Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

24.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Також 20.05.2015р. до суду надійшла заява від [PERSON], в якій остання зазначає, що проти позовних вимог не заперечує, на спадщину після померлого чоловіка не претендує та відмовляється від неї. Відповідач [PERSON], сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №1181 та посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської нотаріальної контори, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат загальною площею 55,9 кв. м. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом, виданого повторно, про одруження серії [NUMBER] від 19.00.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - син, позивач, [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.05.1968 року, виданим міським бюро ЗАГС; дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.01.1970 року, виданим Ізмаїльським міським бюро ЗАГС та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 08.01.1978 року, відповідно до якого [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на прийняття спадщини у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] не претендує, від спадщини відмовилася та не заперечує проти визнання права власності на зазначену квартиру за сином [PERSON]. Іншій спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, оскільки на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживала та в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подала. Згідно прибудинкової книги позивач [PERSON] проживав та був зареєстрований в спадковій квартирі на день смерті спадкодавця та протягом шести місяців. Тобто позивач [PERSON] спадщину прийняв. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Крижановської С.М. Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області № 902/02-14 від 15.04.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на всю квартиру [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкоємицею на частку квартири є ще інша спадкоємиця за законом першої черги - дружина померлого [PERSON], яка також спадщину прийняла. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] на спадщину після померлого чоловіка не претендує та відмовилася від неї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved