overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на шлюб, сім»ю, несумісність характерів, сварки та як наслідок, втрати почуття любові та взаємоповаги. В ході судового засідання позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: - шлюб між сторонами зареєстрований 26.12.2011 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №77 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 26.02.2013 року); - від спільного шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 12.02.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №1); - за період спільного проживання між подружжям склалися неприязні відносини на ґрунті частих сварок, які негативно впливають на виховання дитини, позивач з відповідачем шлюбні відносини не підтримують та проживають окремо з лютого місяця 2013 року, спільного господарства не ведуть (показання позивача [PERSON] в якості свідка); - майновий спір між сторонами відсутній, спору про місце проживання малолітнього сина не має, сторони досягли домовленості про його проживання біля позивача (показання позивача в якості свідка); - 08.10.2013 року позивач вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Рішенням Врадіївського районного суду від 29.10.2013 року (далі-рішення) по справі №474/824/13-ц позивачу [PERSON] відмовлено в його задоволенні, у зв'язку з тим, що шлюб не може бути розірваний протягом одного року після народження дитини - [PERSON], [INFO] (копія рішення суду від 08.10.2013 р.) - позивач просить суд не надавити термін на примирення, у зв'язку з тим, що з дня відмови в позові про розірвання шлюбу за рішенням від 08.10.2013 року, відповідачем не було зроблено жодних кроків для примирення та відновлення шлюбних відносин з дружиною [PERSON] (показання позивача в якості свідка). - при поданні позову до суду, позивач понесла судові витрати - сплатила судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (квитанції про сплату судового збору від 23.01.2014 р., 24.01.2014 р.) Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу. При прийнятті рішення суд, керується ст. 112 Сімейного кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON], на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. На момент смерті, [PERSON] належав вищевказаний житловий будинок та земельна ділянка площею 3,65 га, розташована на території Попівської сільської ради. В передбачений законом строк, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і уже отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, позивачу відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. Такий документ дійсно відсутній, хоча згідно довідок сільської ради, померла була головою господарства по [ADDRESS]. Вирішити питання успадкування в позасудовому порядку не можливо, тому позивач звернулася до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач підтримує позов у повному обсязі, з зазначених у ньому підстав, і просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач зазначив, що позовні вимоги вони визнають і не заперечують проти задоволення позову. Від третьої особи також надійшла заява, в якій вони просять суд справу розглядати без їх участі і зазначають, що при її вирішенні покладаються на розсуд суду. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди - проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам Закону. Тому суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, в попередньому судовому засіданні,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.02.1986 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив розглянути справу без його особистої участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена завчасно належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22 лютого 1986 року, актовий запис № 10. Від шлюбу мають повнолітніх дітей та онуків. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 19.11.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Останнім часом у шлюбних відносинах почалося нерозуміння один одного, постійно виникають сварки, скандали, оскільки мають різні погляди на життя, позивач втратив почуття поваги та любові до дружини. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб він просить розірвати. Позивач до судового засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 25030 грн. 62 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-15). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 02.07.2013 року становить 25030 грн. 62 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 8808,50 грн., заборгованості за відсотками - 16054,00 грн., простроченої комісії - 500,00 грн., та 1168,12 грн. - штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплозабезпечення та гаряче водопостачання в розмірі 9814 грн. 70 коп., що виникла за період з 01.10.2010 року по 30.04.2013 року. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.11.2013 року Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги у сфері теплопостачання з [PERSON] за період з 01.10.2010 року по 30.04.2013 року на суму 9814 грн. 70 коп. 20.11.2013 року Деснянським районним судом було винесено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу. АТ «ОТКЕ» згідно рішення Чернігівської міської ради №229 від 17 вересня 2007 року є виконавцем послуг у сфері теплопостачання, в тому числі для споживача [PERSON] квартири по [ADDRESS]. Згідно ч. З п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати відповідних послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Між відповідачем та позивачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання послуг у сфері теплопостачання. Сума заборгованості за особовим рахунком за період з 01.10.2010 року по 30.04.2013 року складає 9814 грн. 70 коп. Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст. 360 ЦК України власник зобов'язаний своєчасно сплачувати за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплозабезпечення та гарячому водопостачанню. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає послуги, а відповідач ними користуються. Відповідачем порушено зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому зазначена сума боргу в розмірі 9814 грн. 70 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 44798,56 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP20780503 від 18.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6636,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.05.2013 року виникла заборгованість в розмірі 44798,56 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 6636,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15912,16 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитом - 19640,44 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2109,46 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-7). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 44798,56 грн.. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 447 грн. 99 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернулась до Варвинського районного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів у розмірі 40 % всіх видів заробітку щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 23.01.2014 року до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.02.2006 року шлюб, укладений з відповідачем по справі, розірваний. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], який навчається в Ладанській філії Прилуцького професійного ліцею. На даний час позивач працює, проте тих коштів, які вона отримує, недостатньо для належного забезпечення життя та навчання сина, який постійно потребує матеріальної допомоги. Кошти за навчання, проїзд сплачує позивач по справі. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, хоча має можливість в її наданні, а тому позивач і звернулась до суду з вказаним цивільним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.20/, подала заяву про уточнення позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], що продовжує навчання аліменти саме в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, а саме 30.06.2014 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Розгляд справи просила проводити за її відсутності /а.с.25/. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.21/, подав письмову заяву згідно якої просив справу розглянути без його участі, заявлені уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 23.01.2014 року до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років /а.с.17/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 07.08.2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народилося троє дітей, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Зазначає, що протягом останніх восьми місяців у відносинах з чоловіком постійно виникають конфлікти та непорозуміння, протягом даного часу вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що їх шлюб набув формального характеру, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подав заяву про слухання справи у її відсутності, в якій зазначила , що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та згідний на розірвання шлюбу. Так як в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову та вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується також встановленими судом обставинами, а саме: згідно свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 37. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які зареєстровані та проживають разом з позивачкою. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися,спільне господарство не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Дані обставини унеможливлюють перебування їх у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10.09.2005 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 10 вересня 2005 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved