overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 03 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис №27. Від спільного проживання в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя та побут, а також непорозуміння, що виникали при вирішенні побутових питань. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, хоча проживають разом. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28 квітня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що спільне життя не склалось через постійні сварки, різних поглядів на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012, сіпльних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та сторонами не заперечуються. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії І СР №152036 від 10 вересня 2012 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради від 21 листопада 2017 року №2445. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 19 травня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 травня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1139 (а. с. 5), від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 31 липня 2004 року у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №86. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Просила слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 31 липня 2004 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №86 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітні діти після розірвання шлюбу залишаються з матір'ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 12 жовтня 2007 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачам вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає алкогольними напоями, б'є її у присутності їх дітей. Поведінка відповідача у сім'ї негативно впливає на її здоров'я та здоров'я і виховання їх дітей. Відповідач також б'є дітей, вони його бояться. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені більше року. Примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причина його неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») [PERSON] 12.10.2007 року уклали шлюб, який зареєстровано у Веселівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 07 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 12.10.2007 року (а.с. 6)). Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с7-8.). Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Статтею 141 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 листопада 2005 року сторони перебувають у шлюбі, мають двох спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що спільне життя не склалось через відсутність почуттів, спільне господарство не ведеться. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, крім цього зазначила, що з відповідачем хоча і проживають у одній квартирі, однак є абсолютно чужими одне одному, проживають як сусіди, вже досить тривалий час, примирення є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні підтвердив ті обставини, на які посилається позивач у поданій заяві, також просив суд розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005, мають двох спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Сторони припинили шлюбні відносини, внаслідок відсутності взаєморозуміння, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальне утримання дитині не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 22 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2014 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження від 08 червня 2014 року та копією свідоцтва про народження дитини. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [ADDRESS], що підтверджується довідкою Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 19 вересня 2017 року №3339. Обовязок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, тому з урахуванням положень ч.2 ст.181, ст.183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі становлять 640 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON]\~ звернулася\~ з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №404. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 28 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу\~\~мають неповнолітню доньку Валерію, [INFO]. З січня 2017 року сторони разом не проживають. На даний час шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Швейцер». Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягаєзадоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 28 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №404. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Швейцер» та «Швейцер» відповідно /а.с. 3/. Сторони мають неповнолітню доньку Валерію, [INFO] /а.с. 4/. [PERSON] та\~ [PERSON]\~на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо, наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не мав. Позивач вірно послалась в позові на ст.ст. 112 СК України. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

22 листопада 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 16 лютого 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м Львова. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від подружнього життя в них з відповідачем є донька [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та різні характери. З 2000 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд оскільки відповідач не бажає подати заяву про розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. В судове засідання, яке було призначено на 08 грудня 2017 о 09.15 год. сторони не з'явились та подали заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності та задовольнити позов. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved