Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

22.11.2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, у якому, просять визнати за ними право на приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». В обґрунтування позову зазначили, що у квартирі, яка відноситься до державного житлового фонду, вони були зареєстровані з 1973 року. З того часу вони проживають у цій квартирі. Право на проживання у займаній квартирі у них набуте у звязку з роботою у Новоград-Волинському РЕМ. Профкомом було прийнято рішення про надання житла із внесенням запис у відповідний журнал. Ордер був виданий на імя [PERSON] та [PERSON] і в місячний строк був повернутий на підприємство. Маючи на меті приватизувати квартиру вони звернулися до Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради. Однак, їм було відмовлено у приватизації займаної квартири, у звязку з ненаданням повного переліку документів, а саме ордеру. Позивачі вважають зазначене рішення таким, що порушує їхнє право на безоплатне одержання у приватну власність займаного житла тому змушені звернутися з цим позовом до суду. Позивачі у судове засідання не зявилися у звязку з віком, надали заяву у якій просять справу слухати без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. В письмовій заяві до суду представник Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області просив справу розглянути без його участі, щодо позовних вимог поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Згідно зі ст. 1 Закону приватизації підлягає Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. В розумінні ч. 2 ст. 8 Закону право на одержання у приватну власність житла повинні набувати громадяни, які на законних підставах мешкали у цих квартирах. До обєктів приватизації, крім іншого, належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ст. 2 Закону). Судом встановлено, що квартира, в якій з 1973 року зареєстровані та безперервно проживають [PERSON] та [PERSON], відноситься до державного житлового фонду і перебуває на балансі ОСББ «Новий дім». Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно\~ мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. При зверненні 2017 рокі позивачів до УЖКГ з заявою про безоплатну передачу їхній сімї квартири, їм було відмовлено з формальних підстав у звязку з відсутністю в переліку документів, необхідних для розгляду питання про приватизацію квартири, копії ордера(а.с. 5). Пунктом 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом № 396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року (далі Порядок), передбачено надання громадянами до органу приватизації, крім іншого, копії ордера про надання жилої площі, який є єдиним документом, що дає право на вселення в жиле приміщення і видається за формою, встановленою Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою № 470 [PERSON] Міністрів Української РСР і Української [PERSON] професійних спілок від 11 грудня 1984 року. Відомості щодо видачі ордера на оспорювану квартиру чи вселення [PERSON] та [PERSON], у ПАТ «Енергопостачальна компанія Житомиробленерго» та КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс», відсутні. (а.с. 6-8).\~\~\~\~\~ Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи законодавство не передбачало оформлення та видачу ордерів наймачам житлового приміщення. Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] були поселені у квартирі та проживали в ній разом зі своєю сімєю, починаючи з 1973 року, і на даний час вирішили скористатись наданим їм, відповідно до чинного законодавства, правом на безоплатну приватизацію займаного житлового приміщення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Оскільки позивачі постійно на законних підставах проживали та були зареєстровані в квартирі до теперішнього часу, то набули право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності проживання позивачів у квартирі відповідачем не заперечувався. Тому враховуючи усе вищевикладене слід зазначити наступне, що наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачами права на приватизацію квартири без ордеру. Відтак, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved