Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

23.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та усунення перешкод у її вихованні, треті особи - служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Опікунська рада при Лиманській сільській раді Зміївського району Харківської області, в якому вказала, що вона є матір'ю [PERSON], яка, в свою чергу, у період з 24.12.2010 року по 25.07.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO]. Отже, [PERSON] є бабусею [PERSON], 2011 року народження. Малолітня [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] 17.04.2012 року [PERSON] зверталася до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця постійного проживання малолітньої дитини та просила визначити місце проживання її доньки [PERSON] разом із нею, передати дитину на її виховання та утримання, однак, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2012 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено. У зв'язку з тим, що [PERSON] перешкоджав [PERSON], у вільному спілкуванні та вихованні дитини, [PERSON] 01.04.2014 року звернулася до служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області із заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання та порядку участі у вихованні дитини [PERSON], 2011 року народження. Висновком служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 16.05.2014 року місце проживання дитини залишено із батьком [PERSON], в той же час надано [PERSON] право на спілкування з малолітньою донькою [PERSON] та прийняття участі у її вихованні, а також визначено день та час побачення матері та доньки. [PERSON] також має намір спілкуватися з онукою, але у цьому їй перешкоджає [PERSON] Позивач також зверталася до служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, однак, їй було рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного, [PERSON] просила зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON], [INFO], а також визначити їй - позивачу спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON], 2011 року народження, шляхом надання систематичних побачень кожної п'ятниці та суботи кожного тижня щомісяця з 17 год. 00 хв. п'ятниці до 19 год. 00 хв. суботи за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила встановити їй порядок спілкування та виховання онуки - [PERSON], [INFO], надавши позивачу можливість безперешкодно спілкуватися з онукою у вихідні дні - суботу або неділю, за попередньою домовленістю по телефону з батьком - [PERSON] та в його присутності, з часом спілкування до двох годин на день переважно з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. Позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти побачень позивача з її онукою - [PERSON], 2011 року народження, в один з вихідних днів протягом двох годин на день з обов'язковою його присутністю. Представник служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Мартинова О.І. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] вважала законними та такими, що підлягають задоволенню. Представник Опікунської ради при Лиманській сільській раді Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист Лиманського сільського голови Бутко О.В. про заперечення проти позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі той факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка, відповідно до копії Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 10, у період з 24.12.2010 року по 25.07.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], від якого є дитина - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 12 /а.с. 9, 10/. Таким чином, [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON], 2011 року народження. Дитина [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2012 року, яке було залишено без змін Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 20.05.2013 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця постійного проживання малолітньої дитини - було відмовлено /а.с. 11-14, 15-17/. 01.04.2014 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області із заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання та порядку участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON], 2011 року народження. 16.05.2014 року комісією з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації Харківської області було надано висновок, яким вирішено місце проживання дитини [PERSON] залишити із батьком [PERSON]; [PERSON] надано право на спілкування з малолітньою донькою [PERSON] та прийняття участі у її вихованні, визначивши день та час побачення матері та доньки /а.с. 18/. 27.11.2014 року [PERSON] також звернулася до служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області із заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання онуки [PERSON] та визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою, на яку було надано відповідь від 09.12.2014 року вих. № 01-15/Р-480 та роз'яснено, що місце проживання [PERSON] висновком комісії від 16.05.2014 року було залишено із батьком [PERSON], що стосується участі заявника у вихованні дитини, то [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду /а.с. 19-20/. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Статтею 159 цього ж Кодексу передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Аналогічні вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] зі своїми сином - [PERSON], донькою - [PERSON] та її сином від першого шлюбу - [PERSON]. [PERSON] працює санітаркою в Комсомольській міській лікарні сімейної медицини, за весь час роботи належно виконує свої трудові обов'язки, порушень трудової дисципліни не допускає /а.с. 21, 22, 23/. Також в матеріалах справи є характеристика на вихованку дошкільного навчального закладу - [PERSON], 2011 року народження, з якої вбачається, що дівчинка відвідує дошкільний заклад з 01.08.2013 року, проживає разом з батьком та бабусею, житлові умови хороші, дитина забезпечена всім необхідним для життя, розвитку та навчання. Взаємовідносини в сім'ї є добрими. У дитини сформовано доброзичливе ставлення до дітей. Марина відрізняється високим рівнем пам'яті, уваги, логічного мислення. Фізичний та психічний розвиток відповідає віку дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що сторони досягли згоди про участь позивача у спілкуванні та вихованні дитини та те, що вказаний варіант періодичності часу і місця для участі [PERSON] у вихованні онуки є оптимальним і буде повністю відповідати інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, суд вважає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved