Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

24.04.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій АТ ««Державний експортно-імпортний банк» просить : стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 17680 гривень 46 копійок та понесені судові витрати в сумі 2102 гривні (а.с.2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8002505520БС/2017-02 від 24.01.2017. 29.07.2019 найменування позивача було змінено з ПАТ на АТ. Крім того позивач зазначає, що згідно з умовами кредитного договору було відкрито кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 50000,00 грн. на строк до 31.01.2019 включно, що визначено п. п. 2.1., 2.3. Кредитного договору. Проте в порушення умов Кредитного договору, в тому числі п.п.2.3, 6.2.1, 6.2.3. та ст. 526 ЦК України станом на 10.04.2020 зобов`язання відповідачем щодо погашення кредиту та процентів залишаються невиконаними. В зв`язку з чим загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 10.04.2020 залишається непогашеною та становить 17680 гривень 46 коп., з яких: 9033,50 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 4743,63 грн. - заборгованість за процентами; 951,75 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 2951,58 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. Ухвалою від 15.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 39). 20.10.2020 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Саража С.В. надійшла заява з проханням задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 10410 гривень 34 копійок (а.с. 64-67). В заяві зазначено, що згідно з розрахунками заборгованості які були додані до позовної заяви, дана заборгованість розрахована станом на 10.04.2020 та містить в тому числі нараховані та не сплачені проценти, пеню, на прострочену заборгованість за кредитом за строк з моменту не внесення чергового платежу за кредитом, а саме з вересня 2018 року по лютий 2020 року за простроченими процентами та з лютого 2019 року по лютий 2020 року за нарахованою пенею. Крім того зазначено, що строк дії Договору відповідно до умов, - закінчився 31 січня 2019 року, при цьому п. 2.3 Договору, дія Кредитної лінії припиняється, згідно з наданим Графіком погашення у Додатку № 1 до вище вказаного Договору, кінцевою датою внесення коштів на погашення кредиту - є 31.01.2019. Таким чином, строк виконання основного зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії №8002505520БС/2017-02 від 24.01.2017 настав 31.01.2019. Також вказано, що сума простроченої заборгованості за відсотками, які підлягають стягненню не може перевищувати - 1376,84 грн., нараховані за строк з вересня 2018 року по січень 2019 року включно. Зазначають, що позов, підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості по основному боргу кредиту в сумі 9033,50 грн. А в частині стягнення простроченої заборгованості за процентами - підлягає задоволенню частково в сумі - 1376,84 грн.. Загальна сума заборгованості, що визнається [PERSON] , складає - 10410 34 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а. с. 45). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково на загальну суму 10410,34 гривень, а також просила застосувати визначений ч. 2 ст. 258 ЦК України строк позовної давності до вимог про стягнення пені нарахованої за прострочену заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81\~ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2017 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (правонаступник АТ Державний експортно-імпортний банк України») та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту № 8002505520БС/2017-02 (а.с. 8-11). За цим договором, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» відкрив [PERSON] кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням картки з лімітом у розмірі не більше 50000 гривень на строк до 31 січня 2019 року ( п.п. 2.1., 2.3.). Відповідно до п.2.2 договору кредит надається для оплати будь-яких операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів позичальника на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. За змістом п. 2.6., п.п. 6.2.3 договору [PERSON] зобов`язався сплачувати щомісяця проценти за користування Кредитом у розмірі 36,00% річних, не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем, у який Клієнт зобов`язався погасити Банку усю існуючу заборгованість за Кредитом у зв`язку з припиненням дії кредитної лінії. Згідно з п.п. 4.1., 4.2. договору проценти за користування Кредитом враховуються щомісяця в останній банківський день місяця та в день припинення дії кредитної лінії, виходячи з фактичної заборгованості за Кредитом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, фактичної кількості наданих днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному проценти нараховуються з першого календарного дня, наступного за днем видачі по день повного погашення Кредиту. Відповідно до п. 6.2.1. договору відповідач зобов`язався погасити усю існуючу заборгованості за Кредитом у день припинення дії Кредитної лінії. За змістом п. 7.2 договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентів за користування кредитом, відповідач сплачує позивачу за кожний день сплати пеню. Пеня нараховується на суму прострочених із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Крім того з сторони договору дійшли згоди щодо з питань виконання умов договору, що не врегульовані ним, керуються чинним законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами НБУ, крім того банк керується нормативними документами ( п. 8.1.) Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до \~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2\~ ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором\~\~встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з\~\~розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Встановлено, що відповідач користувався наданими позивачем коштами, знімав з рахунку грошові кошти та не повернув їх на рахунок, що підтверджуються поточною випискою за контрактом за період з 27.02.2017 по 31.01.2020 (а.с. 13-19). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 6-7) вбачається, що станом на 10.04.2020 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 17680 гривень 46 копійок, яка складається з наступного : 9033,50 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 4743,63 грн. - заборгованість за процентами за період з 01.09.2018 по 13.02.2020 включно; 951,75 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами за період з 14.02.2019 по 13.02.2020 включно; 2951,58 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом) за період з 14.02.2019 по 13.02.2020 включно. Сумнівів у\~правильності проведених\~розрахунків,\~в частині\~заборгованості за\~кредитом в\~розмірі 9033,50\~гривень наданий позивачем документ не викликає. Крім того у судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в розмірі 4743,63 гривень; пені нарахованої на прострочену заборгованість за процентами в розмірі 951,75 гривень та пені нараховану на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 2951,58 гривень, слід зазначити наступне. З наданого позивачем розрахунку вказаних сум встановлено, що розрахунок заборгованості був проведений станом на 10.04.2020, при цьому строк дії укладеного між сторонами договору становить до 31.01.2019. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050\~ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою (кредитом) припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлено, що строк виконання основного зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії настав 31.01.2019. Згідно з наданим розрахунком (а.с.6-7) сума простроченої заборгованості за відсотками за договором за період з 01.09.2018 по 31.01.2019 включно становить 1376,84 гривень. З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду саме ця сумв підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вимоги щодо стягнення сум, нарахованих відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України позивач не заявляє. Також відповідачем в особі його представника заявлено про застосування строків позовної давності до вимоги щодо стягнення пені. Так, за змістом ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, що визначено ч.4\~ст.267 ЦК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що визначено ч. 1 ст. 261 ЦК України. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах цього суду від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16 та від 09 серпня 2017 року у справі № 6-2322цс16. Відповідно до ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Встановлено що між сторонами не укладений договір у письмовій формі про збільшення позовної давності, як це передбачено\~статтею 259 ЦК України. За змістом ст. 261 ЦК України, початок перебігу строку позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення) дії договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що позивач звернувся до суду 22.04.2020, про що свідчить дата на поштовому конверті, в якому позовна заява надійшла до суду (а.с.35). Тобто більше ніж через один рік від дня останнього внесення часткового платежу і дня настання строку остаточного повернення кредиту- 31.01.2019, внаслідок чого позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності за вимогою про стягнення пені, якій сплинув 31.01.2020, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині заявленої вимоги про стягнення пені. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №8002505520БС/2017-02 від 24 січня 2017 року в розмірі 10410 гривень 34 копійки, з яких: 9033 гривні 50 копійок - заборгованості за кредитом (основний борг), 1376 гривень 84 копійки заборгованість за процентами, нарахованими станом на 31.01.2019. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2102 гривень (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial