Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

23.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], третя особа Криворізька універсальна товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.08.2000 року між позивачем та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлової квартири. Відповідно до умов даного договору відповідачі продали, а позивач придбав у свою власність житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], житловою площею 29,30 кв.м.. Договір купівлі-продажу квартири укладався та був зареєстрований на Криворізькій універсальній товарній біржі 29.08.2000 року за реєстраційним № 001/180-н відповідно до ст. 15 існуючого на той час «Закону України « Про товарну біржу». Крім того укладений договір пройшов відповідну реєстрацію і в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 20.09.2000 року, про що будо здійснено запис № 339 у реєстрову книгу за № 194 П сторінка № 339, що підтверджується відміткою Криворізького БТІ на договорі та довідкою із Криворізького БТІ. Із часу придбання квартири позивач вступив в повне володіння та користування придбаним нерухомим майном. За цей час в житловій квартирі він проводив відновлювальний ремонт, сплачувала комунальні платежі. В даний час позивач вирішив розпорядитись належним майном, однак нотаріус йому повідомив, що договір купівлі-продажу не є дійсним. В зв'язку з цим, позивач просив суд визнати дійсним вище вказаний договір купівлі-продажу квартири. У судове засідання сторони та третя особа не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідачі заперечень щодо вимог позивача не надали (а.с. 11-13 - повідомлення, а.с.15 оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я»). Представник позивача [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 14 - заява). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи слідує, що 29.08.2000 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], житловою площею 29,30 кв.м.. Відповідно до умов даного договору відповідачі продали, а позивач придбав у свою власність житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], житловою площею 29,30 кв.м. Договір купівлі-продажу квартири укладався та був зареєстрований на Криворізькій універсальній товарній біржі 29.08.2000 року за реєстраційним № 001/180-н. (а.с. 5 - копія договору, а.с.6 технічний паспорт). Укладання та реєстрація договору купівлі продажу квартири не суперечила діючому на час виникнення правовідносин законодавству - ЗУ «Про товарну біржу», згідно до ст. 15 якого договір подальшому нотаріальному завіренню не підлягає, та ст. 9 ЖК України, яка діяла на час виникнення правовідносин, згідно до якої громадяни мають право придбати на біржових торгах квартири (будинки). Відповідно до змісту договору купівлі продажу, квартира продана, продавці отримали гроші, виконання в цій частині умов договору купівлі продажу сторонами не заперечуються, тобто відбулося повне виконання умов договору. Відповідно до ст. 47 ЦК України 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З часу укладання договору позивач володіє, користується придбаним на біржі домоволодінням, претензії щодо неправомірного придбання домоволодіння ніким не пред'являлися, питання про недійсність договору купівлі продажу домоволодіння також ніким не ставилося, у зв'язку з чим договір не суперечить діючому законодавству, може бути визнаний дійсним, що відповідає принципу справедливості. Згідно ст.ст. 12, 13 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення правовідносин, об'єктами права приватної власності є будинки, квартири, дачі, на які громадяни придбають право власності в результаті спадкування або укладання других угод, які не заборонені Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо одна зі сторін цілком чи частково виконала договір, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення договору, вправі за вимогою сторони, що виконала договір, визнати його дійсним. Позивач виконав умови договору, він сплатив відповідачам вартість квартири, одержавши її у власність. Тобто всі умови договору купівлі-продажу квартири сторонами дотримані. Тому суд вважає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути визнаний дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved