Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

23 березня 2017 року позивач звернувсь в суд з позовом до [PERSON] селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є спадкоємцем майна за заповітом, що належало на праві власності його матері [PERSON], яка 20.05.2016 року померла. Шестимісячний строк на прийняття спадщини пропущений, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті матері став проживати у будинку доглядаючи хворого батька [PERSON], обробляв огород. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць. В судове засідання позивач не зявився, подано до суду заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, подано до суду заяву, у якій просить справу слухати у відсутності представника. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача [PERSON] селищної ради. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 20.05.2016 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до заповіту від 03 січня 2012 року спадкоємцем майна [PERSON], а саме: 1/2 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, що знаходяться в смт.Дубище по вул.Дібрівська, 36, Рожищенського району став її син: позивач [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.11.1995 року (а.с.8), державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВИ № 56046 від 31.12.2009 року (а.с.9) власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, що знаходяться в смт.Дубище по вул.Дібрівська, 36, Рожищенського району є [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому [PERSON] селищної ради № 5 від 20.03.2017 року спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті проживала з чоловіком [PERSON], заповіт від її імені виконкомом селищної ради посвідчувався за Р№ 2 від 03.01.2012 року, до складу спадкового майна входить частина житлового будинку в смт.Дубище по вул.Дібрівська, 36 та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, спадкоємцем за законом є чоловік померлої [PERSON] та діти, спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння майном шляхом догляду за спадковим майном з дня смерті спадкодавця і по даний час (а.с.10). Згідно вимог ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31.08.2016 року визнано недієздатним [PERSON], опікуном йому призначено позивача [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] № 234/01-16 від 21.03.2017 року, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.03.2017 № 47144634 вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено (а.с.12, 13). Строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved