Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

23 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з заявою, у якій просить встановити факт належності йому: - трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 23 липня 1979 року відділом кадрів 8-го Державного підшипникового заводу; - атестату № 914 від 17.07.1979 року, виданого міським професійно-технічним училищем № 17 м. Харкова Державного комітету Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті. Обґрунтовуючи заяву вказав, що на п`ятій сторінці його трудової книжки, серії [NUMBER] , заповненої 23 липня 1979 року відділом кадрів 8-го Державного підшипникового заводу, в частині запису про прийняття, про переведення на іншу роботу та про звільнення по військовій частині [NUMBER] відсутній підпис інспектора відділу кадрів, що в свою чергу не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та унеможливлює ідентифікувати належність даної трудової книжки саме заявнику. Також допущено помилку в атестаті № 914 від 17 липня 1979 року, виданого міським професійно-технічним училищем № 17 м. Харкова Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті на ім`я « [PERSON] ». Іншим шляхом встановити факт належності трудової книжки та атестату немає можливості. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення пенсії. Представник заявника просив розглянути справу за відсутності його та заявника, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в смт Савинці Балаклійського району Харківської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданим Балаклійським РВ ГУМВС України в Харківській області 11.03.2001, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.03.1961 року (а.с. 7, 11). Як вбачається з копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 23.07.1979 року відділом кадрів\~8-го\~Державного підшипникового\~заводуна російській мові на ім`я « [PERSON] , [INFO] », в частині запису про прийняття, про переведення на іншу роботу та про звільнення по військовій частині [NUMBER] відсутній підпис інспектора відділу кадрів (а.с.12-15). З довідки за вих. № 23/1-ок від 16 серпня 1992 року, виданої командиром військової частини [NUMBER] , заповненої на російській мові, вбачається, що « [PERSON] » дійсно працював у військовій частині [NUMBER] в період з 30.10.1987 року, згідно з наказом 2320 09/11-87 р. по 16.08.1992 року, згідно з наказом 1273 16/06-92 р. (а.с. 16). Згідно довідки за вих. № 23/1-ок від 22 червня 1992 року, виданої начальником відділу військової частини [NUMBER] , заповненої на російській мові, « [PERSON] » дійсно працював у військовій частині [NUMBER] та звільнений 09.08.1992 року за власним бажанням у зв`язку з зміною місця проживання на підставі наказу 1273 від 16/06-92 року (а.с.17). Як вбачається з атестату № 914 від 17 липня 1979 року, виданого міським професійно-технічним училищем № 17 м. Харкова Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті, заповнений на ім`я « [PERSON] », але на першій сторінці атестату зазначено, що «Рішенням екзаменаційної комісії [PERSON] присвоєно кваліфікація токар- універсал четвертого розряду». На другій сторінці атестату, на листку успішності, зазначено «За час навчання в училищі з 01.09.1978 р. по «17» липня 1979 р. [PERSON] при зразковій поведінці вивчив нижчеперелічені предмети і одержав з них такі оцінки». Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складені вищенаведені документи, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника, що дає підстави встановити факт належності заявнику трудової книжки та атестату. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки необхідні для оформлення пенсії за віком. За таких обставин суд вважає, що знайшли підтвердження факти належності правовстановлюючих документів заявнику, а отже заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved