overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

24.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення судом додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року дідуся [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю і пояснив, що [INFO] року помер його дідусь [PERSON], який проживав у с.Жабокричка Чечельницького району. Після його смерті залишилося спадкове майно, а позивач являється спадкоємцем другої черги за законом. З метою оформлення спадщини до нотаріальної контори не звертався, оскільки вважав, що спадщину прийняв його батько. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори, то отримав відмову, оскільки пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 03.07.2008 року. Позивач [PERSON] стверджує, що спору за спадкове майно немає.Син померлого спадкодавця [PERSON] відповідач по справі спадщину після смерті батька не прийняв і на неї не претендує. Позивач просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, пояснив суду, що не претендує на спадкове майно, просить задоволити позов. Суд ,вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.5) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Строк для прийняття спадщини закінчився 03 липня 2008 року. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується матеріалами справи(а.с.7 копія свідоцтва про народження позивача, а.с.6 копія свідоцтва про народження відповідача [PERSON].) З показів позивача в суді вбачається, що він з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. З показів відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

24.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Каташинської сільської ради про визначення судом додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 02 травня 2008 року батька [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначив, що 02.05.2008 року помер його батько [PERSON], який проживав у [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення спадщини до нотаріальної контори не звертався, оскільки є малограмотною людиною, тому невірно вважав коли потрібно звернутися із заявою про прийняття спадщини. Коли позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, то отримав відмову, оскільки пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 02 листопада 2008 року. Позивач важає, що він пропустив строк з поважної причини, просить суд визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Належно повідомлений позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі та просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Сільський голова села Каташин [PERSON] направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що [PERSON] помер 02 травня 2008 року. Строк для прийняття спадщини закінчився 02 листопада 2008 року. З копії свідоцтва про народження позивача (а.с.5) вбачається, що його батьком є [PERSON]. З повідомлення приватного нотаріуса (а.с.8) вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, а тому йому не видано свідоцтво про право на спадщину після померлого батька. З позовної заяви вбачається, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. З письмової заяви голови Каташинської сільської ради [PERSON] відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

24.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 22.09.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей, а саме неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем останнім часом не склалося, шлюбні стосунки фактично повністю припинені, з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 22 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають двох спільних дітей, а саме неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони фактично припинили подружні стосунки, не проживають окремо та не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові та взаєморозуміння. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

24.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 27.04.1999 р. у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис № 130. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сім'ї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 27.04.1999 р. у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис № 130. (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

24.02.2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000,00 гривень на кожну дитину, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Сторони перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. У сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач від виконання обовязку з утримання дітей ухиляється. На даний час діти проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. В судове засідання позивач не зявилася, подала до Миколаївського районного суду Львівської області заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що зменшує позовні вимоги та просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 500,00 гривень. Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей розмір підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 551 гривні 20 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

24.02.2016 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2010 року, мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] . Згідно з ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. На час розгляду справи сторони проживають окремо , спільного спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

24.02.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось по причині того, що вони з відповідачем різні по характеру люди, по різному відносяться до життя, у їхніх стосунках зникло взаємопорозуміння і почуття поваги, примирення між ними не дають позитивних наслідків, в зв'язку з цим між ними постійно виникають сварки, спільне господарство та сумісне проживання між ними припинено, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 998, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини визнаються сторонами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 551,20 грн., але заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

24.02.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та після уточнення своїх вимог просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] з 600 грн. до 750 грн. щомісячно, оскільки стягнуті з відповідача аліменти є недостатньою сумою для належного утримання дитини, а матеріальне становище відповідача дає можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у більшому розмірі. В судове засідання сторони не з'явились, до його початку надійшли заяви з проханням справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 21.05.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.06.2010 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Чернігова, Чернігівської області на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн., починаючи з 24 березня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. 16.04.2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Дослідивши надані сторонами докази, суд знаходить підстави для задоволення позову та збільшення розміру аліментів, що стягуються згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.06.2010 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до 750 грн. щомісяця, оскільки позивач є працездатним та згоден сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

24.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме: не приймає участі у її вихованні та утриманні, не цікавляться станом її здоров'я, матеріальним утриманням, ухиляється від сплати аліментів. Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, представник третьої особи позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано та з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до висновку, затвердженим рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 25.04.2016 року за № 73 виконком районної у місті ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 ч.2, Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

24.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02.10.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1613, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2009 року, про що є актовий запис № 1613, зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

24.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, свої вимоги мотивує тим, що 13 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, шлюб існує лише формально. Позивачка вважає, що збереження сім'ї не можливе, сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 973 (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 08 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київської області (а.с. 6). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивачка примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач на стягненні з відповідача судового збору, сплаченого при подачі позову, не наполягала. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved