Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

22 лютого 2018 року позивач по справі звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 20 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 53, а також стягнути аліменти з відповідача по справі на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відсутність взаємопорозуміння, бажання проживати однією сімєю і вести спільне господарство. Крім того, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки і через скрутне матеріальне становище остання не має змоги повноцінно забезпечити всі необхідні умови для життя та розвитку дитини. У звязку із цим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач просила суд задовольнити позов, розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього аліменти на утримання сина. Відповідач в судовому засіданні погодився з позовом та просив суд його задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 53, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 195490 від 23.10.2012 року (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 310404 від 19.02.2013 року в матеріалах справи (а.с.10), який проживає разом із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Позивач по справі [PERSON] працює у ТОВ «Контакт-2002» та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на повноцінне забезпечення всіх необхідних умов для життя та розвитку дитини. Відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, таким чином ухиляючись від виконання своїх батьківських обовязків. Крім того, у суді було встановлено, що відповідач по справі офіційно працевлаштований у ТОВ «ГИС ПОЛІМЕР» та отримує заробітну плату, таким чином має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Шлюб сторін виявився невдалим через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично сімя сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини немає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб; наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його сина в розмірі ? частин всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач повністю визнає позов, вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved