Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

22 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 30.05.2017 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, з жовтня 2018 року сторони проживають окремо, внаслідок чого сімейні відносини в подружжя припинилися. На даний час сторони не підтримують жодних сімейних стосунків, шлюб існує формально. Відтак, оскільки сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 30.05.2017 року, актовий запис №22. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву, у якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, у якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати у її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.05.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №22, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії I-ИД №134591 від 30.05.2017 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд дійшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved