Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

22.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 20096 грн. тобто по день фактичного розрахунку 27 квітня 2017 року. Свої вимоги мотивує тим, що він працював у відповідача і 31.08.2016 року при звільненні з їм не розрахувалися, а лише 27.04.2017 року з ним було проведено повний розрахунок. Відповідач зобовязаний був у день звільнення виплатити всі йому належні кошти, але цього не зробив, а тому він має право на стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, а представник відповідача їх визнав. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 15.09.1999 року працював у відповідача на посаді методиста районного методичного кабінету відділу освіти, а 31.08.2016 року був звільнений у звязку з ліквідацією районного методичного кабінету відділу освіти на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що свідчать копія трудової книжки, копія витягу з наказу (а.с.3,7). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України « Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З довідки відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 17.05.2017 року №05-16/366 видно, що відділ освіти Овруцької РДА повністю розрахувався з [PERSON] 27.04.2017 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи положення ст. 117 КЗпП України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а саме: ( з 01.09.2016 по 27.04.2017). Відповідно до ч.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці» розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (з наступними змінами та доповненнями.) Так, відповідно до п. 3 ч.2 вказаного Порядку збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно копії наказу відділу освіти Овруцької РДА від 07.06.2016 року №248-Н [PERSON] у період з 27.06.2016 року по 20.08.2016 року перебував у відпустці. Так як, відповідачем надано довідку №321 від 02.06.2017, в якій визначено розмір заробітної плати позивача за квітень, травень 2016 року, то суд при розрахунку виходить з вказаних сум. Розрахунок компенсації за несвоєчасний розрахунок в розмірі середнього заробітку за весь час затримки слід проводити з 01.09.2016 року по 27.04.2017 року, яка складає: (3390,35 грн. + 3417,48 грн.) - зарплата квітень та травень 2016 року, тобто за два робочі місяці, що передували звільненню (з 27.06.2016 року по 20.08.2016 року перебував у відпустці) : 40 робочих днів за два місяці = 170,19 грн. середньоденний заробіток х 167 робочі дні (з 01.09.2016 по 27.04.2017 період затримки) = 28422,69 грн. (середній заробіток за весь час затримки). Однак, до стягнення підлягає сума в межах позовних вимог 20096 грн.. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved