Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

22.05.2015 року до суду звернувся ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовними вимогами до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю літ. «С-2», загальною площею, 790,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Греківська, 79, та належить [PERSON] та [PERSON] для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в межах сум заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ 701/142/2007 від 18.10.2007 р. та за кредитним договором № СМ-SМЕ 701/143/2007 від 19.10.2007 р. Обґрунтовуючи позовні вимоги було зазначено, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], який є третьою особою по справі, 18.10.2007 року та 19.10.2007 року були укладені кредитні договори, у забезпечення належного виконання своїх зобовязань яких були укладені два договори іпотеки РМ-SМЕ 701/142/2007 від 18.10.2007 р. та РМ-SМЕ 701/143/2007 від 19.10.2007 р., предметом яких була нежитлова будівля літ. «С-2», загальною площею, 790,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Греківська, 79. ПАТ «ОТП-Банк» 29.04.2010 року передав свої права вимоги за кредитними договорами № СМ-SМЕ 701/142/2007 від 18.10.2007 р. та № СМ-SМЕ 701/143/2007 від 19.10.2007 р. і за договорами іпотеки РМ-SМЕ 701/143/2007 від 19.10.2007 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», уклавши відповідно договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги. В свою чергу, як стало відомо позивачу, [PERSON] продав, без згоди іпотекодержателя, нежитлову будівлю [PERSON], що є відповідачем по справі. Оскільки, іпотека зберігає чинність і для нового власника, а третя особа заборгованість за кредитними договорами не погасила, позивач з підстав встановлених ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» просить звернути стягнення на предмет іпотеки. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що [PERSON] набув право власності на спірне нерухоме майно в процесі проведення ліквідаційної процедури боржника, не у третьої особи, а тому звернути стягнення на таке майно з підстав встановлених ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» не можливо, крім того, відповідач є добросовісним набувачем спірного майна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.10.2007 року між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № СМ-SМЕ 701/142/2007 від 18.10.2007 р., відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 287\~500 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 4,4, із терміном повернення 18.10.2017 року та 19.10.2007 року кредитний договір № СМ-SМЕ 701/143/2007, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 45\~492,00 доларів США, за такою ж відсотковою ставкою із терміном повернення до 20.10.2014 року (а.с. 10-27, 45-53). [PERSON] є власником нежитлової будівлі літ. «С-2», загальною площею, 790,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Греківська, 79, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2007 року (а.с. 80-81). 19.10.2007 року між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено договір іпотеки за № РМ-SМЕ 701/143/2007, відповідно до умов якого останній, у якості забезпечення належного виконання своїх обовязків за кредитними договорами № СМ-SМЕ 701/142/2007 від 18.10.2007 р та за № СМ-SМЕ 701/143/2007, передав в іпотеку нежитлову будівлю літ. «С-2», загальною площею, 790,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Греківська, 79 .(а.с. 28-33) ПАТ «ОТП-Банк» 29.04.2010 року передав свої права вимоги за кредитними договорами № СМ-SМЕ 701/142/2007 від 18.10.2007 р. та № СМ-SМЕ 701/143/2007 від 19.10.2007 р. і за договорами іпотеки № РМ-SМЕ 701/142/2007 від 18.10.2007 року і за № РМ-SМЕ 701/143/2007 від 19.10.2007 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», уклавши відповідно договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги (а.с. 82-103). Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. \~Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Разом з тим, позивачем та його представником не подано до суду належних доказів тієї обставини, що [PERSON] відчужив нерухоме майно, яке перебуває у іпотеці, не подано до суду доказів, що станом на день звернення до суду власником спірного майна є відповідач по справі та на підставі яких документів відбувся перехід права власності на спірне нерухоме майно до остатнього. За відсутності належних доказів, суд позбавлений можливості визначити власника спірного майна та встановити чи є [PERSON] належним відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За частиною 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Окремо суд зазначає, що позивачем не подано до суду розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитними договорами, в тому числі пені, у який час вона утворилась, до, чи після укладення договору про відступлення права вимоги. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у їх задоволені відмовляє. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed