overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

24.02.2006 року, а уточнивши вимоги від 07.04.2006 року (т.1 а.с.а.с.23,40-43), від 10.11.2008 року (т.2 а.с.49-51), від 11.08.2010 року (т.3 а.с.20-22), від 14.01.2014 року, від 09.07.2014 року (т.4 а.с.а.с.5-8,57-61), від 18.12.2015 року (т.5 а.с.40А-45), [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є правонаступниками [PERSON], померлого [INFO] року та просить: -«Розділити домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 189,9 кв.м., з них житлової 105,3 кв.м. між співвласниками в натурі, виділивши мені [PERSON], належну мені 1/3 частину, яка складається з наступних приміщень (відповідно до даних технічного паспорту з 18.09.2007року): - 1-1-коридор площею 4,1 кв.м.; 1-2-кухня площею 8,1 кв.м.; 1-3 - житлової кімнати площею 16,4 кв.м.; 1-4- житлової кімнати площею 7,8 кв.м.; 1-5-ванної кімнати площею 4,3 кв.м. та приміщення мансарди, яке складається з житлової кімнати 3-3 площею 16,3 кв.м., а всього загальною площею 57 кв.м. з них житловою 40,5кв.м., а також 1/3 частину споруд №1-3. Виділити відповідачкам в натурі в порядку розділу домоволодіння [ADDRESS] належні йому 2/3 частини, які складаються з наступних приміщень: - 2-1-коридор площею 5,7 кв.м.; 2-2-коридор площею 5,7 кв.м.; 2-3 житлової кімнати площею 11,0 кв.м.; 2-4 житлової кімнати площею 19,4 кв.м.; 2-5 житлової кімнати площею 9,6 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,2 кв.м.; 2-7 санвузлу площею 4,1 кв.м. та частину мансарди, яка складається з приміщень 3-1 кухня площею 6,7 кв.м.; 3-2 житлова кімната площею 19,6 кв.м.; 3-4 ванна кімната площею 4,1 кв.м.; 3-5 прихожа площею 8,9 кв.м.; 3-6 жилова кімната площею 5,2 кв.м., а всього загальною площею 109,2 кв.м. з них житловою 64,8 кв.м., а також сарай під літерою «Б» та погреб під ним, сарай під літерою «Г» та погреб під ним, вбиральню під літерою «В», 2/3 частини споруд №1-3.» (т.5 а.с.40А-45) Свої вимоги мотивує тим, що предметом спору є фактично лише приміщення 3-3 площею 16,3 кв.м, розташоване на мансардному поверсі. Загальна площа приміщень, які вона займає, є меншою ніж 1/3 частина. Виділити в натурі належну їй 1/3 частину домоволодіння відповідачі відмовляються, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання з»явилися представник [PERSON] - [PERSON], яка позов підтримала з вищевказаних підстав, за винятком вимог про стягнення судових витрат. [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, мотивуючи його ненобгрунтованістю. Інші учасники, в судове засідання не з»явилися. Також вони не з»явилися в попередні судові засідання, причин неявки не повідомили. Заслухавши думку [PERSON], яка вважає за можливе справу розглянути без участі осіб, які не з»явилися, а також думу [PERSON] та [PERSON], які заперечують про розгляд справи у відсутність цих осіб суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

24.02.2006 року, а уточнивши вимоги від 07.04.2006 року (т.1 а.с.а.с.23,40-43), від 10.11.2008 року (т.2 а.с.49-51), від 11.08.2010 року (т.3 а.с.20-22), від 14.01.2014 року, від 09.07.2014 року (т.4 а.с.а.с.5-8,57-61), від 18.12.2015 року (т.5 а.с.40А-45), [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є правонаступниками [PERSON], померлого [INFO] та просить: -«Розділити домоволодіння [ADDRESS] площею 189,9 кв.м., з них житлової 105,3 кв.м. між співвласниками в натурі, виділивши мені [PERSON], належну мені 1/3 частину, яка складається з наступних приміщень (відповідно до даних технічного паспорту з 18.09.2007року): - 1-1-коридор площею 4,1 кв.м.; 1-2-кухня площею 8,1 кв.м.; 1-3 - житлової кімнати площею 16,4 кв.м.; 1-4- житлової кімнати площею 7,8 кв.м.; 1-5-ванної кімнати площею 4,3 кв.м. та приміщення мансарди, яке складається з житлової кімнати 3-3 площею 16,3 кв.м., а всього загальною площею 57 кв.м. з них житловою 40,5кв.м., а також 1/3 частину споруд №1-3. Виділити відповідачкам в натурі в порядку розділу домоволодіння [ADDRESS] належні йому 2/3 частини, які складаються з наступних приміщень: - 2-1-коридор площею 5,7 кв.м.; 2-2-коридор площею 5,7 кв.м.; 2-3 житлової кімнати площею 11,0 кв.м.; 2-4 житлової кімнати площею 19,4 кв.м.; 2-5 житлової кімнати площею 9,6 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,2 кв.м.; 2-7 санвузлу площею 4,1 кв.м. та частину мансарди, яка складається з приміщень 3-1 кухня площею 6,7 кв.м.; 3-2 житлова кімната площею 19,6 кв.м.; 3-4 ванна кімната площею 4,1 кв.м.; 3-5 прихожа площею 8,9 кв.м.; 3-6 жилова кімната площею 5,2 кв.м., а всього загальною площею 109,2 кв.м. з них житловою 64,8 кв.м., а також сарай під літерою «Б» та погреб під ним, сарай під літерою «Г» та погреб під ним, вбиральню під літерою «В», 2/3 частини споруд №1-3.» (т.5 а.с.40А-45) Свої вимоги мотивує тим, що предметом спору є фактично лише приміщення 3-3 площею 16,3 кв.м, розташоване на мансардному поверсі. Загальна площа приміщень, які вона займає, є меншою ніж 1/3 частина. Виділити в натурі належну їй 1/3 частину домоволодіння відповідачі відмовляються, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, -ст.355,356,357,358,364,367 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

24.02.2008р. був укладений кредитний договір між позивачем та відповідачем, про надання кредиту у сумі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не виконує умов договору, а саме не повертає кредитні кошти, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав відповідну заяву, у якій позов підтримав та просив розглядати справу без його участі, при цьому не заперечував проти заочного розгляду справи; відповідач, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився та належних доказів, які б спростовували вимоги представника позивача не надав. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Крім того, згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунків, які суд визнає вірними, заборгованість по кредиту (а.с.4-9) станом на 26.11.2013р. становить - 6401,76 грн., а саме: - заборгованість за кредитом - 700 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3025,72 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 1715 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 281,04 грн. На підстави наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

24.02.2010 року Вознесенський міжрайонний прокурор в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ „Вознесенський консервний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3257грн. 91 коп. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що [PERSON] з 03.04.2000 року знаходиться з відповідачем у трудових відносинах, працюючи водієм транспортного відділу. Посилаючись на порушення ст. 115 КЗпП України, відповідно до якого заробітна плата має сплачуватись працівникам регулярно, просить позов задовольнити. В попередньому судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги, зазначив, що на даний час звільнився у зв»язку із ліквідацією підприємства, змінив період і розмір заборгованості з 01.11.2009 року по 31.03.2010 року у розмірі 5778. 52 грн. В судовому засіданні прокурор уточнені вимоги підтримав в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином був повідомлений, від нього надійшла письмова заява, в якій вказав що уточнений позов підтримує, просить слухати справу у його відсутність. Представник відповідача ПАТ „Вознесенський консервний завод в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, на попередньому розгляді справи уточнений позов повністю визнавав. Вислухавши пояснення помічника Вознесенського міжрайонного прокурора Арделя А.М., дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] знаходився з відповідачем в трудових відносинах, згідно наказу № 1-к від 12.03.2010 року, що підтверджується трудовою книжкою серія БТ-ІІ № 0575568 (а.с.15-17). Розмір заборгованості перед позивачем по заробітній платі підтверджується довідкою, виданою головою ліквідаційної комісії за період з 01.11.2009 року по 31.03.2010 року становить 5778,52 грн. ( а.с.14). Вимоги позивача підлягають задоволенню згідно ст.116 КЗпП України, так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення, або якщо він не працював, то не пізніше наступного дня після предявлення звільненим вимоги про розрахунок. Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ „ Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 р. за № 13 сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Зважаючи на викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

24.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 37 (а.с.3). Від шлюбних стосунків у сторін народилась донька [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 394686 від 07.08.2012 року (а.с.4). Як вказувала позивач, що встановлено заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2017 року (справа № 214/5941/17), малолітня дитина зареєстрована, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Питання про утримання дитини батьком [PERSON] вирішено шляхом стягнення аліментів в судовому порядку. Як вказував позивач, шлюбні стосунки між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 214918 від 24.02.2012 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Міщенко» на «Алмасрі», яке після розірвання шлюбу просить залишити без змін згідно поданої нею заяви (а.с.3). Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 24.02.2012 року Саксаганським відділом державної РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №37 розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «Алмасрі». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

24.02.2014 заступник прокурора м. Чернігова, в інтересах держави в особі Головного державного управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства у Чернігівській області, звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України. В обґрунтування якого зазначає, що в ході проведеної державним інспектором Чернігівдержрибохорони перевірки дотримання вимог чинного законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства було встановлено, що 03.06.2013 [PERSON], перебуваючи на озері Глушець поблизу м. Чернігова здійснював лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою зяберною, чим завдав рибному господарству України шкоду в сумі 2 516,00 грн. Посилаючись на наведені обставини, просить стягнути з [PERSON] на користь Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Чернігівській області збитків, заподіяних рибному господарству України в розмірі 2 516,00 грн. та перерахувати їх на рахунок місцевого бюджету м. Чернігова. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.21), надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.22), з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

24.02.2014 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 14.10.2005 [PERSON] 14.10.2005 отримала кредит у розмірі 2 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору станом на 30.09.2013 в сумі 13 414 грн. 58 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.34). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином (а.с.33), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

24.02.2014 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 29.04.2008 [PERSON] 29.04.2008 отримала кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору станом на 26.11.2013 в сумі 22 207 грн. 11 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.36-37).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

24.02.2014 позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 09.10.1999 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та проживали однією сім'єю до 09.01.2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони втратили довіру та взаєморозуміння, постійно виникали сварки, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, по телефону просила розглядати справи без її участі. Позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 09.10.1999 року зареєстрували шлюб, про що Петрівською сільською радою Волноваського району складено відповідний актовий запис №5 (а.с.9). Сторони проживали однією сім'єю до 09.01.2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідачка позов визнала, під час наданого судом строку для примирення, сторони не примирилися, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідачки, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

24.02.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем шлюб не зареєстровано. Мають спільну дитину -сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за вимогами в ньому викладеними. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього обов'язку. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 24.02.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

24.02.2014р. [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є донькою [PERSON] та онукою [PERSON], які померли відповідно [INFO] та [INFO]. Після смерті останньої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], на яку вона має право за законом за правом представлення. Оскільки через необізнаність та некваліфіковану правову допомогу вона з поважних причин пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, просить надати їй додатковий строк для подачі такої заяви. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник Докучаєвської міськради Донецької області КАРПЕНКО О.О. в судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі визнавши позов розпорядились своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved