Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

22.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася із зазначеним позовом і після уточнення позовних вимог прохала стягнути з Казенного підприємства «Південукргеологія» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 45696,72 грн., компенсації за порушення термінів виплати заробітної плати в розмірі 5920,18 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивувала тим, що з 08.08.1986 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем КП «Південукргеологія», яке порушуючи трудове законодавство вчасно не виплачує заробітну плату. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги посилаючись на зазначені підстави. Представник відповідача в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи його повідомлено належним чином, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач відповідно до наказу про прийняття на роботу № 21-к від 08.08.1986 року працює на підприємстві і на даний час працює на посаді прибиральника службових приміщень Кременчуцької геологорозвідувальної експедиції КП «Південукргеологія», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 6-7). Згідно ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Відповідно довідки Казенного підприємства «Південукргеологія» № 163-10/1 від 19.10.2016 р. про заборгованість по заробітній платі за період з 01.07.2014 року по 30.09.2016 року включно вбачається, що підприємство заборгувало позивачу заробітну плату в розмірі 45696,72 грн. Отже, з врахуванням викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає до задоволення в розмірі 45696,72 грн., оскільки відповідач в порушення норм трудового законодавства своєчасно не виплатив нараховану заробітну плату позивачу. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 95 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 33, 34 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 року заходами державного регулювання праці є індексація заробітної плати та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати. Положенням ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, що провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно зі ст.ст. 1, 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), а саме у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих громадянам грошових доходів: пенсії, соціальних виплат, стипендії, заробітної плати (грошового забезпечення тощо). Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159. Відповідно до п. 2 Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індекс інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекси споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Відповідно до розрахунку № 164-10/1 від 19.10.2016 року наданого Казенним підприємством «Південукргеологія» розмір компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати станом на 01.10.2016 року [PERSON] становить 5920,18 грн. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача компенсації за порушення термінів виплати заробітної плати підлягає до задоволенню в розмірі 5920,18 грн. Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved