Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

22.06.2020 року\~ [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь», в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 103\~874,70 грн., а також компенсацію у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 4\~549,89 грн. та судові витрати у розмірі 1\~038,75 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у період з 22.03.2004 по 30.08.2019 він перебував у трудових відносинах з ДП «Українськмй науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь». 30.08.2019 він був звільнений. У підприємства на момент звільнення перед позивачем існувала заборгованість із заробітної плати, яка відповідно до рішенням Київського районного суду міста Харкова від 10.02.2020 , була виплачена в повному обсязі 10.04.2020. Таким чином, затримка заробітної плати позивача утворилась за період з 30.08.2019 по 10.04.2020. Таким чином, позивач звернувся до суду з дійсним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 103\~874,70 грн., а також компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 4\~549,89 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій, вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Також просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що у період з 22.03.2004 по 30.08.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь», що підтверджується записами трудової книжки [NUMBER] (а.с. 8-10). Відповідно до\~ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку в порядку наказного або спрощеного позовного провадження. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1\~ст.81 ЦПК України). 30.08.2019 [PERSON] було звільнено. На підставі рішення Київського районного суду міста Харкова від 10.02.2020 на його користь з відповідача стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 227\~494,51 грн. за період з 01.08.2018 по 30.08.2019 (а.с. 13-14). Вказана заборгованість із нараховано, але не виплаченої заробітної плати фактично сплачена позивачеві 10.04.2020 року в повному обсязі, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 13.04.2020 № RQVPS1T2R75ECD64 (а.с. 16). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці»\~встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати встановлено\~ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам\~втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до\~вимог ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони\~одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно наданого відповідачем [PERSON] розрахунку розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 4549,89 грн. Суд погоджується з розрахунком позивача компенсації втрати частини доходів, який відповідачем не спростований. Відповідно до норм\~ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, також передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідно до положень ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, обов`язок по доказуванню відсутності підстав у позивача для стягнення суми компенсації втрати частини заробітної плати, в зв`язку з порушенням строків виплати, покладається на відповідача. Таких доказів представником відповідача не надано. Отже, судом встановлено та не спростовано\~відповідачем факт не здійснення компенсації позивачу втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення середнього (середноденного) заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1ст.117\~КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, а також встановлено рішенням Київського районного суду міста Харкова від 10.02.2020, що при звільненні позивача з роботи з ним не були проведені всі розрахунки. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень\~статті 233 КЗпП України\~у взаємозв`язку з положеннями статей\~117,\~ ст. 237\~цього кодексу роз`яснив, що за\~статтею 47 КЗпП України\~роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею\~117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за\~весь час\~затримки по день фактичного\~розрахунку. \~ \~ \~ \~Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Так, за два місяці, які передують події, з якою пов`язана виплата (червень, липень 2019 )позивачу нараховану за червень 2019 ( 18 робочих днів) 13\~705,55 грн., липень 2019 (20 робочих днів) 11\~925,87 грн., тобто за останні два місяці (38 днів) нараховано 25\~631,42 грн. Таким чином, середній заробіток позивача становить 674,51 грн. (25\~631,42 грн./38). Всього термін затримки виплати заробітної плати, кількість робочих днів складає 154 дні. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки за період з 30.08.2019 року по 10.04.2020 року склав: 154 х 674,51 = 103\~874,54 грн., де 154 - кількість робочих днів за період, 674,51 - розмір середньоденної заробітної плати. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 103\~874,54 грн. з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Факт сплати позивачем судового збору підтверджується квитанцією № 37679 від 21.06.2020, отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1038,75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved