Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

23 травня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту смерті чоловіка [PERSON], яка настала 13.05.2016 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що її чоловік [PERSON], [INFO], загинув внаслідок ДТП у м.Алушта АР Крим. Фактом підтвердження родинного звязку є свідоцтво про шлюб. Документом, що підтверджує факт смерті чоловіка є медичне свідоцтво про смерть серії 35 №004278 та довідка про дозвіл перевезення тіла померлого. У звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих на окупованій території, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка, тому заявник звернулася до суду для встановлення факту смерті [PERSON] Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій областіу судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України м.Торецька Донецької областідо суду не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення вимог. Дослідивши та вивчивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до абзацу другого ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Родинні відносини між померлим та заявником підтверджено наданими матеріалами справи. Згідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості підтвердити смерть свого чоловіка у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у звязку з невідповідністю медичних документів про смерть, виданих на тимчасово окупованій території (м.Алушта АР Крим), зразку документів, відповідно до вимог законодавства України Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є чоловіком [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.5). Факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 13.05.2016 року у м.Алушта АР Крим, підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть серії 35 №004278 від 16.05.2016 року, довідкою про дозвіл перевезення тіла померлого №55/6/СО-650 від 16.05.2016 року (а.с.6, 7). Судом встановлено, що м.Алушта АР Крим відноситься до тимчасово окупованої території. Заявник зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області про видачу свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено (а.с.12). Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об'єктивні перешкоди. За таких обставин, необхідно встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка настала 13 травня 2016 року у м.Алушта АР Крим.

Outcome: approved