Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

22.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтуванні позову вказує, що з 16.04.1999 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час син [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет ім. В.Гетьмана» на першому курсі денної форми навчання за кошти фізичних осіб на юридичному факультеті, термін навчання до 30.06.2021 року. Відповідач матеріальної допомоги на навчання дитини в добровільному порядку не надає. Її доходу не вистачає на потреби дитини. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 від усіх видів його доходів. Ухвалою судді від 10.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 19.07.2018 відповідач надав до суду відзив, в якому зазначає, що спір відсутній, оскільки він добровільно сплачує аліменти на утримання сина, за період з 01.01.2018 року по 08.07.1018 р. ним сплачено аліменти у розмірі 4000 грн., право на стягнення аліментів належить дитині а не матері, тому в задоволені позову просить відмовити. Ухвалою суду від 04.09.2018 до участі у розгляді справи залучено третю особу [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно відзиву просив розглядати справу без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сукупністю належних, допустмих і достовірних доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с. 4. Договір № ОП-1931/2017 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою та довідка № 13/01-191 від 05.02.2018 року підтверджує, що [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет ім. В.Гетьмана» на першому курсі денної форми навчання за кошти фізичних осіб на юридичному факультеті, термін навчання до 30.06.2021 року, а.с. - 5, 7. Згідно довідки виконавчого комітету, [PERSON] зареєстрований за місцем проживання позивача [PERSON], а.с.9 Згідно платіжних доручень: №95157225087146848762 від 15.02.2018, №95157225011239403790 від 15.03.2018, №95157225037182036129 від 14.04.2018, №95157225069158941586 від 21.05.2018, № 95157225090823925721 від 15.06.2018, №95157225010748987517 від 08.07.2018, - [PERSON] здійснював перекази коштів на ім»я [PERSON] в розмірі 4000 грн. кожен, а.с. 32-36. Оцінка суду. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у звязку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів про матеріальний стан відповідача, суд вважає необхідним частково задовольнити позов і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, по 30.06.2021 року, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 01.08.2018 року, з урахуванням добровільної сплати відповідачем [PERSON] аліментів по липень 2018 року, що позивачем не спростовано. Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,188, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial