Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

23.02.2016р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Просить стягнути аліменти в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] ( за договором) у судовому засіданні позов [PERSON] підтримала. Суду додатково пояснила, що позивачка постійної роботи не має, має тимчасові заробітки від 500 до 2000 гривень на місяць. Їй одній дуже важко утримувати дитини. Відповідач ніякої матеріальної допомоги їй не надає. За підрахунком позивачки на утримання сина не місяць необхідно близько 2000 грн., а саме на оплату дитячого садка - 500 грн., на харчування і засоби гігієни - 600 грн., на одяг і взуття - 650 грн., іграшки для розвитку дитини - 350 грн., придбання ліків - 200 грн. Відповідач офіційно не працевлаштований, але працює в м. Дніпропетровську і отримує певні доходи, інших утриманців не має. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений телефонограмою (а.с.26), причину неявки суду не повідомив, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Вислухавши пояснення предсьавника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а.с.8). Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 1167,00 грн. Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивачем жодних письмових доказів на підтвердження розміру своїх позовних вимог, а саме витрат, які вона несе у зв'язку з відвідуванням дитини дитячого садка, придбання для нього якихось речей, стану здоров'я дитини тощо суду не надано. Інформація про доходи відповідача в матеріалах справи відсутня. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою і не має інших утриманців, суд, в інтересах малолітньої дитини, з урахуванням принципу співмірності та розумності, дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: partial