Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

23.12.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Об*єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області в якому просила визнити за нею право власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах : від А до Б- землі Кіровської селищної ради, від Б до В- садиба № 146 по вул. Центральна, від В до Г - землі Кіровської селищної ради, від Г до А- садиба № 150 по вул. Центральна, відповідно до державного акту на право користування землею 1У ДН №020042 , розташованих по вул.Центральна -148 в с.Торське Лиманського району Донецької області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] яка померла 25.02.2015 року в с.Торське Краснолиманського району Донецької області. В судовому засіданні позивачка наполягала на своїх позовних вимогах з підстав викладених нею в позовній заяві та просила позов задовільнити. В судове засідання представник відповідача Об*єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі в якій просили ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, бо в судовому засіданні встановлено, що: 07.12.2004 р. помер батько позивача-Муравйов [PERSON], якому належало майно у вигляді житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах : від А до Б- землі Кіровської селищної ради, від Б до В- садиба № 146 по вул. Центральна, від В до Г - землі Кіровської селищної ради, від Г до А- садиба № 150 по вул. Центральна, відповідно до державного акту на право користування землею 1У ДН №020042 , розташованих по вул.Центральна -148 в с.Торське Лиманського району Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказане майно.Спадкоємицею стала його дружина, мати позивача- Муравйова [PERSON] (а.с.7,8,9,10). 25.02.2015 р. [PERSON]померла(а.с.10) та не оформила право на спадщину в державній нотаріальній конторі після смерті свого чоловіка-Муравйова [PERSON]bsp; Позивачка [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON]О .(а.с.7,9). Постановою Державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після померлої [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.1258 ЦПК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином позивач, як донька спадкодавця, є спадкоємцем [PERSON], яка померла 25.02.2015 р. в с.Торське, Краснолиманського р-ну Донецької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином право позивача щодо визнання за ним права власності на спадок після смерті [PERSON] підлягає захисту, оскільки не визнання за ним права власності на зазначене майно, та не отримання відповідного свідоцтва, заважає йому володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Outcome: approved