Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них є троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано, однак діти проживають з матір'ю і перебувають на її утриманні. Відповідач допомоги не надає, їх життям і здоров'ям не цікавиться, проте він є працездатною особою, але добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей відмовляється. З серпня 2015 року вони проживають окремо. У відповідача інших дітей немає, аліментів нікому не платить. Він є підприємцем, орендує земельні ділянки і вирощує на них сільськогосподарську продукцію, а також надає послуги населенню власним транспортом. Із даного виду діяльності він отримує мінливий нерегулярний дохід. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років - 1531 грн. на кожного, а на [PERSON], [INFO] в розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років - 1228 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві та пояснила, що відповідач є підприємцем, займається сільським господарством з якого утримує дохід, у його власності є різна сільськогосподарська техніка. Добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей він відмовляється, а вона сама немає змоги самостійно утримувати дітей, оскільки ніде не працевлаштована, підсобного господарства немає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років - 1531 грн. на кожного, а на [PERSON], [INFO] в розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років - 1228 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав часткого та пояснив, що він самостійно надавав допомогу дітям продуктами, одягом та грошима і погоджується сплачувати кошти на дітей у розмірі половини прожиткового мінімуму. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON] є батьком дітей (а.\~с. 3-5). Діти знаходяться на утриманні позивача. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити їх належним чином, а відповідач є працездатною особою, підприємцем, займається сільським господарством з якого утримує дохід, у його власності є різна сільськогосподарська техніка, а на утриманні інших осіб немає, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином, враховуючи положення вищезазначеної статті, суд вважає, що вимоги позивача щодо розміру аліментів є завищеними, оскільки прожитковий мінімум на одну дитину є величиною достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору різних продуктів, товарів та послуг, однак, ця величина, у даному випадку, не може застосовуватись для стягнення лише з відповідача, позаяк позивач також є працездатною особою і може заробляти певні кошти для утримання дітей. Підстав, які б вказували на те, що позивача слід звільнити від обов'язку утримання дітей суд не вбачає, також суд не вбачає підстав для покладення на відповідача повного матеріального утримання його дітей. Тобто, обов'язок щодо утримання дітей слід розділити між батьками, з врахуванням їх стану здоров'я, (а вони двоє є працездатними) та матеріального становища, яке є кращим у відповідача, а також відсутності у сторін інших дітей, непрацездатних батьків, чи інших осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх діией: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі - 900 грн. на кожного, а на [PERSON], [INFO] в розмірі - 700 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial