Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

23 липня 2018 року Кредитна спілка «Можливість», в особі голови правління Корягіна І.І., звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення сум за договором кредиту. В обґрунтування позову зазначає, що 03 лютого 2014 року між КС «Можливість» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 57, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 4000,00 гривень строком на 18 місяців, з 03.02.2014 року по 03.08.2015 року зі сплатою 45,6 % річних за користування кредитом. [PERSON] у свою чергу зобов'язався сплачувати суму кредиту та проценти відповідно до графіку, який є невід'ємною частиною договору. У випадку несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Останній платіж мав поступити 03.08.2015 року. Однак [PERSON] станом на 20.07.2018 року має перед позивачем заборгованість за вказаним договором в сумі 50495,30 гривень, з яких 3409,73 гривень основного боргу, 235,88 гривень проценти за користування кредитом, 46849,69 гривень додаткові проценти. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судовий збір в сумі 1762 гривні Представник позивача Козлов М.Ю., який діє на підставі довіреності, до зали судових засідань не прибув, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За наведених обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Згідно ст.ст.526,530,610, ч. 1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року між Кредитною спілкою «Можливість» в особі голови правління Корягіна І.І. з одного боку та [PERSON] з іншого, був укладений договір кредиту № 57 за умовами якого останньому був наданий кредит в сумі 4000,00 гривень на ремонт, строком на 18 місяців, з 03 лютого 2014 року по 03 серпня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 45,6 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник, у даному випадку [PERSON], зобов'язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків (п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3.1, 5.1.3 договору). Відповідно до п. 3.7 вказаного договору, за будь яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому позичальник [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору, графіком розрахунків за ним, та погодився із ними, що підтверджується його особистим підписом у договорі. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту, останній платіж в сумі 156,02 гривень сплачений позичальником 11 вересня 2014 року, з цього часу платежів за кредитом не надходило, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 20.07.2018 року становить 50495,30 гривень, з яких 3409,73 гривень заборгованість за кредитом, 235,88 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 46849,69 гривень додаткові проценти, нараховані на підставі п. 3.7 договору. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 45,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та процентної ставки за несвоєчасне надходження (прострочення) планового платежу у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування. Отже суд вважає встановленим факт неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за договором кредиту, а заборгованість відповідача у сумі 89465,68 гривень доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь КС «Можливість». Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем сум та їх розміру. Відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved