Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

22.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду із наведеною вище заявою, в обґрунтування якої зазначала наступне. [INFO] в с. Вишнювате Розівського району Запорізької області у віці 90 років померла її рідна сестра [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 1, 70 га, яка розташована на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області, та призначена для ведення особистого селянського господарства, а також на інше майно. Згідно до заповіту, посвідченого 20.10.2005 року секретарем виконавчого комітету Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області Бондаренко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 92, [PERSON] заповіла усе належне їй майно своєму племіннику та відповідно її сину (заявниці) [PERSON] . При зверненні [PERSON] до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок пропуску останнім визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини та відсутності документів, які б свідчили про прийняття останнім спадщини відповідно до ст. 1268 ЦК України. Отже, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину. Виходячи з положень ст. ст. 1223, 1262 ЦК України, вона як рідна сестра померлої [PERSON] , має право на спадкування за законом, у зв`язку з чим, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, під час вивчення нотаріусом наданих нею документів необхідних для оформлення спадщини з`ясувалося, що вона із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася та не надала документів, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також, що свідоцтво про народження її сестри не збереглося. Внаслідок цих обставин, державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі їй відповідного свідоцтва про право на спадщину. При цьому заявниця зазначала, що вона є рідною сестрою померлої [PERSON] , і на час відкриття спадщини (смерті останньої), постійно проживала з нею, оскільки її сестра через свій похилий вік та стан здоров`я потребувала постійного догляду та сторонньої допомоги. З огляду на вказане, заявниця просила встановити факт родинних відносин, а саме що вона є рідною сестрою [PERSON] та факт постійного проживання разом із останньою (спадкодавцем), за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 11.08.2021 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 13 год. 00 хв. 31.08.2021 року. Крім того, вказаною ухвалою з Розівської державної нотаріальної контори було витребувано спадкову справу № 17/2020, заведеної щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 34). Представник заінтересованої особи - Розівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Окрім того, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зокрема зазначив, що проти задоволення зазначених у заяві вимог не заперечує (а.с. 37). Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити у відсутність представника заінтересованої особи. В судовому\~засіданні\~заявниця\~пояснила,\~що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яку вона має намір успадкувати, враховуючи, що її син (заінтересована особа у справі) - [PERSON] , своїм правом на спадкування не скористався, а інші спадкоємці, які б мали намір успадкувати майно, яке залишилось після померлої [PERSON] , відсутні. Разом з тим, при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася та не надала документів, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також документів, які підтверджують наявність родинного зв`язку між нею та спадкодавцем. При цьому\~заявниця вказувала,\~що спадкодавець\~ [PERSON] \~дійсно є\~її рідною\~сестрою,\~оскільки вони\~мають спільних\~батьків,\~але через\~те,\~що свідоцтво\~про народження\~останньої не\~збереглося,\~у неї\~виникли труднощі\~у оформленні\~спадщини.\~Крім того,\~вказувала,\~що після\~смерті цивільного\~чоловіка сестри,\~остання залишилась\~сама,\~оскільки дітей\~в неї\~не було,\~та через\~свій похилий\~вік та\~стан здоров`я\~потребувала сторонньої\~допомоги.\~Внаслідок цих\~обставин,\~вона стала\~проживати разом\~із сестрою\~та доглядати\~за нею\~по день\~її смерті,\~а в\~подальшому займалася\~її похованням. На підставі цього, заявниця просила встановити факт родинних відносин, а саме що вона є рідною сестрою [PERSON] , та факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявниці адвокат Комар Г.І., підтримав вимоги, викладені у заяві, та просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] , зазначивши, що він не скористався своїм правом на успадкування майна, яке залишилось після померлої [PERSON] , та не має наміру в подальшому вживати заходи щодо оформлення спадщини. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони на протязі багатьох років проживають в селі Вишнювате Розівського району Запорізької області, а тому знають заявницю, а також знали за життя [PERSON] . Свідкам відомо, що померла [PERSON] була рідною сестрою заявниці, оскільки вони за життя знали ще і їх матір. Крім того, свідки обізнані, так як проживають по сусідству, про те, що на час смерті [PERSON] , з останньою постійно проживала її сестра [PERSON] , яка доглядала її. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні норми закону викладені і в ст. ст. 15, 16 ЦК України. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Відповідно до п. 1\~ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Виходячи з роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року (далі Постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. У п. 23 Постанови роз`яснено, що у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положеннями ст. 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема рідні брати та сестри спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п.п. 3.22 п. 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Судом встановлено, що [INFO] у с. Вишнювате Розівського району Запорізької області у віці 90 років померла [PERSON] (а.с. 6, 40). Померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЗП № 041372, належала земельна ділянка площею 1,70 га, яка розташована на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області, та призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на зазначену вище земельну ділянку. 20.10.2005 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області Бондаренко С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 92, згідно якому остання заповідала усе належне їй майно [PERSON] (заінтересованій особі у справі) (а.с. 9, 45). 14.02.2020 року [PERSON] звернувся до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Внаслідок цих обставин було заведено спадкову справу № 17/2020 та за номером у Спадковому реєстрі 65513233 (а.с. 10, 39-43). Постановою державного нотаріуса від 17.02.2020 року за № 62/02-31, [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останній пропустив встановлений законодавством шестимісячний термін на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не надав документів, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 11, 49). 16.07.2021 року [PERSON] , як сестра померлої [PERSON] , звернулася до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 50). Постановою державного нотаріуса від 16.07.2021 року за № 307/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що остання із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася та не надала документів, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також через відсутність свідоцтво про народження спадкодавця (а.с. 16, 53). Згідно до свідоцтва про одруження, 27.02.1965 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим, змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). Виходячи із свідоцтва про народження заявниці, її батьками зазначені: [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 12). Із відповіді Державного архіву Запорізької області від 06.04.2021 року № 01-32/К-0932 вбачається, що актовий запис про народження [PERSON] , не зберігся (а.с. 15). З довідки виконавчого комітету Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області від 15.07.2021 року за № 88, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала до часу смерті за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті за вказаною адресою з [PERSON] проживала її сестра [PERSON] , хоча виходячи з довідки вказаної установи від 15.07.2021 року за № 89, остання була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] (а.с. 32, 33). Згідно до показів свідків [PERSON] та [PERSON] , які багато років знають заявницю та за життя знали [PERSON] , а також їх матір, останні були рідними сестрами, оскільки мали спільних батьків. Свідкам відомо, що на час смерті [PERSON] , з останньою постійно проживала її сестра (заявниця у справі), яка і здійснювала заходи щодо її догляду. Аналізуючи наведені докази, зокрема покази свідків та довідки селищної ради, недовіряти яким немає підстав, суд доходить висновку, що факт родинних відносин між заявницею [PERSON] та померлою (спадкодавцем) [PERSON] , а також постійного проживання заявниці із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є доведеним. При вирішення вказаної справи, суд враховує відсутність спору про право, з огляду на матеріали спадкової справи, та позицію заінтересованої особи у справі [PERSON] в судовому засіданні, щодо відсутності наміру вживати заходи для оформлення спадщини після померлої [PERSON] . При цьому суд зауважує, що факт реєстрації заявниці на час смерті спадкодавця за іншою адресою не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви [PERSON] , оскільки адреса реєстрації особи та її фактичного проживання може не збігатися. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved