Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

22.07.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітні платі у розмірі 9108 грн. 60 коп. та середній заробіток за весь час затримки заробітної плати у розмірі 37839,96 грн., моральну шкоду у розмірі 37839,96 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 400, 00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що наказом № 75-к від 25.05.2016 він зарахований в Товариство з обмеженою відповідальністю « СКБ Укрелектромаш» слюсарем механоскладальних робіт на механо-складальну дільницю дослідного виробництва. 17.10.2018 наказом № 201-К від 17.10.2018 звільнений за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Підстави звільнення позивачем не оскаржуються. Комісія по трудових спорах на підприємстві не працює. Останнім часом на підприємстві постійно відбувались затримки у виплаті заробітної плати. Згідно розрахункового листа за 01.07.2018 заборгованість підприємства на кінець місяця становила 3955,66 грн., за 01.08.2018 заборгованість підприємства на кінець місяця становить 699,72 грн., а за 01.10.2018 заборгованість підприємства на кінець місяця становить 4453, 22 грн., а всього заборгованість складає 9108,60 грн. Середній заробіток приблизно складає 4200,00 грн в місяць. Затримка складає 10 місяців, а тому позивач претендує на стягнення з відповідача середнього заробітку ще за дев`ять місяців у розмірі 37839,96 грн. Оскільки відповідач не виплатив [PERSON] заробітну плату та не бажає її виплачувати, це спричинило йому страждання, які виразились у ускладнені стосунків з рідними та близькими, у зв`язку з відсутністю грошей, які необхідні як для проживання, харчування, оплатою комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Позивач є інвалідом третьої групи. З приводу відсутності грошей у нього постійно виникають сварки та скандали, це вибиває його з привичного життєвому ритму, позивач став дратівливим, не може стримати негативні емоції, та свої моральні страждання оцінює у розмірі невиплаченої заробітної плати, а саме 37839, 96 грн. Позивач до початку судового засідання подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачок, що відповідає вимогам ст. 282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи, позивач працював у ТОВ «Укрелектромаш» з 25.05.2016 та 17.10.20108 на підставі Наказу № 201-к звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП. Згідно з довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальні відомості про застраховану особу) та копій розрахункових листів, які містяться в матеріалах справи, сума заборгованості з врахуванням компенсації всього складає 9108 грн. 60 коп. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.1 п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 р. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії. Відповідно до\~абз.3 п.2, абз.3 п.3, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Однак, як встановлено судом, остаточний розрахунок з [PERSON] при звільненні зроблений не був, в тому числі не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 9108,60 грн. Суд,\~дослідивши копії\~розрахункових листів\~виданих відповідачем встановив, що середньомісячна заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи на підприємстві відповідача, що передують дню звільнення становить 4200,00 грн. без виключення сум відрахування на податки тощо. Період затримки розрахунку при звільненні позивача по дату фактичного розрахунку, тобто з 17.10.2018 по 22.07.2019 включно та становить 37839, 96 грн., з утриманням з цієї суми встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів. Позивач в своєму позові також просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 37839,96 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, суд вважає, що факт заподіяння позивачеві моральної шкоди, пов`язаної з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання, а також, перенесених в зв`язку з цим душевних страждань, вочевидь має місце, але розмір відшкодування, оцінений позивачем у 37939,96 грн., не відповідає вимогам розумності і справедливості, тому цю позовну вимогу суд задовольняє частково. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції № 858936 від 12.05.2019. У зв`язку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди. підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial