Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

23.02.2017 року позивач звернувся до суду до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 20% від частини всіх заробітків /доходів/ щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, вказуючи, що 04 квітня 2003 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 08 червня 2012 року заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу син проживає разом з ним та знаходиться на його утримання. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач та його представник в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача, представника позивача, про що свідчать заяви позивача, представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 04 квітня 2003 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. /л.с. 3/ 08 червня 2012 року заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду шлюб між ними був розірваний, що підтверджується наданим до матеріалів справи заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2012 року. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на його утримання, що підтверджується наданими до матеріалів справи актом обстеження побутових умов проживання від 16 березня 2017 року, відповідно до якого з [PERSON] мешкає неповнолітній син [PERSON], батько самостійно займається вихованням сина, рідна мати мешкає окремо та рідко спілкується з дитиною; довідкою виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області від 06 квітня 2017 року № 208, відповідно до якої дійсно згідно обстеження від 16.03.2017 року [PERSON], [INFO], мешкає разом з сином [PERSON], [INFO] за адресою: с. Шабо Білгород Дністровського району Одеської області по вул. Садова, 60 але зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим становить позивача та неповнолітню дитину у тяжке матеріальне становище. Згідно зі ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення йми повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтованими, однак підлягаючими задоволенню частково, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 23 лютого 2017 року та до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, тобто до 04 березня 2022 року, оскільки позивачем не надано до суду доказів того, що відповідачка може сплачувати аліменти саме у розмірі 20% від частини всіх видів заробітків /доходу/ щомісячно на дитину, що є порушенням вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В звязку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягають також стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial