Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

23.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Вказувала, що в 2015 році вступила до Сілезського університет в м. Катовіце Республіки Польща за спеціальністю біомедицинська інженерія зі строком навчання до 15 лютого 2019 року. Навчаючись за денною формою навчання, потребує допомоги батька на проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, харчування, на придбання одягу, підручників, зошитів. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі1/4 частини усіх видів його доходів на період її навчання. Відповідач частково визнав позовні вимоги, погодившись виплачувати позивачці аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку, посилаючись на те, що має на утриманні дружину, яка не працює та неповнолітнього сина, на утримання якого з нього стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу. Крім того, має проблеми із здоровям та періодично проходить лікування, щопотребує додаткових витрат на придбання ліків. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (Постанова ВСУ від 24 лютого 2016р. №6-1296цс15). Судом встановлено, що 16.12.1997 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Позивачка [PERSON] є студенткою другого семестру навчання факультету біомедицинської інженерії Інституту інформатики та науки про матеріали Сілезського університету, денна форма навчання. Запланована дата закінчення занять 15 лютого 2019 року (а.с. 8-10). З чеків про сплату коштів за проживання у гуртожитку вбачається, що позивачкою сплачено станом на 24.05.2016 року 2629,20 грн. (а.с. 61-67). Відповідач [PERSON] працює на посаді начальника зміни цеху переробки шлаків ПрАТ «ММК ім. Ілліча» та має середній заробіток 13671,34 грн. (а.с.36, 37,46-48). Рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 24.01.2011 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини (а.с. 38-39). З урахуванням наведеного суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання, а саме до 15.02.2019 року. Заперечення відповідача з посиланням на непрацюючу дружину та на сплату аліментів на утримання сина не заслуговують на увагу, оскільки, як убачається з наданих ним розрахункових листів, рішення суду про стягнення аліментів не звернуте до виконання, а його дружина є працездатною та не має статусу безробітного. Водночас, наявність неповнолітньої дитини зобовязує відповідача до її утримання, що в сукупності зі станом його здоровя враховується судом як підстава для зменшення заявлених позивачкою вимог. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial