Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

24.05.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1282, який раніше було видано на ім`я « [PERSON] »; визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,0001 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вказане майно належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказана земельна ділянка. Відповідно до заповіту, посвідченого 24.12.2010 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 156, [PERSON] , заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, [PERSON] , [INFO] . Позивач на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем і таким чином прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній витяг з Поземельної книги на земельну ділянку, який необхідний для оформлення спадщини на підставі Постанови КМ України від 09.09.2009 року №1021, пункт 35. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1282, [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,0001 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте, у Державному акті прізвище спадкодавця помилково вказано як [PERSON] . Факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1282, який раніше було видано на ім`я « [PERSON] » підтверджується довідкою Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1249/126-19 від 03.06.2019 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5102567702015 від 28.12.2015 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,0001 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1282, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.07.2011 року виконкомом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,0001 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 24.12.2010 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 156, [PERSON] , заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде мені належати і на що він за законом матиме право, [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), № 54410612 від 05.06.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 24.12.2010 року, зареєстрований за № 156 не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту являється [PERSON] , дружина спадкодавця, однак вона відмовилася від обов`язкової частки у спадщині, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 97 від 13.01.2012 року, наданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 735/02-14 від 27.03.2012 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутній витяг з Поземельної книги на земельну ділянку, який необхідний для оформлення спадщини на підставі Постанови КМ України від 09.09.2009 року №1021, пункт 35. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved