Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

23 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що після смерті її бабусі [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 6,87 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Після смерті бабусі, яка померла 21 грудня 1998 року, спадщину у вигляді ? частки вказаної земельної ділянки прийняв її син [PERSON]. За життя останній не оформив на своє імя правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку. 14 грудня 2015 року [PERSON] помер. Будучи спадкоємицею четвертої черги, вона звернулася до нотаріуса, однак одержала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Представник позивачки та відповідач надали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник позивачки, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 30 вересня 1996 року на підставі рішення Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області № 299 від 20 вересня 1996 рокуна імя [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на земельну ділянку площею 6,87 умовних кадастрових гектарів, із земель, що перебувають у колективній власності КСП «Колос». 27 березня 2009 року [PERSON] було отримано свідоцтво на право на спадщину за законом у вигляді ? частки вказаної вище земельної частки (паю) після смерті матері [PERSON], яка померла 21 грудня 1998 року (а. с. 5, 6). 14 грудня 2015 року, не оформивши на своє імя правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 222100 від 18 грудня 2015 року (а. с. 7). З дослідженої судом довідки Острівської сільської ради № 417 від 22 листопада 2016 року вбачається, що позивачка [PERSON] проживала однією сімєю зі своїм дядьком [PERSON] з 1995 року по день смерті останнього, і, у відповідності зі ст. 1264 ЦК України, є спадкоємицею четвертої черги (а. с. 8). Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 1183/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46216791 від 19 грудня 2016 року, наданих на запит суду, вбачається що за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу після [PERSON], який помер 14 грудня 2015 року. 15 листопада 2016 року нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця (а. с. 9). З розяснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] отримав у спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] спірну земельну ділянку, однак не оформив державний акт на своє імя, іншого шляху реалізувати своє право власності у позивачки немає; обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на частину земельної ділянки неправомірно, або, що на неї, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved