Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

22.08.2017 року [PERSON] звернулася в суд з заявою зацікавлена особа: [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 грудня 2006 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №318. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сумісне життя в них не склалося та з серпня 2011 року вони мешкають окремо та не ведуть спільного господарства. Крім того [PERSON] за вироком Орджонікідзевського міського суду від 16 липня 2014 року відбуває покарання у Софіївській виправній колонії. Заявник до суду не зявилась, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала. [PERSON], згідно наданої до суду заяви, копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію ухвали про відкриття провадження отримав, проти розірвання шлюбу не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. У відповідності з ч.3\~ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №318, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ №057489 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей в них немає. Вироком Орджонікідзевського міського суду від 16.07.2014 року [PERSON] засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання в Софіївській виправній колонії. (а.с. 5-7). На думку заявника його примирення з відповідачем та збереження сімї неможливе. [PERSON], згідно поданої до суду письмової заяви, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, а також відсутність заперечень [PERSON] щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved