Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

23.09.2020 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , уточнивши який прохає суд стягнути з відповідача на її користь витрати на лікування повнолітньої непрацездатної дитини - інваліда, яка продовжує навчатись - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 530 грн., а також стягнути на її користь на утримання повнолітньої непрацездатної дитини - інваліда, яка продовжує навчатись - [PERSON] , [INFO] аліменти та додаткові витрати у розмірі ј від доходів відповідача, але не менше рекомендованого прожиткового мінімуму для дитини з інвалідністю, що становить 1769 грн., до досягнення дитиною 23 років або закінчення навчання. В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень, посилається на те, що 06.10.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого [INFO] народилась [PERSON] . [PERSON] є інвалідом з дитинства другої групи. Донька має правобічний геміпарез з важкими руховими ускладненнями внаслідок ОПМК, аутоімунний тереідід, сезонний поліноз, артроз колінних суглобів та інші хронічні захворювання. Знаходиться під спостереженням ендокринолога, ортопеда, невролога та інших спеціалістів. На цей час досягла повноліття, не заміжня, не працевлаштована, мешкає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. До повноліття доньки, відповідач, на підставі судового рішення, сплачував їй аліменти на утримання дитини. Починаючи з 15.09.2020 року донька навчається на денному відділенні юридичного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, тренується у спеціалізованій спортивній школі, тому не має можливості працювати. Призначена їй внаслідок інвалідності пенсія не забезпечує її потреб з життєдіяльності та лікування. Відповідач мешкає окремо, дитиною не цікавиться, після досягнення нею повноліття грошей не надає. Відповідач уникає спілкування з приводу розподілу витрат на лікування дитини та її утримання. Відповідач офіційно працевлаштований, має і додатковий заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти та брати участь у додаткових витратах на утримання дитини. На цей час вона вже понесла додаткові витрати на лікування доньки у сумі 21 060 грн., тому з відповідача слід стягнути половину від цієї суми. Ухвалою суду від 19.01.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв та клопотань не надав. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення справи розглядом до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову за наступних обставин. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі 06.10.2001 року уклали шлюб, який розірваний рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2016 року по справі № 200/1169/16-ц. Від шлюбу сторін [INFO] народилась [PERSON] , яка, згідно з довідкою відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 1056 від 03.09.2020 року проживає разом з матір`ю у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 607426, [PERSON] з 20.05.2020 року по 01.06.2021 року встановлено другу групу інвалідності. Як свідчить довідка Дніпропетровського університету ім. О. Гончара № 3878 від 21.09.2020 року, [PERSON] з 15.09.2020 року є студентом І курсу денної форми навчання юридичного факультету, навчається за рахунок бюджетного фінансування. Згідно з довідкою КУ «Дніпровський міський територіальний центр соціального обслуговування Дніпровської міської ради, [PERSON] працевлаштована до Центрального відділу цієї установи, за серпень 2020 року мала заробітну плату у розмірі 5758 грн. 06 коп. У період часу з квітня по серпень 2020 року позивач отримувала допомогу по безробіттю, за вказаний період усього отримала 3 294 грн. 63 коп. Крім цього, відповідно до довідки Управління соціального захисту населення у Центральному районі від 02.09.2020 року № 07.1-2/2/317, [PERSON] отримувала у березні та квітні 2020 року державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю у розмірі 2 255 грн. 60 коп. щомісячно. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення у Центральному районі від 02.09.2020 року за № 07.1-2/2/316, [PERSON] з березня 2020 року по липень 2020 року отримувала державну допомогу малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 1562 грн. 64 коп. Згідно з повідомленням довідки Управління соціального захисту населення у Центральному районі, [PERSON] призначено державну допомогу як особі з інвалідністю. Окрім цього, позивачем надано низку фотокопій фіскальних чеків про придбання нею медичних препаратів, ортопедичного взуття, медичних та лабораторних послуг на загальну суму 21 009 грн. 20 коп. Відповідно до виписки з картки стаціонарного хворого № 4808, [PERSON] має наслідки ГПМК по геморагічному типу, у вигляді внутрішньо мозкового крововиливу у ліву півкулю з правобічним спастичним помірним геміпарезом, стійкими порушеннями рухових функцій, нейро-трофічним синдромом у вигляді укорочення та гіпоплазії правих кінцівок, деформації суглобів, легкими когнитивними порушеннями, має сколіоз хребта, вертеброгенна тораколгія. Згідно з висновком алерголога від 02.07.2020 року, [PERSON] має поліноз рино-кон`юктивальної форми фази загострення. Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що на утриманні позивача перебуває повнолітня донька [PERSON] , яка навчається за денною формою навчання на юридичному факультеті Дніпропетровського університету ім. О. Гончара та є особою з інвалідністю другої групи. Надані суду докази розміру доходу позивача, а також розміру призначеної доньці позивача державної допомоги, вказують на їх малозабезпеченість, неспроможність забезпечити реалізацію основних потреб людини для її повноцінної життєдіяльності, а тим паче - двох повнолітніх осіб. Нормою ст. 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В силу вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з вимогами ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач у встановленому законом порядку викладених позивачем обставин щодо можливості надання ним матеріальної допомоги на утримання доньки не заперечив. Суд враховує і те, що за викладеними позивачем обставинами, відповідач не має заборгованості за аліментами, що присуджені судом до повноліття дитини, а відтак здатен надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з того, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). В силу вимог ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Через те, що спільна дитина сторін досягла повноліття, а нормою ст. 185 СК України встановлено обов`язок батьків брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), тобто фінансувати додаткові потреби дитини до досягнення нею повноліття, вимоги позивача про стягнення половини від вже фактично понесених додаткових витрат на дитину та про стягнення додаткових витрат у частці від доходу відповідача задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ј від доходів відповідача, але не менше рекомендованого прожиткового мінімуму для дитини з інвалідністю, що становить 1769 грн., до досягнення дитиною 23 років або закінчення навчання, суд виходить з наступного. Законодавцем встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, а також мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, які стосуються виключно малолітніх та неповнолітніх дітей. По досягненню дитиною повноліття, той з батьків, з ким вона проживає, може претендувати на отримання аліментів від іншого з батьків, на період навчання дитини, однак до зазначених зобов`язань правило щодо мінімального гарантованого чи рекомендованого розміру аліментів не застосовується. Судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на період навчання, яку батько дитини може надавати. З цих підстав, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на її користь, на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі ј частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду - 23.09.2020 року і на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. За вказаних обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial