Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

22 лютого 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Поданий позов позивач мотивує тим, що 15 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначив, що щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4, п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Вказує, що підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг». Зазначив, із посиланням на п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.509,526, 527, 530, 610,1054 ЦК України, що Банк виконав умови договору в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Але відповідач в порушення своїх зобовязань за кредитним договором, умови договору виконував неналежно, в результаті чого, станом на 30 листопада 2015 року у неї утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 12080 (дванадцять тисяч вісімдесят) гривень 16 копійок, яка складається з такого: 1016,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7212,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 551,44 грн. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість та судові витрати за даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявилася, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв*язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладення вищезазначеного договору підтверджується заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 15 листопада 2012 року, Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 7, 9-19), що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 та статуту, вбачається, що 17 липня 2009 року відбулася зміна найменування юридичної особи з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (а.с.21, зворотній бік 21а -22). З розрахунку наданого позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, вбачається, що станом на 30 листопада 2015 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість перед позивачем за кредитним договором в загальній сумі 12080 (дванадцять тисяч вісімдесят) гривень 16 копійок, яка складається з такого: 1016,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7212,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 551,44 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-6). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності з ч. 2 ст.. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Згідно вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту) другою стороною. У відповідності із ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п. 1.1.3.2.9, 2.1.1.3.7. Відповідно до п. 2.1.1.5.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта Клієнта, який проходить верифікицію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 даних Умов. За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування, п. 1.1.1.25 Умов комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта. Також, позивачем було надано Відповідачу набір засобів доступу де-картрахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: Internet-banking Приват24; MobileBanking; Контактний Центр Банку та до пристроїв самообслуговування, через які Клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку згідно п.п. 1.1.1.82, 1.1.1.96 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Також на умовах пунктів 5.6 , 5.14 Відповідач зобов'язаний сплачувати комісії та інші плати, встановлені Банком за банківське обслуговування клієнта, у відповідності до Тарифів. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до н. 2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Для погашення кредиту Банк надав відповідачу [PERSON] передбачені Договором, а саме п. 2.1.1.12.3 «Умов та правил надання банківських послуг» відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. В зв'язку з тим, що Відповідач не поповнював картрахунок вчасно, та всупереч «Умов та правил надання банківських послуг» допустив заборгованість по проведеним операціям яка стала заборгованістю по картрахунку Відповідача. У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п, 2.1.1.12.6.1 цих Умов, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» па час порушення зобов'язання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1, 2 сні. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 гри. (в еквіваленті 500 гри. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 «Умов та правил надання банківських послуг» Відповідач доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежів, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.3.5, 2.1.1.12.3 «Умов та правил надання банківських послуг». Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання). Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11. «Умовам та правил надання банківських послуг», Банк маг право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Крім того, згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 «Умов та правил надання банківських послуг» Зміни в дані «Умови та правил надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, банк повідомляє клієнтів про внесені змін шляхом використання різних каналів зв'язку, одними з яких є офіційний сайт банкуSMS - повідомлення клієнтів про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору про надання банківських послуг виконавши умови н. 2.1.1.5.4 «Умов та правил падання банківських послуг». Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також згідно п. 2.10.9 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт має право в будь-який момент розірвати цей Договір, повідомивши про даний намір Банк шляхом подання в Банк письмової заяви про розірвання Договору за формою, встановленою Банком, але Відповідач не надавав до Банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами чи розірвання Договору та не погасив наявну заборгованість. Відповідно до п. 5.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично дотується на той же строк. Пунктом 2.10.8 «Умов та правил надання банківських послуг» сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафу, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. До того ж згідно п. 1.2.15 «Умов та правил надання банківських послуг» закриття картрахунку не тягне припинення обов'язків Клієнта погасити перед Банком заборгованість по [PERSON], включаючи заборгованість з оплати комісій Банку. На підставі п. 2.10.7 «Умов та правил надання банківських послуг» із самого початку було обумовлено, що цей Договір діє без обмеження строку, і саме тому пунктом 5.3 цих Умов встановлено, що картрахунок Відповідача відкритий на невизначений термін. І на сам перед до цього часу не настали події які би могли пришли дії Договору, а саме закриття рахунків Відповідача, що передбачено п. 2.10.8 цих Умов, або інформування Банка про намір розірвати даний Договір. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання та ч.2 ст. 615 ЦК України встановлено, що Відповідач не може бути звільнений від відповідальності за порушення зобов'язання у разі односторонньої відмови від них. Однак порушуючи дані законодавчі норми Відповідач намагається уникнути відповідальності. Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору надавши грошові кошти в сумі 1000,00 гривень відповідачу, а відповідач їх отримав, але у подальшому вона порушила умови укладеного договору. Так як відповідач належним чином не виконує умови укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернула, у зв`язку з чим, станом на 30 листопада 2015 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 12080 (дванадцять тисяч вісімдесят) гривень 16 копійок, яка складається з такого: 1016,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7212,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 551,44 грн. штраф (процентна складова), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № BO1S9B11JD від 09.02.2016 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1378,00 грн. (а.с.24), тому, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved