Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

22.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 17.02.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини і ведення спільного сімейного бюджету, мешкають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, працює, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньок аліменти в розмірі по 25 % на кожну з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог частково заперечував та посилаючись на те, що позивач працює і також отримує доходи, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей на користь позивача в розмірі 1/3 частині його доходів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.02.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с.6 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем ( а.с. 7-8 - копії свідоцтв про народження та довідка). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, позивач офіційно не працює ( а.с. 18 - копія трудової книжки). Відповідач працює та отримує заробітну плату, інших аліментних зобов'язань не має, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є повнолітньою, працездатною людиною, батьком, який за законом зобов'язаний утримувати своїх дітей до повноліття. Відповідач має постійне місце роботи. Враховуючи зазначені обставини, суд виходить з необхідності визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Однак, при встановлені розміру аліментів, суд керується положеннями ст.183 СК України, згідно якої, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання двох доньок до повноліття кожної дитини, на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial