Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

23.04.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись. Мотивувала позов тим, що в шлюбі з відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюб сторін розірваний 13.05.2010 року. На підставі рішення суду від 04.02.2008 року з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] були стягнуті аліменти до досягнення дитиною повноліття. В даний час син [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчатись на контрактній основі, на денному відділенні у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова, власного доходу не має. Хлопець знаходиться на утриманні матері, батько добровільно не надає коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову та на період навчання у Вінницькому національному медичному університеті, до досягнення ним 23-річного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задоволити. Суду пояснила, що відповідач є батьком їх сина [PERSON] , [INFO] , який, досягнувши повноліття, продовжує навчання за спеціальністю «стоматологія», освітній рівень «магістр», на денній формі у Вінницькому національному медичному університеті, власного доходу не має. Вона не може забезпечити потреб сина-студента. Вона працює, але навчання сина платне, близько 20 000 грн. треба заплатити за семестр навчання. Наголосила, що дитина влаштуватись на роботу не може, оскільки здобуває освіту, тому потребує матеріальної допомоги також від свого батька. Мирним шляхом дане питання вирішити неможливо, оскільки вони з відповідачем не спілкуються. Їй відомо, що відповідач працює лікарем у першому пологовому будинку, на утриманні має одну неповнолітню дитину. Просила позов задоволити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги [PERSON] підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Судом проведені наступні процесуальні дії: 08.05.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 21). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Син [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. Навчається за контрактом на стоматологічному факультеті за спеціальністю «Стоматологія». Термін навчання з 01.09.2018 року по 01.07.2023 року. Із договору № 531с про надання освітніх послуг від 17.08.2018 року (а.с. 3-4), зокрема, вбачається, що [PERSON] надається освітня послуга за освітньо-кваліфікаційним рівнем - магістр. Орієнтовна загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 193 250 грн. Оплата за отримання освітньої послуги здійснюється щосеместру, не пізніше ніж до 01 серпня та до 01 лютого в сумі 19 325 грн. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка навчаються і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на місяць для однієї особи з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Повнолітній син сторін - [PERSON] є студентом денної форми навчання, здобуває освіту, здійснюючи оплату за надання освітніх послуг, власного доходу не має, знаходиться на утриманні матері, тому суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги від свого батька. Відповідач [PERSON] позов не оспорив, відзиву на позов не подав, працює лікарем у Вінницькому клінічному пологовому будинку № 1, отримує офіційний дохід. Зважаючи на розмір заявлених вимог, виходячи із принципу взаємного обов`язку батьків по утриманню дітей, суд вважає необхідним задоволити позов і визначити аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, починаючи з 23.04.2019 року і на період навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справ даної категорії в усіх судових інстанціях. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved