Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

22.01.2015 до суду звернувся позивач ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» з позовом до відповідачів: фізичної особи підприємця [PERSON] та громадянина РФ [PERSON] про визнання недійсним Договору про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24 листопада 2012 року, укладеного між відповідачами. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 24 листопада 2012 року між відповідачами було укладено Договір про передачу авторських та суміжних прав № 24, за яким [PERSON] передав ФОП [PERSON] виключні майнові та суміжні права на ряд творів, згідно Додатку № 1 до вказаного Договору, а зокрема на твори «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]». Вказував, що вказаний договір недійсний, оскільки 06 серпня 2014 року ТОВ «Звук-М» за Ліцензійним договором № 01-06/08/14 передали ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» виключні авторські та суміжні права на вказані вище твори, які належали ТОВ «Звук-М» на підставі: Ліцензійного договору № 271/11 від 04.10.2011 р., Ліцензійного договору № 75/12 від 14.06.2012 р. та Ліцензійного договору № 68/10 від 21.05.2010 р. Позивач мотивував тим, що оспорюваний договір є недійсним, оскільки станом на час укладення даного договору виключні майнові авторські та суміжні права належали ТОВ «Звук-М», а не [PERSON], якому авторські права на вказані твори не належали ніколи, і розпорядитись ними він не мав права. Позивач просив визнати недійсним Договір про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24 листопада 2012 року, укладеного між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON], недійсним з моменту його укладення. За заявою відповідача ФОП [PERSON] до участі в справі було залучено третю особу Приватне підприємство «Арт-Трейдінг», якому було передано права на вказані твори в подальшому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився своє відношення до позовних вимог ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» не висловив. Відповідач ФОП [PERSON] та третя особа ПП «Арт-Трейдінг» позов не визнали та звернулись до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП», ТОВ «Звук-М», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] провизнання права та визнання договорів недійсними. Свої позовні вимоги мотивували тим, що Ліцензійний договір № 271/11 від 04.10.2011 р., Ліцензійний договір № 75/12 від 14.06.2012 р., Ліцензійний договір № 166/13 від 01.07.2013 р. та Ліцензійний договір № 68/10 від 21.05.2010 р. є фіктивними договорами, оскільки станом на 24 листопада 2012 року і виключні майнові авторські і суміжні права належали [PERSON], який за Договором про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24.11.2012 передав їх ФОП [PERSON], а він в свою чергу на підставі Договору про передачу авторських та суміжних прав № 01/02/13 від 01.01.2013 передав права на вказані вище твори ПП «Арт-Трейдінг». Посилались на те, що [PERSON], укладаючи та підписуючи в Договір № 24 від 24.11.2012 р. гарантував ФОП [PERSON] те, що він є єдиним володільцем виключних авторських майнових та суміжних прав на вказані твори. Просили визнати законним правоволодіння ФОП [PERSON] виключними майновими авторськими та суміжними правами на твори «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» (у виконанні [PERSON]), яке виникло на підставі Договору про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24 листопада 2012 року; визнати законним правоволодіння ПП «Арт-Трейдінг» невиключними майновими авторськими та суміжними правами на твори «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» (у виконанні [PERSON]), яке виникло на підставі Договору про передачу авторських та суміжних прав № 01/02/13 від 01 січня 2013 року; визнати недійсним Ліцензійний договір № 01-06/08/14 від 06.08.2014 р. в частині передачі ТОВ «Звук-М» ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» виключних майнових авторських та суміжних прав на твори: «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» (у виконанні [PERSON]); визнати недійсним Ліцензійний договір № 271/11 від 04.10.2011 р., укладений між ТОВ «Звук-М» та [PERSON] в частині передачі виключних майнових авторських та суміжних прав на твір: «[INFO] (у виконанні [PERSON]); визнати недійсним Ліцензійний договір № 75/12 від 14.06.2012 р., укладений між ТОВ «Звук-М» та [PERSON] в частині передачі виключних майнових авторських та суміжних прав на твори: «[INFO]» та «[INFO]» (у виконанні [PERSON]); визнати недійсним Ліцензійний договір № 68/10 від 21.05.2010 р., укладений між ТОВ «Звук-М» та [PERSON], в частині передачі виключних майнових авторських та суміжних прав на твір: «[INFO]» (у виконанні [PERSON]); визнати недійсним Ліцензійний договір № 166/13 від 01.07.2013 р., укладений між ТОВ «Звук-М» та [PERSON] в частині передачі виключних майнових авторських та суміжних прав на твір: «[INFO]» (у виконанні [PERSON]). В судовому засіданні представники позивача первісний позов підтримали, просили задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Представник відповідачів за зустрічним позовом проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відношення ні до первісних позовних вимог, ні до зустрічних не висловив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необгрунтованість ні первісних позовних вимог, ні зустрічних, в зв'язку з чим, первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що Договір про передачу авторський та суміжних прав № 24 від 24 листопада 2012 року, був укладений між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та громадянином Російської Федерації [PERSON] в м. Нарткала на території Російської Федерації. За даним договором [PERSON] передав ФОП [PERSON] виключні майнові авторські та суміжні права на твори «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» у виконанні [PERSON], за авторством [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне право». У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності. Відтак, на цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. В даному випадку мають місце приватноправові відносини з іноземним елементом, оскільки згідно з Договором про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24.11.2012р. право володілець [PERSON] є іноземцем (громадянин РФ), вказаний Договір (факт, який створив правовідносини) укладено на території іноземної держави (територія РФ). Статтями 76 та 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено перелік підстав визначення підсудності справ судам України. Вказані правові норми не передбачають підстав для визначення підсудності судам України спору про визнання недійсним Договору про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24.11.2015 р., укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] Крім того, судом встановлено, що за Договором про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24.11.2012 р. ФОП [PERSON] [PERSON] передано виключні майнові авторські та суміжні права на чотирнадцять творів (Додаток № 1 до Договору). Разом з тим, позивач, оспорюючи правомірність передачі прав на п'ять творів («[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]»), безпідставно просить визнати недійсним Договір про передачу авторських та суміжних прав № 24 від 24.11.2012р. в повному обсязі з моменту його укладення. Судом встановлено, і позивачем не надано доказів зворотного, що громадяни Російської Федерації [PERSON], [PERSON] та юридична особа (резидент РФ) ТОВ «Звук-М» пред'являли до [PERSON] претензії будь-якого характеру, або позови з приводу того, що останній незаконно та безпідставно розпорядився виключними майновими авторськими правами на твори «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», уклавши з ФОП [PERSON] оспорюваний Договір. Судом встановлено, що позивачу передані права на твори «[INFO]», «[INFO]», «[INFO] (Темнаяночь)», «[INFO]», «[INFO]» до 31 грудня 2015 року з правом пролонгації (короткостроковий володілець), разом з тим ні ТОВ «Звук-М», ні [PERSON], ні [PERSON] не пред'являють позовних вимог ні до [PERSON], ні до ФОП [PERSON] з приводу незаконного розпоряджання правами. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» не підсудні судам України і крім того не обґрунтовані, і не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між відповідачами за зустрічним позовом ТОВ «Звук-М» резидент РФ) та ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» (Україна) укладено Ліцензійний договір № 01-06/08/14 від 06 серпня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Позивачами за зустрічним позовом є юридична особа - ПП «Арт-Трейдінг» та фізична особа - підприємець [PERSON] Таким чином, в даній частині зустрічних позовних вимог спір виник між юридичними особами та фізичною особою - підприємцем, тому спір в даній частині повинен розглядатись в порядку господарського судочинства. Судом встановлено, що Ліцензійний договір № 271/11 від 04 жовтня 2011 року, був укладений між юридичною особою ( резидентом РФ) ТОВ «Звук-М» та громадянином РФ [PERSON] на території Російської Федерації в м. Мінеральні Води. Судом встановлено, що Ліцензійний договір № 75/12 від 14 червня 2012 року був укладений між юридичною особою ( резидентом РФ) ТОВ «Звук-М» та громадянином РФ [PERSON] на території Російської Федерації в м. Мінеральні Води. Судом встановлено, що Ліцензійний договір № 68/10 від 21травня 2010 року був укладений між юридичною особою ( резидентом РФ) ТОВ «Звук-М» та громадянкою РФ [PERSON] на території Російської Федерації в м. Мінеральні Води. Судом встановлено, що Ліцензійний договір № 166/13АС від 01липня 2013 року був укладений між юридичною особою (резидентом РФ) ТОВ «Звук-М» та громадянином РФ [PERSON] на території Російської Федерації в м. Мінеральні Води. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1, ст. ст. 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» зустрічні позовні вимоги ФОП [PERSON] та ПП «Арт-Трейдінг» в частині оспорювання Ліцензійного договору № 75/12 від 14 червня 2012 року, Ліцензійного договору № 271/11 від 04 жовтня 2011 року, Ліцензійного договору № 68/10 від 21 травня 2010 року та Ліцензійного договору № 166/13АС від 01 липня 2013 року не підлягають розгляду в судах України, тому суд приходить до висновку, що зустрічний позов поданий з порушенням вимог підсудності і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed