overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 756 та стягнути із відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 03.09.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.09.2000 року (а.с. 6). Від шлюбу в подружжя народилися: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, діти проживають спільно із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 23.05.2008 року з відповідачем перебувають у шлюбі. Від спільного сумісного проживання народилася дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає, проте її розмір за бажанням відповідача може змінюватися, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 06.02.2015 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 06.02.2015 року, якою визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.05.2008 року (а.с. 4). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 5) батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 28.08.1999 року з відповідачем перебувають у шлюбі. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає не в повному обсязі, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 06.02.2015 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 06.02.2015 року, якою визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 28.08.1999 року (а.с. 4). У свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 6) та [PERSON], [INFO] (а.с. 5) батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов'язки в повному обсязі по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначено, що позивач в 27.11.1993 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вони припинили сімейне життя, але шлюб не розривали. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, але має таку можливість, оскільки працює в УМГ ДП «Донбастрансгаз» та отримує заробітну плату. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 22), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 20), довідкою з місця проживання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду - тобто з 22.01.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2006 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через зловживання відповідачем спиртними напоями, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, наполягала на розлучені. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2006 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 6 вересня 2000 року позивач уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 179. Від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, основна причина розпаду сім'ї, постійні сварки між подружжям. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій, позовні вимоги підтримує повністю, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій, не заперечує проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши наявні докази у справі суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.5), 06 вересня 2000 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 179. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO]./а.с. 4/ Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі. На підставі ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

22.01.2015року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00грн., щомісячно, починаючи з 22.01.2015 року і до її повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2007 року. Від шлюбу у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані отримувати дитину до його повноліття. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та прохала справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов визнав повністю та прохав справу розглянути в його відсутність. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] , знаходяться на утриманні матері ( а.с.7), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві вказує, що [INFO] року померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Спадкоємцем на вказане майно за законом є позивач. Однак, протягом шестимісячного строку не подала заяву про прийняття спадщини, в зв'язку з тривалою хворобою. Позивач прохала суд визначити додатковий строк , достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву до суду про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON] Представник відповідача Білицької селищної ради Кобеляцького району, Полтавської області в судове засідання не з'явився, однак селищний голова [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в його відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме тривалої хвороби, яка виразилася в наступному: перенесений інсульт, гіпертонічна хвороба третього ступеня з високим ризиком та цукровий діабет ІІ типу ( а.с.11,12-13), тому їй слід визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

22.01.2015 року [PERSON] подала в суд позов, в якому просила усунути перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження майном і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що їй на праві власності належить спірна квартира, у якій зареєстрований її син - [PERSON] Останній з 2004 року в квартирі не проживає, житлом не цікавиться та участі в його утриманні і оплаті не приймає, особистих речей у квартирі не зберігає. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов підтримувала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, викликався шляхом направлення СМС-повідомлення, довідка про доставлення якого знаходиться в матеріалах справи. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності. 7 вересня 2013 року відповідач продав належну йому частку спірної квартири позивачу і зобов'язувався знятися з реєстрації до 7 жовтня 2013 року. Вказані обставини підтверджуються копіями відповідних документів, зокрема договором купівлі-продажу квартири від 7 вересня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність будь-яких інших умов між сторонами щодо проживання відповідача у спірній квартирі не встановлено. З урахуванням акту від 22.11.2014 року, з якого вбачається, що [PERSON] на спірній житловій площі не проживає з вересня 2004 року, та довідки з Орджонікідзевського РВ від 21.07.2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] не звертався з заявами про перешкодив проживанні за місцем реєстрації, суд вважає доведеним, що відповідач відсутній в займаному приміщенні понад один рік без поважних причин і, як наслідок, втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

22.01.2015 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду із заявою звернувся [PERSON], у якій просив визнати його діда, [PERSON], [INFO], який є інвалідом 2 групи, недієздатним, посилаючись на те, що останній в наслідок захворювання, хронічного і стійкого психічного розладу здоров'я не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи не заперечив щодо задоволення заяви та, окрім цього, надав суду подання про призначення заявника опікуном [PERSON] Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд задовольняє заяву із наступних підстав. Встановлено, що заявник є внуком хворого [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6,7,8). [PERSON] страждає на виражену деменцію судинного ґенезу. Ступінь наявного у [PERSON] слабоумства настільки виражена, що він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує стороннього догляду та нагляду. Зазначені обставини стверджуються висновком судово-психіатричного експерта за № 67-2015 від 24.02.2015 року (а.с. 22-23). Рішенням виконкому Новоград-Волинської міської ради від 11.02.2015 року № 29 затверджено висновок органу опіки та піклування про можливість виконувати обов'язки опікуна [PERSON], [INFO], щодо його діда - [PERSON], [INFO] (а.с. 28,29). З листопада 2013 року по теперішній час [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом депутата від 15.0.12015 року (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Також, зацікавленою особою було надано подання, у якому вони просять у разі визнання [PERSON] недієздатним, призначити над ним опікуном [PERSON] (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і задовольняє її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

22.01.2015 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.10.2003 року вони з відповідачкою [PERSON]. уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Ковалівської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області, актовий запис за № 20. Від подружнього життя у них народились діти: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Дочка в даний час проживає біля неї, знаходиться на її утриманні, син проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Негаразди в їхній сім'ї розпочались кілька років тому, але особливо ускладнилися стосунки між ними чотири роки тому. Головна причина розладу в сім'ї - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому ґрунті між ними часто виникали суперечки, сварки, які створювали умови, неможливі для спільного проживання. Чотири роки тому вони припинили подружні стосунки і проживають окремо. За час, що вони не проживають разом, він намагався примиритися, налагодити стосунки, але безрезультатно. Він зрозумів, що вони з відповідачкою - цілковито різні особистості, у них різні погляди на життя, на подружні обов'язки. Примирення між ними неможливе. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно і безповоротно. Збереження сім'ї з відповідачем суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved