Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

23.10.2018 року позивач звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на життя, постійні непорозуміння та небажання йти на компроміси у їх вирішенні. У звязку з зазначеними обставинами вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. На підставі наведено просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 11.01.2019 року з метою вжиття заходів щодо збереження шлюбу подружжя, сторонам надано термін на примирення строком чоти місяці до 13.05.2019 року. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити, оскільки примирення з відповідачем не відбулося. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності, оскільки примирення з позивачем не відбулося. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволеннюз наступних підстав. Сторони 01.10.2016 року зареєстрували шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.10.2018 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 09.10.2018 року. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні звязки, незважаючи на вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, категорично наполягає на розірванні шлюбу. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 704,80 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved