overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

24.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №31 у будинку №82 по проспекту Перемоги у місті Чернігів по причині відсутності там без поважних причин понад одного року. Позивач у поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідачі повторно без поважних причин у судове засідання не прибули. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач, де з 12.07.2001 року зареєстровані відповідачі. Відповідачі, як члени сімї власника помешкання, з 2012 року у вказаній квартирі не проживають, що підтверджується комісійним актом від 20.01.2017 року. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На переконання суду (виходячи з наявних по справі доказів) відповідачі втратили право користування квартирою №31 у будинку №82 по проспекту Перемоги у місті Чернігів, так як вони відсутні там без поважних причин понад один рік (з 2012 року), інший строк відсутності членів сімї власника житла не встановлювався домовленістю сторін, відсутні підстави встановлені законом, згідно яких за відповідачами зберігалося житло понад одного року і вказані обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідачів у дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

24.01.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011 року, від якого у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося через втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного, внаслідок чого вони з червня 2016 року проживають окремо та припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам,. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, також зазначили, що примирення між ними не можливе. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 647, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] 1-КИ №199162( а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

24.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції між нею та [PERSON], актовий запис № 1345. Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися через різні характери, інтереси, погляди на життя, на права та обовязки подружжя, із за чого виникали сперечки, які привели до того, що спільне життя стало неможливе. Більше шести місяців сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, шлюб має формальний характер, тому позивач вважає, що сімя розпалася і примирення не можливе та буде суперечити їхнім інтересам. Також зазначає, що спору про поділ майна у них немає. Після розірвання шлюбу донька залишається проживати з матірю. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутністю. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 08.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1345, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 096940, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 248792, копію якого долучено до матеріалів справи, де батьком зазначений [PERSON], мати [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами тривалий час, як припинені, спільне господарство не ведуть, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

24.01.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], щомісячно з дня предявлення нею позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що відповідач є батьком її дитини, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свою дитину, на її неодноразові прохання та вимоги не звертає ніякої уваги, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною , крім аліментів на двох інших дітей від першого шлюбу та грошової допомоги до трьох років інших доходів не має. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 249311 (а.с.6). З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 24.01.2017 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

24.01.2017 року позивачка звернулась з позовною заявою до суду, в якій вказала, що 27 вересня 2003 року вона уклала шлюб з [PERSON], 27.10.1980 р. н. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] В позовній заяві зазначила, що сумісне життя між подружжям не склалось через різний світогляд, психологічну несумісність, неможливість сумісного ведення господарства та недосягнення згоди у питаннях побуту, у тому числі розбіжності у питаннях виховання дитини. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились приблизно два року тому. За таких обставин сумісне життя та збереження сімї неможливе. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 27 вересня 2003 року підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС № 104526 від 27 вересня 2003 року, виданого Августинівською сільською радою Запорізького району, відповідно 27 вересня 2003 року зроблено актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №106868 від 14 січня 2009 року, виданий Августинівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, відповідно 14 січня 2009 року в Книзі реєстрацій народження зроблений відповідний актовий запис №03. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, не мають наміру на збереження шлюбу, а відповідач надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Суперечки з приводу розподілу спільного майна між ними немає. Суперечки з приводу проживання неповнолітнього сина немає. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

24.01.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], просить стягнути аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання дітей до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, син [PERSON] та донька [PERSON] проживають біля матері та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, а тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

24.01.2017 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу в примусовому порядку. Заяву мотивує тим, що: -«До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 23.01.2017 р. о 20:10 була госпіталізована ШПБ [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], приватний будинок, страждає на тяжкий психічний розлад у формі: галюцинаторно-параноїдного синдрому. Підставою для госпіталізації стало те, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом відмовляється від води та їжі та не може самостійно задовольняти свої життєві потреби; також пацієнтка епізодично знаходиться у стані психомоторного збудження, під час якого імпульсивна, не втримується на місці, що несе безпосередню небезпеку для її життя. 24.01.17 р. [PERSON], [INFO], оглянута комісією лікарів психіатрів для прийняття рішення про доцільність госпіталізації, у складі: Заст.. директора ТМО «ПСИХІАТРІЯ» Ігнатов М.Ю., зав. відділенням Блажевич Ю.А., лікар-психіатр Гой Н.М. Висновок: У зв'язку з неможливістю отримати від пацієнтки згоду на лікування (за її психічним станом), враховуючи наявність психотичної симптоматики, небезпеку для життя пацієнтки, неможливість задовольняти самостійно свої основні життєві потреби - потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

24.01.2018 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2006 року, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, різницю характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Стверджує, що проживають окремо, шлюбні стосунки припинені та спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі(а.с. 14,15), відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 06 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1292, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БК № 008514(а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії І-БК № 323375( а.с.6). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом позовної заяви, судові витрати по сплаті судового збору (а.с.2) позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

24.01.2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 20.08.1983 року, від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, тому з 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Оскільки відповідач не бажає вчиняти будь-яких дій для розірвання шлюбу в добровільному порядку, позивач був змушений звертатись до суду і просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 06.02.2018 року справа призначена до підготовчого засідання на 02.03.2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, причина неявки суду не відома, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України вона була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 20.08.1983року серії 1-ФП №407406 ( а.с. 6). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

24.01.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовчому засіданні позивач повідомила суду про відсутність наміру відмовитися від позову і наполягала на його задоволенні та розірванні шлюбу; відповідач позов визнав. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19.02.2013 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З лютого 2017 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

24.01.2018 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що [INFO] року помер чоловік заявниці - [PERSON], [INFO]. За фактом смерті було видано довідку про причини смерті №431 від [INFO] року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, що посвідчує факт смерті. В січні 2018 року для державної реєстрації смерті заявницеюбули подані документи до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації смерті. Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON] , [INFO], уродженця міста Харків, громадянина України, визнавши датою його смерті [INFO] року та місцем смерті Україна, Донецька область, місто Макіївка, причина смерті ішемічна хвороба серця. На час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] В судове засідання представник заявниці [PERSON] не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволені заяви. Заінтересована особа : представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копіями паспорта, копією свідоцтва про укладення шлюбу, довідкою про смерть №431 від [INFO] року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, відмовою у проведенні державної реєстрації смерті та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO], уродженця міста Харків , громадянина України, визнавши датою його смерті [INFO] року та місцем смерті Україна, Донецька область, місто Макіївка, причина смерті ішемічна хвороба серця. На час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved