення позовних вимог, просить визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 27.11.2001 [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 4,9 та, в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 27.11.2001 [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 4,9 га, в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,5743 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]). Витребувати у [PERSON] та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,5743 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]), грошова оцінка якого складає 2 037 958,64 грн., що розташований в межах території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Витребувати у [PERSON] та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщений курган [NUMBER] площею 0,3180 га курганного могильника (охоронний № [NUMBER]), грошова оцінка якого складає 730291,04 грн. що розташований в межах території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. У судовому засіданні прокурор прокуратури Оріхівського району Галічева А.П. на позовних вимогах наполягала. Відповідач, представник Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], у судовому засіданні заяву про зменшення позовних вимог визнали у повному обсязі. Третя особа, представник Комунального закладу «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2011 [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у власності КСІІ «Таврія» Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, розміром 13.03 в умовних кадастрових гектарах та належить спадкодавцеві на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.55-67). На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом Микільською сільською радою видано державні акти серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на право власності на земельні ділянки, які зареєстровані у Книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.15-18). Відповідно до ч.4 ст.84 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землі історико- культурного призначення не можуть передаватись у приватну власність. Згідно зі ст.75 Земельного кодексу України до земель історико- культурного призначення належать землі історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам'яток та архітектурно-ландшафтних комплексів. На землях історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, що суперечить їх цільовому призначенню. Статтею 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. До археологічних об'єктів культурної спадщини, згідно зі ст.2 вказаного Закону, відносяться рештки життєдіяльності людини (нерухомі об'єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок тощо, що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації. Проте, у державному акті на право приватної власності на землю, виданому [PERSON] зазначені кургани не позначені. За результатами обстеження курганного могильника (охоронний [NUMBER]) Комунальним закладом «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради 12.02.2015 складено акт технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології. Відповідно до вказаного акту курганний могильник [NUMBER] складається з 6 курганів, які розташовані за 1 км на південь від південно-західної околиці с. Микільське Оріхівського району. Встановлено, що поверхня кургану [NUMBER] задернована, в центральній частині кургану ростуть дерева, схили піддаються сільськогосподарській обробці шляхом розорювання. Поверхня кургану [NUMBER] задернована. Згідно з ситуаційною схемою виконано Державним підприємством «Центр Державного земельного кадастру» площа кургану [NUMBER] складає 0,5743 га, плаща кургану [NUMBER] складає 0,3 180 га. Відповідно до звіту про незалежну оцінку об'єкта культурної спадщини пам'ятки археології-курганного могильника [NUMBER] грошова оцінка пам'ятки археології - кургану [NUMBER] складає 2037 958,64 гри., [NUMBER] - 730 291,04 грн. Окрім того, встановлено, що спірні державні акти винесені із порушенням ст. 17 Земельного кодексу України (в редакції яка діяла на момент видачі державних актів про право власності на земельні ділянки) та Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі затвердженої наказом Міністертва юстиції України від 04.06.1999 за №354/3647. Згідно до ст. 17 Земельного кодексу України (в редакції яка діяла на момент видачі державних актів про право власності на земельні ділянки) громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Згідно до п. 1.15 Інструкції розробку технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю здійснюють державні та інші землевпорядні організації за формою, яка видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України на підставі доручення відповідного органу, яким було прийнято рішення про передачу, падання або продаж земельної ділянки. Пунктом 1.16 Інструкції встановлено, що технічна документація зі складання державного акту на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею включає виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки. Таким чином, державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, які видані не на підставі рішенні відповідної сільської ради, а на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом підлягають визнанню судом недійсними. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що державні акти про право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] виданий па ім'я [PERSON] та серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON], які були отримані на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2001 на яких розташовані курган [NUMBER] та курган [NUMBER] курганного могильника (охоронний [NUMBER]) є недійсними. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Зважаючи на викладене, суд вважає, що земельні ділянки, на яких розташовані кургани [NUMBER], курган [NUMBER] курганного могильника (охоронний № [NUMBER]) підлягають витребуванню у [PERSON] та [PERSON] та поверненню її власнику - державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Оскільки, про порушення вимог земельного законодавства під час надання [PERSON] та [PERSON] у власність земельних ділянок, прокуратурі Оріхівського району та позивачу стало відомо після проведення 12.02.2015 обстеження сучасного стану пам'ятки археології (курганного могильника, охоронний [NUMBER]), а також після встановлення підстави оформлення відповідачами державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, суд вважає, що строк позовної давності пропущено з поважних причин. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому необхідно стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. в доход держави.

Outcome: approved