Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

23 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до Кредитної спілки «Рівненщина» про стягнення грошових коштів по договорах залучення строкових внесків (вкладів) на депозитні рахунки, стягнення процентів за договором та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 09.10.2012 року між [PERSON] та КС «Рівненщина» було укладено договір № 861 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно даного договору вона внесла грошові коти в сумі 3000 грн. Окрім цього, 01.04.2013 року було укладено договір № 918 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно даного договору вона внесла грошові коти в сумі 44000 грн. Однак в порушення умов договору № 861 від 09.10.2012 року та № 918 від 01.04.2013 року відповідач внески та проценти за їх користування не повернув. Оскільки, кредитна спілка не виконує свої зобов'язання і не виплачує їй нараховані проценти, вона звернулася із заявою до кредитної спілки про розірвання договорів і повернення їй сум вкладів та нарахованих на них процентів. Проте, ні сум, внесених нею на депозитні рахунки, ні нарахованих на вклади процентів кредитна спілка їй не повернула. Просить стягнути з відповідача на її користь 94 384 грн. 27 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по договорах залучення строкових внесків (вкладів) на депозитні рахунки та проценти по них розмірі 52122 грн. 03 коп., моральну шкоду заподіяну неналежним виконанням умов договору в розмірі 2000 грн. та витрати понесені по наданню правової допомоги в розмірі 1218 грн. Представник відповідача КС «Рівненщина» повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 09.10.2012 року між [PERSON] та КС «Рівненщина» було укладено договір № 861 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно у умовами даного договору [PERSON] внесла на рахунок КС «Рівненщина» грошові кошти в розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 09.10.2012 року. Також 01.04.2013 року [PERSON] та КС «Рівненщина» уклали договір № 918 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно у умовами даного договору [PERSON] внесла на рахунок КС «Рівненщина» грошові кошти в розмірі 44000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 01.04.2013 року. Після закінчення термінів дії договорів № 861 від 09.10.2012 року та № 918 від 01.04.2013 року, в порушення умов договору відповідач внески та проценти за їх користування не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має бути виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений Договором або Законом строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦП України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Згідно ст.. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до наданого розрахунку підлягають стягненню витрати по наданню правової допомоги в розмірі 1218 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 625, 629 ЦК України,

Outcome: partial