Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

21 травня 2018 року з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові позивач просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №CM-SME0BW/204/2008 від 29.05.2008 року в розмірі 65 066,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.01.2018 року становить 1\~857 551,10 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування\~позовних вимог\~посилались на\~те,\~ що 29 травня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №CM-SME0BW/204/2008.\~Кредитний договір\~складається з\~двох частин,\~які нероздільно\~повязані між\~собою,\~згідно з\~п.1\~частини №1\~Кредитного договору.\~Відповідно до\~умов Кредитного\~договору Банк\~надав відповідачу\~кредит на\~загальну суму\~730000,00\~доларів США\~терміном до\~29\~травня 2023\~року.\~Кредит був\~наданий відповідачу\~за умови\~сплати ним\~позивачу процентів\~за користування\~грошовими коштами\~в розмірі\~фіксованої процентної\~ставки у\~розмірі суми\~фіксованого відсотку\~у розмірі\~5,99%\~річних.\~Всупереч умовам\~кредитного договору\~позичальник неналежним\~чином виконує\~свої зобовязання\~за кредитним\~договором,\~порушує графік\~повернення кредитних\~коштів.\~Таким чином,\~існує заборгованість\~за кредитним\~договором у\~сумі 65066,19\~доларів США,\~що за\~офіційним курсом\~НБУ станом\~на 29.01.2018\~року становить\~1857551,10\~гривень з\~яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 60122,49\~доларів США,\~що еквівалентно\~1716415,20\~гривень;\~заборгованість за\~відсотками \~4943,70\~доларів США,\~що еквівалентно\~141135,90\~грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25 грудня 2014 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитним договором №CM-SME0BW/204/2008 від 29.05.2008 року. Ухвалою суду від 22.05.2018 року позов прийнято до\~розгляду та\~вирішенопроводити розгляд в порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року підготовче провадження закрито та цивільну справу призначено до розгляду на 14.09.2018 року. Сторони у судове засідання не зявились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд вважає можливим розгляд справи провести без участі сторін по справі. Повно, всебічно та обєктивно розглянувши справу, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] договору №CM-SME0BW/204/2008 від 29 травня 2008 року останньому надано кредит на загальну суму 73000,00 долари США (для своїх споживчих цілей), встановлено відсотки за користування кредитом в розмірі фіксованої процентної ставки у розмірі суми фіксованого відсотку у розмірі 5,99 % річних терміном до 29 травня 2023 року. /а.с. 10-14/ Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору, повернення відповідної частки кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25 грудня 2014 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитним договором №CM-SME0BW/204/2008 від 29.05.2008 року. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3\~ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобовязується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Згідно\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Згідно з\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~зміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором №CM-SME0BW/204/2008 від 29.05.2008 року. Однак, всупереч умовам кредитного договору позичальник неналежним чином виконує свої зобовязання за кредитним договором, порушує графік повернення кредитних коштів. Таким чином, за відповідачем рхається заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у сумі 65066,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.01.2018 року становить 1857551,10 гривень з яких: заборгованість за тілом кредиту 60122,49 доларів США, що еквівалентно 1716415,20 гривень; заборгованість за відсотками 4943,70 доларів США, що еквівалентно 141135,90 грн. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~і ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Згідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положення\~ст. 627 ЦК України\~встановлюють, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Частиною 1\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно\~ст. 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміна обставин та необізнаність про укладення вказаного договору кредиту, на які може посилатися відповідач ніяким чином не пов'язана з умовами виконання договору. Банк свої зобов'язання по договорам виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошові кошти для споживчих потреб. Відповідно до\~ст. 7 ЦК України\~за звичаєм ділового обороту ризик покладається на ту сторону в правочині, яка має невиконані зобов'язання по відношенню до іншої сторони правочину (ст. 526 ЦК України). Кредитним договором обов'язок по поверненню суми кредиту покладається на позичальника, тож, стає зрозумілим, що валютні ризики несе позичальник як сторона, яка має невиконані зобов'язання за кредитним договором. Відсутність у позичальника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання у розумінні вимог\~статті 617 ЦК України. А\~стаття 625 ЦК України\~прямо вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, оскільки це прямо передбачено\~статтею 629 ЦК України. Кредитний договір складений у повній відповідності до норм статей 1054, 1055, 1056,\~1056 ЦК України, які регулюють окремий вид цивільних відносин - кредитних, відносин позики. Дії ж позичальника з можливого оскарження кредитного договору та договору поруки, за яким він певний час виконував зобов'язання, свідчать не тільки про посягання на моральні засади суспільства, які передбачають добросовісне здійснення прав та виконання взятих на себе обов'язків, а і про намагання перекласти відповідальність за свою неспроможність й далі виконувати умови кредитних договорів на банк, який вчасно та належним чином виконав свої обов'язки за вказаними договорами. В кредитному договорі чітко визначені зобовязання позичальника та строк їх виконання, отже, кредитний договір визначає, що відповідно до положень та умов цього договору банк надає позичальнику кредит з кінцевою датою погашення 29 травня 2023 року, але кредит не повертається, платежі не проходять, графік погашення сум не виконується відповідачем, борг не погашено, штрафні санкції, передбачені договором не сплачено. Згідно ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладені договору, таким чином ніяких порушень з боку банку немає. Відповідно до\~ст. 192 ЦК України\~законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст.\~524\~ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.\~Цивільним кодексом\~передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст.\~212, ч. 2 ст.\~632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Відповідач, зі свого боку погодився з такими умовами договору, підписавши кредитний договір особисто. Договори про надання кредиту та поруки укладаються на власний розсуд кредитора і позичальника та з урахуванням вимог цивільного, банківського законодавства та вказаних правил. Згiдно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Тобто, відповідач [PERSON] повиннний довести, що його дiями не було порушено його права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачами до суду не надано. Вiдповiдно до\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-якi (крім договірних) домовленості i зобовязання стосовно вiдповiдачів відносно кредиту, предмета спору, а вiдповiдач не довів незаконність дій позивача. Щодо валюти виконання зобов'язання та ціни позову, то це обґрунтовується наступним. У відповідності до ч. 1\~ст. 533 ЦК України\~- «Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях». Але з цього правила є винятки і випадок із стягнення сум до них і відноситься. В підтвердження вищевикладеного слід зазначити, що винятки допускає сам\~Цивільний кодекс України. Так ч. 3\~ст. 533 Цивільного кодексу України\~визначено, що «використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом». Згідно з п. 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з фізичними та юридичними особами, затвердженого\~постановою № 516 Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року\~«Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) в нараховує за ним проценти: у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті». В даному випадку грошові кошти надані в доларах США, що підтверджується умовами договору та відповідними квитанціями про сплату. Відповідно позивач вимагає стягнути заборгованість у тій валюті, в якій відповідач повинен був виконати зобов'язання, а саме - у доларах в перерахунку на національну валюту. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що позивач та банк всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладав договір та приймав кошти і зобовязувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому відповідач мав можливість виконати умови договору і повернути кредит позивачу, але без поважних причин цього не зробив. Згідно до\~ст. 19 Конституції України\~ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом. Згідно\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до\~ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.\~43,\~49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до\~статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Отже, неправомірними діями відповідача, повязаними з невиконанням умов договору, позивачу було завдано майнової шкоди, яка знаходиться в безпосередньому причинному звязку з вказаними діями відповідача. За таких обставинах суд вважає можливим позов задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором загальний борг за кредитним договором №CM-SME0BW/204/2008\~від 29.05.2008\~року в сумі 65066,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.01.2018 року становить 1857551,10 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 60122,49 доларів США, що еквівалентно 1716415,20 гривень; заборгованість за відсотками 4943,70 доларів США, що еквівалентно 141135,90 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 133,141 ЦПК України\~із відповідача на користь банку необхідно стягнути судові витрати\~\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 27863,27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved