Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

24.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації в м.Києві, про позбавлення батьківських прав щодо неї та стягнення аліментів у зв'язку з продовженням її навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., з урахуванням уточнення позовних вимог. Ухвалою суду від 22.02.2017 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації в м.Києві, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, залишено без розгляду в частині позовних вимог до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1998 року по 21.09.2000 року. Після розірвання шлюбу позивачка проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивачки було стягнути аліменти до досягнення нею повноліття, однак позивач аліменти сплачував не регулярно. Після досягнення позивачкою повноліття відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу їй не надає, яка необхідна у зв'язку з продовженням позивачкою навчання, а тому остання звернулась до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки суду повідомлено не було. Разом з тим через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній проти позовних вимог заперечив, а також просив суд визначити йому аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що він працює та має постійний та регулярний дохід. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з 23.01.1998 року по 21.09.2000 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER], позивачка 09.01.2015 року змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. З матеріалів справи вбачається, а також не заперечувалось сторонами, що позивачка [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] у гуртожитку та перебуває на її утриманні. Разом з тим, відповідно до довідки № 749, виданої 07.04.2016 року Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, [PERSON] є студентом першого курсу денної форма навчання Інституту філології. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту позовних вимог з урахуванням їх уточнення, вбачається, що позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у зв'язку з продовженням навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. Разом з тим, у відповідності до вимог ч.1 ст. 184 СК України визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд може за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Однак, зі змісту письмового заперечення та заяви відповідача, вбачається, що останній не погоджуючись з позовними вимогами, просить суд визначити аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що він працює у ТОВ «САБЛ» з 01.03.2016 року на посаді вантажника, тобто має регулярний, постійний дохід, що підтверджується копією довідки про доходи. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що позивачка проживає зі своєю матір'ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, відповідач працює та має регулярний, постійний дохід, при цьому, ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання позивачки [PERSON], [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на її користь в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 24.06.2016 року і до закінчення позивачкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Також, в порядку, визначеному ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial