Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

23 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 31 липня 2013 року ТОВ «Комерційний банк «Дельта» правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк», уклало з [PERSON] кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-20012-310713. Відповідно до п. 2.7 ч. 2 договору, банк відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості № 29097009211219. Відповідно до п. 2.1 ч. 3 договору моментом прийняття банком пропозиції щодо укладення договору, а отже, моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. Відповідно до п. 2.2 ч. 3 договору відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість договору. Згідно п. 2.4 ч. 2 договору, протягом строку дії кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки 0,01 % на рік, яка може змінюватися, відповідно до умов договору. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання, надавши відповідачу кредит у сумі 11999,48 грн. Шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача. Однак, відповідачем не виконуються умови договору, у звязку з чим, станом на 20.08.2014 року виникла заборгованість на суму 11499,40 грн., з них: заборгованість за сумою кредиту 11498,58 грн.; заборгованість за відсотками 0,82 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, 20 липня 2015 року до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. (а.с. 76) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки, однак судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою про те, що [PERSON] за вказаною у позовній заяві адресою не проживає. З відомостей, що надійшли до суду від Великогомільшанської сільської ради від 13.03.2015 року вбачається, що [PERSON] на території ради не проживає протягом 10 років. Місце його проживання не відоме. ( а.с. 20) Однак, згідно відомостей адресно-довідкового бюро від 06 листопада 2014 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. ( а.с.14) Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 31 липня 2013 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк», та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-20012-310713. Відповідно до п. 2.7 ч. 2 договору, банк відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості № 29097009211219. Відповідно до п. 2.1 ч. 3 договору моментом прийняття банком пропозиції щодо укладення договору, а отже, моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. Відповідно до п. 2.2 ч. 3 договору відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість договору. Згідно п. 2.4 ч. 2 договору, протягом строку дії кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки 0,01 % на рік, яка може змінюватися, відповідно до умов договору. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання, надавши відповідачу кредит у сумі 11999,48 грн. Шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача. Однак, відповідачем не виконуються умови договору, у звязку з чим, станом на 20.08.2014 року виникла заборгованість на суму 11499,40 грн., з них: заборгованість за сумою кредиту 11498,58 грн.; заборгованість за відсотками 0,82 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми ст. ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при предявленні позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved