overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 серпня 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 1288. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з листопада 2012 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 12 серпня 2011 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 серпня 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 1288 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час вона звернулася до суду з позовом про його розірвання. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дитина проживає разом з нею. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої доньки. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дитині, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 500 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, тобто по 500 грн щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтва про народження та рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення неюповноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулась із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка, [PERSON]. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що її чоловік помер 07.03.2016р. в м. Алчевськ Луганської області , в звязку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, в даний час їй відмовляють у видачі свідоцтва про смерть, що перешкоджає оформити допомогу по втраті годувальника на дочку, яка навчається. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заслухавши пояснення заявниці та з'ясувавши обставини справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки доводи [PERSON], які наведені в ній, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження дітей [NUMBER], [NUMBER] та довідкою Солончаківської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 22 березня 2016 року № 191 про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

\~ 23 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання свого дядька [PERSON], [INFO], недієздатним, стверджуючи, що він страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення свої дій та ними керувати. Заявниця просила суд визнати дядька недієздатним та призначити її опікуном. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні докази вказують на недієздатність [PERSON] та підстави призначення заявниці опікуном. Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. За довідкою виконкому Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за вих.№208 від 13 лютого 2016 року та актом депутата від 17 лютого 2016 року, [PERSON] фактично проживає без реєстрації у сім'ї заявниці в с.Любине Снігурівського району Миколаївської області по вул.Київській,20, місце реєстрації в с.Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області (а.с.6). Заявниця є племінницею [PERSON] Як свідчить довідка МСЕК №073692 від 13 травня 1969 року (а.с.8) [PERSON] визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства, строк інвалідності встановлений безстроково. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Неспроможність [PERSON] усвідомлювати свої дії підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що він не має навичків самообслуговування, не орієнтується у побутових питаннях, не контактний до спілкування. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №177 від 26 квітня 2016 року (а.с.38-41), [PERSON] страждає вродженим слабоумством, помірною розумовою відсталістю. За своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] Справу вирішено на підставі ст.ст.39-41 ЦК України. У відповідності до ст.ст.55,58,60 ЦК України суд вирішує питання про встановлення опіки. За поданням опікунської ради при Новопетрівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, яке датовано 24 травня 2016 року рекомендовано, у разі задоволення заяви про визнання недієздатним [PERSON], призначити опікуном [PERSON] У зв'язку з тим, що внаслідок психічного стану, [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, суд визнає його недієздатним та встановлює опіку в особі племінниці [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог вказала, що 17.02.2014 року помер її чоловік [PERSON], який являвся пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України. Заявниця просить встановити належність йому пенсійної справи згідно із якою він отримував пенсію. Така необхідність викликана тим, що при перевірці документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника були виявлені розбіжності а саме: в копії свідоцтва про одруження виданого 14.05.1961 серії 11-ЯР № 768530 померлого по батькові зазначено «Игнатович», а за матеріалами пенсійної справи «Игнатьевич» Стверджує, що вона як вдова покійного має право на зміну виду пенсії і бажає бути забезпеченою утриманням колишнього чоловіка. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала з підстав, зазначених в заяві і просила задовольнити їх. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог заявниці і підтвердила, що встановлення даного факту буде мати юридичне значення для [PERSON] при зміні виду пенсії. Заслухавши пояснення заявниці, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 256 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пояснень заявниці, досліджених доказів, судом встановлено, що свідоцтво про шлюб серії 11-ЯР № 768530 належить їй та її покійному чоловікові. З пояснень заявниці, матеріалів справи, судом встановлено, що дана розбіжність в документах виникла помилково, тому суд приходить до висновку, про встановлення їх належності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

23 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільної дитини на період навчання у Електромеханічному коледжі Харківського Національного університету міського господарства ім. О.М.Бекетова в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на таке: відповідач є батьком їхньої спільної дитини. Зараз син [PERSON], [INFO], навчається на денній формі і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати не може сама забезпечити його вищевказаним. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. У разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не прибув, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Також встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними батьками [PERSON] Останній, дійсно, є студентом 1 курсу Електромеханічного коледжу Харківського Національного університету міського господарства ім. О.М.Бекетова денної форми навчання, що вбачається з наданої довідки (а.с.3), і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати - позивачка - [PERSON] не може сама забезпечити його вищевказаним, оскільки на надий час перебуває на обліку у Первомайському МРЦЗ як безробітна. Зважаючи на те, що відповідач не надав судові заперечень на позов та доказів про наявність чи відсутність інших утриманців, приховавши свій матеріальний стан та не вказавши стан свого здоров'я суд, згідно наданих стороною позивачки доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як такий, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, бо має постійне місце роботи на Ліхачовській меблевій фабриці. Такий обов'язок прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Вимоги позивачки грунтуються на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

23 березня 2016 року в с.Космирин Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка,27 в с.Космирин Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак, згідно поданої заяви, позов підтримала і просить справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 23 березня 2016 року в с.Космирин Бучацького району померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 18 грудня 2015 року і посвідчений секретарем Космиринської сільської ради Бучацького району, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

23 березня 2016 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач вказав, що 01 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого відповідачу було надано кошти у сумі 1\~000 доларів, що є еквівалентом по курсу НБУ в розмірі 26\~844,70 гривень на час подачі позову, строком повернення до 31 грудня 2014 року. Відповідач своїх зобовязань перед позивачем не виконав, в звязку з цим позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 26\~844,70 грн. та судові витрати. В ході розгляду цивільної справи представник позивача позовні вимоги підтримав\~ в повному обсязі. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так судом встановлено, що 01 грудня 2014 року позивач [PERSON] [INFO] передав у власність, а відповідач [PERSON] [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) прийняв грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що є еквівалентом по курсу НБУ в розмірі 26\~844, 70 гривень на момент подачі позову, та зобовязався повернути кошти до 31 грудня 2014 року, що підтверджується власноручною розпискою, яка була розглянута під час судового засідання (а.с.4). Свої зобовязання в повному обсязі не виконував. Таким чином суд приходить до висновку, що на час розгляду справи відповідач дійсно отримав у власність грошові кошти та свої зобовязання по поверненню грошей не виконав, а тому суд вважає, що у звязку з тим, що відповідач не виконав обовязок по поверненню грошей, з нього на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 26\~844, 70. При подані позову позивач судовий збір сплатив, згідно до ст.5 ч.1 п.9 ЗУ «Про сплату судового збору», суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, а тому відповідно ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню від відповідача на користь позивача в розмірі 551, 21\~ грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

23 березня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2003 року, що був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 604. Зазначає, що від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Зазначає, що з відповідачем не мешкають протягом року. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, встановлено, що сторони одружені з 05 липня 2003 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 604. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони не мешкають протягом року, на даний час мешкають окремо. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved