Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

23.03.2017 року кредитна спілка (далі КС) Можливість звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] за договором кредиту № 226 від 29.04.2013 року заборгованість у розмірі 24 429,64 грн., та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 29 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 226 на суму 9000 гривень. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за вище зазначеним договором, 29 квітня 2013 року був укладений договір поруки № 226 між КС Можливість та [PERSON]. Відповідно до п.п. 2.3.,3.3. договору кредиту, відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до зазначеного графіку останній платіж повинен був здійснений 29.10.2014 року. Згідно п.2.2 зазначеного договору, кредитна спілка зобов'язалась надати відповідачу кредит у строк не пізніше трьох банківських днів від дати підписання договору. Зазначене зобов'язання позивач виконав та надав [PERSON] кредит у розмірі 9000 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером № 465 від 29 квітня 2013 року. У разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється в розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 3.7. договору кредиту від 29 квітня 2013 року). У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, станом на 23 березня 2017 року заборгованість відповідача за договором кредиту № 226 від 29 квітня 2013 року складає 24 429,64 гривень, яка складається із: 2886,82 грн. - заборгованості за кредитом; 122,62 грн. - заборгованість по відсоткам; 21 420,20 грн. - заборгованість по додатковим процентам. У разі невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором кредиту, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитною спілкою Можливість як солідарні боржники. Ухвалою судді від 04.04.2017 року відкрито провадження у справі, на підставі ст.1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Позивач в судове засідання не зявився, у поданому позові звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON], які повідомлені про дату, час і місце розгляду справи через оголошення у пресі газету Урядовий кур'єр від 27.04.2017 року, в судове засідання не зявилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 29 квітня 2013 року між КС Можливість та відповідачем [PERSON] укладений договір кредиту №226, за умовами якого кредитна спілка надала відповідачу для ремонту кредит в сумі 9000 гривень. Плата за користування кредитом (проценти) становить 45,6 річних, що складає 0.1249315068% відсотків за кожний день користування кредитом від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключення дня отримання кредиту. Строк дії договору складає 18 (вісімнадцять) місяців, фактично з 29 квітня 2013 року по 29 жовтня 2014 року (а.с.7). Відповідно до п.2.3 договору кредиту № 226 від 29 квітня 2013 року, позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1 цього договору, тобто до 29.10.2014 року. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредиту здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору (п.3.3 договору кредиту) Графіком розрахунків до договору кредиту № 226 від 29.04. 2013 року, встановлена періодичність та розміри платежів позичальника з поверненню кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме не пізніше 29 числа кожного місяці у розмірі 700 гривень, останній платіж складає - 692 гривні 25 копійок, починаючи з 29 травня 2013 року по 29 жовтня 2014 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку [PERSON] 29 квітня 2013 року отримав кредитні кошти у розмірі 9000 гривень 00 копійок, але зобовязання по сплаті кредиту належним чином не виконував, оскільки в період з березня 2014 року по 23 березня 2017 року не здійснив жодного платежу за кредитом. В силу статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що передбачено пунктом 3.7 договору кредиту № 226. Відповідачем [PERSON] зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, згідно розрахунку, станом на 23 березня 2017 року в сумі 24 429,64 грн., яка складається із: 2886,82 грн. заборгованість за основним боргом по кредиту; 122,62 рн. заборгованість по відсоткам; 21 420,20 грн. - заборгованість по додатковим процентам. Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту суду не надано. Враховуючи викладені обставини та наведені підстави вказана сума заборгованості підлягає стягненню з боржника [PERSON] З метою забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 226 від 29.04.2013 року, між кредитною спілкою Можливість та [PERSON] 29 квітня 2013 року був укладений договір поруки № 226, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань [PERSON] за вище наведеним кредитним договором. Пунктами 2.1, 2.2 даного договору поруки, передбачено, що у разі невиконання позичальником зобов'язань за відповідним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж об'ємі, що і позичальник у тому числі по основному боргу, сплати відсотків, а також по відшкодуванню всіх збитків. Згідно ст. 553. ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В пункті 5.1. договору поруки від 29.04.2013 року зазначено, що порука припиняється з припиненням забезпечуваних ним зобов'язань. В такому випадку та враховуючи вимоги ч.4ст.559 ЦК вважається, що строк поруки не встановлений. Вказаний правовий висновок висловлений, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року № 6-155цс13, від 17 вересня 2014 року № 6-125цс14, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Доказів того, що кредитор пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (29.10.2014 року) суду не надано. Враховуючи те, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється та, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, не предявив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобовязання, суд дійшов висновку про те, що зобовязання за договором поруки припинилися. Відтак, позов в частині стягнення суми боргу з поручителя [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені (платіжним дорученням № 92 від 15 березня 2017 року) судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: partial