Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

23.01.2014 року [PERSON] звернулась до Старобешівського районного суду Донецької області з зазначеною заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій зазначила, що в грудні 2012 року в м. Донецьку в неї був викрадений паспорт та трудова книжка. З метою встановлення факту належності до громадянства України та отримання нового паспорту вона неодноразово зверталась до органів державної міграційної служби України в Донецькій області. Однак, у встановленні такого факту та у видачі паспорту їй було відмовлено. Просить встановити факт її постійного проживання на території України у м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області станом на 24.08.1991 р. У судовому засіданні [PERSON] та її представник - [PERSON] свої вимоги підтримали з підстав викладених у заяві, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління міграційної служби України в Донецькій області в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши заявницю та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в м. Моспино Старобешівського району Донецької області (а. с. 10). В період з 03 вересня 1968 року по 25 червня 1978 року [PERSON] навчалась у Комсомольській середній школі №1 Старобешівського району Донецької області (а. с. 9). 27.11.1979 р. [PERSON] була документована паспортом [NUMBER] Старобешівським РВМВС на прізвище «[PERSON]» у зв'язку зі зміною прізвища, а також 07.03.1983 р. документована паспортом [NUMBER] на прізвище «[PERSON]» у зв'язку з втратою (а. с. 16). Згідно довідки Ф№1 Московського РВ Харківського МВ УМВС України у Харківській області [PERSON] була документована паспортом радянського зразка [NUMBER] на території міста Харкова, який в неї був викрадений в м. Донецьку в грудні 2012 року (а. с. 6). В період з 01.09.1984 р. по 14.11.1988 р. [PERSON] навчалась в Харківському юридичному інституті (а. с. 14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що до 1990 року [PERSON] проживала в м. Харкові, де навчалась в інституті. В 1990 році [PERSON] переїхала в м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області та з цього часу постійно та безперервно проживає в м. Комсомольське. Суд не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків, так як вони повністю узгоджуються з наведеними вище доказами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2 Закону України «Про громадянство України» визначено, що усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України є громадянами України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року. Для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство», особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР (у разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР); в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. З матеріалів справи та особистих пояснень [PERSON] вбачається, що вона дійсно зверталась до органів державної міграційної служби України з метою отримання паспорту громадянина України (а. с. 7, 8). Однак, через втрату паспорту громадянина колишнього СРСР та відсутність документів, які б свідчили про факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року [PERSON] позбавлена можливості підтвердити такий факт в позасудовому порядку. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 234 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно [PERSON] для отримання паспорту громадянина України. Факт постійного безперервного проживання [PERSON] на території України підтверджується її особистими поясненнями, поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків та наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином, в судовому засіданні достовірно підтверджений факт постійного безперервного проживання [PERSON], на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. За таких обставин суд встановлює факт постійного безперервного проживання [PERSON] території України у м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області станом на 24.08.1991 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved