Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

23 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 18 листопада 2011 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що подружнє життя не склалося та припинене через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні сім`ї, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2011 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 листопада 2011 року. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від 22 листопада 2012 року, який проживає з позивачкою. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved