Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

23.07.2020 року Миколаївський ОЦЗ звернувся до суду з наданим позовом /а.с.2-10/, мотивуючи тим, що 13.09.2019 року до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ (надалі - центр зайнятості) з метою працевлаштування звернулася відповідачка [PERSON] , якій було надано статусу безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з 02.10.2019 року по 25.09.2020 року. Вона була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, визначеними Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У зв`язку з невідвідуванням центру зайнятості без поважних причин з 06.02.2020 року припинено виплати по безробіттю відповідачці та знято її з реєстрації як безробітної. Перевіркою було встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в Первомайській міськрайонній філії Миколаївського ОЦЗ та отримуючи допомогу по безробіттю, 23.01.2020 року була працевлаштована на посаду адміністратора залу ТОВ «Аптека №28» відповідно до наказу № 17.01-5К від 17.01.2020 року, однак не повідомила про це центр зайнятості. По даному факту було складено Акт №52-04-16/67 від 16.04.2020 року. Таким чином, в період перебування на обліку в центрі зайнятості та маючи статус безробітної, відповідачка офіційно працевлаштувалась до ТОВ «Аптека №28», а тому допомога по безробіттю, отримана нею за період з 23.01.2020 року по 05.02.2020 року в сумі 2 014 грн. 32 коп., була отримана нею незаконно і підлягає поверненню. Після виявлення факту отримання відповідачкою допомоги центр зайнятості запропонував [PERSON] повернути отримані безпідставно кошти, однак відповідачкою добровільно кошти не повернуто. За наведених обставин позивач просить в судовому порядку стягнути вказану суму. Ухвалою суду від 02.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України /а.с.1/. Судовий розгляд призначений на 27.07.2020 року та 14.08.2020 року відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідачки про розгляд справи, про що винесено ухвали /а.с.56,64/. Відповідачці за останнім зареєстрованим місцем проживання направлено копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом час такі документи суду не подані. Про судовий розгляд відповідачка також повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, які наявні у справі. Ухвалою суду від 23.09.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Положенням про Миколаївський обласний центр зайнятості, затвердженого наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 15.06.2017 року №80 визначено, що Миколаївський обласний центр зайнятості є неприбутковою державною установою, підпорядкованою та підзвітною Державній службі зайнятості та виконує завдання і функції у сфері зайнятості та виконує завдання і функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Первомайська міськрайонна філія Миколаївського обласного центру зайнятості є відокремленим підрозділом Миколаївського обласного центру зайнятості. Судом встановлено, що 13.09.2019 року з метою працевлаштування [PERSON] звернулась до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ. 25.09.2019 року нею подано заяву про надання статусу безробітноЇ та призначення виплати по безробіттю /а.с.11,12/. Відповідачка ознайомлена із законодавством, що регулює правовідносини у сфері захисту населення в разі безробіття. З наказу №НТ190925 від 25.09.2019 року вбачається, що з 25.09.2019 року [PERSON] надано статус безробітного /а.с.16-18/, а наказом №НТ191002 від 02.10.2019 року призначено з 02.10.2019 року по 25.09.2020 року і розпочато виплату допомоги по безробіттю /а.с.13-21/. У зв`язку з невідвідуванням центру зайнятості без поважних причин [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію її як безробітної з 06.02.2020 року, що підтверджується наказом №НТ190320 від 20.03.2019 року /а.с.22-25/. Із службової записки від 12.03.2020 року вбачається, що встановлено факт працевлаштування [PERSON] у період, коли вона мала статус безробітної /а.с.27/. Згідно Акту №52-24-16/67 від 16.04.2020 року встановлено, що [PERSON] з 23.01.2020 року перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Аптека №28» /а.с.28/ на підставі наказу №17.01-5К від 17.01.2020 року, копія якого також міститься в матеріалах справи /а.с.29/. Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю № 18/11/1310-20 від 27.04.2020 року сума нарахованої допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню [PERSON] складає 2 014 грн. 32 коп. /а.с.30/. В добровільному порядку відповідачка кошти не повертає. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про зайнятість населення» кожна особа має право на соціальний захист у разі настання безробіття. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 8 ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Статтею 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Судом встановлено, що за час перебування на обліку центру зайнятості, маючи статус безробітної та отримуючи грошову допомогу, [PERSON] вступила у трудові відносини з ТОВ «Аптека №28», не повідомивши про це службу зайнятості, у зв`язку із чим їй незаконно за період з 23.01.2020 року по 05.02.2020 року нараховано допомогу по безробіттю, яка підлягає поверненню. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути 2 102 грн.

Outcome: approved