Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

23.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №358, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 7500 гривень, строком на 12 місяців. 04.07.2013 року на забезпечення виконання зобов'язань за договором був укладений договір поруки №358 між КС «Можливість» та [PERSON] Згідно п. 2.3, 3.3 Кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити 36,5 % річних від суми залишку кредиту за кожен день за користування кредитом. Згідно п. 3.7 Кредитного договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В порушення умов укладеного кредитного договору, відповідачі зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконали. У зв'язку з чим, станом на 23.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 20430 гривень, з яких: 7500 гривень - заборгованість за кредитом; 255 гривень - заборгованість за відсотками; 12675 гривень - додаткові проценти. Просять суд стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №358 від 04.07.2013 року в розмірі 20430 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 гривень. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та клопотання про ухвалення заочного рішення у зв'язку з повторною неявкою відповідача. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №358, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 7500 гривень, строком на 12 місяців. Також, 04.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №358. Згідно п.2.3, 3.3 Кредитного договору, відповідачі зобов'язались повернути кредит та сплатити 36,5 % річних від суми залишку кредиту за кожен день за користування кредитом. Згідно п. 3.7 Кредитного договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - у відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 УК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 23.01.2014 року загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 20430 гривень, з яких: 7500 гривень - заборгованість за кредитом; 255 гривень - заборгованість за відсотками; 12675 гривень - додаткові проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не виконали взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Можливість» суму заборгованості за кредитним договором №358 від 04.07.2013 року у сумі 20430 гривень. Крім того, з відповідачів у дольовому порядку підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved