Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

22 листопада 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100001/0151 та [PERSON] укладений кредитний договір № 15042. Згідно з п. 2.2., 2.3., 2.4.1. договору відповідачу надався кредит для придбання світлопрозорих конструкцій з ен6ергозберігаючим склом (крім однокамерних), у тому числі, вікна та балконні двері та відповідне додаткове обладнання і матеріали до них, в загальному розмірі 32000,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 лютого 2020 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,5 % річних. Процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3. договору відповідач зобов'язалась повертати кредит рівними частинами в розмірі 888,89 грн. щомісяця та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 08 листопада 2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 19585,60 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, наданий відповідачу строк для подання відзиву та призначений розгляд справи по суті на 08 січня 2019 року. У судове засідання уповноважений представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності та позов задовольнити повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилась у судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 13 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100001/0151 та [PERSON] укладений кредитний договір № 15042 (а.с. 13-20). Згідно з п. 2.2., 2.3., 2.4.1. договору відповідачу надався кредит для придбання світлопрозорих конструкцій з ен6ергозберігаючим склом (крім однокамерних), у тому числі, вікна та балконні двері та відповідне додаткове обладнання і матеріали до них, в загальному розмірі 32000,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 лютого 2020 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,5 % річних. Процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3. договору відповідач зобов'язалась повертати кредит рівними частинами в розмірі 888,89 грн. щомісяця та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу. При цьому згідно з п. 3.3.1. договору всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. Також відповідно до п. 4.3. договору позичальник зобов'язалась належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе за цим договором зобов'язання, у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 8.2. договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушила умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 08 листопада 2018 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 19585,60 грн., з яких: 17777,76 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі, 3555,56 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом); 1279,42 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі, 909,49 грн. - прострочені проценти); 321,32 грн. - пеня за порушення зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків; 151,42 грн. - інфляційні втрати; 55,68 грн. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та відсоткам, що підтверджується поданими позивачем розрахунками заборгованості. (а.с. 4-12). Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору № 15042 від 13 лютого 2017 року отримала кредит у розмірі 32000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,5 % на рік, але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Згідно з п. 3.9.1. кредитного договору банк має право у випадку невиконання позичальником взятих на себе обов'язків та недотримання умов договору вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за договором. Однак вимогу позивача повернути усю суму кредиту та здійснити платежі за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів (лист № 384 від 13 листопада 2018 року (а.с. 23) відповідач не виконала та продовжує порушувати зобов'язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатила. Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що п. 4.3. кредитного договору, укладеного між сторонами, встановлює обов'язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved