Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

22 липня 2014 року позивачі звернулись до Краснокутського районного суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування своєї позовної заяви позивачі вказали, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті [PERSON] успадкувала , належне йому майно . В [INFO] вона померла. Після смерті матері залишилась земельна ділянка с кадастровим № 6323586200:03:001:0080. Після смерті батька залишилась земельна ділянка під кадастровим № 6323586200:03:001:0081. Згідно змісту заповіту [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON]. [PERSON] відмовився від прийняття належної йому частки спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] та має бажання прийняти спадщину після смерті свого батька . Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В зв`язку з цим позивачі вимушені звертатись до суду. В судове засідання позивачі та їх представник не прибули. Представник позивачів надав заяву, якою підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак, надав заяву, якою проти позову не заперечував . Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим Рябоконівською сільською радою Краснокутського району Харківської області. [PERSON] померла в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть , виданим Рябоконівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 14 червня 2013 року. За життя [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 4, 6744 гектари під кадастровим номером 6323586200:03:001:0081 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За життя [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 4, 6745 гектари під кадастровим номером 6323586200:03:001:0080 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. [PERSON] за життя склала заповіт за яким все своє майно заповідала [PERSON]. Заповіт не змінено та не скасовано. Однак, судом встановлено , що на даний момент відсутній предмет заповіту, так - як спадковим майном є земельна ділянка, а не сертифікат на земельну частку ( пай) за його змістом. З огляду на цю обставину [PERSON] відмовився від належної йому частки спадку після смерті [PERSON] на користь брата - [PERSON]. [PERSON] за життя склав заповіт за яким все своє майно заповідав [PERSON]. Однак, при зверненні до нотаріальної контори , останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що предметом заповіту була не земельна ділянка , а право на земельну частку (пай) . Зазначена обставина підтверджується постановою нотаріуса від 26 червня 2014 року. [PERSON] в свою чергу відмовився від прийняття , належної йому частки спадщини після смерті [PERSON] на користь брата - [PERSON]. Факт споріднення позивачів з спадкодавцями підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ковалівським сільським ЗАГС Краснокутського району Харківської області на ім.`я [PERSON] [INFO]. В графі батько зазначено: [PERSON], в графі мати : [PERSON]. Та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 24 червня 1965 року Виконавчим комітетом Краснокутської районної ради на ім`я [PERSON]. В графі батько зазначено : [PERSON], в графі мати зазначено [PERSON]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач надав суду докази на підтвердження заявлених вимог. Дії відповідача щодо розгляду позову на розсуд суду не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved