Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

22 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.06.2009 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу у них є двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Пояснює, що відповідач згідно рішення суду сплачував аліменти до досягнення ними повноліття, на даний час діти є повнолітніми та продовжують навчатися в закладах професійної та вищої освіти. [PERSON] навчається на денній формі юридичного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, [PERSON] навчається на денній формі Чернівецького професійного училища. Зазначає, що доньки навчаються на денній формі навчання, тому не мають змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, не працює, але має мінливий заробіток, тому вона змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 (дві тисячі) грн., щомісячно, на кожну дитину починаючи з дати пред`явлення позову і до припинення навчання або досягнення ними двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримав 12.08.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 27.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки на даний час він не працює, підприємницькою діяльністю не займається, допомогу по безробіттю не отримує, земельної ділянки у його власності немає, житлового будинку чи квартири теж немає, проживає з батьками пенсіонерами, яким необхідно також допомагати. Вказує, що сплачує аліменти позивачу на неповнолітнього сина [PERSON] , 2007р.н. та сплачує аліменти [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2016р.н., тому визнає позовні вимоги частково у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну доньку. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.05.2001 року та копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.07.2002 року (а.с.7, 8). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.06.2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Відповідно до копії рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.05.2009 року, [PERSON] сплачував аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до їх повноліття (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається на другому курсі денної форми юридичного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, про що свідчить довідка №089 від 30.06.2020 (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання у Вищому професійному училищі №3 м. Чернівці. Навчається на державній формі навчання, одержує стипендію згідно Постанови КМУ №882 від 12.07.2004р. та Положення про призначення і виплату стипендії учням ВПУ №3. На державному утриманні не перебуває, про що свідчить довідка №209 від 26.06.2020 (а.с.12). Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд виходить із того, що відповідач є працездатною особою, який зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітніх доньок, оскільки останні потребують матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, судом враховується наступне. Як встановлено судом [PERSON] навчається на денній формі юридичного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, [PERSON] навчається на денній формі Чернівецького професійного училища (а.с.11, 12). При цьому, суд встановив, що доказів на підтвердження витрат позивачки, пов`язаних саме з навчанням її повнолітніх доньок, матеріали справи не містять, а відповідач визнає позов частково у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну доньку, оскільки згідно довідки № 17538 від 17.08.2020 року виданої заступником начальника Хотинського РВ ДВС Лобчук Г.О., відповідач [PERSON] дійсно сплачує аліменти [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , 2007р.н. та сплачує аліменти [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2016р.н. Крім того, [PERSON] на обліку в Хотинській районній філії Чернівецького ОЦЗ і інших філіях центрів зайнятості не перебу4ває і допомогу по безробіттю не отримує, що підтверджується довідкою №1495 від 17.08.2020. Також судом встановлено, що відповідач припинив підприємницьку діяльність 18.12.2017, у власності земельних ділянок та житлового будинку не має. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вказані обставини суд приходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання повнолітніх доньок, які продовжують навчання, аліментів в розмірі по 1000 гривень на кожну доньку, щомісячно, на період їх навчання та не більше, як до досягнення ними двадцяти трьохрічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial