Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

23.02.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісяця на неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів у сумі 6000 грн. позивач обґрунтовувала тим, що відповідач є працездатним, працює в Ізраїлі на будівництві і отримує заробітку плату 2000 доларів США, а тому може сплачувати аліменти у такому розмірі. Відповідач надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти, однак в меншому розмірі, оскільки отримує мінімальну заробітну плату. Ухвалою суду від 22.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розміру аліментів в сумі 6000 грн. щомісяця заперечував, посилаючись на те, що він отримує мінімальну заробітну плату. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Від шлюбу, який укладено 28.08.2004 року, сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з обов'язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, а також із того, що відповідач працює на малому приватному підприємстві «Факел», отримує, згідно довідки про доходи, мінімальну заробітну плату, однак його обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини є абсолютним, а також те, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 6000 грн щомісяця суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей у розмірі 2000 грн. щомісяця.

Outcome: partial