Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

22.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 03.06.2010 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач з часу розлучення ніякої допомоги на її утримання не надає, не забезпечує дитину матеріально; участі у вихованні не приймає; не цікавиться життям та станом здоров'я дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Також за рішенням суду з нього на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини, однак він їх не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 49 090 грн. 05 коп. З липня 2011 року вона проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] За час сумісного проживання у них народилась донька [PERSON]. Чоловік створює гідні умови проживання їй та дітям; у сім'ї склались усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини. У зв'язку із зазначеним вважає, що наявні всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON]. Ухвалою суду від 23.10.2018 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 04.12.2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просили його задовольнити, та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] Міський голова Первомайської міської ради Миколаївської області [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представник Органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області та просила прийняти рішення в інтересах дитини на підставі висновку Органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений у визначений ЦПК України спосіб за останньою відомою адресою реєстрації та за адресою місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України від 30.11.2018 року, 04.12.2018 року та 08.01.2019 року, які наявні в матеріалах справи. Відповідачу було направлено копії позову, додатків до нього та запропоновано надати відзив на позовну заяву і докази, однак наданим правом відповідач так і не скористався, відзиву та доказів не надав. Відповідач не надав заяви про розгляд справи в його відсутність; не повідомив причини неявки в судове засідання. Ухвалою суду від 18.01.2019 року вирішено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 22.05.2006 року /а.с.9/. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 03.06.2010 року Відділом ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали свій шлюб, про що було зроблено актовий запис № 03 /а.с.8/, що також підтверджується випискою з рішення у справі № 2-1102/2010 р. /а.с.7/. З липня 2011 року [PERSON] проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. За час сумісного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 29.08.2013 року /а.с.10/. Згідно довідки про склад сім'ї від 16.10.2018 року, виданої ОСББ «Фаворит Центр» дитина проживає разом з матір'ю по [ADDRESS] /а.с.11/. Разом з ними проживає співмешканець матері [PERSON] та їх спільна донька [PERSON]. [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, не навідує доньку /а.с.14/. За час навчання дитини у Первомайській загальноосвітній школі І ступеня № 11 протягом 2012-2016 років вихованням та розвитком дитини цікавилась тільки мати; батько не цікавився успіхами дитини, батьківські збори не відвідував /а.с.18/. [PERSON] у вересні 2016 році вступила до Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області та навчалась у 2(6)-А класі. За період навчання зарекомендувала себе здібною, старанною та відповідальною ученицею. За час навчання вихованням дитини займалась тільки матір; батько за період навчання дитини у закладі не з'являвся. Такі обставини підтверджуються характеристикою від 16.10.2018 року, виданою Первомайською гімназією Первомайської міської ради Миколаївської області /а.с.16/. З характеристики та довідки від 16.10.2018 року, виданих Первомайською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 вбачається, що [PERSON] навчається у даній школі з 01.09.2018 року. Дівчинка вчиться на відмінно, старанна. За час навчання вихованням дитини займається мати; батько [PERSON] належної уваги дитині не приділяє, навчанням дитини ніколи не цікавився /а.с.15, 17/. З розрахунку заборгованості від 17.07.2018 року, виданого Первомайським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Миколаївської області вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист № 2/484/1150/14 від 12.08.2014 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти нараховуються з 04.07.2014 року, відповідачем не сплачуються, станом на 01.10.2018 року наявна заборгованість в сумі 49 090 грн. 05 коп. /а.с.13/. Висновком Органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області № 9579/03.01-26 від 04.12.2018 року визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON] позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його доньки /а.с.37-38/. Свідки [PERSON] та [PERSON], сусідки позивачки, пояснили, що не бачили жодного разу щоб [PERSON] навідував свою доньку. Статтею 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Таким чином встановлено, що відповідач, всупереч вимогам ст. ст. 150, 155 СК України, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, а також маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, не виконує своїх батьківських обов'язків та не здійснює належного батьківського піклування щодо своєї неповнолітньої доньки [PERSON], не піклується про стан здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги, не забезпечує здобуття нею освіти та не готує її до самостійного життя. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України. [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved