Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та з урахуванням уточненої позовної заяви просив стягнути заборгованість в розмірі 8680,96 грн., яка складається з 7791,39 грн пені та 889,57 грн. штрафу та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, подав письмову заяву про застосування строків позовної давності та заяву про зменшення розміру пені. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 15675 грн. 11 коп. зі сплатою 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 10.04.2010 року. (а.с. 7-11). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № CNXRRC01870004 від 10.04.2007 року в сумі 103715,72 грн. та стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму 10000,00 грн., а всього заборгованість в сумі 113715,75 грн. що складається із заборгованості за кредитом - 15487,89 грн.; заборгованість по процентам за користуванням кредитом 36307,58 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 8746,65 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 47282,38 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 5391,22 грн. (а.с. 69-70). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшеним за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд не знаходить достатніх підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки перебіг строків позовної давності був перерваний зверненням позивача до суду та ухваленням 24.04.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська заочного рішення у справі № 202/22105/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNXRRC01870004 від 10.04.2007 року. Згідно із розрахунком заборгованості, розмір заборгованості за період з 17.11.2014 року по 12.062015 року становить 8680,96 грн є неустойкою та складається із пені 7791,36 грн та штрафу 889,57 грн. У звязку із тим, що розмір неустойки (штрафу та пені) за несвоєчасність виконання зобовязань за договором становить 8680,96 грн, а заборгованість за тілом кредиту, яка стягнута за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2013 року не погашена та станом на 30.09.2015 року становить 15487,89 грн, суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, наявності у нього на утримані неповнолітньої дитини, вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 500 грн., а отже стягненню підлягає 500 грн. Відповідно до п. 39. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. З огляду на вищенаведене із відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 1218,00 грн. .

Outcome: partial