Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

22 жовтня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, в якій просив суд виключити відомості про [PERSON], [INFO], як батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису № 745 від 28 грудня 2007 року, складеного Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 05.06.1993 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який згодом було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.04.2003 року. З того часу сторони почали проживати окремо. У вересні 2018 року позивач дізнався, що він записаний батьком дитини - [PERSON], [INFO]. На думку позивача, його записали батьком неправомірно, оскільки будь-які стосунки між ним та відповідачем були припинені ще у 2003 році. Відповідач по справі також не заперечує того факту, що позивач не є батьком дитини. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, оскільки дійсно позивач не є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 05 червня 1993 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2003 року шлюб, зареєстрований 05 червня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] у [PERSON] «Жовтневий» м. Харкова, актовий запис № 428 розірвано, що також підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії 1-ВЛ № 049296 виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 27.06.2007 року. (а.с. 6, 20) 17 листопада 2007 року народився [PERSON], батьками якого, відповідно до Свідоцтва про народження Серії І-ВЛ №102714, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 28.12.2007 року, є - батько: [PERSON], мати: [PERSON]. (а.с. 5) Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що він заперечує батьківство, оскільки ще у 2003 році сторони припинили сумісне проживання, шлюб між ними було розірвано. Позивач більшість часу проживав на території Російської Федерації та з відповідачем не бачився. Відповідач також підтвердила, що будь-які стосунки між сторонами були припинені ще у 2003 році, а [PERSON] не є батьком дитини. Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктами 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, встановлено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Відповідно до ст. 124 СК України якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, але після реєстрації повторного шлюбу її матері з іншою особою, вважається, що батьком дитини є чоловік її матері у повторному шлюбі. Батьківство попереднього чоловіка може бути визначене на підставі його спільної заяви з чоловіком у повторному шлюбі або за рішенням суду. Пунктом 20 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52 встановлено, що якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п'ятим та сьомим цього пункту. Частиною 2 п.9, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено судам, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], народився після спливу понад чотирьох років з моменту припинення шлюбу між сторонами. Позивач на той час проживав на території Російської Федерації, будь-яких стосунків з відповідачем по справі не підтримував. Відповідач також підтвердила факт того, що батьком дитини позивач не є. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дані про батька дитини були занесені до Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], - помилково, а тому суд, надаючи оцінку наявним в матеріалах доказам, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. В своїй позовній заяві позивач просив суд судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved