Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

22.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свій позов тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі до 12.01.2005 року, від якого у них є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 370 грн. щомісяця до його повноліття, але внаслідок несвоєчасного виконання рішення суду станом на 23.10.2013 року, повноліття сина, утворилася заборгованість по аліментах у сумі 4266,58 грн., а станом на день ухвалення рішення судом - 3672,58 грн. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 01.01.2013 року по 01.08.2014 року у сумі , після уточнення - 23138,57 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково. Так, сторона відповідача послалася на необізнаність відповідача в тому, що весь час, за який виникла заборгованість, останній добровільно сплачував аліменти, проте не особисто позивачці, а безпосередньо неповнолітньому синові. Розуміють, що це не є правильним, проте погоджуються з тим, щоб пеня була вирахування на день повноліття сина, а не на 01.08.2014 року, оскільки з повноліття сина зобов'язання по стягненню аліментів припинені. Також, просили суд врахувати факт добровільності сплати аліментів, хоч і без належного фіксування цього факту; те, що на даний час відповідач також матеріально підтримує сина під час його навчання після повноліття; те, що відповідач зараз не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід; те, що на даний час заборгованість по аліментах у 3672,58 грн. є значно меншою, ніж сума пені, яку просить стягнути позивачка. У зв'язку із чим, просить зменшити суму нарахованої до стягнення пені. Представник ВДВС Первомайського МРУЮ у судовому засіданні просив визначитися щодо позовних вимог на свій розсуд. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, з викладеного сторонами у засіданні і у позовній заяві вбачається, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 12.01.2005 року (а.с.14), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.9), який проживає разом з позивачкою. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 370 грн. щомісяця до його повноліття. Відповідач належним чином не виконував вказаний обов'язок по утриманню сина, в результаті чого станом на 01.03.2014 року утворилася заборгованість по аліментах у сумі 4266,58 грн., а станом на день ухвалення рішення судом - 3672,58 грн. відповідно до розрахунку ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.72). Перевіряючи наданий позивачем розрахунок пені (а.с.68-70), а також розрахунок заборгованості по аліментах, наданий державним виконавцем, з якими згодна і сторона відповідача, суд дійшов висновку про їхню відповідність дійсності. Зокрема, суд встановив, що формула, за якою вирахувана пеня, періоди її нарахування та суми заборгованості по аліментах - правильні. Так, позивачкою вирахувана пеня, яка нарахована на суму заборгованості, що виникла: 01.01.2013 року - 1796,96 грн.; 01.02.2013 року - 2134,90 грн.; 01.03.2013 року - 2016,50 грн.; 01.04.2013 року - 1916,60 грн.; 01.05.2013 року - 1801,90 грн.; 01.06.2013 року - 1687,20 грн.; 01.07.2013 року - 1572,50 грн.; 01.08.2013 року - 1461,50 грн.; 01.09.2013 року - 1346,80 грн.; 01.10.2013 року - 1232,10 грн.; 01.11.2013 року - 1121,10 грн.; 01.12.2013 року - 1010,10 грн.; 01.01.2014 року - 899,10 грн.; 01.02.2014 року - 784,40 грн.; 01.03.2014 року - 669,70 грн.; 01.04.2014 року - 555,00 грн.; 01.05.2014 року - 451,40 грн.; 01.06.2014 року - 340,40 грн.; 01.07.2014 року - 225,70 грн.; 01.08.2014 року - 114,70 грн. Таким чином, пеня складає 23138 грн. 57 коп. Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач працездатний і не має жодної поважної причини невчасної сплати аліментів, а тому суд може прийняти визнання відповідачем позову в частині стягнення пені до часу повноліття сина. Проте зазначає, що аліменти це зобов'язання, а зобов'язання мають бути виконані належним чином і у повному обсязі і з настанням повноліття дитини, якщо заборгованість ще не погашена, обов'язок погасити цю заборгованість не зникає. Сплата аліментів безпосередньо неповнолітній дитині не є належним виконанням обов'язку, оскільки аліменти присуджені матері дитини, яка їх недотримувала до повноліття дитини і була змушена самотужки утримувати дитину, тому право на отримання пені виникає саме у позивачки і саме до повного погашення боргу за аліментами. Вирішуючи питання щодо стягнення пені, суд може відповідно до ч.2 ст.196 СК України зменшити її розмір з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи, що відповідач на даний час не має постійної роботи, підтримує вже повнолітнього сина матеріально під час його навчання у професійному училищі, а також, те, що нарахована сума пені (23138 грн. 57 коп.) більше ніж у 6 разів перевищує заборгованість по аліментах на час розгляду справи (3672,58 грн.)., суд вважає, за необхідне задовольнити прохання сторони відповідача щодо зменшення розміру пені і визначити її у сумі 10000 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, проте частковому у розмірі 10000 грн., а в решті заявлених вимог слід відмовити. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial