Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

23 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, до досягнення не 23 річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що на даний час вона навчається на 1 курсі денної форми навчання Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр», мешкає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Мати не в змозі утримувати її самостійно, оскільки утримує ще одну неповнолітню доньку. У зв`язку з цим вони опинилися у скрутному матеріальному становищі, позивач потребує матеріальної допомоги батька, оскільки їй для навчання постійно необхідно купувати підручники, зошити, іншу канцелярію та знаряддя для проходження практики. Будь-яких інших доходів в неї немає, влаштуватися на роботу вона не має можливості, оскільки вона навчається на денній формі навчання. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.05.2021 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача, [PERSON] , який повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, у запропонований йому ухвалою про відкриття провадження по справі від 17.05.2021 року строк, відзиву на позов до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 26.07.2018 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки №71 від 03.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр» з 01.09.2020 (Наказ про зарахування №2 «З-УДЗ» від 31.08.2020) по 24.05.2022, у групі ПрВ 1/11-20 за професією «Перукар (перукар-модельєр). Візажист», на денній формі навчання. Термін навчання 2 роки. Не знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с.3). Відповідач, являючись батьком повнолітньої [PERSON] , належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, а її потреба у допомозі з боку батька знайшла своє підтвердження дослідженими судом доказами. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги, що відповідно до дослідженої судом довідки, позивач не знаходиться на повному державному забезпеченні. Однак, позивач є здоровою та працездатною особою, докази про необхідність у додаткових витратах на навчання суду не надано, тому розмір аліментів на її утримання у виді 1/4 частини від доходу відповідача є необгрунтованим. Враховуючи всі обставини справи та надані докази, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка не досягла 23 річного віку та продовжує навчання, в частці від заробітку (доходу) батька в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, на час навчання дочки з дня подачі позову, а саме з 23 квітня 2021 року, на час навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого позивача за законом звільнено. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: partial