Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

23 травня 2019 року (уточнено 14 листопада 2019 року) представник позивача, адвокат Фустіченко А.В. звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, виконкому Саксаганської районної у місті ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , донька [PERSON] , весь час по день смерті проживала та була зареєстрована разом зі своїм батьком за однією адресою. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: гараж [ADDRESS] ; садовий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення колективного садівництва [ADDRESS]. 24 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки документи, що підтверджують право власності на сарай та гараж містять неточності, а саме, у свідоцтві про право власності не зазначені точні ідентифікаційні дані спадкового майна, що не дає можливості встановити точний склад та характеристику спадкового майна; документи, що підтверджують право власності на садовий будинок неналежним чином оформлені, а саме: відсутні підпис та печатка посадової особи органу, що видав документ. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, 1222-1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Фустіченко А.В., які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд винести законне рішення за наявності обґрунтованих обставин. Представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд винести законне рішення за наявності обґрунтованих обставин. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2016 (а.с. 7) На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради №154/01-16 від 26.10.2016. Зі свідоцтва про народження № [NUMBER] від 08.02.1958, убачається, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є донькою [PERSON] , а зі свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] від 12.07.1980 вбачається, що позивач уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим взяла прізвище чоловіка (а.с. 8) 17.02.1993 районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів, [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на садовий будинок [ADDRESS] (а.с. 11). 09.07.2002 Саксаганським виконавчим комітетом Криворізької міської ради Мар`янову було видано свідоцтво про право власності на бідівлю: гараж та сарай, розташовані за адресою [ADDRESS] . (а.с. 14). Зазначені гараж та сарай зареєстровані на праві приватної власності за [PERSON] за реєстровим №21118, про що комунальним підприємством «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 20.12.2002 здійснено реєстраційний напис на правоустановлювальному документі (а.с. 16) На підставі Державного акту на право приватної власності на землю №022233 від 09.07.2002, [PERSON] належить земельна ділянка розташована на території Криворізької міської ради у с/т «Садовод» у Центрально-Міському районі, для ведення колективного садівництва. (а.с. 21). Інформація про земельну ділянку внесена до Державного земельного кадастру, кадастровий номер земельної ділянки: 1211000000:08:172:0001, про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру від 20.12.2017. (а.с. 41) Разом з тим, зі спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. вбачається, що за життя [PERSON] , 18 грудня 2003 року склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Колесниковою Н.Л. та зареєстрований в реєстрі за №6353, на ім`я [PERSON] , якій заповів усе своє майно, де б воно не знаходилось і у чому б воно не полягало. Після смерті [PERSON] , із завою про прийняття спадщини звернулась його донька [PERSON] , яка й прийняла спадщину, оскільки проживала разом з померлим батьком на день його смерті за однією адресою. Крім доньки, інших спадкоємців за заповітом та законом, а також передбачених ст. 1241 ЦК України, та пережившого подружжя немає. Однак, нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки документи, що підтверджують право власності на сарай та гараж містять неточності, а саме, у свідоцтві про право власності не зазначені точні ідентифікаційні дані спадкового майна, що не дає можливості встановити точний склад та характеристику спадкового майна; документи, що підтверджують право власності на садовий будинок неналежним чином оформлені, а саме: відсутні підпис та печатка посадової особи органу, що видав документ, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с. 10) Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.ст. 1222-1223, 1233-1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, враховуючи вище оговорені обставини, в контексті наведених норм законодавства, яке регулює вказані правовідносини, суд вважає вимоги позивача в повній мірі доведеними належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду, зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Позивачем у позовній заяві зазначено ціну позову у розмірі 75 440 грн. Отже, враховуючи що позивачем при поданні позову до суду не було сплачено судовий збір, з урахуванням задоволення позову у повному обсязі, з позивача на користь держави підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved