Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

22.03.2017 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.09.1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьк, було зареєстровано шлюб з відповідачем, про що 05.09.1992 року було складено відповідний актовий запис № 672, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 184139 виданим Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21 березня 2017 року. Далі в позові зазначив, що одруження між позивачем та відповідачем виявилось невдалим. Між ними згасло почуття взаємної любові один до одного, повага, дружба, взаємодопомога. Відносини, що притаманні подружжю більше року не підтримують. Отже, з підстав наведених вище, збереження їхньої сім`ї є неможливим, в результаті позивач прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них обох побудувати нове щасливе життя. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 05.09.1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьк, актовий запис № 672. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 31). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, заяв, клопотань суду не надала. Згідно довідок відділення поштового звязку поштові відправлення повернуті до суду через не обслуговування непідконтрольної території (а.с. 19, 20, 30). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Запорізькій області від 05.04.2017 року, гр. [PERSON], [INFO], зареєстрованою не значиться (а.с. 10). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 04.05.2017 року, гр. [PERSON], [INFO], не значиться (а.с. 21). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а. с. 29) Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує позивач в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Заперечень проти позову від відповідача до суду не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 05.09.1992 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьк, про що складено відповідний актовий запис № 627, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 184139 виданим Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21 березня 2017 року (а.с. 6). [PERSON] 12.04.2017 року надав довідку серії АВ № 0820890 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою КУ «Запорізьким обласним центром медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради від 02.03.2017 року, яка підтверджує, що позивач є інвалідом 3 групи у звязку з ураженням центральної нервової системи (а.с. 13-14). Позивач відповідно до паспорта серії СЮ № 150937, виданого Гуляйпільським РВ ГУМС України в Запорізькій області від 12 серпня 2009 року, зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с.5). З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі будь-яким чином не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В позові позивач не виявив бажання зберегти подружні відносини. Відповідач зі свого боку взагалі ніяким чином не виказала свого ставлення до позову. Її поведінка визнається судом такою, що свідчить про втрату нею інтересу до подружніх стосунків з позивачем та збереження сімї. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного із сторін. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання щодо судових витрат позивачем не порушувалося.

Outcome: approved