Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин та тим, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 13.07.2016 року позовні вимоги [PERSON] розділені у самостійні провадження. Під час судового розгляду позивачка зменшила позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 750,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, про що подала відповідну письмову заяву, та пояснила, що відповідач проживає окремо від сімї з травня 2016 року й з цього часу не приймає участі в утриманні дитини, оскільки сплачені ним за цей час аліменти у добровільному порядку у сумі 350 грн. є недостатніми коштами на утримання дитини. Відповідач під час судового розгляду зменшені позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву, наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей.\~ Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved