overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

22.01.2021 року позивач звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 12.12.1998 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 547. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами по справі припинені з липня 2020 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.12.1998 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 547. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами по справі припинені з липня 2020 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила своє бажання залишити шлюбне прізвище. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

22.01.2021р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11683,63грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 08.06.2015р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є позивач, та відповідачем був укладений договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за яким остання отримала кредит у розмірі 13000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за що зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 02.12.2020р. виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11683,63грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Встановлено,\~що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,\~правонаступником якого\~за всіма\~правами та\~обов`язками є\~позивач,\~та відповідачем\~08.06.2015р.\~був укладений\~договір шляхом\~підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 13000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за що зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування та сплачувати інші платежі на умовах, передбачених цим договором. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 02.12.2020р. виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 11683,63грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором станом на вищевказану дату (а.с.14-15), яка в силу ст.526, ч.1 ст.530, ст.610, ст.629, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 2270,00грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

22.02.2003 року між сторонами укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 121, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з березня 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 768,40 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

22.02.2011 року, а уточнивши вимогу 14.11.2014 року, [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся в суд з позовом до ПАТ «Родовід Банк» (далі - Банк) та просить: -«Визнати договір поруки від 13.09.2007 р., укладений між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (назва змінена на публічне акціонерне товариство «Родовід Банк») та [PERSON] припиненим.» (а.с.а.с.1-3,147-149) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором №32.2/АА-103.07.2 від 13.09.2007 року (далі - Договір), Банк надав [PERSON] кредит в сумі 24 143,00 дол.США строком по 13.09.2014 року, з визначенням процентної ставки за користування коштами в розмірі 12,5 % річних. У виконання умов Договору, він виступив поручителем, про що було укладено Договір від 13.09.2007 року (далі - Договір поруки). 23.10.2008 року, між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду, згідно з якою, процентна ставка за користування коштами була збільшена до 16,0% річних, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності, про що йому не було повідомлено, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні, представник позивача - [PERSON] позов підтримав. Представник Банку - Галдецький Я.А. позов не визнав, мотивуючи його необґрунтованістю, а також надав суду заяву про застосування, при розгляді справи, строку позовної давності.(а.с.173) [PERSON] в судове засідання не з»явився. Також він не з»явився в судове засідання, призначене на 22.12.2014року, причин неявки не повідомив. Заслухавши думку учасників судового засідання, які вважають за можливе справу розглянути без участі третьої особи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

22.02.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, щ відповідає строку її дії. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 31.01.2015 року він заборгував перед позивачем 15158,54 грн., з яких: 6399,50 грн. заборгованість за кредитом; 6311,01 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1250,00 грн.-заборгованість по комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 698,03 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач не з*явився в судове засідання,хоча повідомлявся про нього належним чином і не надав позивачу або суду пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язовувся погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

22.02.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 31.08.2014 року він заборгував перед позивачем 16039,41 грн., з яких: 6957,40 грн. заборгованість за кредитом; 6322,47 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1519,57 грн-заборгованість з пені і комісії за користуванням кредитом,а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 739,97 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився ,хоча був повідомлений про нього належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

22.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за № ICKGMCUI. 12175. 004, за яким останньому через рахунок № [NUMBER], відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг,було надано кредитний ліміт у розмірі 8000,00 грн.. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 25.02.2015 року забор-гованість його перед позивачем становить 10830,64 грн.,з яких :5140,33 грн- поточна заборгованість по тілу кредита; 2845,88 грн.-прострочена заборгованість по тілу кредита; 325,86 грн.- поточна заборгованість за процентам; 2273,49 грн.-прострочена заборгованість за процентами; 245,08 грн - пеня. У зв*язку з цим,позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Представник позивач в судове засідання не з*явився,надав суду письмову заяву,в якій,підтримуючи позовні вимоги,просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву ,в якій визнаючи позовні вимоги, просить про розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те, що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язовувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати у повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на його умовах ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають повному задоволенню. Оскільки позивач відповідно до приписів п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору,суд у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути його з відповідача у розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

22.02.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що 27.09.2003р. сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. 02.08.2011 року сторони шлюб розірвали. Вказує, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний час не має постійного місця роботи, проте за можливістю надає допомогу на утримання дитини - перераховує грошові кошти та купляє різні речі. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2003р. по 02.08.2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження дитини та довідкою ОСББ «Батьківщина» (а.с.2, 3, 4). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В усіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері (батька) дитини, відповідно до ст. 183 СК України. При визначені розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та інші обставини. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

22.02.2014 року Комунарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період спільного життя між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в зв'язку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. 13.05.2015 року [PERSON]. пред»явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримавши позовні вимоги і давши пояснення по справі, просить розірвати шлюб з відповідачем., а прізвище залишити без змін. Відповідач позов визнав і давши пояснення по справі, просить також шлюб з позивачем розірвати. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

22.02.2015 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхніх двох дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Представник відповідача позов визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про одруження від 14.01.2015 року, виданого повторно, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2005 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 08.11.2005 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 02.04.2010 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти позивачка просила стягнути з відповідача не з дня її звернення до суду, а з 01.06.2015 року, тому, щодо дати з якої необхідно стягувати аліменти на утримання дітей, суд з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України, вирішує дане питання в межах заявлених позовних вимог. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved