Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

22 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20 лютого 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 05/13-Тз за страховим випадком «ДТП»., згідно з яким позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER], сплати страхове відшкодування. 19 квітня 2014 року у м.Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Згідно з постановою Октябрського районного суду м.Полтави дорожньо-транспортна пригода внаслідок вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] склала 25528 грн. Згідно страхового акту № 05/13/Тз/П-2 страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 24746 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія автомобіля «Рено» була застрахована в ТДВ «СТДВ «Глобус». Рішенням Господарського суду м.Києва від 14 квітня 2015 року з ТДВ «СТДВ «Глобус» на користь позивача стягнуто страхове відшкодування у сумі 18617,89 грн. ( зменшено на коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу). Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 6128,11 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 6128,11 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно з повідомленням поштового відділення судові повістки повернуті за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 лютого 2014 року о 16 годині 35 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем « Рено»» державний номерний знак [NUMBER] по вул..Жовтневій в м.Полтаві, не вибрав безпечну швидкість у русі і її дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], яка рухалася в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження, що підтверджується постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 14 березня 2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. (а.с.8). 20 лютого 2013 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 05/13-Тз/П. за умовами якого позивач зобов'язаний виплати страхове відшкодування у разі викрадення, заподіяння збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, збитків внаслідок інших подій, забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Ніссан» державний реєстраційний номер [NUMBER], строк дії по 24 лютого 2014 року ( а.с. 17-21). Згідно зі страховим актом № 05/13-Тз/П-2 за Договором страхування № 05/13//Тз-П від 20 лютого 2013 року дорожньо - транспортна пригода, яка сталася 19 лютого 2014 року, визнана страховим випадком та нараховано страхове відшкодування у сумі 24746 грн., яке підлягає сплаті [PERSON] ( а.с.9). Відповідно до платіжного доручення № 3954 від 27 лютого 2014 року (а.с.11) страхове відшкодування виплачено позивачем у розмірі 24746 грн. [PERSON] Згідно з довідкою № 9352399 від 03 червня 2014 року про дорожньо-транспортну пригоду автомобіль «Рено» державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] та відповідальність застрахована ТДВ «СТДВ «Глобус» ( а.с.7). Із наданої позивачем картки рахунку : 37.4 вбачається, що позивачу ТДВ «СТДВ «Глобус» відшкодовано по регресу за страховим актом № 05/13-Тз/П-2 18617,89 грн. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Беручи до уваги, що відповідач завдав збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з його вини, позивачем виплачено страхове відшкодування за договором страхування у сумі 24746 грн., з яких 6128,11 грн. не відшкодовані страховій компанії ( 24746 грн. - 18617,89 грн.), а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, а тому позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача 6128,11 грн. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивач понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved