Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

21 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання спільної неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO]. У позові зазначила, що з відповідачем спільно проживала без реєстрації шлюбу з 01 липня 2011 року. З 19 грудня 2013 року сторони припинили стосунки між собою та проживають окремо один від одного, дитина знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи те, що відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, позивач вимушена була звернутися до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином (а.с.25), у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, просила задовольнити її позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.29), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, з 01 липня 2011 року до 19 грудня 2013 року [PERSON] проживала однією сімєю разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.2). З письмових пояснень позивача та з матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у звязку з чим з 19 грудня 2013 року сторони проживають окремо один від одного, неповнолітня дитина з вказаного часу проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний та має можливість надавати таку допомогу. Разом з тим, відомостей про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, дружини, дітей на утриманні не має. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Оскільки позов задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved