Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

22.01.2020 року Козівська районна державна адміністрація Тернопільської області звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в користь осіб закладу, яким буде передана дитина на виховання, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, троє дітей перебувають на обліку служби у справах дітей Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, як діти, які потрапили у складні життєві обставини. Підставою взяття дітей на відповідний облік - проживання у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказами №7 від 20.03.2017 року та № 12 від 25.07.2018 року. Разом з цим, сім`я [PERSON] перебувала на соціальному супроводі районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вказує, що мати дітей відмовляється проживати разом із дітьми у с.В.Ходачків Козівського району Тернопільської області, не виявляє бажання забрати їх за місцем свого проживання, жодного разу протягом трьох років до дітей не приїжджала. Також встановлено, що побутові умови у будинку, де проживають діти незадовільні, а відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Фактично догляд на дітьми [PERSON] та [PERSON] здійснює старша донька [PERSON] , а мати не цікавиться життям своїх дітей, не знає їх друзів, улюблені шкільні предмети тощо. Відповідно до характеристик дітей із Великоходачківської ЗОШ I-III ст. Козівського району, їх мати не приймала участі у вихованні дітей, не здійснювала контроль за їх успішністю, учні не завжди виконували домашні завдання, а вихованням [PERSON] та [PERSON] здебільшого займалася старша сестра [PERSON] . 24.10.2020 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, на якому розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав щодо дітей, їх мати [PERSON] була присутня на цьому засіданні та повідомила, що не бажає переїжджати на проживання до дітей і забирати їх за місцем свого проживання також, а на запитання членів комісії чи мати погоджується щодо позбавлення її батьківських прав реагувала без емоційно та байдуже. 09.12.2019 року згідно з клопотання служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації дітей направлено у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації. Зазначає, що 24.10.2019 року відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини №58 надано висновок органу опіки та піклування від 13.11.2019 року №03-523/01-46 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10.02.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 06.11.2019 року постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті. 31.07.2020 року Козівська районна державна адміністрація Тернопільської області скерувала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якої просить суд позовні вимоги щодо [PERSON] , [INFO] , залишити без розгляду у зв`язку з досягненням останньої повноліття. Представник Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області у судовому засіданні не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якої щодо прийняття судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки в суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи здійснення такого від неї не надходило. Крім того, відповідачем не подано відзиву на позов та жодним чином не висловлено свого відношення до позову. На підставі вказаного, враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Як вбачається із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 25.08.2002 року, [PERSON] народилася [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 21.03.2011 р., [PERSON] народився [INFO] та серії [NUMBER] , виданого Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 21.03.2011 р., [PERSON] народився [INFO] , і їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (відповідач) (а.с. 6, 7, 8). Згідно з копій наказів Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області №7 від 20.03.2017 року та №12 від 25.07.2018 року, взято на облік служби у справах дітей районної державної адміністрації [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією довідки виданої Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області від 12.12.2019 року №297 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані із матір`ю [PERSON] (а.с.15). Згідно з копією довідки характеристики [PERSON] із Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 12.12.2019 року вбачається, що вона зареєстрована в [ADDRESS] , але з 2016 року не проживає, заміжня, чоловік [PERSON] , 1976 року народження, в шлюбі з останнім має п`ятеро дітей, зі сторони виконкому сільської ради характеризується з негативної сторони (а.с.18). При цьому, з копії характеристики Настанівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на [PERSON] , серед іншого, вбачається, що вона незаконно торгує сурогатними спиртними напоями, травлячи людей, в селі де прописана залишила двоє неповнолітніх дітей на свого чоловіка та старшу доньку, а сама проживає в [ADDRESS] у своєї матері без прописки більше трьох років (а.с.19). Із копій характеристик із В.Ходачківської ЗОШ І-III ст. учнів 2 класу, за період навчання у цій школі діти [PERSON] та [PERSON] мають досягнення середнього та низького рівня, потребують постійного контролю, через часті пропуски уроків не виявляють зацікавленості до навчання, мама не приймає участі у вихованні синів, а батько не завжди приділяв належну увагу вихованню сина, проте цікавився у вчителя навчанням та поведінкою дітей тощо. Серед іншого, вихованням дітей здебільшого займається старша сестра [PERSON] (а.с.21). Відповідно до довідки Комунальної установи «Козівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» встановлено, що на передпліччі у [PERSON] , жительки с.В.Ходачків виявлено специфічні малюнки та в ході проведення з останньою розмови дитина грає у комп`ютерну гру «Синій кит». Ця дитина перебуває на диспансерному обліку з приводу неврологічного захворювання (а.с.14). Комісією, яка провела обстеження матеріально-побутових умов проживання №296 від 12.12.2019р., встановлено, що побутові умови у будинку не задовільні, на кухні багато брудного посуду, будинок потребує косметичного ремонту, білизна брудна, а мати на даний час проживає окремо в с.Мар`янівка, Тернопільський район, Тернопільська область (а.с.17). Як вбачається із листа Козівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Козівської районної державної адміністрації №87/1/01-5 від 20.11.2019 року, після візиту 19.11.2019 року у сім`ю [PERSON] , ситуація не покращилася, діти проживають фактично самі і без мами, яка покинула їх понад 4 роки тому і без тата (а.с.25). Згідно з висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] №03-523/01-46 від 13.11.2019 року, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 24.10.2019 року №58, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , жительки с. Мар`янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, зареєстрованої за адресою по [ADDRESS] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачені обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз`яснив у своїй постанові від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відтак, судом встановлено, що вищенаведеними доказами підтверджується байдуже ставлення матері до своїх дітей, її безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, навчання та їх розвитку тощо. Окрім цього, судом не встановлено будь-яких об`єктивних, незалежних, особисто від відповідача, причин такого ставлення до своїх дітей, її виховання чи причин, які б виправдовували поведінку відповідача чи таке її ставлення до дітей та їх виховання. З врахуванням наведеного, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без поважних причин, не виявляє щодо своїх синів батьківського піклування, не займається їх вихованням та не піклується про них, не проявляє інтересу до стану їх здоров`я, не цікавиться їх фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] , які народилися [INFO] . Що стосується позовної вимоги Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд вважає за необхідне в цій частині залишити таку без розгляду, з огляну на наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.2002 року, [PERSON] народилася [INFO] . Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відтак, суд приходить до висновку, що позов в частині позбавлення батьківських прав щодо дитини [PERSON] , якій виповнилось 18 років, слід залишити без розгляду, оскільки це не порушує права та інтереси як позивача, так і відповідача та від розгляду такої вимоги представник позивача відмовилася, подавши 31.07.2020 року заяву про уточнення позовних вимог. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з дня подання позовної заяви виходячи з наступного. Відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей та відповідача, дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що дасть змогу забезпечити для дітей належні умови проживання та розвитку. За правилами ст.141 ЦПК України, судовий збір за розгляд справи судом, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні в суд з позовом, необхідно стягнути на користь держави з відповідача.

Outcome: approved