Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

22 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 746,17 грн. за спожиту електричну енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на підставі укладеного договору від 20 серпня 2004 року відповідач є користувачем послуги з постачання електричної енергії для населення. З січня 2007 року відповідач не сплачує за спожиту енергію в повному обсязі, в зв`язку з чим 24 лютого 2009 року відключений від постачання. Водночас, суму заборгованості відповідач не сплатив та продовжує користуватися послугами з постачання електричної енергії, про що свідчать показання приладу обліку електричної енергії споживача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії, як користувач квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З позивачем укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів від 20 серпня 2004 року № 4702762. У відповідності до п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (надалі - Правил), ці Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно п.3 Правил, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Таким чином, споживачем електроенергії є особа, з якою укладений договір на постачання електроенергії та яким є відповідач. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що станом на 01 вересня 2015 року заборгованість відповідача за використану електричну енергію за період з 11 січня 2007 року по 01 вересня 2015 року складає 746,17 грн., що підтверджується довідкою позивача. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Оскільки відповідач порушив зобов'язання за договором постачання електричної енергії, має заборгованість за спожиту електричну енергію, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача належить стягнути суми заборгованості. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved