Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

22 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , яка наразі є повнолітньою та продовжує навчання в «Полтавському університеті економіки і торгівлі». Форма навчання денна, за контрактом. Оскільки дочка навчається на денній формі навчання, то не може заробляти кошти, необхідні для проживання. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дочки, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з продовженням нею навчання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, в заяві, що надійшла до суду, просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилася, в заяві, що надійшла до суду, просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 24.05.2021 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по страві - [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 2). Згідно з довідкою № 29-18/4 від 13.01.2021 «Полтавського університету економіки і торгівлі» [PERSON] є студенткою 1 курсу спеціальності 072 Фінанси, банківська справа та страхування освітньої програми «Фінанси і кредит», ступеня бакалавра, денної форми навчання, за контрактом, терміном з 15.09.2020 по 30.06.2024 (а.с. 9). Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до статті 201 Сімейного Кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Положеннями статті 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту статті 183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається у «Полтавському університеті економіки і торгівлі», терміном з 15.09.2020 по 30.06.2024. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] навчається, форма навчання - денна, навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , вона потребує матеріальних витрат на оплату проживання, проїзду, на одяг, взуття, на придбання продуктів харчування, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батька. При цьому, обставин, які б свідчили про неможливість відповідачем надавати матеріальну допомогу доньці судом не встановлено. Отже, суд прийшов до висновку про наявність передбачених статтею 199 СК України підстав для виникнення у відповідача обов`язку на участь в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, що підлягає сплаті, суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, потребу позивача в матеріальній допомозі, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі відповідно до вимог частини 2 статті 199 СК України право на її утримання припиняється. Відповідно до положень частини 2 статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, беручи до уваги сукупність таких обставин, як досягнення [PERSON] повнолітнього віку, продовження нею навчання, існування потреби у матеріальній допомозі, відсутність даних щодо неможливості надавати таку допомогу відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на період навчання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.03.2021 і на весь період навчання, але не більш як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved