Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

22 травня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] у м.Путивль Сумської області помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшли 29/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючого документа на будинок, просила визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, при подачі позову клопотала про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.45). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.42). Представник третьої особи Путивльської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.41). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] є дружиною та спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м.Путивль Сумської області (а.с.6,7). Відповідно до довідки Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області №670 від 20 січня 2019 року [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав у по [ADDRESS] разом з дружиною - [PERSON] (а.с.18). Як вбачається з копії договору дарування від 21 липня 1994 року [PERSON] є власником 26/50 частин житлового будинку, загальною площею 45 кв.м, та відповідної частини господарських споруд, розташованих по [ADDRESS] (а.с.12,16-17,19). Як убачається з технічного паспорту, виданого Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування 10 жовтня 2019 року та довідки-характеристики, складеної 15 жовтня 2019 року Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування, по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок «А-І» загальною площею 54,8 кв.м, житловою - 45,0 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: сараєм «Г», площею 26,3 кв.м, погребом «Пг», площею 11,5 кв.м, огорожею №1-2, 26/50 частин якого належить [PERSON] , а 1/6 частина та 19/75 частин - [PERSON] , третій особі у справі (а.с.8-11,13). Постановою державного нотаріуса від 5 лютого 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] на 26/50 частин житлового будинку у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на це спадкове майно (а.с.14). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, у зв`язку з тим, що померлий [PERSON] є власником 26/50 частин будинку по [ADDRESS] , однак відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач як спадкоємець за законом позбавлена змоги оформити право на спадщину у позасудовому порядку, виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає, що відповідно до ст.392 ЦК України право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved