Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

22.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2016 року було укладено шлюб між ним та відповідачем (актовий запис № 28), про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , і вони проживали з однією сім`єю до січня 2020 року. Далі позивач зазначив, що від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. Як слідує далі з позову, спільне господарство сторонами разом не ведеться, спір щодо спільного сумісного майна відсутній. Однак, відповідач не погоджується розірвати шлюб добровільно в порядку ст.109 Сімейного кодексу України. Позивач зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на життя та різні звички. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01.07.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 28. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, 13.01.2021 року подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, 13.01.2021 року подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с.17). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 10.04.1997 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, відповідач [PERSON] народилася [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до посвідки на постійне місце проживання від 15.03.2019 року №90000303 позивач [PERSON] народився [INFO] в Вірменії (а.с.4). Відповідно довідки Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області позивач [PERSON] зареєстрований з 30.05.2017 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Запорізькій області, 01.07.2016 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №28 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами фактично припинено з січня 2020 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні фактичні місця проживання. На даний час, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як позивач, так і відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідач фактично визнав позовні вимоги в повному обсязі, обставини щодо припинення шлюбних відносин та викладені у позові підстави для розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач питання щодо стягнення на його користь судових витрат не порушував. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Outcome: approved