Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

22 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що 27.03.2018 року відповідачка на пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, біля електроопори №44, керуючи автомобілем марки «KIA», реєстраційний номер АЕ5778ІН, скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки «Toyota», реєстраційний номер АЕ1493ЕК. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна матеріальна шкода. Згідно з автотоварознавчим дослідженням розмір заподіяної шкоди склав 6 682,40 грн. Відповідачка добровільно не відшкодовує позивачеві заподіяну шкоду. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки компенсації заподіяної майнової шкоди в сумі 6\~682,40 грн., а також витрат з оплати судового збору (а.с.а.с. 2 6, 37, 38). Представник позивача до суду не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка до суду також не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 27.03.2018 року відповідачка на пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, біля електроопори №44, керуючи автомобілем марки «KIA», реєстраційний номер АЕ5778ІН, скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки «Toyota», реєстраційний номер АЕ1493ЕК, таким чином пошкодивши його (а.с.а.с. 7 9). Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 20.04.2018 року №Д19/04/18, складеним судовим експертом [PERSON], розмір заподіяної позивачеві шкоди склав 6 682,40 грн. (а.с.а.с. 13 36). 25 квітня 2018 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.а.с. 11, 12). Дотепер заподіяну позивачеві шкоду відповідачкою не відшкодовано. Відповідно до частин 1 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з частиною 2 статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідачка 27.03.2018 року керувала автомобілем правомірно, отже, у розумінні закону, була володільцем джерела підвищеної небезпеки, тому має нести відповідальність за заподіяну шкоду. Частиною 6 статті 82 ЦПК визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідачки була встановлена Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 25.04.2018 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що вимоги про відшкодування відповідачкою позивачеві компенсації заподіяної останньому майнової шкоди є цілком обґрунтованими. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 1\~762,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved