Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

23 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття В обґрунтування позову вона зазначила, що з відповідачем 04 квітня 2018 року розірвала шлюб. Він зазначеного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утримані, відповідач ніякої допомоги добровільно на утримання сина не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 20 липня 1996 року зареєстрували шлюб (арк.с.4). В шлюбі у них [INFO] року народився син [PERSON] (арк.с.3). 04 квітня 2018 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (арк.с.12) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розівання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою (арк.с.12) та повністю знаходиться на її утримані, добровільно допомоги на утримання сина відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» за № 102 від 08 червня 2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач є працездатною особою, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в зазначеному позивачкою розмірі. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, враховуючи рівний обов'язок обох батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, с подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 23 травня 2018 року і до повноліття дитини, що відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України та покладеному Законом обов'язку на утримання дітей в рівній мірі на обох батьків. Крім того, позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved