Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

22.07.2014 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи у певний час. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що [PERSON], [INFO] є її батьком, та останній пішов з дому 14.06.2004 року та не повернувся. В подальшому матір заявниці звернулася з відповідною заявою до Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, проте лише у січні 2012 року стало відомо, що її батька знайшли мертвим. Коли він помер, рідних поруч не було, а після того, як встановили його смерть, поховали його на кладовищі без оформлення будь яких документів. Таким чином на сьогоднішній день відома приблизна дата його смерті - [INFO] року. Після батька залишилася спадщина, яку заявник не може оформити у встановленому законом порядку. В липні 2014 року, представник заявника звернувся до Міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], проте згідно відповіді від 11.07.2014 року, актового запису про смерть [PERSON] у відділі не виявлено. За таких обставин підставою для державної реєстрації смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, що і стало причиною звернення до суду. Заявник до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник заявника до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, обставини, викладені в заяві підтвердив у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції до суду не з'явився, поважної причини своєї неявки суду не повідомив, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом приймалось рішення за відсутності сторін, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до ст.256 ч.1 п.8 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Як вбачається з листа відділу Міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 11.07.2014 року №1990/04.02-13 у відділі відсутній актовий запис про смерть невідомого [PERSON] Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Корабельного районного управління юстиції від 08.08.2014 року №1147/04.03-52 у відділі відсутній актовий запис про смерть невідомого [PERSON] Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції від 12.08.2014 року №343/02-13/03.03 у відділі відсутній актовий запис про смерть невідомого [PERSON] Згідно довідки Заводського районного відділу ММУ УМВС України в Миколаївській області №11554 від 12.12.2006 року по факту зникнення [PERSON] проводяться розшукові заходи з 14.06.2004 року щодо встановлення його місцезнаходження. Згідно протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 16.01.2014 року [PERSON] було впізнано труп свого батька [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується письмовими доказами, що було надано суду, а саме: актом№239 від 16.06.2004 року щодо судово-медичного дослідження трупа, лікарського свідоцтва про смерть №239 від 23.02.2012 року, довідки №18/04-01 від 18.04.2012 року КП Миколаївської міської ради «Миколаївської ритуальної служби», відповіддю №187 від 25.06.2012 року КП Миколаївської міської ради «Миколаївської ритуальної служби». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що іншим шляхом встановити факт смерті [PERSON] неможливо, а відсутність свідоцтва про його смерть не дає можливості заявниці отримати спадщину покійного, тому вважає за необхідне встановити факт його смерті [INFO] року.

Outcome: approved