Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

22 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 квітня 2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з [PERSON] не склалось, відповідач припинила проживання та спілкування із ним. Протягом останнього року намагався налагодити сімейні стосунки та зберегти сім`ю, однак [PERSON] уникає зустрічей, перешкоджає у спілкуванні з дитиною, не пояснюючи причин такої поведінки. Оскільки спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюб носить формальний характер. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд його розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 09 березня 2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, оскільки є військовозобов`язаним та приймає безпосередню участь у антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, що склалися в Україні. Позов підтримав, просив строк на примирення не надавати та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала відзив, в якому позов визнала. Вказала, що неприязних стосунків між ними не було, але кожен має різні інтереси та погляди на життя, не перешкоджає батькові спілкуватися із дочкою. Просила строк на примирення не надавати та шлюб розірвати, розгляд справи провести в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області та без її участі. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 квітня 2019 року у Суворовському районному у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №93. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 29 жовтня 2020 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький). Від спільного проживання у сторін є неповнолітня дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2019 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з відповідачем. Крім того, встановлено, що сторони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння можуть негативно відобразитись на вихованні дитини. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved