Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

22 березня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із домоволодіння по вул. Некрасова, 10 в м. Харкові, яка становить -83/300 та належить йому на праві власності . У обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві власності у домоволодінні по вул. Некрасова , 10 в м. Харкові належить на праві спільної часткової власності 83/300 частин на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.01.2010 року у справі №2-160/10р; ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.10 р. у справі №2-160/10р.; ухвали апеляційного суду Харківської області від 23.11.2010р. у справі №22-ц-29814/2010р.. Він є користувачем кімнат площею 20 кв. м.. Співвласник інших частин є [PERSON]. Між ними , як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Після проведення судової будівельно технічної експертизи просив провести виділ відповідно до ІІ варіанту розподілу частини спірного будинковолодіння висновку експерта від 28.04.2014 року, та виділити йому у власність на 83/100 частини по житлових будівлях : коридор 1-1, площею 5, 1 кв. м., вартістю 9413 грн., коридор 1-2, площею 5,0 кв .м , вартістю 9229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв м., вартістю 18089 грн., ванну, площею 3,4 кв. м., вартістю 6276 грн., кухню 1-8, площею 68 кв. м., вартістю 12551 грн., разом по житловим 30,1 кв.м., вартістю 55558 грн.; по надвірним спорудам ганок «а», вартістю 181 грн., ? частину дворового водопроводу №4, вартістю 416,5 кв. м. ? частину огорожі №9,10,14, вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15, вартістю 1791 грн.,1/2 частину вигрібної ями №6, вартістю 666 грн., разом по надвірним на суму 10404,50 грн., усього на суму 65962,50 грн. , що складає 58/100 частин та на 9797 грн. більше ніж припадає на його ідеальну долю. У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги,просив поділити спірну частину домоволодіння на підставі ІІ варіанту судової будівельно- технічної експертизи від 28.04.2014 року, припини право спільної часткової власності та надав пояснення відповідні вищенаведеному. Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що позивачу ніхто не перешкоджає користуватися частиною будинку , яка знаходиться у спільній сумісній власності його та [PERSON], він може користуватися усіма приміщеннями , коли її та дочки немає вдома. Оскільки будинок старої побудови , робити якісь переобладнання в ньому неможливо. Надані експертом варіанти поділу спірного будинку порушують права та інтереси відповідача та її дочки. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухав пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено , та не оспорюється сторонами, що домоволодіння 10 по вул. Некрасова в м. Харкові належить : [PERSON] належить на праві власності 83/300 частки на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.01.2010 року у справі №2-160/10р; ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.10 р. у справі №2-160/10р.; ухвали апеляційного суду Харківської області від 23.11.2010р. у справі №22-ц-29814/2010р.., [PERSON] 88/300 частки на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.01.2010 року у справі №2-160/10р; ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.10 р. у справі №2-160/10р.; ухвали апеляційного суду Харківської області від 23.11.2010р. у справі №22-ц-29814/2010р., [PERSON] 43/100 частки домоволодіння по вулю Некрасова , 10 в м. Харкові на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.1989 року. /а. с. 55, 69/. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Як встановлено судом відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.1986 року між співвласниками квартир №1 та №2 проводився розподіл домоволодіння з визначенням часток у праві власності за яким за [PERSON] та [PERSON] встановлений певний порядок користування житловими та надвірними спорудами. За [PERSON] : літер «А» прим. 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8, ганок літ «а», сарай літер «Е», злівна яма №6 ? частина огороджень, хвіртка№7, ? частина водопроводу №4 , сарай літер «Ж№, вбиральня літер «Д». За [PERSON] : літер «А» прим. 2-1,2-3,2-4,2-5,2-6, ганок літ. «а3», ? частина водопроводу №4, ? частина огороджень , хвіртка , погреб літер «В», зливна яма №5. Спадкоємцями [PERSON] являються з 2010 року [PERSON] /чоловік/ та [PERSON] /дочка/. Таким чином розподілу підлягає тільки частина будинковолодіння між співвласниками [PERSON] та [PERSON]. Для з'ясування технічної можливості визначення виділу належної [PERSON] частини , по справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза. /а.с.68-102/ На розгляд суду надано чотири варіанти розподілу частини будинковолодіння 10 по вул. Некрасова в м. Харкові відповідно до висновку судової будівельно- технічної експертизи №2783/4768 від 28.04.2014 року . Так, відповідно до першого варіанта вищевказаної експертизи пропонується виділити [PERSON] у натурі на 83/300 частини у спірному домоволодінні: коридор 1-2, площею 5,0 кв. м., вартістю 9229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв. м. вартістю 18089 грн., ванну 1-7 , площею 3,4 кв. м. вартістю 6276 грн., кухню 1-8, площею 6,8 кв. м. вартістю 12551 грн., разом по житловим площею 25 кв. м. на суму 46145 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ? частину огорож №9,10,14 вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15 вартістю 1791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., разом по надвірним спорудам на суму 10223,5 грн., усього на суму 56368,5 грн. , що більш на 203 ,5 грн. чим припадає на ідеальну долю. [PERSON] на 88/300 частки спірного домоволодіння пропонується виділити у натурі житлову кімнату 1-3, площею 7,0 кв. м. вартістю 7762 грн., 1-4, площею 17,6 кв. м. вартістю 19516 грн., коридор 1-5, площею 4,1 кв. м. вартістю 4546 грн., коридор 1-1, площею 5-1 кв. м., вартістю 9413 грн., , разом по житловим площею 33,8 кв. м., вартістю 41237 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ганок а вартістю 181 грн., ? частину огорож №9,10,14 вартістю 7350 грн., ? частину воріт вартістю 1791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., сарай «Е» вартістю 292 грн., сарай «Ж» вартістю 5181 грн., навіс «З» вартістю 880 грн., вбиральню «И» вартістю 261 грн.,разом по надвірним спорудам на суму 17018,5 грн., усього на суму 58255,5 грн. , що менш ніж припадає на ідеальну долю на 203,5 грн.. Відповідно до другого варіанту пропонується виділити [PERSON] у натурі на 83/300 частини у спірному домоволодінні: коридор 1-1, площею 5, 1 кв. м., вартістю 9413 грн., коридор 1-2, площею 5,0 кв. .м , вартістю 9229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв м., вартістю 18089 грн., ванну, площею 3,4 кв. м., вартістю 6276 грн., кухню 1-8, площею 68 кв. м., вартістю 12551 грн., разом по житловим 30,1 кв.м., вартістю 55558 грн.; по надвірним спорудам ганок «а», вартістю 181 грн., ? частину дворового водопроводу №4, вартістю 416,5 грн., ? частину огорожі №9,10,14, вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15, вартістю 1791 грн.,1/2 частину вигрібної ями №6, вартістю 666 грн., разом по надвірним на суму 10404,50 грн., усього на суму 65962,50 грн. , що складає 58/100 частин та на 9797 грн. більше ніж припадає на його ідеальну долю. [PERSON] на 88/300 частки спірного домоволодіння пропонується виділити у натурі на 88/300 частин у спірному домоволодінню : по житлових будівлях житлові кімнати 1-3, площею 7,0 кв. м., вартістю 7762 грн., 1-4, площею 17,6 кв. м., вартістю 19516 грн., коридор 1-5, площею 4,1 кв. м., вартістю 4546 грн., разом по житловим площею 28,7 кв. м., вартістю 31824.; по надвірним спорудам ? частину дворового водопроводу №4, вартістю 416,5 грн., вартістю ? частину огорожі №9,10,14, вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15, вартістю 1791 грн.,1/2 частину вигрібної ями №6, вартістю 666 грн., сарай «Е», вартістю 292 грн., сарай «Ж», вартістю 5181 грн. , навіс , вартістю 880 грн. , вбиральню «И», вартістю 261 грн. разом по надвірним на суму 16837,50 грн. , усього на суму 48661,50 грн. , що складає 42/100 частки , що менш на 9797, 5 грн., чим припадає на її ідеальну частку. Відповідно до третього варіанту пропонується виділити [PERSON] у натурі на 83/300 частини у спірному домоволодінні: по житлових будівлях житлові кімнати 1-3, площею 7,0 кв. м., вартістю 7762 грн., 1-4, площею 17,6 кв. м., вартістю 19516 грн., коридор 1-5, площею 4,1 кв. м., вартістю 4546 грн., разом по житловим площею 28,7 кв. м., вартістю 31824.; по надвірним спорудам ? частину дворового водопроводу №4, вартістю 416,5 грн., вартістю ? частину огорожі №9,10,14, вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15, вартістю 1791 грн.,1/2 частину вигрібної ями №6, вартістю 666 грн., сарай «Е», вартістю 292 грн., сарай «Ж», вартістю 5181 грн. , навіс , вартістю 880 грн. , вбиральню «И», вартістю 261 грн. разом по надвірним на суму 16837,50 грн. , усього на суму 48661,50 грн. , що складає 42/100 частки , що менш на 7503,, 5 грн., чим припадає на його ідеальну частку. [PERSON] на 88/300 частки спірного домоволодіння пропонується виділити у натурі коридор 1-1, площею 5, 1 кв. м., вартістю 9413 грн., коридор 1-2, площею 5,0 кв .м , вартістю 9229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв м., вартістю 18089 грн., ванну, площею 3,4 кв. м., вартістю 6276 грн., кухню 1-8, площею 68 кв. м., вартістю 12551 грн., разом по житловим 30,1 кв.м., вартістю 55558 грн.; по надвірним спорудам ганок «а», вартістю 181 грн., ? частину дворового водопроводу №4, вартістю 416,5 грн., ? частину огорожі №9,10,14, вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15, вартістю 1791 грн.,1/2 частину вигрібної ями №6, вартістю 666 грн., разом по надвірним на суму 10404,50 грн., усього на суму 65962,50 грн. , що складає 58/100 частин та на 7503,5 грн. більше ніж припадає на її ідеальну долю. Відповідно до четвертого варіанту пропонується виділити [PERSON] у натурі на 83/300 частини у спірному домоволодінні житлову кімнату 1-3, площею 7,0 кв. м. вартістю 7762 грн., 1-4, площею 17,6 кв. м. вартістю 19516 грн., коридор 1-5, площею 4,1 кв. м. вартістю 4546 грн., передпокій 1-1, площею 5-1 кв. м., вартістю 9413 грн., , разом по житловим площею 33,8 кв. м., вартістю 41237 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ганок «а» вартістю 181 грн., ? частину огорож №9,10,14 вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15 вартістю 1791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., сарай «Ж» вартістю 5181 грн.,разом по надвірним спорудам на суму 15585,5 грн., усього на суму 56822,5 грн. , що більш ніж припадає на ідеальну долю на 675,5 грн.. [PERSON] на 88/300 частки спірного домоволодіння пропонується виділити у натурі коридор 1-2, площею 5,0 кв. м., вартістю 9229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв. м. вартістю 18089 грн., житлову кімнату 1-7 , площею 3,4 кв. м. вартістю 6276 грн., коридор 1-8, площею 6,8 кв. м. вартістю 12551 грн., разом по житловим площею 25 кв. м. на суму 46145 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ? частину огорож №9,10,14 вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15 вартістю 1791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., сарай «Е», вартістю 292 грн., навіс «З», вартістю 880 грн., вбиральню «И», вартістю 261 грн., разом по надвірним спорудам на суму 11656,5 грн., усього на суму 57801,5 грн. , що менш на 657,5 грн. чим припадає на ідеальну долю. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, є обов'язковою для них при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном та її здійснення, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками, за виключенням випадків, коли співвласників лише двоє, спільна власність при виділі частки зберігається,. Зазначені правила стосуються всіх видів рухомого та нерухомого майна, в тому числі й житлових будинків як об'єктів права власності. При цьому, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку (будинків), що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено окремий будинок чи відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку (будинків) в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, які відповідають розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. N 7 з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку в натурі між учасниками спільної часткової власності на будинок можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Частиною 3 ст. 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника , який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. По справі встановлено, що між співвласниками вищевказаного домоволодіння , як попередніми, так і теперішніми, за їх взаємною згодою вже склався та існує фактичний порядок користування житловими та надвірними будівлями й спорудами. Позивач [PERSON] просить суд провести поділ спірної частини домоволодіння між ним та [PERSON] відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №2783/478 від 28.04.2014 року . Однак , на думку суду зазначений варіант не може бути прийнятий судом, оскільки [PERSON] виділяється по житловим будівлям та по надвірним спорудам майна більше на 9797,5 грн. більше, ніж припадає на його ідеальну доля, а тому останній повинен сплатити [PERSON] компенсацію , яку відповідач категорично заперечує отримати. Як зазначалося вище та відповідає вимогам чинного законодавства , компенсація може бути виплачена співвласнику , лише з його згоди. Таким чином, на думку суду варіант 2 , по якому позивач просить провести поділ спірного майна , не приємлемий та не може бути прийнятий судом. Що стосується 3 та 4 варіантів розподілу спірної частини домоволодіння між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , то такі теж не можуть бути прийняті судом, оскільки ущемляють інтереси та права обох співвласників. Так, як зазначалося вище між співвласниками [PERSON] та [PERSON] склався фактичний порядок користування спірною частиною будинку. Відповідач зі згоди позивача розпочала будівництво прибудови до приміщень 1-3 , 1-4 та 1-5. Варіанти 3 та 4 передбачають виділ у натурі житлових приміщень , які ніколи не були у користуванні [PERSON] та [PERSON] , а приміщення до яких [PERSON] зі згоди [PERSON] розпочала будівництво , переходять у власність [PERSON]. Проти такого розподілу спірної частини домоволодіння заперечують самі сторони. На думку суду найбільш приємлемий для розподілу спірної частини домоволодіння 1 варіант вищевказаної експертизи, відповідно до якої пропонується виділити [PERSON] у натурі на 83/300 частини у спірному домоволодінні: коридор 1-2, площею 5,0 кв. м., вартістю 9229 грн., житлову кімнату 1-6, площею 9,8 кв. м. вартістю 18089 грн., ванну 1-7 , площею 3,4 кв. м. вартістю 6276 грн., кухню 1-8, площею 6,8 кв. м. вартістю 12551 грн., разом по житловим площею 25 кв. м. на суму 46145 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ? частину огорож №9,10,14 вартістю 7350 грн., ? частину воріт №15 вартістю 1791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., разом по надвірним спорудам на суму 10223,5 грн., усього на суму 56368,5 грн. , що більш на 203 ,5 грн. чим припадає на ідеальну долю. [PERSON] на 88/300 частки спірного домоволодіння пропонується виділити у натурі житлову кімнату 1-3, площею 7,0 кв. м. вартістю 7762 грн., 1-4, площею 17,6 кв. м. вартістю 19516 грн., коридор 1-5, площею 4,1 кв. м. вартістю 4546 грн., коридор 1-1, площею 5-1 кв. м., вартістю 9413 грн., , разом по житловим площею 33,8 кв. м., вартістю 41237 грн., ? частину дворового водопроводу вартістю 416,5 грн., ганок а вартістю 181 грн., ? частину огорож №9,10,14 вартістю 7350 грн., ? частину воріт вартістю 1791 грн., ? частину вигрібної ями №6 вартістю 666 грн., сарай «Е» вартістю 292 грн., сарай «Ж» вартістю 5181 грн., навіс «З» вартістю 880 грн., вбиральню «И» вартістю 261 грн.,разом по надвірним спорудам на суму 17018,5 грн., усього на суму 58255,5 грн. , що менш ніж припадає на ідеальну долю на 203,5 грн.. По запропонованому варіанту виділу співвласнику [PERSON] виділяється приміщень і будівель на суму 56368,5 грн., співвласнику [PERSON] на суму 58255,5 грн. . Ідеальні частки співвласників у разі виділення від частини будинковолодіння будуть мати вигляд: [PERSON] -51/100, [PERSON] -49/100. Перерозподілені частки у разі виділення від всього будинковолодіння будуть мати вигляд : [PERSON] 83/300, Захаренко - 88/300. Компенсація експертом не розраховувалася , оскільки виділяємі частки дорівнюються ідеальній долі співвласників, відхилення на 203,5 грн. не впливає на ідеальну частку. Обїємно планувальне рішення при вказаному розподілі відповідає вимогам ДБН В. 2.2-15-2005(5.1), ДБН В.3.2-2-2009 (5.3), що детально зазначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.04.2014 року /а.с. 75-76. З урахуванням вищевказаних вимог ,для здійснення запропонованого варіанта поділу , необхідно провести наступні переустаткування: між приміщеннями 1-5 та 1-3 демонтувати дверний блок, закласти дверний проріз; між приміщеннями 1-3 та 1-4 улаштувати дверний проріз , встановити дверний блок; в приміщенні 1-5 влаштувати приміщення суміщеного санвузла;в приміщенні 1-3 демонтувати віконний блок , закласти віконний отвір, та влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок, а також влаштувати віконний проріз, встановити віконний блок; приміщення 1-1 розширити до можливості влаштування дверного блоку між приміщеннями 1-1 та 1-3; між приміщеннями 1-2 та 1-5,1-2 та 1-1,1-8 та 1-1, демонтувати дверний блок, закласти дверний проріз; між приміщеннями 1-6 та 1-2 демонтувати перегородку та утворити житлову кімнату площею 15,0 кв.м.; між приміщеннями 1-6 та 1-8 влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; в приміщенні 1-8 демонтувати віконний блок , розширити віконний проріз та влаштувати віконний блок; до приміщення 1-8 добудувати тамбур з глибиною не менше 1,5 м.; між приміщенням 1-8 та тамбуром влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок за рахунок віконного прорізу; провести окремі системи газопостачання , опалення та електропостачання. Суд не може прийняти доводи позивача [PERSON] щодо неможливості при прийнятті даного варіанту розподілу спірної частини домоволодіння , користування підвалом , який знаходиться під приміщенням 1-1 та яке виділяється відповідачу [PERSON] , оскільки вказаний підвал є самочинним та не може бути включений у розподіл майна. Також суд не може погодитися з доводами відповідача щодо порушення вимог законодавства при улаштуванні санвузла та кухні , які запропоновані у варіанті 1 судової будівельно-технічної експертизи, оскільки експертом передбачені вимоги ДБН при улаштуванні кухні та санвузлі у приміщеннях 1-5 та 1-3. Зазначене експерт [PERSON] підтвердила у судовому засіданні. Крім того, як пояснив у судовому засіданні позивач та вбачається з додатків до висновку експертизи №2783/4768 відповідач [PERSON] з дозволу співвласника [PERSON] розпочала будівництво прибудови, в якій і планує зробити кухню та санвузол. Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України /із змінами внесеними згідно із Законом №3187 від 06.05.93; в редакції Закону №191-VІІІ (191-19) від 12.02.2015 року , виконання власником роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується. Як вбачається з 1 варіанту висновку експертизи №2783/4768 від 28.04.2014 року переустаткування , які необхідно провести, не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. Відповідно до листа ПАТ «Харківмісьгаз» від 15.04.2015 року за №18.2/1112 , останнім надані рекомендації згідно висновку №2783/4768 судової будівельно- технічної експертизи (!,І,ІІІ,!V варіанти), вимог ДБН В 2.5-20-2001 «газопостачання» та «Правил безпеки систем газопостачання України», а саме 1 та ІІ варіанти - співвласнику [PERSON] необхідно заключити договір на постачання газу з ПА «Харківміськгаз», надати дозвіл співвласнику [PERSON] на підключення до системи газопостачання , внести зміни до технічного паспорту в частині проведення переустаткування та зареєструвати декларацію або отримати сертифікат інспекції ДАБК в Харківській області , згідно Постанови КМУ від 13.04.2011 року №461 про відповідність збудованого /реконструйованого/ обєкта проектній документації , вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил. Співвласнику [PERSON] необхідно внести зміни до технічного паспорту в частині проведення переустаткування , виділення приміщення під кухню, отримати дозвіл від [PERSON] та [PERSON] на підключення до системи газопостачання для встановлення газових приладів та до прийняття до системи газопостачання в експлуатацію , зареєструвати декларацію або отримати сертифікат інспекції ДАБК в Харківській області , згідно Постанови КМУ від 13.04.2011 року №461 про відповідність збудованого /реконструйованого/ обєкта проектній документації , вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил. Як пояснив в судовому засіданні позивача [PERSON] , він надасть дозвіл [PERSON] на підключення до системи газопостачання. Аналізуючи вищенаведене суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме прийняття при розділі спірної частини домоволодіння І варіанту висновку експертизи №2783/4768 від 28.04.2014 року Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial