Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

23.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання\~неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до повноліття дитини, а також витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн.\~ У своїх доводах посилається на те, що 22.09.2011 року шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO],\~яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, є інвалідом 1-ої групи з дитинства, яка прикута до ліжка, потребує постійного догляду. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу не надає, він здоровий, працездатний чоловік, офіційно не працює, має дохід. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з дитиною перебуває у скрутному матеріальному становищі. Під час судового розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, а саме позивач просила суд змінити розмір аліментів на утримання доньки інваліда [PERSON], 01.02.2009 року до 1000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що офіційно не працює, може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, покази свідків та дослідивши надані докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами шлюб розірвано 22.09.2011 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області (а.с.2). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]; відповідно до свідоцтва про народження, що видане Виконавчим комітетом Денишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, батьком якої зазначено відповідача, матірю - позивача (а.с.3). [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії ААБ № 320297, яке видане Управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом із матір`ю за адресою: с. Дениші, вул. Академіка Корольова, буд. 14, Житомирського району Житомирської області, що підтверджується довідкою № 258 від 09.02.2016 року Виконавчого комітету Денишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.7) та перебуває на утриманні матері і потребує постійного догляду (а.с. 8 ,9, 43). Згідно довідки № 452 від 04.04.2016 року виданої Виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області позивач [PERSON] здійснює догляд за дітьми до 3-х років: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] (а.с.20). [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дітям інвалідам у розмірі 2206,80 грн. на місяць, що підтверджується довідкою № 2119 від 10.03.2016 року, виданою Обласним центром з нарахування і виплат пенсій та допомоги (а.с.21). З оглянутого в судовому засіданні оригінала виконавчого листа та долученої до справи копії виконавчого листа № 2-1379/11 виданого Житомирським районним судом Житомирської області, вбачається що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у сумі 500 грн. щомісячно (а.с.22). Також у ході судового засідання відповідачем було долучено копії квитанцій про сплату аліментів на утримання дитини [PERSON] (а.с.25-34). Згідно консультативного висновку спеціаліста Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні Житомирської обласної ради від 05.05.2016 року [PERSON] 01.02.2009, року народження, потребує постійного регулярного прийому ліків та реабілітаційних заходів (а.с.42). Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Аналіз даної статті\~Сімейного кодексу\~свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Згідно ч. 3 ст.\~10, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановленого\~статтею 61 цього Кодексу. З наданих позивачем [PERSON]. В.В. доказів вбачається, що її сімейний та матеріальний стан змінився. Під час судового розгляду допитана свідок [PERSON], яка пояснила, що дійсно [PERSON] є інвалідом та потребує постійного лікування та догляду. Свідок [PERSON] дала пояснення, що [PERSON] є її сином, він не працює, сплачує аліменти вчасно по 500 грн. щомісячно та відвідує дитину. Сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. не має можливості. Визначаючи змінений розмір аліментів, що стягуються суд враховує: зміну матеріального стану позивача та відповідача та стан здоровя дитини інших обставин, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що \~позивач довела обставини щодо зміни свого матеріального та сімейного стану; ураховуючи стан здоров'я дитини, яка є інвалідом, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Частина перша статті 84 ЦПК передбачає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі 200 грн. обґрунтовані та підтверджені документально, а саме: квитанцією (а.с. 10), договором про надання правої допомоги (а.с. 40-41) та підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved