Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

23 жовтня 2017 року Каланчацьким районним судом Херсонської області ухвалено рішення, яким задоволено позов [PERSON] , в інтересах якої на підставі доручення діє [PERSON] , до Каланчацької селищної ради, третя особи на стороні позивача, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Каланчацька державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Визнано за позивачем право власності на спадкове майно, що складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) в КСП «Каланчацький» серії ХС № 0136641 від 31 жовтня 1996 року, після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення набуло чинності 15 листопада 2017 року. 04 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі, в якій просить доповнити рішення Каланчацького районного суду від 23.10.2017 року, та визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) та зазначене право на яке посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) в КСП «Каланчацький», серії ХС № 0136641 від 31 жовтня 1996 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вважає за можливе розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. З роз`яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» слідує, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Підставою для звернення позивача до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення стало те, що вона не може реалізувати своє право власності на спадкове майно під час вжиття відповідних заходів щодо розробки технічної документації по виниклому у неї праву на земельну частку (пай). Оскільки судом в рішенні від 23 жовтня 2017 року встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), загальним розміром 6,7 га., що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) в КСП «Каланчацький», серії ХС № 0136641 від 31 жовтня 1996 року. Позивач є спадкоємцем майна покійної бабусі, яка на може реалізувати своє право на спадкове майно, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, так як від його ухвалення залежить реалізація спадкових прав позивача.

Outcome: approved