overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

24.04.2017 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.05.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 50. Сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позов позивач мотивує тим, що сторони припинили спільне проживання. Час на примирення сторонам не потрібен. Спільне проживання є неможливим. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у суд не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.05.2011, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР №076218 від 27.05.2011, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 50 (а.с.3). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР №136048 від 08.11.2011, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився 03.11.2011, актовий запис №164. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

24.04.2017р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.02.1992р., одруження було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управляння юстиції, актовий запис № 65. З 1997 року шлюбні відносини між ними припинені, мешкають окремо, кожен з них склав нову сім'ю. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Спір про поділ майна вирішать самостійно. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.24 СК України, ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

24.04.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] за життя мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], спадщину прийняв [PERSON] спадкоємець за заповітом, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, проживав разом зі спадкодавицею до її смерті, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєстрував в зв'язку з відсутністю у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 17.06.1991 року підпису посадової особи та печатки органу місцевого самоврядування, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с. 52). Представник Кіблицької сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 51). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] за життя мала право на житловий будинок [ADDRESS], внаслідок смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], яку прийняв спадкоємець за заповітом, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєстрував в зв'язку з відсутністю у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 17.06.1991 року підпису посадової особи та печатки органу місцевого самоврядування, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються: - ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), за якими у разі спадкування за законом спадкоємцем першої черги є дружина померлого; дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном; - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів; - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, [PERSON], як спадкоємець за заповітом спадщини після померлої [INFO] [PERSON] у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

24.04.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] р. померла її баба [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді земельної ділянки площею 2,54 га на території Гранівської сільської ради Гайсинського району згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.12.2001 р., спадкоємицею за заповітом майна померлої є [PERSON], через перебування на роботі за кордоном пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.23-25). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої [INFO] р. [PERSON], спадкоємицею за заповітом є [PERSON]; шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою нею був пропущений з поважних причин - через перебування на роботі за кордоном. Вказані правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] р. [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці їй необхідно визначити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - державний актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], за яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,54 га на території Гранівської сільської ради Гайсинського району (а.с.11); - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] р., відповідно до якого [INFO] р. у віці 82 років померла [PERSON] (а.с.12); - заповітом посвідченим секретарем виконкому Гранівської сільської ради Гайсинського району від 16.10.2003 р., якими [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.14).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

24.04.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з 20.12.2016 року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майновий спір вирішуватиметься окремо; просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.15). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище Скрипник (а.с.21). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з 20.12.2016 року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають з 20.12.2016 року, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

24.04.2017 р. заявлено позов, у якому позивачка зазначила, що з 10.01.2012 р. вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], вона самостійно утримувати неповнолітнього сина не має можливості, відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, постійного місця роботи і регулярного доходу немає, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про зменшення вимог позову, просила стягнути на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, та про розгляд справи за її відсутності (а.с.13). Відповідач письмово вимоги позову визнав частково, погоджувався сплачувати на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, та про розгляд справи за його відсутності (а.с.14). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, чим порушує його права, а тому зобов'язаний щомісячно сплачувати кошти в твердій грошовій сумі 900 грн., який суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини та можливостей відповідача, який частково просив задовільнити вимоги позову. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, чим порушує її права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 900 грн., починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду, крім письмових пояснень сторін, підтверджуються ще й таким: -свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], за яким 10.01.2012 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 4 (а.с.4); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER], з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5); -довідкою Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 601 від 24.04.2017 р., згідно з якою [PERSON], [INFO] приживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

24.04.2017 року [PERSON] звернуласьз вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 21.07.2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи в порядку статей 74,76 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 21.07.2001 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану центрального районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №231. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

24.04.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач не прибула. Натомість на адресу суду направила письмову заяву, в якій просить суд розглянути дану справу в її відсутність. Задоволити її позовні вимоги та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі - 2000 грн. на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Заперечує щодо стягнення з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі - 2000 грн., оскільки він на даний час ніде не працює, власного майна та земельної ділянки не має Крім того, стверджує, що отримав травму руки, що утруднює можливість працювати фізично. Згідний сплачувати аліменти, однак в розмірі, який не перевищує 700 грн. щомісячно. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх вимог і заперечень, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі уклали шлюб згідно свідоцтва про шлюб, виданого Білоославською сільською радою, Надвірнянського району, Івано-Франківської області 08.04.2012 року, актовий запис № 3. Зясовано також, що в шлюбі у позивача з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Як видно з акту обстеження матеріально-побутових умов, який складений депутатом Білоославської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області позивач [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина, не працює. Відповідач періодично виїзджає на роботу за кордон. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу їх матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, не має інших утриманців, однак не працює та не займається підприємницькою діяльністю, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 725 грн. на дитину щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а саме 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

24.04.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

24.04.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він на підставі договору дарування є власником вказаної квартири. [PERSON] була дружиною позивача та з 23.09.2011 року зареєстрована у зазначеній квартирі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідач [PERSON] з лютого 2016 року з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вибула, однак, не знялася з реєстрації. Між позивачем та відповідачем будь - яких домовленостей щодо збереження за [PERSON] права користування належним [PERSON] житлом у разі її відсутності не було. Оскільки, за вищезазначеною адресою відповідач не проживає, тривалий час не бере участі в утриманні квартири, у позивача виникли проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за [PERSON], чим об'єктивно порушують права [PERSON], у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідачів, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судові засідання, призначені на 06.06.2017 року та на 19.06.2017 року відповідач по справі [PERSON] не з'явилась, на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулося повідомлення №6910410311869, відповідно до якого судову повістку та копію позовної заяви на судове засідання, призначене на 06.06.2017 року, відповідач отримала. Також, на судове засідання, призначене на 19.06.2017 року, позивачем зроблено оголошення в газету «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача. В зв'язку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved