Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

23.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26.08.2011 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала в борг 13000 доларів США з терміном виплати до 01.12.2011 року з виплатою 12% щомісяця, що підтверджується розпискою відповідача. 13.11.2012 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги [PERSON] було частково задоволено та з відповідача стягнуто заборгованість за договором позики від 26.082011 року в сумі 103629,50 гр, відсотки за користування грошовими коштами в період з 26.08.2011 року по 28.05.2012 року в сумі 111919,86 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. Рішення набрало законної сили. Станом на день подання позову борг відповідачем не повернуто. Оскільки договором передбачений розмір відсотків складає 12% щомісяця, відповідач зобов'язана виплатити позивачу суму у розмірі 273581 грн. 88 коп. за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 273581 грн. 88 коп. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 26 серпня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала суму у розмірі 13000 доларів США та зобов'язувався її повернути у строк до 01.12.2011 року, з виплатою 12% щомісяця, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 7). В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини. Змістом ст.1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором позики від 26.08.2011 року в сумі 103629 грн. 50 коп., відсотки за користування грошовими коштами в період з 26.08.2011 року по 28.05.2012 року в сумі 111919,86 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. (а.с. 8-10). На день подачі позову борг відповідачем не повернутий. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими котами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договором позики встановлений розмір процентів - 12% щомісяця. Таким чином сума відсотків за користування грошовими коштами, що підлягає стягненню з відповідача за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року складає 273581 грн. 88 коп., з розрахунку 103629,50 грн.*12%*22, де 103629,50 грн. - сума боргу, 12% - відсоток визначений договором, 22 міс - період за який було прострочено виконання зобов'язання. Враховуючи вище приведені обставини, яким встановлено наявність між сторонами правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, стягнувши заявлену суму грошових коштів та відсотків з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved