overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

23.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 28 квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року у виконкомі Шабельківської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис за № 21, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Майнових суперечок немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

23.04.2014 року позивачка звернулась до суду з дійсним позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову вказала наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2005 року, який був зареєстрований виконкомом Северной селищної Ради м. Сніжне Донецької області, актовий запис № 34. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося оскільки у них різні характери та погляди на життя, виховання сина, тому в родині виникали сварки, що і призвело до розпаду сім'ї. Спору про розподіл майна та утримання і місця проживання дитини не має. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позов підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за існуючими доказами. У відповідності зі ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Стаття 112 вказаного кодексу наголошує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільно життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд визнав позов обгрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У відповідності до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

23.04.2014 року прокурор звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що 19.03.2014 року вироком Марківського районного суду визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок цього кримінального правопорушення [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, з приводу яких він знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Луганської обласної клінічної лікарні з 27.11.2013 року по 03.12.2013 року, в опіковому відділенні - з 03.12.2013 року по 25.12.2013 року, і на його утримання було затрачено 6621 грн.12 коп. Позивач просить стягнути з відповідача до обласного бюджету в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої особи 6621 грн.12 коп., а також судові витрати на користь держави. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності . Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги визнав в повному обсязі . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно з ч.1,3 ст.1206 ЦК України особа ,яка вчинила злочин ,зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я ,що є у державній власності або територіальної громади , кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Судом встановлено, що 19.03.2014 року вироком Марківського районного суду визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок цього кримінального правопорушення [PERSON], потерпілому [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, з приводу яких він знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Луганської обласної клінічної лікарні з 27.11.2013 року по 03.12.2013 року, в опіковому відділенні- з 03.12.2013 року по 25.12.2013 року , і на його утримання було затрачено 6621 грн.12 коп. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперичить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подані позову позивачем не були сплачені судові витрати , тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

23.04.2014 року Хмельницька ДЮСШ №2 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання послуг в сумі 90 грн., посилаючись на те, що останній отримав у позивача послугу з тимчасового надання в користування гандбольного майданчика по [ADDRESS], проте не оплатив вартість послуги в сумі 90 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.Тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2013 року між Хмельницькою ДЮСШ № 2 та [PERSON] укладено договір, предметом якого є надання послуги з тимчасового надання в користування гандбольного майданчика по [ADDRESS]. Актом від 13.09.2013 року визначено вартість вказаної послуги-90грн. Свої зобов'язання за договором [PERSON] не виконав. Вказані обставини підтверджуються договором від 05.09.2013 року та актом від 12.09.2013 року. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Фактично між сторонами виникли відносини оренди спортивного майданчика, за яку сторони визначили відповідну плату- 90 грн., яка орендарем не здійснена, а тому підлягає до стягнення. Судові витрати сплачені позивачем в мінімально допустимому розмірі 243,60 грн. та підягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

23.04.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 02.09.2011 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та проживали однією сімєю до 01.02.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони втратили довіру та взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 02.09.2011 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Сонцевської сільської ради Старобешівського району в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2 (а.с.3). Сторони проживали однією сімєю до 01.02.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з відповідачкою. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідачка позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідачки, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

23.04.2015 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу(а.с.3), мотивуючи свої вимоги тим, що 26.01.1991 р. зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Сімейні відносини припинені з листопада 2013 року. В судове засідання позивачка, відповідач не зявились. Про час та місце слухання справи були повідомлені. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; судові витрати з відповідача просить не стягувати; прізвище просить залишити «Харченко». Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність; позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 26.01.1991 у міському відділі ЗАГС міськвиконкому УРСР, актовий запис № 144 (а.с.13). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу мають спільну повнолітню дитину (а.с.7). Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судові витрати не стягуються, оскільки позивачка просить цього не робити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

23.04.2015 р.\~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №31. Від даного шлюбу дітей у них немає. Шлюбні відносини припинили в липні 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. В добровільному порядку відповідачка, не бажає розривати шлюб, через органи РАЦС. Майнового спору не мають. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що з 18.02.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Шлюбні відносини припинили в липні 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майновий спір відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

23.04.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 15.06.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1089. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.06.2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час шлюб існує лише формально, оскільки вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутність, представник позивача у своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам малолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

23.04.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.2), мотивуючи свої вимоги наступним. Шлюб з відповідачем розірвано 15.04.2013 р.. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач свої обов'язки по триманню сина не виконує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини неявки відповідача неповажними, вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.04.2013 р., яке набуло законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с.8-9). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

23.04.2015 р.[PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини, в заяві від 31.08.2015 р. уточнила первісно заявлені позовні вимоги і проситьстягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Позивач у судове засіданняне зявилася, надавши заявупро розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідачу судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на визнання позовних вимог про стягнення з нього на утримання дитиниаліментів в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, зареєстрованому 02.07.2010р. у виконкому Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області, сторони мають малолітню дитину [PERSON], 08.10.2010р. народження (копії свідоцтв про шлюб, про народження дитини в матеріалах справи). Відповідачсвоїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує, на що вказала позивач у позовній заяві, і що відповідачем не спростовано. За таких обставин з відповідача на користь позивачау відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

23.04.2015 р.[PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 02.07.2010 р., має сина [PERSON],[INFO], якого відповідач добровільно матеріально не забезпечує.Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини. Позивач у судове засіданняне з'явилася, надавши заявупро розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідачу судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, зареєстрованому 02.07.2010р. у виконкому Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області, сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про шлюб, про народження дитини - в матеріалах справи). Відповідачсвоїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує, на що вказала позивач у позовній заяві, і що відповідачем не спростовано. За таких обставин з відповідача на користь позивачау відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов - задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved