Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

23 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з ПАТ «ММК ім. Ілліча» індексації та компенсації середнього заробітку, зазначивши, що з 23.02.1987 року по 31.08.2009 рік перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Під час її роботи на підприємстві, при виплаті заробітної плати не проводилася індексація, передбачена діючим законодавством, внаслідок чого були порушені її права на оплату праці. Відновлення порушених прав відбулось 17.03.2014 року, шляхом добровільної виплати відповідачем заборгованості індексації заробітної плати та компенсації втраченої частини доходів в сумі 993,19грн. з вирахуванням передбачених законом податків та обов'язкових платежів. Позивачка стверджує, що ознайомившись з розрахунком відповідача встановила відсутність нарахування сум індексації заробітної плати за листопад, грудень 2003 року, за вересень-грудень 2004 року, з вересня 2006 року по січень 2007 року, з березня по липень 2007 року, з вересня 2007 року по квітень 2008 року, з серпня 2008 по серпень 2009 року. За відповідні місяці величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 101 відсоток у зв'язку з чим заробітна плата позивачки мала бути проіндексована. За період з березня 2003 року по 31.08.2009 року просила стягнути індексацію у розмірі 1037грн 84 коп. та компенсацію за втрату частини доходів у розмірі 1947 грн. 57 коп. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Наполягав на стягненні індексації заробітної плат та компенсації втраченої частини доходів, посилаючись на розрахунок за період з березня 2003 року по 31.08.2009 року. Представник відповідача ПАТ «ММК ім. Ілліча» Шевелев В.Г. позовні вимоги не визнав, зазначивши, що підприємством не було допущено порушення трудових прав позивача в частині виплати заробітної плати. Так, за період з березня 2003 по липень 2006 року відповідачем у добровільному порядку було сплачено позивачці індексацію заробітної плати та компенсацію, з серпня 2006 по час звільнення позивачки нарахування індексації проводилось випереджаючим шляхом регулярного підвищення розміру заробітної плати. Суд, з'ясувавши правову позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачці не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з 23.02.1987 року по 31.08.2009 рік перебувала у трудових відносинах із ПАТ «ММК ім. Ілліча», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.6). За цей період їй нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. 17.03.2003 року відповідачем нарахована та сплачена заборгованість індексації заробітної плати та компенсації втраченої частини доходів у сумі 993,19грн. з вирахуванням, передбачених законом податків та обов'язкових платежів. Відповідно до правових засад визначених ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи, добровільну виплату безготівкової заборгованості за період з березня 2003 року по липень 2006 року, суд вважає доведеним визнання відповідачем, що під час роботи позивачки на підприємстві за вказаний період при перевищенні порогу інфляції, заробітна плата останньої не індексувалась, у зв'язку з чим сума заборгованості індексації заробітної плати з компенсацією була виплачена у добровільному порядку. Перевіряючи правильність нарахування заборгованості індексації заробітної плати з компенсацією втраченої частини доходів, суд виходить з наступного. Так, згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Визначення правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, закріплено у «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). За ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності 1 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З наданого представниками відповідача розрахунку індексації заробітної плати [PERSON] з компенсацією за затримку у виплаті, вбачається, що з березня 2003 року по грудень 2004 року, включно позивачка перебувала у декретній відпустці. З січня 2005 по липень 2006 року, виходячи з суми заробітної плати отриманої позивачкою за вказаний період, розміром 14400грн., при сукупній величині індексу споживчих цін, який дорівнює 111,7%, сума індексації яка підлягала сплаті визначена у розмірі 494,17 грн., а сума компенсації 499,02грн. (а.с.11). Суд не приймає до уваги розрахунок наданий представником позивачки, оскільки за ним не враховано, фактичний розмір сукупного доходу отриманого позивачкою в період який підлягав індексації, у зв'язку з необґрунтовані підстави використання для розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, за представленим розрахунком, не враховано, що позивачці проводилось підвищення заробітної плати випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозованого рівня інфляції, відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», яка набрала чинності 31 березня 2005 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України». Враховуючи індекси інфляції за період з серпня 2006 року по жовтень 2010 року, розмір окладів позивачці, та суми індексації у місяцях її нарахування можна дійти висновку про те, що підвищення окладу позивачці у зазначеному періоді перевищувало суму індексації. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач виплачував у відповідності до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» позивачці випереджаючим шляхом та шляхом нарахування та сплати суми індексації заробітну плату з урахуванням прогнозного рівня інфляції, починаючи з 1 жовтня 2005 року по день звільнення позивачки, та це підтверджується наданими суду письмовими доказами, тому позовні вимоги щодо стягнення індексації заробітної плати з компенсацією за вказаний період задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed