Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

22.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, у загальному розмірі 55554 грн. 40 коп., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 01.10.2014 року до [PERSON] звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити йому 2000 доларів США. Враховуючи, що позивач добре знав відповідача і на той час у нього була така сума грошей, [PERSON] погодився позичити [PERSON] зазначену суму коштів за умови їх повернення до 01.11.2014 року. Саме на цих умовах сторони уклали договір позики, на підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написав розписку і отримав від позивача 2000 доларів США. Однак, [PERSON] свої зобовязання та вказані в борговій розписці строки не виконав. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути гроші, але [PERSON] повернув лише 300 доларів США та власноруч написав нову розписку, в якій зобов'язався повернути залишок боргу. Станом на 03.07.2017 року сума боргу склала 1700 доларів США. Коли [PERSON] звернувся до відповідача 01.09.2017 року, останній запевнив позивача, що поверне борг до 30.09.2017 року. Проте, у вказаний строк відповідач не повернув гроші, на подальші вимоги позивача про повернення боргу також не відреагував. Також позивач просив стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми боргу. Вказане змусило [PERSON] звернутися за захистом порушеного права до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить в матеріалах справи поштові повідомлення про отримання судової кореспонденції. Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, заперечень (відзиву) на позов не надав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 01.10.2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 2000 доларів США. Відповідач зобовязувався повернути вказані кошти до 01.11.2014 року (а.с. 6). У визначений строк, а саме 01.11.2014 року відповідач свої зобовязання не виконав, борг [PERSON] не повернув. У звязку з викладеним 03.07.2017 року [PERSON] була складена нова розписка, з якої вбачається, що станом на 03.07.2017 року відповідач повернув [PERSON] 300 доларів США від основного боргу у розмірі 2000 доларів США. Сума основного боргу зменшилася до 1700 доларів США, яка [PERSON] зобовязувався повернути. Відповідач запевнив [PERSON], що поверне борг до 30.09.2017 року (а.с. 7). Станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] свої зобовязання не виконав, борг [PERSON] не повернув. Положеннями ст.ст.\~1046,\~1047 ЦК України\~встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до\~статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Оскільки у передбачений договором строк відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання та не повернув борг [PERSON] у розмірі 1700 доларів США, суд вважає за необхідне стягнути зазначену суму, яка становить відповідно до курсу Національного банку України на 22.01.2019 року (2794 грн. 85 коп. за 100 доларів США) 47512 грн. 45 коп.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3%\~проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ст. ст. 625, 1050 ЦК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню суми інфляційних витрат та 3% річних від суми боргу. Розмір 3% річних складає 47512,45 грн. * 479 (кількість днів прострочення) * 3 / 100 / 365 = 1870 грн. 56 коп. Що стосується стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до листа Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 62-97 року індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і друкується в пресі, зокрема, газеті «Урядовий курєр» з 5 по 10 число наступного за звітним місяцем. Інфляційні витрати = (сума заборгованості * індекс інфляції / 100) сума заборгованості. Жовтень 2017 = 47512,45 * 101,2 / 100 47512,45 = 570 грн. 15 коп. Листопад 2017 = 47512,45 * 100,9 / 100 47512,45 = 427 грн. 61 коп. Грудень 2017 = 47512,45 * 101 / 100 47512,45 = 475 грн. 13 коп. Січень 2018 = 47512,45 * 101,5 / 100 47512,45 = 712 грн. 69 коп. Лютий 2018 = 47512,45 * 100,9 / 100 47512,45 = 427 грн. 61 коп. Березень 2018 = 47512,45 * 101,1 / 100 47512,45 = 522 грн. 64 коп. Квітень 2018 = 47512,45 * 100,8 / 100 47512,45 = 380 грн. 10 коп. Вересень 2018 = 47512,45 * 101,9 / 100 47512,45 = 902 грн. 74 коп. Жовтень 2018 = 47512,45 * 101,7 / 100 47512,45 = 807 грн. 71 коп. Листопад 2018 = 47512,45 * 101,4 / 100 47512,45 = 665 грн. 17 коп. Грудень 2018 = 47512,45 * 100,8 / 100 47512,45 = 380 грн. 10 коп. Січень 2019 = 47512,45 * 101 / 100 47512,45 = 475 грн. 13 коп. Період з травня 2018 року по серпень 2018 року не індексується, оскільки індекс інфляції не перевищує 100%. Таким чином, сума інфляційних втрат становить 6746 грн. 78 коп. Позивач для розрахунку 3% річних та інфляційних втрат використовував суму заборгованості в гривневому еквіваленті курсом валют станом на 30.09.2017 року, проте, такий розрахунок є помилковим, оскільки, відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, сума заборгованості повинна використовуватися станом на 22.01.2019 року день предявлення позову. За таких обставин, сума 3% річних та інфляційних втрат, зазначена позивачем, є меншою, ніж це встановлено в ході судового розгляду справи. З метою дотримання законодавства і захисту порушених відповідачем прав позивача, суд вважає за можливе стягнути суму 3 % річних та інфляційних втрат, визначену в ході судового розгляду. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved