Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

22.02.2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, оскільки відповідач не сплачує аліменти, внаслідок чого виникла вказана заборгованість виключноо з вини відповідача, позивач як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ухвалою суду від 10.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не направив. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Положеннями\~ст. 280 ЦПК України\~передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем укладений шлюб 26.02.2006 року. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2012 року вказаний шлюб розірваний. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.8); сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.9). Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04.12.2013 року стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина та дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Станом на 01.02.2021 року згідно довідки-розрахунку Обухівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) борг по аліментах за період з листопада 2013 року по лютий 2021 року становить 93700 грн. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитини до досягнення нею повнолітня. Згідно ст.181,\~191 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Зважаючи що розмір неустойки (пені) складає 281\~475 грн. за період прострочення зі сплати аліментів з 01.01.2018 року по 01.02.2021 року відповідно до наданого розрахунку, стягненню підлягає сума неустойки (пені) в розмірі 93700 грн., що дорівнює сумі заборгованості, як передбачено ч. 1 ст. 196 СК України. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При пред`явленні позову позивачка не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений, тому із відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved