Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

22.12.2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між АКБ «Східно-Європейський банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»», та [PERSON] було укладено кредитний договір № А-01/2008, відповідно до умов якого останньому було надано у користування кредитні кошти. Позивач вказує, що відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 100\~118,39 грн., а також 1001,18 грн. сплаченого судового збору. 13.07.2015 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, зазначаючи при цьому, що просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 17383,50 грн., а також 1001,18 грн. сплаченого судового збору, обґрунтовуючи зазначене тим, що на примусовому виконанні у ДВС вже перебуває виконавчий документ про стягнення з відповідача на користь позивача 82734,89 грн. заборгованості за кредитним договором № А-01/2008. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю просить суд їх задоволити. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18.01.2008 року між АКБ «Східно-Європейський банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»», та [PERSON] був укладений кредитний договір № А-01/2008, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 75500,00 грн. строком з 18.01.2008 року по 18.01.2013 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19,00 % річних. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № А-01/2008 від 18.01.2008 року, з урахування раніше присуджених до стягнення сум, складає: 17383,50 грн. У ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору № А-01/2008 від 18.01.2008 року банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 75500,00 грн. строком з 18.01.2008 року по 18.01.2013 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19,00 % річних, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені в заяві та на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене та те, що у ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту не виконує, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1001,18 грн. судового збору, суд вважає, що така, виходячи із положень ст. 88 ЦПК України та з урахуванням змінених позовних вимог, підлягає частковому задоволенню, а саме, в обсязі, пропорційному ціні позову. На підставі наведеного,

Outcome: partial