Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

22 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за період з вересня 2014 року по 22 лютого 2019 року в розмірі 64 790 грн. 95 коп. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2014 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 550 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Цим же рішенням вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 550 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Проте у зв`язку із несплатою відповідачем аліментів утворилась заборгованість, яка станом на 22 лютого 2019 р. складає 64 790 грн. 95 коп. Діти проживають разом з нею. На підставі ст.196 Сімейного кодексу України просить задовольнити позов та стягнути пеню у вказаному розмірі за несплату аліментів. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року відкрито провадження у справі, та надано відповідачу строк на подання відзиву, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін. Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався. 09 серпня 2019 року позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, за місцем реєстрації та через оголошення про виклик опубліковане на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічному засобами не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем разом з позовною заявою, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 29 листопада 2003 року до 11 листопада 2014 року, який згідно заочного рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2014 року розірвано. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їх Свідоцтвами про народження. (а.с.7, 8) На підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 550 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Цим же рішенням суду вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 550 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . (а.с.9) Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 червня 2017 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , в результаті чого змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.10) Діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] входять до складу сім`ї позивача та проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) На примусовому виконанні в Світловодському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист № 401/4316/14-ц від 03.09.2015 року, який видано на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2014 року. Згідно розрахунку, який видано Світловодським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, станом на 01 лютого 2019 року заборгованість зі сплати аліментів за вказаним вище виконавчим документом складає 64 790 грн. 95 коп. (а.с.12) Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 Сімейного кодексу України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВП ВС України від 25.04.2018 року № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені лише за 2016 рік складає суму 125 422 грн. (а.с.3) Оскільки приписами ст.196 СК України обмежено розмір суми неустойки (пені), яка може бути стягнута з боржника, до розміру, який не може перевищувати 100 % заборгованості, позивачем подальший розрахунок пені по несплаченим аліментам не здійснювався, так як сума заборгованості зі сплати аліментів за період з вересня 2014 року по 21 лютого 2019 року становить 64 790 грн. 95 коп., що є меншою за розмір пені тільки за 2016 рік. Таким чином, на підставі викладеного, суддя приходить до висновку щодо обґрунтованості позову, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2014 року по 22 лютого 2018 року в розмірі 64 790 грн. 95 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved