Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

23.03.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить виключити запис про [PERSON] як батька дитини з актового запису № 404, складеного 14.12.2019 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про народження [INFO] [PERSON] , визнати [PERSON] батьком дитини та внести відповідні записи до актового запису про її народження. Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Спільних дітей від шлюбу вони не мали і на час фактично припинення шлюбних відносин вагітної позивач не була. Відповідач [PERSON] , який є громадянином Азербайджану, відразу поїхав до Азербайджанської Республіки, а згодом повернувся до України. З часу розірвання стосунків, позивач мала відносини з іншим чоловіком відповідачем [PERSON] . Позов про розірвання шлюбу позивачем було подано у той час, коли вона вже була вагітною від [PERSON] . Рішенням суду від 20.09.2019 року шлюб між було розірвано, а [INFO] народилась [PERSON] . В графі батько вказано [PERSON] , запис про нього, як про батька дитини було здійснено на підставі ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України, так як з часу розірвання шлюбу не минуло 10 місяців. Позивач вказує, що батьком дитини є [PERSON] , з яким вона перебувала в шлюбних відносинах будучи офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вона заперечує проти визнання [PERSON] батьком дитини та просить виключити з запису про народження доньки відомості про батьківство [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. 07.04.2021 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що дійсно перебував у шлюбі із позивачем, спільних дітей від шлюбу не мали і при припиненні відносин вагітною вона не була, при тому шлюбні відносини привали недовго та вже з січня 2017 року були припиненні. Про те, що позивач народила дитину та його було записано батьком, йому стало відомо у січні 2020 року з телефонної розмови, після чого він звернувся до суду про виключення запису з актового запису про народження [PERSON] . Не дивлячись на те, що [PERSON] позивач визнала в повному обсязі, у задоволенні позову було відмовлено. Підсумовуючи зазначив, що він визнає той факт, що не є біологічним батьком народженої [INFO] [PERSON] дитини, у зв`язку з чим проти задоволення позову не заперечує. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засідання представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що з 2017 року вони почали проживати з позивачкою, вона завагітніла і у них народилась дочка [PERSON] . Вказав, що він визнає себе батьком дитини. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.01.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року було розірвано. [INFO] народилася [PERSON] , батьками дитини записані: мати - « [PERSON] », батько - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до ч. 1ст. 32 Конституції Україниніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбаченихКонституцією України. Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. [PERSON] звертався до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження дитини, проте рішенням суду від 08.07.2020 року в задоволенні позову було відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що сторони у справі відмовилася від проведення судово-генетичної експертизи, яка б дала суду можливість встановити відсутність кровного споріднення між позивачем [PERSON] та малолітньою [PERSON] , без якої встановити відповідні обставини неможливо. Разом з тим, згідно ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Крім того, згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив те, що він є біологічним батьком [PERSON] . Також відповідно до наданого відповідачем [PERSON] листа головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин ним державного кордону в період з 01.01.2017 по 01.01.2020, [PERSON] 17.10.2017 року виїхав з України та до 01.01.2020 року не повертався. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини того, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] визнані відповідачем [PERSON] в повному обсязі, а суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Також, дані обставини підтверджуються і письмовими доказами. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд враховує, що [PERSON] на час народження дитини не проживав з [PERSON] , відповідач [PERSON] не заперечував, що саме він являється біологічним батьком дитини, з урахуванням визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved