Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

22.07.2019 року до суду звернувся позивач з вказаним позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з останнього на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року по червень 2019 року у розмірі 21681 грн. 15 коп. ( з урахуванням прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів). В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що працює у філії «Новоград-Волинська ДЕД», де, починаючи з січня 2019 року останній не виплачує йому заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів. Станом на 01.07.2019 року заборгованість по виплаті заробітної плати становить 21681 грн. 15 коп. ( з яких утримано - 4227 грн. 32 коп., до сплати - 17453 грн. 83 коп.), яку по теперішній час так і не отримав, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з вказаним позовом. 26.07.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.09.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав про часткове визнання позову в сумі 17453,83 (без урахування податків та інших обов`язкових платежів), який постановлено залишити без задоволення, як такий, що поданий поза межами строків, встановлених ухвалою суду про відкриття провадження у справі та у відповідності до ст. 178 ЦПК України, а також такий, в якому відповідачем не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не прибув, про час та місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Житомирський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» філія «Новоград-Волинська ДЕД» /а.с.3/. Відповідно до довідки ДП «Житомирський облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України» філія «Новоград-Волинська ДЕД», заборгованість по невиплаченій позивачу заробітній платі складає: нарахована заробітна плата - 21681 грн. 15 коп., фактичної до виплати - 17453 грн. 83 коп., з якої утримано - 4227 грн. 32 коп./а.с.4/. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 Закону «Про оплату праці»). Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233 КЗпП України, частина 2, встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відтак судом встановлено, що позивач не отримує у строки визначені ст. 115 КЗпП України заробітну плату, тобто, відповідачем порушено трудові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі. Зазначені обставини відповідачем не спростовані і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Вирішуючи питання щодо розміру невиплаченої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд враховує наступне. Відповідно до положень п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. У зв`язку з цим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати у розмірі 17453 грн. 83 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення допускає негайне його виконання у частині стягнення всієї суми боргу при присудженні працівникові зокрема, виплати заробітної плати. За таких обставин, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення щодо всієї суми боргу по нарахованій та невиплаченій заробітній платі [PERSON] .

Outcome: approved