Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

23.09.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований року Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 130. Позовні вимоги позивач обґрунтовано тим, що 17.04.2015 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однак шлюб виявився невдалим через різні погляди на життя, побут та ведення спільного господарства. В результаті втрачено почуття любові та поваги один до одного. З квітня 2021 року між сторонами припиненні шлюбні відносини. Спроби налагодити подружнє життя позитивного результату не дали, тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Сторони у судове засідання не з`явились, позивач надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, просила шлюб розірвати. Також зазначила про те, що час на примирення їй не потрібний, оскільки від відповідача на її адресу постійно надходять погрози та психологічне насилля. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати час на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 17.04.2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 130. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». (а.с. 11). Від шлюбу подружжя дітей не мають. Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі пропорційно до задоволених вимог

Outcome: approved