Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

22 березня 2018 року виконавчий комітет Покровської районної у місті [PERSON] ради (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 29.12.2017 за направленням служби у справах дітей виконкому [PERSON] міської ради неповнолітня дитина [PERSON] був влаштований до КЗ « Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» [PERSON] міської ради. Мати дитини [PERSON] померла 23 квітня 2014 року, батько відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, не приділяє належної уваги вихованню та навчанню сина, за місцем мешкання характеризується посередньо. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а тому Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь майбутнього законного представника, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; накласти заборону на відчуження майна у вигляді житла за адресою : [ADDRESS], до досягнення повноліття дитиною. 10 квітня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 08 червня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представники позивача [PERSON], [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив не позбавляти його батьківських прав. Він вважав, що належним чином виховує сина, який під негативним впливом його знайомих, почав уходити з дому. Також, зазначив, що не зловживає спиртними напоями, дійсно в квартирі відсутні належні умови для проживання: немає води, газу, але він має намір відремонтувати квартиру. Представник третьої особи в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи, неповнолітнього свідка, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON], померла 23 квітня 2014 року (а.с. 6). Згідно з рапортом дільничного інспектора Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області та з поясненнями сусідів встановлено, що [PERSON] за місцем мешкання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням дитини не займається (а.с. 14). Відповідно характеристики ТОВ «Керуюча компанія « ДОМ.КОМ» від 01.12.2017 [PERSON] мешкає за адресою: провул. Бутлерова, 4/25, характеризується задовільно (а.с.10). Актом про обстеження умов проживання від 22.02.2018 зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], санітарні умови задовільні, газопостачання відключене, в наявності невеликий запас продуктів харчування, шпалери обірвані, холодильник відключений через відсутність продуктів, неповнолітній [PERSON] за цією адресою не проживає, але зареєстрований, знаходиться в центрі реабілітації . (а.с. 22). Відповідно до інформації, наданої КЗ «[PERSON] психоневрологічний диспансер» від 02 липня 2018 року № 4758, [PERSON], [INFO], на обліку у лікаря нарколога не перебував та не перебуває (а.с. 55). Виконкомом Жовтневої районної у місті [PERSON] було надано висновок за № 7/29-776 від 02.03.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько ніяким чином не приймає участі у є вихованні дитини, матеріальної допомоги не надає, з сином не спілкуються (а.с. 25).\~\~ Як вбачається із клопотання директора [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 37 [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], з якою він звернувся 04 січня 2018 року до Служби у справах дітей, стосовно його сина [PERSON], учня [INFO], оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями, пригнічує психологічну атмосферу в сімї, не виконує батьківських обовязків в повному обсязі, частково живе за рахунок коштів, що отримують діти.( а.с.27-28). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови:\~по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною;\~по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв'язки дитини з її сім'єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім'я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв'язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім'ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров'ю та розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Аналогічні положення викладені у ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), яка зобовязує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. Неповнолітній свідок [PERSON], який був допитаний в присутності педагога [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що з 29 грудня 2017 року попав до реабілітаційного центру, тому що бродяжничав. Йому не подобалося вдома, у нього виникали конфлікти з братом, батько зловживав спиртними напоями. Він не заперечував проти позбавлення батьківських прав його батька [PERSON], бажав залишитися в реабілітаційному центрі, також пояснив, що йому буде краще залишитися у центрі, де в нього підвищилася успішність в навчанні, він в майбутньому бажає поступити до училища, а якщо повернеться додому, знову буде бродяжничати. Отже, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обовязків [PERSON] у відношенні до свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відсутності з його боку участі у вихованні дитини, ненадання матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON], оскільки цього вимагають насамперед інтереси дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.\~При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна або закладу, де буде знаходитися дитина. Відповідно до п.2 ч.1 ст.248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Відповідно до ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ч.3 ст.25 вказаного Закону у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.\~ Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради відділу реєстрації місця проживання громадян відповідач разом із дитиною зареєстровані за адресою: [INFO]. А тому, з урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, з метою захисту житлових прав дитини, слід накласти заборону на відчуження її житла за адресою: [ADDRESS], без згоди відповідного органу опіки та піклування та до досягнення дитиною повноліття. Питання по судових витратах вирішити, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 гривен . На підставі викладеного,

Outcome: approved