Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

24.03.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.04.2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №06006-024/06Р, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 13000,00 доларів США строком користування до 28.04.2006 року зі сплатою 12,00% річних, а відповідач зобов'язався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором. В якості забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №06006-024/06Р від 28.04.2006 року, за умовами якого поручитель зобов'язалась нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену грошову суму, натомість відповідач зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 15.12.2016 року виникла заборгованість, яка становить 10 262,08 доларів США та складається з: кредиту - 7720,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.12.2016 року становить 203 093,25 грн; процентів - 2542,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.12.2016 року становить 66 875,56 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів виниклу заборгованість у солідарному порядку, а також покласти на них судові витрати. В судове засідання представник ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», а також шляхом розміщення повідомлень на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 04.05.2017 р., 11.05.2017 р., 29.05.2017 р., 20.06.2017) Причини неявки суду відповідачі не повідомили. Заперечень на позов не надали. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 28.04.2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір №06006-024/06Р за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 13 000,00 доларыв США на придбання квартири строком користування до 28.04.2026 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних (а.с.10-17). 28.04.2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого остання зобов'язалась нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №06006-024/06Р від 28.04.2006 року (а.с.21-23). У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.4.1 Кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення грошових коштів щомісячно в сумі 55 доларів США у строк до 10 числа кожного місяця. Відповідно до п.2.1 Договору поруки від 28.04.2006 року, поручитель зобов'язується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобовчзань за кредитним договором виконати за нього зобов'язання перед кредитом на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором. Згідно п. 4.1. Кредитного договору, він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 28.04.2029 року. Відповідно до ч.2. ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-116-цс13, у разі прострочення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст..1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Згідно розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] належно не виконував зобов'язання за кредитним договором в результаті чого станом на 15.12.2016 року виникла заборгованість, яка становить 10 262,08 доларів США (еквівалентно 269 968,81 грн) та складається з: заборгованості за кредитом - 7720,00 доларів США (еквівалентно 203 093,25 грн) та процентів - 2542,08 доларів США (еквівалентно 66875,56 грн) (а.с.27-30). Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» . Ці нормативно- правові акти можуть бути застосовані при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом і не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за Договором кредиту № №06006-024/06Р від 28.04.2006 року, в загальній сумі 10 262,08 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з оригіналом платіжного доручення №296371 від 28.02.2017 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 4 049,53 грн (а.с.2).. Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4 049,53 грн в рівних частках, з кожного по 2024,76 грн (4049,53 грн/2 = 2024,76 грн) На підставі викладеного, ст. 526, 533, 553,554, 610-612,625,628, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved