overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

23.06.2016 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказують, що вони є квартиронаймачами квартири [ADDRESS], яка є комунальною власністю. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з жовтня 2010 року в квартирі не проживає, місце його знаходження позивачу не відомо, оскільки знаходиться в розшуку. По теперішній час [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. На підставі викладеного, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивачі не з'явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивачів, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є квартиронаймачами квартири [ADDRESS], - а.с.8. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який, згідно акту від 21.06.2016, з жовтня 2010 року в зазначеній квартирі не проживає, - а.с.6, 7. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

23.06.2016 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою №36 в будинку №7 по вул. Ухтомського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивачі [PERSON] та [PERSON] вказують, що їм на праві приватної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який є онуком позивачів та який з червня 2010 року в зазначеній квартирі не проживає, місце його знаходження позивачам не відомо. На теперішній час позивачам доводиться сплачувати комунальні платежі за квартиру не тільки за себе, але і за відповідача. Крім цього, по причині того, що відповідач зареєстрований у належній позивачам квартирі, останні не можуть оформити субсидію на вказану квартиру. На підставі викладеного, позивачі [PERSON] та [PERSON], просять суд визнати відповідача, [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою №36 у будинку №7 по вул. Ухтомського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В судове зсідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], - а.с.7-8. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] який з червня 2010 року в зазначеній квартирі не проживає, - а.с.9, 10. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №36 у будинку №7 по вулиці Ухтомського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

23.06.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з виникненням несумісності характерів, постійних непорозумінь, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги повністю підтримує, відповідач позов визнає, вважають їх примирення неможливим. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 вересня 2011 року у виконавчому комітеті Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 вересня 2011 року (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 травня 2012 року (а.с.5). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

23.06.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 31.03.2001 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги повністю підтримує, відповідач позов визнає, вважають їх примирення неможливим. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 31 березня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 69, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31 березня 2001 року (а.с.8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9-12). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

23.06.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви вказує, що 06.02.2013 р. померла його бабуся [PERSON], яка за життя склала на нього заповіт. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на земельні ділянки, які знаходяться в межах території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, розміром 6,06 га, 1,6 га та 0,27 га. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, через те, що в документах, які підтверджують їх родство допущено помилки під час перекладу прізвищ з російської мови на українську, а саме: прізвище бабусі [PERSON], а в нього [PERSON]. Заявник в судовому засіданні просить суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] заповітом від 29.07.2010 р. посвідченим секретарем виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON], який зареєстрований в реєстрі №10, заповіла своєму онукові [PERSON] земельні ділянки розмірами 6,06 га, 1,6 га, 0,27 га, які знаходяться в межах території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області а.с.6, згідно свідоцтва про смерть, померла [PERSON] 06.02.2013 р. а.с.5, згідно свідоцтв про народження, [PERSON] записана матірю [PERSON], а [PERSON] вказаний батьком заявника, однак прізвища заявника, та його батька [PERSON] записані російською мовою «Лунев» - а.с.8, а в паспортах вказано «Луньов» - а.с.9,10. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] приходиться рідною бабусею заявника, проживали вони разом в [INFO]. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вищевикладене дає суду підстави для задоволення заяви, так як даний факт має для заявника правове значення повязане з прийняттям спадщини після смерті бабусі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

23.06.2016 р. [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який повністю перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги від батька. Батьком дитини є [PERSON] - відповідач у справі. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач має можливість матеріально утримувати дитину, оскільки фізично здоровий, на його утриманні немає непрацездатних батьків та дітей від іншого шлюбу, тому змушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення аліментів. Просить стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.15). Надіслав на адресу суду своє заперечення у якому висловився щодо неправдивих звинувачень позивача на його адресу, зазначивши, що турбується долею дитини та його вихованням (а.с. 16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

23.06.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 24.07.2010 р., актовий запис № 308. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, з 2012 р. шлюбні стосунки припинено, вони втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Майновий спір між ними відсутній. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 24.07.2010 р., актовий запис № 308 а.с.5, відповідно до свідоцтва про народження в період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], шлюбні відносини між сторонами припинені, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 174 ч.4, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

23.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою №4 в будинку №146 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON]Я вказує, що він згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1668 є співвласниками квартири [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований пасинок позивача - відповідач [PERSON], який з квітня 2014 року в зазначеній квартирі не проживає. По теперішній час відповідач [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не зявлявся. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №4 в будинку №146 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON]А в судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власникомквартири [ADDRESS] (а.с.4). У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.6), який, згідно акту від 21.01.2016 року, з квітня 2014 року за вказаною адресою не проживає(а.с.7). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №4 в будинку №146 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

23.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 19.06.2013 року виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 12. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання прибула, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.06.2013 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 440384. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

23.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 14 липня 2010 року Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області України, актовий запис № 85, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через постійні сварки які відбувалися у сімї, що стало суперечити інтересам подружжя та дитини, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Фактично сімя розпалась більше ніж два роки тому, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом зі своїм батьком. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, за таких обставин суд не має відомостей про причини її неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

23.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 05.10.2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Зазначає, що від шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через розбіжність поглядів на взаємовідносини в сімї та несумісність характерів. З 2015 року з відповідачем не повязані спільним побутом, не мають взаємних прав і обовязків. Протягом останніх десяти місяців він з дружиною не проживає. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу порушує його особисті права та суперечить його інтересам. Оскільки сторони мають неповнолітніх дітей, тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що більше десяти місяців не проживають однією сімєю. Ствердив, що у ситуації, що склалася неможливе примирення, сімя існує формально, він не має наміру відновлювати подружні стосунки. Твердить, що подальше збереження сімї є недоцільним, настоює на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо розірвання шлюбу, пояснила, що тривалий час не проживають однією сімєю. На даний час позивач перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх взаємин, і відновлювати їх не бажають. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що сумісне життя сторін в подружжі є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, примирення сторін є не доцільним, відновлення стосунків не бажаним, а тому позов задовольняє. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу, суд шлюб розриває.

Outcome: approved