Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

23.09.2020 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 06.06.2020 р. [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 4500 доларів США за договором позики, про що було складено відповідну розписку. За умовами договору позики відповідач повинен був повернути грошові кошти до 05 вересня 2020 р. включно, а в разі неповернення боргу у визначений строк - сплатити 10 відсотків від неповернутої суми процентів за користування коштами, отриманими в борг. Станом на день звернення до суду з даним позовом, відповідач жодної сплати за борговою розпискою не повернув. Посилаючись на ст..ст.16, 207, 509, 530, 545, 1046 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 4500 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 16.09.2020 р. становить 126 247,50 грн., а також судові витрати. Ухвалою від 02.10.2020 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 24.11.2020 р. 24.11.2020 р. розгляд справи було відкладено на 02.02.2021 р. через перебування судді у відпустці за раніше відпрацьований вихідний день. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06.06.2020 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження укладення якого відповідач склав розписку (а.с.4). За умовами договору позики [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, зобов`язавшись повернути позику в обумовлені між сторонами строки, тобто до 05 вересня 2020 року включно. Позивач зазначає, що зобов`язання по поверненню грошових коштів [PERSON] не виконав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст..1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення несплаченої суми позики в розмірі 4500 доларів США, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1262,50 грн.

Outcome: approved