Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

22.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» на території Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. На даний час [PERSON] бажає визнати право на земельну частку (пай) після померлої [PERSON], що і змусило його звернутися до суду. Крім того, позивач просить встановити факт його постійного на час відкриття спадщини проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO] року. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.01.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву № 02-12/112 від 28.03.2019 року про розгляд справи за його відсутності. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 2519 від 21.11.1996 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» на території Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 16452 грн. (а.с. 13). Згідно довідки Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-12/294 від 30.08.2018 року, [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з батьком позивача [PERSON] у житловому будинку у селі Супротивна Балка Новосанжарського району Полтавської області, в період з 1986 по 1998 рік. [PERSON] помер [NUMBER] року, [PERSON] померла [INFO] року. Обох доглядав до смерті та поховав [PERSON], який проживав разом з померлими більше 5 років без реєстрації (а.с. 10). [PERSON] помер [NUMBER] року, що підтверджується записом акта про смерть № 5 від 14.02.1998 року (а.с. 21). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується записом акта про смерть № 8 від 10.03.1998 року (а.с. 22). Згідно письмових заяв свідків [PERSON] та [PERSON], складених 21.12.2018 року, [PERSON] дійсно проживав в одному житловому будинку разом із померлими [PERSON] та [PERSON] до дня їх смерті (а.с. 11, 12). Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи не має, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень, викладених у. п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно постанови державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1535/02-31 від 19.09.2018 року, після померлої [INFO] року [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 9). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved