Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником будинку № 20 по вул. Центральній в с. Благодатне Очаківського району Миколаївської області. В квітня 2016 року дізнався, що на цей будинок накладено арешт. Посилаючись на те, що 27 серпня 2013 року було закінчено виконавче провадження, в якому він був боржником, просив звільнити з-під арешту належне йому майно. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, крім цього, вказав, що повністю підтримує заявлені вимоги; відповідач про причини неявки свого представника суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 59316609 від 18 травня 2016 року, будинок № 20 по вул. Центральній в с. Благодатне Очаківського району Миколаївської області належить позивачеві [PERSON] (а. с. 6). Постановою державного виконавця ВДВС ОМРУЮ від 02 вересня 2010 року під час виконання виконавчого документу № 2-842 від 22 червня 2010 року, виданого Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди та судових витрат в сумі 20 825 грн, був накладений арешт на все належне позивачеві майно. Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, зареєстроване обтяження майна за №10202396: арешт нерухомого майна (невизначене майно, все нерухоме майно) [PERSON]. Як вбачається з наданої позивачем копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 27 серпня 2013 року (а. с. 13), вказане вище виконавче провадження закінчено у звязку з відмовою стягувача від примусового виконання рішення. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Частинами 1 та 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що на даний час позивач як власник не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстав для накладення арешту на це майно за вищевказаним виконавчим провадженням немає, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved