overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

22 жовтня 2019 року позивач [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням у [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав та просив суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України. Клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надходило. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

22 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачем у шлюбі з 04 жовтня 2013 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Куп`янськ - Вузловської селищної ради міста Куп`янська Харківської області за актовим записом № 60. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між ним та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. З 25.06.2018 з відповідачем разом не мешкають, шлюбно - сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову визнає та просить їх задовольнити. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 жовтня 2013 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Куп`янськ - Вузловської селищної ради міста Куп`янська Харківської області за актовим записом № 60. (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.6). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, майновий спір відсутній, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

22 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 04.04.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Дітей у шлюбі не мають. На сьогодення шлюбі стосунки між подружжям припинено, сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справу та призначено підготовчий судовий розгляд. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] \~ також до підготовчого судового засідання не прибула, надавши заяву про визнання нею пред`явленого позову у повному обсязі, якою просила вирішувати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін в ході підготовчого розгляду справи та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 квітня 2017, актовий запис № 143. Неповнолітній дітей у шлюбі подружжя не має, про наявність спору майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

22 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 12.12.2013 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2014 року народження. На сьогодення шлюбі стосунки між подружжям припинено, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справу та призначено підготовчий судовий розгляд. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибула, надавши заяву про визнання нею пред`явленого позову у повному обсязі. Надання строку для примирення не потребує, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін в ході підготовчого розгляду справи та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 12 грудня 2013 року, актовий запис № 388. У даному шлюбі подружжя має неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених ним та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

22 жовтня 2020 до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 27 грудня 2016 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, 16 листопада 2020 року від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити (а.с.24). Відповідач у судове засідання не з`явився, 16 листопада 2020 року надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує (а.с.25). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 грудня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2198. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

22 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] . Заявник зазначає, що встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явились, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Згідно паспортних даних по батькові заявника українською мовою « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] » (а.с.6). З копії диплома серії [NUMBER] про закінчення Дніпропетровського державного університету у 1985 році за спеціальністю «історія» та присвоєння кваліфікації історика, викладача історії та суспільствознавства, видно, що даний документ виданий двома мовами, прізвище, ім`я та по батькові особи, якій видано диплом, українською мовою « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] -оглы» (а.с.10). Трудова книжка [NUMBER] заповнена 25 листопада 1977 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Належність цієї трудової книжки заявнику підтверджується співпадінням прізвища, імені, дати народження з його паспортними даними. Також у трудовій книжці є запис про навчання в університеті у період, який зазначений в дипломі з 1980 по 1985 рік (а.с.12). Довідкою № 01-26/303 від 22 жовтня 2020 року, виданою директором Павлоградської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №16, підтверджується, що [PERSON] дійсно працював вчителем історії у зазначеній школі з 28 серпня 1985 року по 15 січня 1990 року, що відповідає записам у трудовій книжці [NUMBER] (а.с.5). Довідкою МПП фірми «Тріумф» № 10/1 від 20 жовтня 2020 року підтверджується, що з 01 квітня 1996 року [PERSON] працює у цьому підприємстві на посаді директора з 01 квітня 1996 року, про що також є запис у трудовій книжці [NUMBER] (а.с.4). Тому суд приходить до висновку про те, що при заповненні трудової книжки [NUMBER] була допущена помилка у зазначенні по батькові заявника, яка може бути перешкодою в оформленні заявником пенсії, виправлення цієї помилки у позасудовому порядку на даний час неможливо тому слід встановити факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER] . Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення за результатами розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

22 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 квітня 2004 року. Від подружнього життя мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Заява про відкладення судового засідання від нього не надходила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 17 квітня 2004 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №21 (а. с. 8). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 9-10). Як вбачається із заяви позивачки, основою розпаду сім`ї послугувало наявність різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона про це просила. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

22 жовтня 2020 року ВАТ «Тернопільобленерго» в особі Кременецького району електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості недооблікованої електричної енергії в розмірі 20732,15 гривень. В обґрунтування вимог вказує на те, що 10 лютого 2020 року працівниками Кременецького району електричних мереж ВАТ «Тернопільобленерго» (оператор системи розподілу (ОСР)) у господарстві де прожинає відповідач ( [ADDRESS] ) було виявлено факт самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, яка належить оператору системи розподілу з порушенням схеми обліку. 12 лютого 2020 року комісія по розгляду актів про порушення за участю відповідача розглянула Акт про порушення № 007151 від 10 лютого 2020 року та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

22 жовтня 2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшли матеріали вказаної позовної заяви, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб, що 15 лютого 2005 року зареєстровано між ним та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 13 листопада 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито поводження у справі та призначено судове засідання (а.с.24). Сторони у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити (а.с.2). Відповідач 06 квітня 2021 року також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирської міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №166. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач у позові відмовляється, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому він свідомо прийняв рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довів дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

22 жовтня 2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Воробйов В. Л. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні суду не зазначено, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишилося - « [PERSON] ». Від заявниці надійшла заява про розгляд заяви за її відсутності. Вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа № 489/1206/17 (провадження № 2/489/1258/17) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 серпня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис №256, розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 640 грн.00 коп. судових витрат. У відповідності з ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. За таких обставин, суд вважає, що в рішенні суду від 21 червня 2017 року не вирішено питаннястосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, а тому суд вважає за потрібне вказану заяву задовольнити та винести додаткове рішення.

Outcome: approved