Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

24.06.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2012 року. 06 березня 2018 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці їхній шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] . Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає, участі в утриманні дітей не приймає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій суму у розмірі дві тисячі сто вісімнадцять(2118 грн.) гривень на місяць починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій суму у розмірі одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять (1699 грн.) гривень на місяць починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15.07.2019 року, проведення підготовчого засідання призначено на 03.09.2019 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач до початку судового засіданні подала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до початку судового засіданні подав до суду заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 19.12.2012 року, рішенням Першотравневого районного суду від 06.03.2018 року шлюб розірвано, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження від 29.01.2013 року серія [NUMBER] ), та дочку [PERSON] [INFO] , (свідоцтво про народження від 22.12.2016 року серія [NUMBER] ), батьком дітей в свідоцтвах про народження зазначений відповідач. Діти проживають разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою-випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацією ТОВ «ТД Укрвторресурс» №1103 від 10.06.2019 року. Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання сина в твердій грошовій суму у розмірі дві тисячі сто вісімнадцять(2118 грн.) татягнення аліментів на утримання дочки у розмірі одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять (1699 грн.) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved