Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

23 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаною позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина, до 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Так зазначила, що вона перебувала з відповідачем у справі [PERSON] з 06 жовтня 2006 року у шлюбних відносинах. 21 лютого 2013 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. За рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року по цивільній справі №210/3059/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], на її користь з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 липня 2015 року. Вказувала на те, що розмір аліментів було нею визначено у зв'язку із домовленістю з відповідачем, який обіцяв надавати на утримання їх малолітньої дитини додаткові кошти, поза виплатою аліментів. Однак, після винесення судом рішення перестав надавати будь-яку допомогу взагалі, не сплачує навіть аліменти за рішенням суду, приховує дійсний розмір своїх доходів. У зв'язку із ростом цін на продукти харчування, на дитячі предмети першої необхідності, стрімке подорожчання комунальних послуг, та зважаючи, що при цьому не змінилася її заробітна плата, її матеріальне становище істотно погіршилось. Вважає, що на теперішній час сума стягуваних аліментів для матеріального утримання дитини є недостатньою. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, було задоволено позовні вимоги позивача [PERSON] та збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття з 1/10 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача до 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідач, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2015 року. 11 січня 2016 року до суду звернувся відповідач [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року. Ухвалою суду від 10 лютого 2016 року заяву відповідача [PERSON] було задоволено, заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Присутня у судовому засідання позивач [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити, крім того уточнила позовні вимоги, та просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати пов'язані із розглядом справи у суді, а саме вартість проїзних білетів у розмірі 276,77 гривень. Присутній у судовому засіданні відповідач [PERSON] проти уточнених позовних вимог заперечував у повному обсязі, надав до суду письмові заперечення в яких посилався на ті обставини, що згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року було визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання їх спільної з позивачем дитини у розмірі 1/10 частки з усіх його видів доходів щомісячно. Підставою для визначення судом вищезазначеної частки стало те, що позивач [PERSON] не проживає разом з сином [PERSON] з вересня 2014 року і по теперішній час, а проживає їх син за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю позивача, - [PERSON]. Зазначав, що під час проведення судового засідання (справа №210/3059/15-ц, провадження №2/210/1560/15 від 18 вересня 2015 року, під головуванням судді Костенко В.В.), він повідомляв суд про розмір доходів та місця роботи. Крім того позивач достовірно знає де він працює. Внаслідок того, що юстицією надісланий виконавчий лист за його основним місцем роботи із затриманням, відбулася затримка зі стягненням аліментів. Стягнення аліментів та боргу розпочато 01 листопада 2015 року. На сьогодні заборгованість погашена повністю. З місць праці за сумісництвом стягнення аліментів не здійснюється на підставі того, що юстицією не надіслані виконавчі листи. Вказував на те, що окрім сплати аліментів, ним надається матеріальна та фінансова допомога дитині. Так під час перебування на літніх канікулах в 2015 році, в продовж двох місяців дитина перебувала в його сім'ї. Під час цього часу, сину було придбано деякі речі до школи, а також під час новорічних та різдвяних свят на придбання подарунку ним було здійснено переказ на картку «ПриватБанку» [NUMBER] на ім'я [PERSON] кошти у розмірі 1000,00 гривень. Позивач в заяві про збільшення аліментів зазначає про погіршення свого матеріального становища, хоча доходи її не зменшувалися. Станом на сьогодні йому відомо з її слів, що вона здає під найм свою власну квартиру, з роботи вона звільнилась за власним бажанням. Також йому відомо, що позивачем було отримано кредит в банку, який вона не сплачувала. Посилався на ті обставини, що на сьогодні на його утриманні знаходяться: дружина, - [PERSON], [INFO], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, котра до пологів працювала і «декретні» не отримала; донька, - [PERSON], [INFO], яка знаходилась на штучному вигодовуванні, була схильна до алергічних захворювань, що сприяло придбанню гіппо алергійних препаратів для годування; мати, - [PERSON], [INFO], яка є пенсіонер, остання часто хворіє, знаходиться в лікарні на обліку як «гіпертонік», мешкає у приватному будинку і потребує постійної допомоги. Крім того вказував на те, що на сьогодні стрімко підвищилась вартість комунальних послуг, крім того значно зросли в ціні продукти харчування, дитячі предмети та предмети першої необхідності. Внаслідок чого його матеріальне становище погіршилось. На підставі викладеного просив у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. З пояснень сторін судом встановлено, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі. З матеріалів справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.4). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина, - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/10 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повнолітня (а.с.5-6). На виконання рішення видано відповідний виконавчий лист (а.с.7). З копії довідки №1658 від 15 липня 2015 року, виданої КП «ЖЕО №8» вбачається, що позивач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], її сім'я складається з неї та малолітнього сина, - [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). З пояснень позивача [PERSON] встановлено, що фактичним місцем проживання дитини та її, є: [ADDRESS], та вимушена здійснювати додаткові витрати на проїзд до м. Кривого Рогу для розгляд даної справи (а.с.108). З довідки про доходи №2 від 25 січня 2016 року, виданої за підписом генерального директора та головного бухгалтера ДП «Криворізький державний цирк» вбачається, що відповідач [PERSON] працює в ДП «Криворізький державний цирк», форма працевлаштування, - основна, займає посаду, - артист оркестру, загальна сума доходу за період з липня 2015 року по грудень 2015 року становить 24 315,61 гривень, заборгованість по заробітній платі відсутня (а.с.46). Згідно довідки №41 від 26 січня 2016 року, виданої за підписом генерального директора та головного бухгалтера ДП «Криворізький державний цирк», згідно виконавчого листа №210/3059 2/210/1560 від 18 вересня 2015 року, що виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, утримання аліментів розпочато з 01 листопада 2015 року. Заборгованість у сумі 1451,70 гривня утримано із заробітної плати за листопад 2015 року і погашено повністю (а.с.47). З довідки про доходи №21 від 27 січня 2016 року, виданої за підписом директора та головного бухгалтера КЗ МПК «Саксагань» вбачається, що відповідач [PERSON] працює в КЗ МПК «Саксагань» на посаді артиста оркестру за сумісництвом з 01 березня 2008 року (наказ №17 від 03 березня 2008 року) по теперішній день, заробітна плата за шість місяців 2015 року складає 8 118,35 гривень, аліменти не утримують у зв'язку з відсутністю виконавчого листа у закладі (а.с.48). З довідки про доходи №33 від 28 січня 2016 року, виданої за підписом керівника та головного бухгалтера КВНЗ «Криворізьке обласне музичне училище» вбачається, що відповідач [PERSON] працює в КВНЗ «Криворізьке обласне музичне училище» на посаді викладача за сумісництвом, заробітна плата з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року без урахування аліментів становить 9 795,56 гривень, аліменти не утримують у зв'язку з відсутністю виконавчого листа у закладі (а.с.49). З копії чеку №12012016133729 вбачається, що відповідачем [PERSON] було здійснено переказ на картку «ПриватБанку» [NUMBER] на ім'я [PERSON] коштів у розмірі 1000,00 гривень. З пояснень сторін встановлено, що дані кошти перераховувалися матері позивача для придбання подарунку спільному з позивачем сину на новорічні та різдвяні свята (а.с.50). Дана обставина позивачем не заперечувалася. З копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що 25 квітня 2014 року між відповідачем [PERSON] та громадянкою [PERSON] було укладено шлюб (а.с.51). Від спільного шлюбу у них народилася донька, - [PERSON], [INFO], про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУЮ у Дніпропетровській області видано відповідне свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.52). З копії трудової книжки дружини відповідача [PERSON], - [PERSON] вбачається, що до народження дитини остання працювала, та останнім часом перебувала на обліку у Криворізькому міському центрі зайнятості, з 26 листопада 2012 року припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с.53-55), а на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, перебуває на обліку в Дзержинському УПСЗН м. Кривого Рогу, та отримує допомогу на дитину (а.с.63). З копії пенсійного посвідчення [NUMBER] від 03 лютого 2009 року вбачається, що мати відповідача [PERSON], - [PERSON] є пенсіонером, та зі слів самого відповідача встановлено, що останній надає їй матеріальну допомогу (а.с.56). З довідки про доходи №7 від 04 лютого 2016 року, виданої за підписом директора та головного бухгалтера КЗК «Міська бібліотека для дорослих» вбачається, що позивач [PERSON] працювала в КЗК «Міська бібліотека для дорослих» на посаді завідувача відділу 14 розряду, загальна сума доходу за період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року за винятком аліментів становить 30 314,61 гривень (а.с.57). З довідки №151-К від 05 лютого 2016 року, виданої за підписом старшого інспектора з кадрів КЗК «Міська бібліотека для дорослих» вбачається, що позивача [PERSON] з 31 грудня 2015 року звільнена за власним бажанням ст.38 КЗиП (по догляду за дитиною до 14-ти років), наказ про звільнення №501-к від 18 грудня 2015 року (а.с.58). З копії висновку МСЕК вбачається, що мати позивача [PERSON], - [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с.61). З довідки №21/І від 27 січня 2016 року, виданої Криворізькою об'єднаною міською довідково-інформаційною службою «НОВА-КОМ» вбачається, що заборгованість за комунальні послуги за місцем проживання відповідача [PERSON] та його родини: [ADDRESS], відсутня (а.с.62). З наданої довідки (а.с.93) вбачається, що дитина відповідача [PERSON], - [PERSON], [INFO], схильна до алергічних захворювань, що сприяло придбанню гіппо алергійних препаратів для годування (а.с.64-92). З довідки №01/43 від 10 березня 2016 року, за підписом т.в.о. директора ДЮСШ №2 [PERSON] вбачається, що спільний син сторін, - [PERSON], [INFO], в 2014 році зарахований до КЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа №2 з плавання Комсомольської міської ради», і вданий час займається в групі попередньої підготовки другого року навчання (а.с.107). З довідки №02-21/12 від 01 березня 2016 року, за підписом директора Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивченням англійської мови Комсомольської міської ради Полтавської області, вбачається, що спільний син сторін, - [PERSON], [INFO] навчається в 2-А класі даного навчального закладу (а.с.109). Згідно ст.190 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти, - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інших обставин, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, за наявності відповідних обставин, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Так, на момент винесення Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення від 18 вересня 2015 року, позивач [PERSON] працювала, однак на теперішній час її матеріальне становище змінилося у зв'язку зі звільненням з причини перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 14-ти річного віку. Посилання відповідача [PERSON] на те, що позивач звільнилася з роботи з метою ухилення від сплати кредитних зобов'язань, суд до уваги не сприймає оскільки дана обставина нічим не підтверджена, а на припущеннях рішення суду ґрунтуватися не може. Крім того, суд не сприймає доводи відповідача стосовно того, що позивач [PERSON] не проживає разом із їхнім спільним сином, оскільки дана обставина також нічим не підтверджена, та спростовується поясненнями позивача. При винесенні рішення, суд також враховує зміну сімейного становища відповідача [PERSON], наявність на його утриманні дружини та малолітньої доньки. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 1/10 частини всіх доходів відповідача на 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде законним і справедливим і відповідатиме інтересам сторін. Також суд приходить до висновку, що витрати пов'язані із розглядом справи, а саме вартість проїзних квитків позивача [PERSON] підлягають стягненню з відповідача, оскільки ініціатором надання доказів до суду був саме [PERSON], у зв'язку із чим позивач вимушена була витрачати додаткові витрати на проїзд (а.с.108). В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір у розмірі 487,20 гривень на користь держави. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial