Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

22.02.2011 року до суду подано позов публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Укртитан», в якому позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Укртитан» на користь публічного акціонерного товариства «Марфін банк» заборгованість за кредитним договором № 00047/КН в сумі 1480274 гривні 53 коп., з яких 1181007 гривні 89 коп. заборгованість по поверненню кредиту, 289321 гривня 26 коп. заборгованість по сплаті процентів, 9945 гривень 38 коп. заборгованості за несвоєчасну сплату процентів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позові, на пропозицію надати додатково докази на підтвердження позовних вимог щодо обставин, зазначених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року представник позивача відмовився уточнити позовні вимоги і надати додаткові докази, мотивуючи свою позицію тим, що свої вимоги позивач вважає обґрунтованими і доведеними, необхідні докази вчасно подавались до суду, але невідомо з яких причин вони зникли із справи при попередньому розгляді, а щодо надання доказів про правонаступництво пояснила, що суд вправі самостійно притягувати до участі у справі належну сторону, в тому числі і позивача. Відповідачі та представники відповідачів в судове засідання повторно не з'явились, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за їх відсутності. Вислухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача та дослідивши надані суду докази суд вважає необхідним повністю відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2013 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та ТОВ «УКРТИТАН» заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2008 року № 00047/КН у розмірі 1480274 гри. 53 коп., що складається з: 1181007 гри. 89 коп. заборгованості за кредитом; 289321 грн. 26 коп. заборгованості зі сплати процентів; 9945 грн. 38 коп. пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі від 4 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції скасовані і справу направлено на новий розгляд. При новому розгляді судом встановлено, що публічне акціонерне товарне «МАРФІН БАНК» (далі - ПАТ «МАРФІН БАНК») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 11 липня 2008 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТИТАН» (далі - ТОВ «УКРТИТАН») укладений кредитний договір, згідно з яким банк зобов'язався надати кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом 300 тис. доларів СІІІА зі сплатою 13 % річних строком до 08 липня 2011 року. 16 червня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до якої заборгованість ТОВ «УКРТИТАН» перед позивачем за основним боргом за кредитом склала 140 700 доларів США. За взаємною згодою сторін залишок заборгованості конвертований у національну валюту шляхом падання траншу/траншів на суму 1200000 грн. На забезпечення вимог позивача за зазначеним кредитним договором з [PERSON] укладений договір поруки від 11 липня 2008 року, додаткова угода № 1 від 08 вересня 2008 року та додаткові угоди, відповідно до яких [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем за зобов'язаннями ТОВ «УКРТИТАН» за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором кредиту утворилася заборгованість у розмірі 1480274 грн. 53 коп., яку банк просив стягнути солідарно з відповідачів. Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» (далі - ВАТ «Морський транспортний банк») та ТОВ «УКРТИТАН» укладений кредитний договір № 00047/КН, згідно з яким банк зобов'язався надати товариству кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом 300 тис. доларів СІІІА зі сплатою 13% річних строком до 08 липня 2011 року (а.с. 8-13). На забезпечення вимог позивача за зазначеним кредитним договором з [PERSON] був укладений договір поруки від 11 липня 2008 року (а.с. 20). 08 вересня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» та ТОВ «УКРТИТАН» було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 11 липня 2008 року, згідно з умовами якої сторонами погоджено підвищення процентної ставки до 14% (п. 1.1). Цією ж угодою доповнено розділ 3 «Права та обов'язки сторін» кредитного договору підпунктом 3.2.16 наступного змісту: «до 07 грудня 2008 року забезпечити оформлення [PERSON] права користування (власності) земельною ділянкою площею 2908,2 кв. м за адресою: м. Харків, вул. Індустріальна, 19-А. У разі невиконання цієї умови, відсоткова ставка за користування кредитом, що вказана у п. 1.1 цього договору, збільшується на 1 % з 08 грудня 2008 року. У разі оформлення права користування (власності) на вказану земельну ділянку у термін до трьох місяців з моменту укладення цієї угоди, процентна ставка за користування кредитним коштами підлягає зменшенню до 13 %»; п. 2 позичальник зобов'язується сплатити комісію за оформлення цієї угоди у розмірі 500 грн. (а.с. 12). Разом з тим, у додатковій угоді № 1 до договору поруки від 11 липня 2008 року, укладеній між ВАТ «Морський транспортний банк» та поручителем [PERSON], вказані виплати не передбачені (а.с. 21). Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Отже, у суду є підстави вважати, що в даному випадку обов'язки поручителя на час розгляду справи у суді припинились. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованість ТОВ «УКРТИТАН» за кредитним договором від 11 липня 2008 року станом на 14 лютого 2011 року становить 1480274 грн. 53 коп., що складається з: 1181007 грн. 89 коп. заборгованості за кредитом; 289 321 грн. 26 коп. заборгованості зі сплати процентів; 9945 грн. 38 коп. пені (а.с. 76). Разом із тим, відповідно до п. 14 додаткової угоди від 18 січня 2010 року № 3 до кредитного договору від 11 липня 2008 року та п. 1 додаткової угоди від 18 січня 2010 року № 3 до договору поруки від 11 липня 2008 року сторони домовилися, що сплата позичальником пені та штрафів за порушення ним зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та сплати щомісячної комісії за період з 01 жовтня 2008 року по 18 січня 2012 року не здійснюється (а.с. 18, 23). Це свідчить про безпідставність вимог про стягнення пені та штрафів за період з 01 жовтня 2008 року по 18 січня 2012 року. При вирішенні спору суд повинен також врахувати, що згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем надана банківська виписка з особових рахунків без надання меморіальних ордерів про списання коштів з рахунків позичальника, тобто без належних документів, які підтверджують отримання грошових коштів позичальником, а також відсутнє будь-яке підтвердження, що ПАТ «Марфін Банк» є правонаступником ВАТ «Морський транспортний банк». Позивачем не надано таких доказів ні при попередньому розгляді справи, ні до початку нового розгляду після скасування попередніх судових рішень. На пропозицію суду в кінці судового засідання надати додатково докази в справі, представник позивача такого клопотання про відкладення розгляду справи згідно вимог ст. 191 КПК України для надання нових доказів не заявив. За відсутності відповідачів, та в зв'язку із тим, що до ухвалення рішення в справі у суді першої інстанції при новому розгляді справи відповідачами не подано заяв про застосування до правовідносин наслідків пропуску строку позовної давності - зазначене питання судом не досліджувалось. Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в повному обсязі, відмовляє в задоволенні позову і на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться за рахунок позивача.

Outcome: dismissed