Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

23 листопада 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позов, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,0735 га ріллі, розташовану на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну [PERSON], померлому 28 грудня 2007 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з ним. 24 листопада 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за заповітом є позивач. Проте, оскільки Державний акт на вказану земельну ділянку померлий [PERSON] за життя не отримав, а померла [PERSON] за життя не оформила право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, тому позивач не може оформити у нотаріуса право на спадщину на вказану земельну ділянку. У судове засідання представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області та Чернігівської районної державної нотаріальної контори не забезпечили явку своїх представників в судове засідання. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 28 грудня 2007 року, про що 01 січня 2008 року виконкомом Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 01 ( а.с.20) Після його смерті відкрилась спадщина. За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого 28 грудня 2007 року [PERSON] не відкривалась. 24 листопада 2009 року померла [PERSON], про що виконкомом Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 25.11.2009 року зроблено запис за № 26 ( а.с.21). Як слідує з копії наданої спадкової справи, заведеної після померлої 24 листопада 2009 року [PERSON], факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] підтверджується довідкою, виданою виконкомом Кархівської сільської ради Чернігівського району та області № 01 від 01 січня 2008 року. За життя [PERSON] склала заповіт, який ніким не змінений та не скасований, посвідчений секретарем Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 13 листопада 2008 року, яким все своє майно заповіла [PERSON], що у встановлений законом строк звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] в нотаріальній конторі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно і видати свідоцтво на право на спадщину за законом без Державного акту на земельну ділянку неможливо. Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області (а.с.18), на земельну ділянку пай (рілля загальною площею 3,0735 га) на території Кархівської сільської ради по колишньому КСП «Кархівське», [PERSON] державний акт на право власності на землю не отримав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки внаслідок прийняття спадщини. Відповідно до редакції ст. 126 Земельного кодексу України, що діяла на час прийняття спадщини та видачі державних актів, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Як встановлено в судовому засіданні померлий за життя не розпочав процедуру виготовлення технічної документації на надану земельну ділянку та не отримав державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відповідності до п.1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Враховуючи відсутність технічної документації на надану земельну ділянку, державного акту та встановлену процедуру отримання дозволу на виготовлення технічної документації, визначення меж земельної ділянки, погодження із суміжними землекористувачами та реєстрацію у встановленому порядку права власності на земельну ділянку, суд не може перебирати на себе повноваження відповідних органів та визнавати право власності на земельну ділянку поза встановлену процедуру її оформлення. Розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 07 грудня 2005 року № 619 «Про видачу державних актів на право власності на землю власникам сертифікатів на земельну частку (пай) не є правовстановлюючим документом. Виходячи з загальної судової практики щодо даної категорії справ, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, а не визнання права власності на земельну ділянку. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності та межі заявлених позовних вимог, позовні вимоги щодо визнання за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,0735 га ріллі, розташовану на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва задоволенню не підлягають. Слід зазначити, що позивач обрав невірний спосіб правового захисту своїх порушених прав. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed