Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

23 травня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], подана його представником адвокатом [PERSON], до виконкому Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 2,0000 га., кадастровий № [NUMBER], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на майно - Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] зареєстрованого 28.01.2010 року в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01-10-149-00016. Зазначене змушує його звернутись до суду. В судове засідання позивач, його представник не з'явилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Піддубненська сільська рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] року [PERSON] помер, про що видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 10.05.2018 року. Позивач [PERSON] є сином померлого [INFO] року [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 10.05.2018 року. З оглянутої в судовому засіданні, наданої на запит суду, копії спадкової справи № 147/2018 заведеної Великоновосілківською державною нотаріальною конторою на спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року, вбачається, що позивач спадщину прийняв, фактично, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на день смерті. Спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не складав. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. № 693/02-14 від 22.05.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом земельну ділянку площею 2,0000 га. кадастровий № [NUMBER], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 28.01.2010 року. Листом Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за № 860/112-18 від 17.05.2018 року повідомлено, що згідно наявних в управлінні других примірників державних актів на право власності на землю, станом на 01.01.2013 року, [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 2,0000 га., кадастровий № [NUMBER] ля ведення особистого селянського господарства, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого 28.01.2010 року № 01-10-149-00016. Державний акт видано на підставі розпорядження голови Великоновосілківської райдержадміністрації від 16.11.2009 року № 463. Неможливість оформити право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неможливість отримати дублікату правовстановлюючого документу на землю - Державного акту на право власності на земельну ділянку на померлу особу не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність законодавчої урегульованості порядку видачі дублікатів втрачених Державних актів на право власності на земельну ділянку особам, які на теперішній час вже померли. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved