Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

22.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, в якому вказав, що з 24.09.2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 06.12.2013 року було розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON] Кірілл Олександрович, [INFO]. За заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.12.2013 року позивача зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] Кірілла Олександровича, [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 30.10.2013 року до повноліття дитини, а також сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно на користь [PERSON], [INFO], починаючи з 30.10.2013 року та до досягнення сином [PERSON] Кіріллом Олександровичем трирічного віку. З часу призначення аліментів змінилось матеріальне становище позивача, так як на даний час він ніде не працює, що підтверджується довідкою від 17.02.2015 року (а.с.17) і не має можливості працевлаштуватись за відсутності відповідної освіти та кваліфікації, оскільки має неповну середню освіту. Також змінився його сімейний стан, оскільки 27.07.2014 року він уклав шлюб з [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 142139 (а.с.19). Від даного шлюбу у позивача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.20), який тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, відповідно до довідки з Вінницької ОДКЛ (а.с.21) і потребує періодичного обстеження лікарями і лікування ліками, на придбання яких позивач [PERSON] не має коштів і змушений їх позичати. Також позивач не має ніякого майна, від оренди чи продажу якого він міг би мати дохід, що підтверджує довідка видана Гібалівською сільською радою Шаргородського району (а.с.22). В звязку з цим позивач просить суд винести рішення, яким зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.12.2013 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] Кірілла Олександровича, [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень до 310 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2013 року до повноліття дитини, а також звільнити його, [PERSON] від стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно на користь [PERSON], [INFO], починаючи з 30.10.2013 року та до досягнення сином [PERSON] Кіріллом Олександровичем трирічного віку. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, заявлений позовні підтримав повністю, а також просив судові витрати залишити за ним. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву проте, що вона позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без її участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до змісту ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та способи виконання цього обов'язку. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з ч.1ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У справах про зміну розміру стягуваних аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються із дня набрання рішенням законної сили. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved