Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

23 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року позовна заява [PERSON] в частині позовних вимог до [PERSON] про визначення місця проживання дитини була залишена без розгляду. 11 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені вимоги, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. 11 грудня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання позову та клопотанням про проведення судового розгляду без його участі та проханням розірвати шлюб. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 01 вересня 2007 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 26. Вона та відповідач є батьками дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що на протязі останніх років стосунки між нею і чоловіком поступово погіршувалося, в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги, внаслідок чого виникали сварки, конфлікти, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного та припинення шлюбних відносин. Позивач [PERSON] зазначила, вона та чоловік з 2018 року не проживають спільно, не ведуть сумісне господарство, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам, в зв'язку з чим, в позовній заяві просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 26, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. Встановлено, що подружжя є батьками дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2018 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв'язку з реєстрацією шлюбу. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved