Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

24.01.2020 до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивачі просять стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь адвокатського об`єднання «Ястребова і партнери», код ЄДРПОУ 41667633, заборгованість у розмірі 3171169,20 (три мільйони сто сімдесят одна тисяча сто шістдесят дев`ять гривень 20 коп.) грн. згідно Договору №43 про надання парової допомоги від 27.11.2017р. Стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь адвоката [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість у розмірі 130 500,00 (сто тридцять тисяч п`ятсот гривен) грн. згідно Договору №7 про надання правничої допомоги від 04.05.2017. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між адвокатським об`єднанням «Ястребова, Кузьмін і партнери», після зміни назви за рішенням засновників - «Ястребова і партнери», в особі керуючого партнера [PERSON]. та [PERSON] було укладено Договір №43 про надання правової допомоги від 27.11.2017. Відповідно до розділу «Предмет договору» Договору1 Клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобов`язання представляти та захищати інтереси Клієнта у судових установах, зокрема, у місцевих, адміністративних, господарських судах першої інстанції, апеляційної інстанції, касаційної інстанції по всім справам за участю Клієнта, зі всіма правами, наданими чинним законодавством України представнику позивача, відповідача, третьої особи, а також інших учасників судового процесу. Відповідно до розділу «Порядок оплати послуг» Договору1 оплата за правничу допомогу проводиться за домовленістю з Клієнтом. Розмір, порядок обчислення і відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з виконанням представництва, визначається згідно чинного законодавства. Зазначає, що в рамках Договору1 Об`єднання надавало Клієнту послуги, а саме: -у цивільній справі №640/12585/14ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; -у виконавчому провадженні (ВП) №48062079 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» коштів за кредитним договором; -у кримінальному провадженні №12017220490002489 від 12.07.2019. Об`єднання належним чином виконало свої зобов`язання за Договором1, проте відповідачі свій обов`язок по оплаті послуг за Договором1 не виконали. Як вбачається з Актів звіряння взаєморозрахунків станом на З0 липня 2019, підписаних обома сторонами Договору1 без зауважень та заперечень, заборгованість Клієнта перед Об`єднанням за Договором1 в рамках: цивільної справи №640/12585/14ц становить 25 000,00грн.; цивільної справи №640/12585/14ц та ВП №48062079 становить 30423,00грн. + 10% від суми, що визначена Рішенням суду від 03.07.2019 касаційної інстанції, на яку у банка рішенням припинено право. По цивільній справі №640/12585/14ц - рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.12. 2017 за апеляційною скаргою Об`єднання в особі адвоката [PERSON]., поданої від імені відповідача2, рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 було скасовано в частині стягнення з відповідача1 та відповідача2 основної суми боргу за кредитом в розмірі 5 271 577,95грн. та відмовлено банку у задоволені позову в цій частині, а також зменшено розмір відсотків за кредитом та пені. Після цього Об`єднанням в інтересах відповідачів було подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції, і в результаті чого Верховним судом у складі КЦС 03.07.2019 було прийнято постанову у справі, якою рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовані, у позові ПАТ «Альфа-Банк» відмовлено. Загальна сума, яку просив банк стягнути з відповідачів як заборгованість за кредитним договором та у стягненні якої банку було відмовлено за судовим рішенням становить 31157461,99грн. Таким чином 10% від суми, на яку у банку припинено за судовим рішенням право на стягнення, становить 3 115 746,20грн. - сума, яку відповідачі повинні сплатити Об`єднанню в якості оплати наданої правової допомоги за Договором1, та яка визначена сторонами справи за Актом звіряння взаєморозрахунків станом на 30.07.2019, як сума заборгованості відповідача1 перед Об`єднанням; По ВП №48062079 - постановою ВПВР Департаменту ДВС МінЮста від 19.10.2017 знято арешт з майна відповідачів та виконавчий документ повернуто до суду, що його видав. Повідомила, що з метою досудового врегулювання спору Об`єднання направляло відповідачу1 листи з пропозицією узгодження подальшої співпраці та вирішення перспектив оплати наданих послуг Об`єднанням, проте листи повертались не врученими - за спливом терміну зберігання. Однак, 29 липня 2019 відповідач1 написала лист Об`єднанню, у якому зазначила, що претензій до обсягу та якості наданих Об`єднанням послуг за Договоромі вона не має, проте оплатити послуги за Договором1 не може у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Крім того, зазначає, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №7 про надання правничої допомоги від 04.05.2017, 22.09.2017 між Адвокатом та відповідачем2 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору2, якою визначено, що за послуги за Договором2 відповідач2 сплачує Адвокату гонорар у розмірі 5000,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті на час підписання додаткової угоди становить 130500,00грн. Відповідно до розділу «Предмет договору» Договору2 Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання представляти та захищати інтереси Клієнта у судових установах, зокрема, у місцевих, адміністративних, господарських судах першої інстанції, апеляційної інстанції, касаційної інстанції по всім справам за участю Клієнта, зі всіма правами, наданими чинним законодавством України представнику позивача, відповідача, третьої особи, а також інших учасників судового процесу. Відповідно до розділу «Порядок оплати послуг» Договору2 оплата за правничу допомогу проводиться за домовленістю з Клієнтом. Розмір, порядок обчислення і відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з виконанням представництва, визначається згідно чинного законодавства. В рамках Договору2 Об`єднання надавало Клієнту послуги, а саме: у цивільній справі №640/12585/14ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; у цивільні справі №640/5471/19 за позовом [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк» про зняття арешту з майна. 30.07.2019 між Адвокатом та відповідачем2 в особі представника [PERSON] було підписано Акт приймання-передавання наданих послуг. Із зазначеного акту вбачається, що кінцевим результатом надання послуг за Договором2 сторони визначили наявність постанови Верховного Суду у складі КЦС від 03.07.2019 по справі №640/12585/14ц та рішення Київського районного суду м. Харкові від 21.05.2019 у справі №640/5471/19. Клієнт претензій з приводу виконання Адвокатом Договору2 не має. Заборгованість відповідача2 перед Адвокатом за Договором2 становить суму, визначену Додатковою угодою №1 від 22.09.2017 до Договору2. Таким чином, Адвокат належно виконала свої зобов`язання за Договором2, проте відповідач2 свій обов`язок по оплаті послуг за Договором2 не виконує. З метою досудового врегулювання спору Адвокат направила відповідачу2 лист№1 від 15.08.2019 для вирішення перспектив оплати наданих Адвокатом послуг, проте лист повернувся не врученим - за спливом терміну зберігання. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явилась, 18.05.2020 подала до суду заяву про проведення засідання без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явились у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 18.05.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 27.11.2017 між адвокатським об`єднанням «Ястребова, Кузьмін і партнери», після зміни назви за рішенням засновників - «Ястребова і партнери» в особі керуючого партнера [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №43 про надання правової допомоги від 27.11.2017. 04.05.2017 між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №7 про надання правничої допомоги від 04.05.2017. 22 вересня 2017 між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 7, якою визначено, що за послуги за Договором Відповідач сплачує Адвокату гонорар у розмірі 5000,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті на час підписання додаткової угоди становить 130500,00грн. Відповідно до розділу «Предмет договору» вищевказаних Договорів Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання представляти та захищати інтереси Клієнта у судових установах, зокрема, у місцевих, адміністративних, господарських судах першої інстанції, апеляційної інстанції, касаційної інстанції по всім справам за участю Клієнта, зі всіма правами, наданими чинним законодавством України представнику позивача, відповідача, третьої особи, а також інших учасників судового процесу. Відповідно до розділу «Порядок оплати послуг» Договорів оплата за правничу допомогу проводиться за домовленістю з Клієнтом. Розмір, порядок обчислення і відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з виконанням представництва, визначається згідно чинного законодавства. В рамках Договору № 43 Об`єднання надавало Клієнту послуги у цивільній справі №640/12585/14ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у виконавчому провадженні (ВП) №48062079 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» коштів за кредитним договором, у кримінальному провадженні №12017220490002489 від 12.07.2019. Відповідно до Акту звіряння взаєморозрахунків станом на З0 липня 2019 року, підписаних обома сторонами Договору № 43 без зауважень та заперечень, заборгованість [PERSON] перед адвокатським об`єднанням «Ястребова і партнери» становить 25 000,00грн. за надання правової допомоги по цивільній справі №640/12585/14ц. Заборгованість в рамках цивільної справи №640/12585/14ц та ВП №48062079 становить 30423,00грн. + 10% від суми, що визначена Постановою Верховного суду від 03.07.2019 касаційної інстанції, на яку у банка рішенням припинено право. Згідно Постанови Верховного суду України від 03.07.2019 рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 13.12.2017 скасовані. В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 31 157 461, 99 гривень відмовлено. Таким чином 10% від суми, на яку у банку припинено за судовим рішенням право на стягнення, становить 3 115 746,20 грн. - сума, яку [PERSON] повинен сплатити [PERSON] в якості оплати наданої правової допомоги за Договором № 43, та яка визначена сторонами справи за Актом звіряння взаєморозрахунків станом на 30.07.2019 як сума заборгованості. Тобто в рамках Договору № 43 заборгованість [PERSON] перед адвокатським об`єднанням «Ястребова і партнери» становить 3 171 169, 20 гривень, що складається з: 25 000,00грн. за надання правової допомоги по цивільній справі №640/12585/14ц, заборгованості в рамках цивільної справи №640/12585/14ц та ВП №48062079 - 30423,00грн., 10% від суми, на яку у банку припинено за судовим рішенням право на стягнення - 3 115 746,20 грн. В рамках Договору № 7 адвокатське об`єднання «Ястребова і партнери» надавало [PERSON] послуги у цивільній справі №640/12585/14ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у цивільні справі №640/5471/19 за позовом [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк» про зняття арешту з майна. 30 липня 2019 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] в особі представника [PERSON] було підписано Акт приймання-передавання наданих послуг, відповідно до якого кінцевим результатом надання послуг за Договором № 7 сторони визначили наявність постанови Верховного Суду у складі КЦС від 03.07.2019 по справі №640/12585/14ц та рішення Київського районного суду м. Харкові від 21.05.2019 у справі №640/5471/19. [PERSON] претензій з приводу виконання Адвокатом Договору № 7 не має. Тобто, заборгованість [PERSON] перед адвокатом [PERSON] за Договором № 7 становить суму, визначену Додатковою угодою №1 від 22.09.2017 до Договору, а саме 130 500, 00 гривень. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)-певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, цивільно-правові договори. Стаття 14 ЦК України зазначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства Виходячи з положень ст.526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона [виконавець] зобов`язується за завданням другої сторони [замовника] надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частина 1 ст.1 Закону України «Про Адвокатуру та адвокатську діяльність» дає визначення договору про надання правової допомоги. Таким договором є домовленість, за якою одна сторона [адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання] зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні [клієнту] на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved