Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

24.01.2018 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07.09.1995 року виконкомом Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 11. В обґрунтування наведених позовних вимог посилається на наступне. Від спільного проживання у шлюбі сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязків з ведення спільного сімейного господарства. Відповідач влаштовував постійні сварки, неодноразово застосовував відносно неї фізичне насильство, унеможливив нормальне спілкування з ним, позивач покинула спільне місце проживання поїхала шукати роботу за межами України та з тих пір з відповідачем не спілкується. Просила строк для примирення не надавати, так як це не виправить їхні шлюбні відносини, з подібним позовом до суду до цього відповідач не зверталася, не вживалися заходи щодо забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, претензій щодо понесених судових витрат немає. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки та її представника, відповідно до ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований виконавчим комітетом Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 252454 від 07.09.1995 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МИ №074580 від 25.08.1999 року. З пояснень позивачки судом встановлено, сторони протягом останніх десяти років не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Спільне сімейне господарство не ведуть. Як причина розпаду сімейних стосунків суд бере до уваги відсутність між сторонами взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved