Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

22 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначає, що 28 серпня 2007 року, уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 15. Від цього шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. ЇЇ намагання зберегти сім»ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, та інтересам дітей. У зв»язку з цим, позивач припинила з відповідачем шлюбні відносини і перестали вести спільне господарство, зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини з Відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини я не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин з Відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, [PERSON], [INFO], зареєстрований 28 серпня 2007 року Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, за актовим записом № 15. В судове засідання позивач не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила постановити рішення про задоволення позову, проти заочного рішення не заперечує (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка повернулася до суду без вручення адресату, оскільки такий за адресою [ADDRESS] не проживає, проте відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений (у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином). Із рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки вбачається, що за адресою реєстрації [ADDRESS] відповідач не проживає (а.с.19). Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28 серпня 2007 року Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №15 (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 січня 2008 року та серії [NUMBER] від 1 квітня 2009 року.(а.с.8,9.) Сторони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved