Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

23 квітня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, який після залишення позову без руху на виконання ухвали суду уточнив 30 квітня 2013 року. В обґрунтування позову зазначив, що 28 травня 1994 року він уклав шлюб з [PERSON], після чого вони проживали разом та вели спільне господарство в будинку за адресою: [ADDRESS] в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, який належить [PERSON] на праві приватної власності. Цей будинок відповідач придбала 24 липня 1991 року за договором купівлі-продажу. З [PERSON] вони перебували в шлюбі до 07 грудня 2009 року. Під час шлюбу з 1994 року по 2009 рік сторони в будинку та на його подвір'ї провели цілий комплекс робіт, які як він вважає, істотно покращили його стан, цінність та ринкову вартість. Так у зазначений період були зроблені наступні поліпшення: проведено водопостачання; встановлено двоконтурний котел опалення; зроблена та обкладена цеглою яма для каналізаційних стоків; територія двору та навколо будинку забетонована; забетонована підлога над підвалом; зроблено перепланування будинку; спальня переобладнана у ванну кімнату, у якій поставлене металопластикове вікно; стіни та підлога у ванній кімнаті обкладені кахлем, стеля обшита пластиком; в кухні переклеєні шпалери; дах над кухнею та спальнею перекритий оцинкованим залізом; на подвір'ї встановлені металеві ворота та збудована альтанка. Вважає, що за рахунок перелічених поліпшень, стан домоволодіння за час перебування у шлюбі, суттєво покращився і зросла його ринкова вартість, а оскільки ці поліпшення зроблені за час перебування у шлюбі з відповідачкою за їх спільні кошти, він вважає, що має право на частину цього домоволодіння, відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, відповідно до якої якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. А тому просив визнати будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], зазначивши, що для підтвердження своїх доводів буде подавати заяву про призначення будівельної експертизи. Ухвалою суду від 31 жовтня 2013 року за заявою позивача у справі призначалася судово-будівельна експертиза на вирішення якої ставилися питання: Чи можливо визначити перелік та об'єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) в домоволодінні по [ADDRESS] в м.Новомосковську Дніпропетровської області за період з 28 травня 1994 року по 07 грудня 2009 року? Якщо так, то який їх перелік, та вартість? 08 квітня 2014 року справа повернута з експертної установи у зв'язку з її неоплатою [PERSON] В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити їх повному обсязі. Уточнивши, що він з [PERSON] проживав разом з 1990 року, а у 1991 році вони придбали на її ім'я 7/17 домоволодіння по [ADDRESS] в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, де ними були зроблені наступні поліпшення: проведено водопостачання у 1995-1997р.р.; встановлено двоконтурний котел опалення у 1993 році; зроблена та обкладена цеглою яма для каналізаційних стоків у 2007 році; територія двору та навколо будинку забетонована у 2006 році; забетонована підлога над підвалом у 2005-2006 р.р.; зроблено перепланування будинку у 2007 році; спальня переобладнана у ванну кімнату, у якій поставлене металопластикове вікно у 2008 році; стіни та підлога у ванній кімнаті обкладені кахлем, стеля обшита пластиком у 2008 році; в кухні переклеєні шпалери у 2002-2003 р.р.; дах над кухнею та спальнею перекритий оцинкованим залізом у 1992 році; на подвір'ї встановлені металеві ворота та збудована альтанка у 1991-1992 р.р. Він у зазначений час отримував хорошу пенсію, та працював; в той час як [PERSON] лише отримувала невелику пенсію та допомагала йому. Вважає, що в результаті зазначених поліпшень вартість спірного будинку зросла десь на 29000 грн., а тому просить визнати його спільною сумісною власністю його та [PERSON], визнавши за ним 2/3 частин від 7/17 домоволодіння по [ADDRESS] залишивши у власності [PERSON] 1/3 частину від зазначеної частки домоволодіння. Наслідки ст.. 146 ЦПК України йому зрозумілі, зазначив, що коли справа за ухвалою суду знаходилася в експертній установі, то експертом йому було роз'яснено, що будь-якого толку від проведення експертизи не має, а тому він її не оплачував. Він відмовляється від проведення експертизи. Вважає, що оскільки він давав гроші на придбання цього будинку та за багато років спільного життя разом з [PERSON] поліпшував його - за ним необхідно визнати право власності на частину цього домоволодіння. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити його в повному обсязі за тими вимогами, що визначився його довіритель. Також зазначив, що йому зрозумілі вимоги ст. 146 ЦПК України, від проведення експертизи вони відмовляються. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача не визнає в повн6ому обсязі. Відповідно до вимог ст.. 169 ЦПК України, з урахуванням думки позивача та його представника, суд прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожна в окремості показали, що взнають [PERSON] та [PERSON] десь 1990-1991 р.р., які із зазначеного часу стали проживати однією сім'єю, а у 1991 році придбали будинок по [ADDRESS] в м.Новомоковськ Дніпропетровської області, який стали облаштовувати, ремонтувати, поліпшувати. Пізніше вони одружилися, а у 2009 році розірвали шлюб. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити, за наступних підстав, а саме: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1994 року по 07 грудня 2009 року (т. 1 а.с. 8-10, а.с. 61), згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 28 квітня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, про що зроблено відповідний запис №75 від 28 квітня 2010 року (т. 1 а.с. 213). 7/17 частин домоволодіння по [ADDRESS] в м.Новомосковськ Дніпропетровської області належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.1991 року, а 10/17 частин цього ж домоволодіння - належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.2009 року (т. 1 а.с. 8-10, 119). Не зважаючи на те, що паспорт позивача містить відмитки про його місце реєстрації до листопада 2006 року - в м.Павлоград по [ADDRESS]; і лише з 17 листопада 2006 року - по [ADDRESS] в м.Новомосковськ Дніпропетровської області (т. 1 а.с. 61), в судовому засіданні встановлено, що сторони проживали під час шлюбу в домоволодінні по [ADDRESS] в м.Новомосковську Дніпропетровської області. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 СК України, на яку позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог - якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи, що відповідач не визнає позовних вимог позивача, то обов'язок доказування лежить в даному випадку на позивачеві. Виходячи з того, що для виникнення права спільної сумісної власності відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України майно, належне одному із подружжя, має істотно збільшитися у своїй вартості; а відповідно до вимог ст.. 143 ЦПК України - для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що неодноразово роз'яснювалося сторонам у справі в ході судового розгляду. Справа досить тривалий час знаходиться в суді, в ході позивачем уточнювалися позовні вимоги, сторонами подавалися докази. Ухвалою суду призначалася судова будівельно-технічна експертиза, яка не була проведена з причин її неоплати позивачем. Позивачу та його представнику роз'яснені наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.146 ЦПК України - які зазначили, що відмовляються від проведення зазначеної експертизи. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що показаннями свідків, та актом, складеним за участю депутата та сусідів від 05 березня 2012 року (т. 1 а.с. 174) не можуть бути доведені обставини істотного збільшення вартості спірного домоволодіння. А тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed