overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

22.10.2019 до суду заявлено позов [PERSON] , в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 29 грудня 2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис про шлюб № 78. Від даного шлюбу вони мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 95, свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 19 листопада 2008 року) та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 06, свідоцтво про народження [NUMBER] від 17 січня 2017 року). Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Збереження шлюбу неможливо. Шлюб розривають вдруге, першого разу в розірванні шлюбу було відмовлено, так як, менша донька не досягла однорічного віку. Таким чином, спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спорів про поділ майна, що є їхньою спільною власністю та місце проживання дітей немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , строк на примирення не надавати. Витрати по оплаті судового збору просила залишити за нею. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

22.10.2019 Орган опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини на користь державного закладу або фізичної особи чи юридичної особи, кому буде переданий [PERSON] , [INFO] - 3000,00гривень у твердій грошовій сумі, щомісячно, що підлягає індексації згідно закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; витрати пов`язані із розглядом справи в суді стягнути з відповідача [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що у відділі «Служба у справах дітей» Шевченківського району малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, що опинились у складних життєвих обставинах через неналежне виконання мамою своїх обов`язків щодо його виховання та утримання, що впливає на його життя і здоров`я, психічний та розумовий розвиток, а відтак повноваженнями щодо захисту прав та законних інтересів дитини є обов`язком Органу опіки і піклування відповідно до закону. З боку матері прослідковується повне та систематичне ігнорування і свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо дитини. [PERSON] не співпрацює з відділом соціальної роботи Шевченківського району з метою виходу із кризової ситуації, і не ставить питання про повернення дитини на виховання. Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району м. Львова вичерпані можливі заходи впливу до матері в межах повноважень. За адресою проживання: [ADDRESS] , [PERSON] надіслано письмове запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації із зазначенням, що буде розглядатись питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , однак нею воно проігноровано. Об`єктивно мама в житті дитини відсутня. Немає будь-якої інформації чи доказів, або можливих письмових та усних звернень про чинення відповідачці перешкод з боку органів чи посадових осіб уповноважених на виконання обов`язку Органу опіки та піклування в питанні про повернення дитини на виховання. Згідно інформації закладу де перебуває дитина мама хлопчика не відвідує. Враховуючи вказану інформацію та загальний аналіз обставин не виконання батьківських обов`язків відповідачкою, відсутність її у житті дитини, Органом опіки і піклування Шевченківською районною адміністрацією надано висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав №4-2608-1326 від 03.07.2019 р. щодо [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Враховуючи наведене, і те що мама [PERSON] фактично не виконує обов`язки, покладені на неї законодавством України, з метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

22.10.2019 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1999 року. Після реєстрації шлюбу вона залишила своє прізвище [PERSON] . У шлюбі народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружнє життя не склалось через різні характери, погляди на життя та що з весни 2019 року шлюбні відносини між ними практично припинились, з травня 2019 року спільне господарство не ведуть, вона з малолітньою дочкою, а також відповідач із сином проживають окремо. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу вважає неможливим. У підготовче засідання сторони не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 07 серпня 1999 року у Виконкомі Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 07 серпня 1999 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.4). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 384 гривні 20 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

22.10.2019 представник позивача [PERSON] адвокат Білоцерковець Ю.С. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору), зареєстрований в реєстрі за №3167. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приватний нотаріус при вчиненні вищевказаного виконавчого напису не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості між позивачем та відповідачем ТОВ ФК «Сіті Фінанс», а відтак не дотримався вимоги встановлення безспірності вимоги. Окрім цього в позові зазначає, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис поза межами трирічної позовної давності. Також позивач вказує, що стягнення проводилося за кредитним договором №00601250 від 25.09.2013, натомість між позивачем та АТ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ТОВ ФК «Сіті Фінанс», укладено договір №20130227145442 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку, а не кредитного договору, строк дії якого згідно з додатковою угодою №804-36 ЗПКФ сплив 22.04.2015. Також в позові вказано, що до складу суми стягнення за оспорюваним виконавчим написом входить сума відсотків за період з 01.08.2018 по 13.06.2019, нарахування яких поза межами кредитного договору суперечить вимогам ЦК України. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Білоцерковець Ю.С. не з`явилися, однак від останнього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ ФК «Сіті Фінанс» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань, а також відзиву на позов від представника відповідача на адресу суду не надходило. Третя особа, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

22.10.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність взаємних любові, поваги, розуміння, підтримки, допомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме із позивачкою, майнового спору немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово просила розглянути справу без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] » (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.\~8 ст.\~128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 22, 23,26). З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне на підставі ст.\~280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, вони не підтримують подружніх стосунків протягом тривалого часу, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 768,40 грн. судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

22.10.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення боргу. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

22.10.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він разом зі своєю дружиною є власником зазначеної квартири, в якій, окрім нього зареєстрований син попереднього власника квартири - [PERSON] , який не проживає за місцем реєстрації, участі в оплаті житлово-комунальних послуг також не приймає. У зв`язку з цим позивач зазнає додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Через те, що відповідач самостійно не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за його відсутності та зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В., зареєстрованого в реєстрі під №3783, власниками по 1/2 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді на запит юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-71/17381 від 25.10.2019 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 07.07.2016 року по теперішній час. Крім того, як вбачається з заяви, наданої відповідачем, останній позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] без поважних причин безперервно відсутній за місцем реєстрації, і що було визнано відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення його права користування відповідним житловим приміщення відповідають вимогам закону, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

22.10.2019 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №5313 від 26.10.2001 року, а саме квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» - дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2019 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 26.10.2001 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу нерухомого майна №5313 зареєстрований покупцем 08.07.2002 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №20862. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

22.10.2019 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29.12.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №682; стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ухвалою від 22.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 29.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №682, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 29.12.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Стосунки між подружжям погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

22.10.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 01.03.2014р. Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 45. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них народились дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, відсутність спільних інтересів. Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що за таких обставин примирення та збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Провадження у справі відкрито ухвалою від 04.11.2019 року за правилами загального позовного провадження. В підготовчому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка у підготовчому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, проти примирення заперечила. У зв`язку з визнанням відповідачкою позову, суд у відповідності до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 01.03.2014р. Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 45. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.03.2014р. Від подружнього життя у них є дитина [PERSON] , [INFO] . В підготовчому засіданні встановлено, що сторони з березня 2017р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, примирення та збереження шлюбу не бажають. Їх шлюб існує формально. Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Суд приймає визнання позову відповідачкою та вважає, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved