Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

23.02.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 2002 по 2010 рік вони проживали однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач з ними не проживає. Далі в позові зазначила, що усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дочку. Відповідач здоровий, працездатний, а, значить, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Аліментів відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має. На даний час відповідач у добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO],, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, прохала їх задовольнити. Пояснила, що причиною звернення до суду стало скрутне матеріальне становище, їй припинили виплату допомоги на дітей як матері-одиначці, родина не користується жодними пільгами. Вона є багатодітною матір'ю, має звання «мати-героїня». Четверо її старших дітей є вже повнолітніми, а ще четверо - неповнолітні, один з яких навчається в Покровському ПТУ, а троє інших - школярі. На теперішній час, позивач не має змоги зареєструватись за місцем проживання в с. Остапівка Покровського району Дніпропетровської області, оскільки власник будинку, який вони придбали, помер, а спадкоємців після нього не лишилось. Документів на вказаний будинок немає, тому мають прожити в ньому 10 років, аби зареєструвати право власності за набувальною давністю. Має підсобне господарство. Доходів позивача не вистачає для утримання дітей, при цьому відповідач жодним чином не допомагає, з дочкою [PERSON] не спілкується. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Пояснив, що позовні вимоги визнає, згоден платити аліменти. [PERSON], 2003 року народження дійсно є його дочкою. Стан його здоров'я задовільний, інвалідності не має, не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Влітку підробляє пастухом. Земельного паю не має, користується присадибною земельною ділянкою, на якій вирощує продукти харчування. З дитиною не спілкується, так як вона проживає в іншому селі. Відповідач немає грошових коштів щоб оплатити дорогу до їхнього місця проживання. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 2002 по 2010 рік проживали однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Мають спільну дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 18.08.2003 року Мирненською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, де в графі «мати» вказана позивачка, в графі «батько» - відповідач (а. с. 3). Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], зареєстрована разом з позивачкою в [ADDRESS], але за даною адресою родина не проживає, земельних ділянок на території сільської ради не мають, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 18.02.2016 року за № 98 (а. с. 25). З пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він не працює та проживає в окремому житловому будинку один, на підтвердження чого надана довідка виконавчого комітету Мирненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 24.03.2016 року за № 122 (а.с. 22). Стан здоров'я відповідача є задовільним, на його утриманні інші непрацездатні особи не перебувають, проживає один, має у власності житловий будинок та присадибну земельну ділянку, наймається працювати сезонно пастухом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зазначеному випадку визнання відповідачем [PERSON] позову не порушує права інших осіб та не суперечить закону. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, те що відповідач має сезонний заробіток, працює по найму пастухом, інших аліментних виплат не має, на його утриманні не перебувають інші непрацездатні особи, проживає один, має у користуванні присадибну ділянку, що слідує з пояснень відповідача в судовому засіданні та довідки про склад його сім'ю, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині. Разом з тим, згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивачка та відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивачка звернулася до суду із позовною заявою 23.02.2016 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved