Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

22\~квітня 2019\~року адвокат Шуліка-Гінкулова А.Г. звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою, предметом якої є: визнання за позивачем права власності на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,11 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] , після якої залишилися вищезазначені земельні ділянки. Позивач звернувся до нотаріуса з проханням видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, проте у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, [PERSON] змушений звернутися з позовом до суду. 05 червня 2019 року судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Дала пояснення, що за життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набула у власність житловий будинок та земельні ділянки. Також, [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все належне їй майно заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] . Останній від спадщини відмовився, написавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Згідно з довідкою, виданою Другою очаківською державною нотаріальною конторою, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Отримавши свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , він отримав відмову в оформленні спадкових прав на земельні ділянки. Так, нотаріусом було роз`яснено, що за життя спадкодавець свої речові права на земельні ділянки не оформила нові державні акти не отримала, що унеможливлює оформлення нотаріусом права на спадщину. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 травня 1994 року на підставі рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів Очаківського району Миколаївської області № 6 від 27 лютого 1993 року на ім`я [PERSON] видано державні акти на право приватної власності на землю площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку і господарських споруд, та 0,11 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12,15). Згідно договорів купівлі-продажу жилого будинку серії [NUMBER] та земельної ділянки серії [NUMBER] від 17 червня 1999 року, [PERSON] за життя набула право власності на жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами і земельну ділянку площею 0,11 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений жилий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку і господарських споруд (а. с. 10). 21 лютого 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради народних депутатів Очаківського району Миколаївської області, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). Зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 квітня 2018 року, копію якого долучено до матеріалів справи, вбачається, що [INFO] [PERSON] померла (а. с. 8). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа (а.с. 75). З матеріалів спадкової справи слідує, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є позивач (а.с. 76). Другий спадкоємець [PERSON] , від своїх спадкових прав відмовився (а.с. 85). 30 травня 2019 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 99). З відповіді Другої Очаківської державної нотаріальної контори вбачається, що позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на земельні ділянки через те, що за життя спадкодавець не оформила їх на своє ім`я (а.с. 21). Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України,\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10\~постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~(далі - постанова Пленуму № 7), згідно зі\~ст. 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 1\~ст. 1297 ЦК України,\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 30 ЗК в редакції 1999 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження, - будівлі та споруди. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара (частина 2 статті 67 ЗК в редакції 1999 року). Відповідно до статті 128 ЦК УРСР (1963 рік), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець за життя набула на підставі договору купівлі-продажу право власності на житловий будинок та земельні ділянки. Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що померлу [PERSON] знала скільки себе пам`ятає. Остання проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок свідок знає дуже добре. Свідок була соціальним працівником і з вересня 2017 року по квітень 2018 року допомагала [PERSON] , доглядала її, дбала про город. Свідок [PERSON] показала, що є донькою позивача і, відповідно, онукою померлої [PERSON] Остання проживала через два будинки від її власної оселі. В будинок [ADDRESS] [PERSON] вселилися приблизно у 1999 році і до дня своєї смерті проживала в ньому. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що померла була її свекрухою. Відповідно, з нею вона спілкувалася з 1975 року, тобто з часу, коли одружилася з позивачем. Свідку відомо, що будинок та земельні ділянки біля нього померла придбала у Спінова. Після продажу будинку останній переїхав до міста Миколаєва, і з того часу свідок його не бачила. З викладеного вбачається, що померла фактично набула право власності на зазначені земельні ділянки, оскільки відповідно до статті 128 ЦК УРСР ці земельні ділянки були їй передані разом із державними актами на них. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п. 3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.\~392\~ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі\~земельну ділянку,\~є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування. Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що спірні земельні ділянки дійсно належали померлій [INFO] [PERSON] Позивач є спадкоємцем майна за заповітом. З урахуванням викладеного, а також того, що у позивача відсутні інші способи захисту права, окрім визнання його за рішенням суду, що узгоджується з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, а визнання позову відповідачем не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved