Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

22 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів та про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 21.04.2020 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було задоволено позов [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З 03.06.2020 року донька - [PERSON] , постійно проживає з ним за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його повному утриманні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 09.06.2020 року, актом від 22 лютого 2021 року. Вважає, що відпали умови які слугували підставою для стягнення з нього аліментів на утримання доньки, заборгованість з виплати аліментів, яка виникла після 03.06.2020 року також не підлягає до стягнення, оскільки саме з цієї дати донька постійно проживає з ним та перебуває на його повному матеріальному утриманні. З 27.08 2020 року вона розпочала навчання у 9 класі Миргородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7. А з 30.10.2020 року вона була офіційно зареєстрована за однією адресою разом з ним: [ADDRESS] . На даний час [PERSON] досягла 14-ти річного віку і вона має право самостійно обирати місце свого проживання відповідно до положень ч.3 ст. 160 Сімейного Кодексу України. Зважаючи на те, що на даний час він самостійно утримує доньку, відповідач жодної участі у її матеріальному утриманні не приймає тому він вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. [PERSON] є працездатною, ніде офіційно не працює, проте працює неофіційно, на даний час проживає з іншим чоловіком, інших дітей крім [PERSON] не має. Родичів, яких вона зобов`язана утримувати відповідно до Сімейного Кодексу в неї немає. Просив припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гри щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року і до досягнення нею повноліття відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2020 ро ку. Звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2020 року (виконавчий лист №539/765/20 від. 10.06.2020 року) починаючи з 03.06.2020 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2021 справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Пояснив, що донька досягла 14 років, тому може самостійно обирати місце проживання з одним віз батьків. З червня 2020 року дочка [PERSON] проживає з ним та перебуває повністю на його утриманні. Оскільки з відповідачем досягли згоди щодо припинення стягнення аліментів з 03.06.2020, просив припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] починаючи з 03.06.2020 року. Звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за період з 03.06.2020 по 01.07.2021 в розмірі 38800 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача, адвокат Акрітов К.К. суду пояснив, що оскільки донька сторін проживає з відповідачем , тому просив припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Відповідно до ст. 197 СК України звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам за період з 03.06.2020 по 01.07.2021 в розмірі 38800 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просив стягнути з відповідач на користь позивача 4767 гривень 00 копійок судових витрат (1816,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду та 2951,00 грн. витрат на правничу допомогу). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що дійсно з позивачем дійшли згоди щодо припинення стягнення аліментів з 03.06.2021 року. Заслухавши сторони та представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.06.2020 (а.с. 9). Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 21.04.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з 04 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення був виданий 10.06.2020 виконавчий лист (а.с. 64). З 27.08 2020 року [PERSON] , 2006 року народження навчається у 9 класі Миргородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 (а.с. 18). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради від 17.02.2021 [PERSON] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані адресою: [ADDRESS] (а.с. 10,11). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Миргородським міськрайонним відділом ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.06.2021 за період березня 2020 по червень 2021 сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] становить 48000 грн. (а.с. 65). Згідно акту обстеження умов проживання від 09.06.2020 року та акту від 22 лютого 2021 року з 03.06.2020 року донька - [PERSON] , постійно проживає зі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його повному утриманні (а.с. 15,16). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, доказів стану здоров`я та матеріального становища відповідача по справі [PERSON] , як платника аліментів, та позивача по справі [PERSON] , як стягувача, а також доказів перебування на утриманні у відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з принципу диспозитивності, оскільки відповідач визнала позов, визнання відповідачем позову, є безумовним та не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 908 гривень 80 копійок судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2, ч..5, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Оскільки на підтвердження розміру правничої допомоги, позивачем наданий розрахунок суми судових витрат, довідка від 21.05.2021, в якій міститься інформація про розмір оплати послуг в розмірі 2951 грн. 00 копійок, тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 4767 (чотири тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 00 копійко судових витрат (1816,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду та 2951,00 грн. витрат на правничу допомогу), в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі. Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved