Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

22 жовтня 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої\~дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач є батьком дитини, добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, вимушена звернутися до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала через канцелярію суду письмову заяву у якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, судова повістка про виклик до суду повернулася із закінченням терміну зберігання. Від відповідача відзиву та клопотань не надійшло. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстровану шлюбі з 18вересня 2015 року про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Жовтневим районним у місті\~[PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 867). Під час шлюбу, 22 січня 2016 року у подружжя народилася спільна дитина син [PERSON] , батьками якого записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії І-КИ № 578308, видане Покровським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий\~запис № 168 від 16 лютого 2016 року) . Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182\~Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має\~бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною\~повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання своєї неповнолітньої дитини у розмірі ј частини з всіх видів його доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 жовтня 2018 року до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved