Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

22.06.20215 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 23 044,26 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.05.2015 року складає 479 550,99 грн. та судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного 16.07.2008 року між ним та відповідачем кредитного договору, останній своїх договірних зобов'язань належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, зокрема судову повістку отримав особисто 31.08.2015 року, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.07.2008 року банк з однієї сторони та відповідач [PERSON] з другої уклали кредитний договір, за умовами якого останньому було надано грошові кошти в сумі 25 501,39 доларів США на споживчі цілі строком до 16.07.2014 року зі сплатою 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути банку суму кредиту та сплатити відсотки, винагороди і комісії відповідно до графіку погашення кредиту у вигляді щомісячного платежу, а за порушення кредитної дисципліни - пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки та штраф в розмірі 205 грн. + 5% від суми позову. Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту він був ознайомлений та погодився з ними, про що свідчать його підписи. Виконання умов кредитного договору відповідачем було забезпечено іпотекою однокімнатної квартири [ADDRESS] (п.8.3 договору). Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати всіх належних сум, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 21.05.2015 року склала 23 044,26 доларів США, яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 10 197,80 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1,37 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 11 736,30 доларів США та штраф - 1 108,78 доларів США (12,01 доларів США - фіксована частина, 1096,77 доларів США - процентна складова). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України сторонами була встановлено позовна давність по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, пені та штрафів тривалістю 5 років (пункт 5.5 договору). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved