Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

23 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з грудня 2010 року вона та відповідач почали проживати разом однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. [INFO] року у них народилася дитина [PERSON]. Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, між ними були добрі, поважні стосунки, родина строїлась на порозумінні та повазі один до одного. Але після народження дитини стосунки з відповідачем раптово погіршились. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з жовтня 2012 року вони перестали жити однією сім'єю. Інших дітей відповідач не має і аліменти нікому не платить, яких-небудь утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. Відповідач протягом 2012-2015 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. В добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Позивач на теперішній час працює неофіційно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій формі в розмірі 1500,00 грн. (а.с.1-4). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлена, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлявся. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 лютого 2012 року, актовий запис № 124 (а.с.7). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітнього [PERSON], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що обов'язок утримання доньки покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому, суд вважає за доцільне, стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1500,00 гривень щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved