Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначив, він мав у власності корову Марту, [INFO], відповідно до паспорту великої рогатої худоби серії ІІ-598037, ідентифікаційний номер UA [NUMBER], порода українська чорно-ряба молочна, яка загинула 05.05.2017р. після проведення 03.05.2017р. передчасної вакцинації проти сибірської виразки, у її виснаженому стані після отелення, а також в результаті не вірно поставленого діагнозу та ненадання хворій корові термінової необхідної професійної медичної допомоги ветеринарним лікарем Овідіопольської районної державної лікарні ветеринарної медицини [PERSON] Позивач зазначає, що його корова Марта не хворіла сибірською виразкою, а була клінічно здоровою, і самі такі непрофесійні дії та бездіяльність ветеринарного лікаря [PERSON], як: щеплення корови після розтьолу, в період її виснаження (порушення п. 2.4.6. «Інструкції про заходи з профілактики та боротьби з сибіркою тварин», затвердженої Департаментом ветеринарної медицини Міністерства агропромислового комплексу від 25.01.2000р); подвійне щеплення за 1 рік в порушення п. 2.4.3 вищезазначеної інструкції; невірно встановлені діагнози для корови позивача; ненадання корові першої необхідної медичної допомоги, - потягли за собою великі негативні наслідки, в результаті чого його корова загинула. Її смерть була зумовлена незаконним проведенням повторного щеплення проти сибірської виразки ветеринарним лікарем [PERSON] через 6 місяців після останньої вакцинації та ще й у глибоко виснаженому стані після зимівлі та розтьолу. У звязку із чим, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 11815 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 14520 гривень. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення, в якому просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Третя особа в судовому засіданні просила відмовити у позові [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Позивач зазначає, що відповідно до довідки СТОВ «Агрофірма Петродолинське», фактична собівартість 1кг живої ваги корови дійного стаду складає 20,63грн. Таким чином, при врахуванні середньої ваги семирічної корови української чорно-рябої породи, яка складає 500кг., вартість ваг живої корови Марти сягала (50кг*20,63грн)= 10315 грн. Після загибелі корови Марти, залишилось її телятко, віком 18 днів, якого позивач вигодовував. Для годування телятки позивач купував молоко в сусідки, щоденно по 5 літрів, які коштують 50грн (10грн за 1л.). Таким чином, з 05.05.2017р. на протязі 1 місяціц після втрати корівки позивач витратив на купівлю молока для годування телятки 1500грн. Отже, сума матеріальної шкоди на думку позивача становить 11815 грн. (10315+1500грн.) Позивач вказує, що вага його корови складає 500кг. А тому він вираховує розмір матеріальної шкоди виходячи з такого показника. При цьому, даний показник не ґрунтується ні на яких фактичних даних. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Також позивач вказує, що стягненню підлягають витрати на придбання молока для теля, яке залишилось від загиблої корови. За своєю правовою природою, дані витрати не входять до визначення і специфіки юридичного терміну «матеріальна шкода». З наведених підстав, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити. \~Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Позивач зазначає, що втрата корови вплинула на його нервово-психологічний стан. Він став дуже погано себе почувати і був змушений звернутися до Овідіопольської районної поліклініки за медичною допомогою. Він був змушений приймати дорогі заспокійливі, серцево-судинні та снодійні медпрепарати на загальну суму 1405,9 грн, що підтверджується призначенням лікарів та квитанціями з аптек про придбання ліків. Моральну шкоду, завдану йому та його сімї ветеринарним лікарем Овідіопольської районної державної лікарні ветеринарної медицини [PERSON] за перенесений душевний біль за втрату корови Марти, за перенесене 10-денне велике переживання всієї сімї про зараження сибірською виразкою по причині невірно встановленого діагнозу корови, за перенесений фізичний біль в звязку з погіршенням стану його здоровя, за перенесені моральні та фізичні труднощі , що повязані з захистом своїх прав в суді, позивач оцінює в 5000 грн. На підтвердження зазначеного позивачем надано медичну картку та квитанції про придбання ліків. Проте докази, що підтверджують причинний звязок між зверненням до лікаря, погіршенням стану здоровя, позивачем не надані. Як вбачається з направлення до судинного хірурга Амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Овідіополь в графі ціль, йдеться про огляд і консультацію з питань іншої хвороби, а саме варикозна хвороба вен. З наданих копій квитанцій також не вбачається про те, що дані ліки були призначені саме для лікування захворювань, які можливо б могли виникнути у звязку із завданням моральної шкоди. Рецепти лікаря, які б свідчили про необхідність лікування, саме за завдання моральної шкоди, на купівлю лікарських препаратів також не надано. А тому причинно-наслідковий звязок і розмір моральної шкоди ніяким чином не підтверджується. Тому суд приходить до висновку, що вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000грн. також не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Позивач зазначає, що він втратив молоко корови Марти, яке використовувала б його сімя для власного споживання. При середньому денному надої семирічної дійної корови української чорно-рябої породи, який складає 18л. молока, він фактично поніс упущену вигоду, яка складає: 18 л. х 10грн. х89 днів (з моменту загибелі корови 05.05.2017 року до 01.08.2017р. моменту подання позовної заяви) (5 літрів х 10 грн. х 30 днів кошти, витрачені для придбання молока для телятки) = 16020 грн.- 1500грн. = 14520 грн. (розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, які підлягають стягненню з відповідача). Відповідно до ч.1 ст. 180 ЦК України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В даному випадку вимоги позивача про стягнення упущеної базуються на розрахунку можливого прибутку у разі отримання молока з урахуванням середньомісячного прибутку за 1 літр. Однак, на думку суду, такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтвердженні відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював можливі протиправні дії. При цьому, позивач розраховує суму упущеної вигоди з моменту загибелі корови до моменту подання позовної заяви. Тобто в данному випадку, своїми діями, позивач можливо міг зволікати з моментом подачі позову, за для збільшення розміру можливих збитків. За вказаних обставин, наведені позивачем розрахунки упущеної вигоди є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг бути отриманий. Тому суд приходить до висновку, в задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача упущеної вигоди в розмірі 14520 грн. слід також відмовити. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи,

Outcome: dismissed