Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

22.05.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до договору № К3ХRF104030300 від 28.08.2007 року ВАТ КБ «ПриватБанк» було надано кредит [PERSON] у розмірі 5 278, 60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт укладення договору кредиту підтверджено підписаною [PERSON] анкетою позичальника та умовами надання кредиту споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). За умовами зазначеного договору позичальник зобов»язався здійснювати погашення кредиту щомісяця, внесенням грошових коштів для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат. Однак, свої зобов»язання за договором відповідач порушив, а тому станом на 17.04.2014 року має заборгованість у розмірі 41 489, 50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4 774, 45 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 134, 61 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 17 612, 08 грн.; а також штрафів за порушення умов договору в розмірі 500, 00 грн. та 1 951, 88 грн. З підстав неналежного виконання позичальником умов кредитного договору у частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 41 489, 50 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 414, 90 грн. У судовому засіданні представник позивача відсутній, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К3ХRF104030300 (а.с. 4-8). Відповідно до умов зазначеного вище договору кредитором надано у користування позичальника грошові кошти в сумі 5 278, 60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період з 20 по 25 число кожного місяця внесенням позичальником платежів у розмірі 131, 97 грн., які складаються із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). Факт укладення зазначеного вище договору підтверджується анкетою позичальника від 28.08.2007 року та ознайомлення з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), що є обов»язковим додатком до заяви про надання кредиту ( а.с. 4-8). ЗАТ «КБ «ПриватБанк» виконало свої зобов»язання за кредитним договором, перерахувавши на рахунок позичальника грошові кошти в сумі 5 278, 60 грн. та видало кредитну картку № [NUMBER]. Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов»язання згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За правилами статтей 549,551,23 ЦК України, неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи; збитками є - втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Звертаючись в суд з позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, пеню за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, що нарахована ним у розмірі 0, 15 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що передбачено до п. 5.1., укладеного з відповідачем [PERSON] кредитного договору. За наведеним позивачем розрахунком заборгованості, борг за кредитним договором з приводу якого заявлено спір складає 41 489, 50 грн., який складається з заборгованості за кредитом - 4 774, 45 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 134, 61 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 17 612, 08 грн.; а також штрафів за порушення умов договору в розмірі 500, 00 грн. та 1 951, 88 грн. Зроблений позивачем розрахунок свідчить, що заборгованість позичальника за зобов»язанням щодо погашення тіла кредиту складає 4 774, 45 грн., що є збитками від діяльності з приводу надання кредитних послуг, а нарахований позивачем розмір штрафних санкцій з підстав порушення умов кредитного договору складає 20 063, 96 грн. з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 17 612, 08; штрафу (фіксована частина) - 500, 00 грн.; штрафу (процентна складова) - 1 951, 88 грн., що значно перевищує суму заборгованості, яка становить 4 774, 45 грн. Відтак, заявлений позивачем розмір штрафних санкцій з підстав порушення відповідачем строків виконання зобов»язань значно перевищує розмір збитків за кредитним договором, що за правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України є однією з двох підстав для його зменшення за рішенням суду. З огляду на те, що розмір пені, який позивач просить стягнути значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, а тому заявлений кредитором розмір пені має бути зменшений судом до розміру заборгованості за тілом кредиту, а саме до 4 774, 45 грн. Судом також встановлено, що на виконання Закону України «Про акціонерні товариства» 27.10.2009 року рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство у зв»язку з чим змінено найменування банку з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк», останнє є правонаступником усіх прав та зобов»язань ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 13). Наразі, заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі - 4 774, 45 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі - 16 134, 61 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 4 774, 45 грн.; а також штрафів за порушення умов договору в розмірі 500, 00 грн. та 1 951, 88 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial