Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

24.07.2014 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про повернення банківського вкладу з нарахованими відсотками, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.10.2013р. в м. Краматорську між ним та відповідачем по справі ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК», в особі керуючого відділенням №40 Падалка О.М., було укладено договір №ДФО-40-153374 строкового вкладу «Актив класичний плюс». Сума вкладу 100000грн., строк дії вкладу 12 місяців та один день, з процентною ставкою 21,25% річних. 10.10.2013 року він виконав свої зобов'язання по договору та вніс готівкою на депозитний рахунок 100000грн., що підтверджується квитанцією №1969 від 10.10.2013р. Він подав письмову заяву від 24.06.2014р., яку вручив представнику відповідача 24.06.2014р., в якій просив відповідача повернути йому суму депозитного вкладу готівкою з нарахованими відсотками. 11.07.2014р. він отримав письмову відмову у видачі суми вкладу та нарахованих відсотків. Просить стягнути з відповідача на його користь розміщений ним строковий вклад в сумі 100000грн. з нарахованими відсотками. У судовому засіданні позивач позов позивача підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає повністю. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з вимогами ст.526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника … Згідно ч.1 ст.1075 Цивільного Кодексу України, договір банківського вкладу розривається за заявою клієнта у будь-який час. У судовому засіданні встановлено, що 10.10.2013р. між [PERSON] та відповідачем по справі ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» в особі керуючого відділенням №40 у м. Краматорську - Падалка О.М., було укладено договір №ДФО-40-153374 строкового банківського вкладу (депозиту) «Актив класичний плюс». Сума вкладу 100000грн., строк дії вкладу 12 місяців та один день. Процентна ставка по вкладу - 21,25% річних /а.с.13/. Згідно п.1.3. договору - Часткове повернення вкладу: не передбачене, прирівнюється до дострокового припинення договору з ініціативи вкладника. Умови достроково припинення договору з ініціативи вкладника: проценти перераховуються в залежності від дати припинення договору: - до половини строку вкладу (нового строку вкладу) включно - за ставкою вкладу «На вимогу»; - більше половини строку вкладу - за процентною ставкою у розмірі 50% від процентної ставки за користування цим вкладом, що діяла протягом строку вкладу (нового строку вкладу) /а.с.13/. Згідно заяви /а.с.14/ [PERSON] просив ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» достроково повернути йому вклад повністю та нараховані проценти. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], щодо зобов'язання відповідача повернути йому вклад за договором №ДФО-40-153374 строкового вкладу «Актив класичний плюс» та повернути йому вклад повністю з урахування процентів є законними і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права та т.і. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 зі змінами, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції, або випливає з її положень; - у випадках передбачених ЦК України та іншими законами, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди/наприклад ст.49 Закону «Про інформацію», ст.44 Закону «Про авторське право і суміжні права»; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Позивач також просить стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 10000грн., суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню, бо не передбачений діючим законодавством. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, та позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп. З огляду на викладене,

Outcome: partial