Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

22 березня 2016 року позивач звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в сімейних стосунках з відповідачем [PERSON] з 01 березня 2004 року по 30 серпня 2009 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сімейне життя не склалося. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, кошти не надає. Тому позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно (але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Відповідачем, 04 травня 2016 року було подано зустрічну позовну заяву, про оспорювання батьківства, оскільки він, при народженні дитини проживав з позивачкою у цивільному шлюбі та за її проханням батьком у свідоцтві про народження було записано його. З 2009 року вони остаточно розірвали свої відносини. Через десять років після народження дитини позивач поставила питання про стягнення аліментів. Однак, відповідач не згоден з її позовними вимогами, оскільки на час зачаття дитини вони не проживали спільною родиною, тому він не може бути батьком дитини. З урахуванням вище викладеного відповідач просить виключити відомості про його батьківство з запису-свідоцтва про народження дитини та призначити по справі судово-імунологічну експертизу на вирішення якої поставити питання: чи є він батьком дитини. Дані позови були об'єднані в одне провадження. У судове засідання від позивача, надано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач двічі (29.09.2016р., 17.10.2016р.) не прибув, хоча належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчать розписки про вручення судових повісток. Враховуючи позовні вимоги позивача, та беручи до уваги розписки відповідача і можливість розглянути справу без його участі, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, позивач перебувала в сімейних стосунках з відповідачем [PERSON] з 01 березня 2004 року по 30 серпня 2009 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сімейне життя не склалося. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, кошти не надає. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню повністю, а саме: у вказаному позивачем розмірі - 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку) і до повноліття дитини, бо саме такий розмір аліментів і буде відповідати вимогам розумності та не буде суперечити інтересам жодної із сторін. Зустрічний позов відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства не підлягає задоволенню, оскільки при реєстрації народження дитини сторін, дочки - [PERSON], виконавчий комітет Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 05 березня 2007 року склав відповідний актовий запис №31 про її народження, в якому батьком новонародженої дитини був записаний відповідач. Згідно висновку експерта №357 від 04 серпня 2016 року (молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства) молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON], народженої [PERSON] з імовірністю 99,99999%, що за даними К.Hummel відповідає формулюванню «батьківство практично доведено». Відповідно до чинного Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні від них, засвідченому державним органом РАЦС у встановленому порядку. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до чинного законодавства, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Стягнення з особи, яка записана батьком, матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження. За таких обставин, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов відповідача не ґрунтується на законі, не підтверджений відповідними доказами і не підлягає задоволенню в повному обсязі у зв'язку з його безпідставністю, оскільки висновком судово-медичного експерта Н.В. Полотненко-Повстяна, яка була у встановленому законом порядку попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого експертного висновку, в якому немає підстав сумніватися і який суд покладає в основу судового рішення по заявленій вимозі у справі, батьківство відповідача відносно народженої позивачкою дитини практично доведено, тому немає й підстав для вилучення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, [PERSON], який є дійсним батьком, народженої 07 лютого 2007 року позивачкою [PERSON], дитини - дочки, [PERSON]. Враховуючи, що позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню, а позивач по даній категорії позовних вимог звільнена від сплати судового збору згідно чинного законодавства, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір пов'язаний з розглядом позову про стягнення аліментів. Так як зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства задоволенню не підлягає, а ним сплачено судовий збір при зверненні з зустрічним позовом до суду, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved