overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що перебуває на утриманні позивача. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, ніде не працює, має нестабільний дохід, а тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно та до повноліття дитини. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Шлюб розірвано. У сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року, довідкою виконавчого комітету Ізяславської міської ради Хмельницької області від 21 квітня 2015 року № 716. Враховуючи ту обставину, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про доходи відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі, встановленому з урахуванням думки позивача. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

22 квітня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач [PERSON] із вищевказаною позовної заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 22 січня 2014 року в місті [PERSON] між нею [PERSON], та відділенням №1 Криворізької філії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі заступника начальника відділення [PERSON], було укладено Договір-Заяву №305835/616/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) в національній валюті, та додаткову угоду до цього Договору. Предметом Договору є розміщення депозитного вкладу в сумі 21000,00 грн. на строк з 22 січня 2014 року по 27 січня 2015 року, у порядку та на умовах, визначених Договором та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 22 січня 2014 року вона виконала свої зобов'язання по Договору та внесла готівкою на депозитний рахунок №2635.4.016423.003, що підтверджується квитанцією банку на переказ готівки №9714 від 22 січня 2014 року. Після закінчення строку розміщення депозитного вкладу, повернення вкладу вона не вимагала, і, згідно із пунктом 5.2. Основних умов, термін розміщення вкладу було подовжено на строк, що дорівнює початковому строку розміщення вкладу. 04 березня 2015 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

22 квітня 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 10 листопада 2014 року між нею та ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 44 Рокитного Олександра Юрійовича був укладений договір про банківський строковий вклад ( депозит) « Стандартний » на 5 місяців в національній валюті № 300131/130286/5-14 про розміщення грошових коштів в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 103828, 91 грн. на строк з 10 листопада 2014 року по 10 квітня 2015 року. Відповідно до умов договору за час користування коштами вкладу Банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 25% річних. В порушення умов договору відповідачем після закінчення строку депозитного договору та неодноразових звернень про повернення депозиту, вклад не повернуто. Позивач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

22 квітня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області 06.10.2007р., актовий запис про шлюб №419 від 06.10.2007р., свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. Зазначає, що мають спільну дитину,- дочку [PERSON], [INFO], господарства спільного між ними не велося. В судове засідання позивачка не з'явилась, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] не з'явився у судове засідання про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 05.05.2015р. та 18.05.2015р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 06 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області в книзі реєстрації шлюбів 06.10.2007р. зроблено відповідний актовий запис №419 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2007р. Після реєстрації шлюбу відповідач отримав прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають дочку: [PERSON], [INFO], спільного господарства не ведуть, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 січня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 29. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. З початку 2013 року вони проживають окремо, спільних дітей не мають, відповідачка відмовляється розривати шлюб в органах РАЦС, у зв'язку з чим він звертається до суду з позовом про захист своїх порушених прав. Позивач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим по справі відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 29, дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з початку 2013 року. Причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стали різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками. Примирення між сторонами неможливо та недоречно. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 КПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягають присудження з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 28.07.2001 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони припинили спільне життя, у звязку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, відносини мі ними погіршилися. Спільного господарства не ведуть. Син проживає з позивачкою. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечував проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.07.2001 року у Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис за № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] з позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2006 року. Від шлюбу мають доньку [INFO]. Їх сімейні відносини фактично припинені у 2014 році через відсутність взаєморозуміння, відмінність характерів, різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя. Після припинення їх сімейних відносин вони проживають окремо. Вважає примирення неможливим, а збереження шлюбу та подальше сумісне життя такими, що суперечать їх інтересам. Спір про поділ майна між ними відсутній. Позивачка у судове засідання не прибула, надіславши заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги та доводи заяви підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити. У телефонному режимі повідомила, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно у телефонному режимі. За таких обставин суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Донецька, актовий запис № 58. Згідно свідоцтва про народження, виданого 03 серпня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 563, сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд, враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, прийшов до висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач, не бажаючи приймати участь у розгляді справи, та реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її бажанням залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] з позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2014 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, відмінність характерів та різні погляди на життя та сімейні обовязки. Після припинення їх сімейних відносин вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливими. Спір про поділ майна між ними відсутній. Позивачка у судове засідання не прибула, надавши заяву, в якій зазначила, що доводи позовної заяви та позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, просить справу розглядати за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище без змін. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, телефоном. За таких обставин суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21 квітня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 95. Позивач у позовній заяві стверджує, що дітей від шлюбу з відповідачем не має. Будь-яких доказів, які спростовували б твердження позивача, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд, враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, прийшов до висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона перебуває у шлюбі із [PERSON] з 29 серпня 2008 року. Від даного шлюбу у подружжя народився неповнолітній син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на життя, подружні відносини припинені з квітня 2015 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Пікалова». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій розгляд справи просив провести без своєї участі. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згодний. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду, актовим записом №229. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітній син, [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає разом з відповідачем. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

22 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 12 серпня 2010 року у виконкомі Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 3, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбні відносини припинили через непорозуміння. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засіданні з'явилась, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON], до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.8), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.89) З жовтня 2014 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини припинили через непорозуміння, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Суд приймав заходи щодо примирення сторін у вигляді надання строку, але примирення не відбулося. На підставі ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, На підставі викладеного,

Outcome: approved