Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

22.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.02.2007 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини фактично припинили, спільне господарство не ведуть з травня 2017 року, а тому просить розірвати шлюб та стягнути з нього судові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, наполягала на розірванні шлюбу. Заявила, що не згодна на примирення, оскільки вважає, що даний шлюб зберегти не можливо. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився тричі 09.10.2017 року, 31.10.2017 року та 16.11.2017 року, причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи був сповіщений вчасно та належним чином. Судові повістки були надіслані відповідачу рекомендованими листами з повідомленнями. Так, судова повістка про розгляд справи призначений на 09.10.2017 року була отримана відповідачем особисто 27.09.2017 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с. 16). Інші листи [PERSON] не виявив бажання отримати у поштовому відділення, у звязку з чим вони повернулися на адресу суду з відміткою на конверті «за незапитом» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 20, 25) За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Копайгородська) [PERSON] одружились 16 лютого 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 25 (а.с.7). Від шлюбу мають дітей сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с. 8-9). Виходячи з обставин справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, що призводить до постійних сварок в сімї, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сімї є недоцільним. У відповідності до ст. 113 СК України, позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 640.00 грн.(а.с. 1). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн.. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved