Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

22.12.2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «НОВА» звернулось до суду з позовом до [PERSON]. 13.03.2014 року представник позивача уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь суму коштів в розмірі 120 749,88 грн. У вимогах посилається на те, що 26 січня 2011 року в м. Києві з вини відповідача, яка керувала автомобілем «Форд» з державними номерними знаками [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача встановлена постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 квітня 2011 року. У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Лексус» з номерними знаками [NUMBER], що належить [PERSON]. Розмір завданих збитків становить 120 749,88 грн. На момент ДТП відповідач мав чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в АТ «УПСК», а інший учасник ДТП, [PERSON], який керував автомобілем «Лексус» з державними номерними знаками [NUMBER], мав чинний договір добровільного страхування ризиків пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу №3222 від 05.08.2010 року. У зв'язку з настанням вище вказаних подій, ПАТ «Страхова компанія «НОВА» здійснила виплату відшкодування [PERSON] як потерпілому в розмірі 145739,88 грн. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «УПСК» на підставі чого останнім було виплачено позивачу суму збитків в розмірі 24 990,00 грн. за мінусом встановленої франшизи та в рамках встановленого ліміту. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача залишок витрат пов'язаних з страховим відшкодуванням [PERSON], в розмірі 120749,88 грн.. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутності на підставі ст. 224 ЦПК України. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22 квітня 2011 року [PERSON] визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: 26 січня 2011 року о 13.год.50 хв., керуючи автомобілем «Форд» з державними номерними знаками [NUMBER] в м.Києві по Гостомельському Шосе, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконалася що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого столося зіткнення з автомобілем «Лексус» д.н.з. [NUMBER], чим порушив п.10.11 ПДР. В результаті ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.15). Згідно ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до копії технічного паспорту, вбачається, що автомобіль «Лексус» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до договору добровільного страхування №3222 від 05.08.2010 року [PERSON] застрахував свій наземний транспорт, а саме «Лексус» в ПАТ «Страхова компанія «НОВА» (а.с.5-12). 27.01.2011 до Позивача звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. (а.с.13,18). Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 10.02.2011 року № 119 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає: 185 287,07 грн..(а.с.34-55). Відповідно до копії рахунку та акту складеного ТОВ «Тандем-Авто», вбачається перелік виконаних ремонтних робіт та перелік використаних запасних частин (а.с.21-28). 12.07.2011 року Позивачем було складено Страховий акт № 1700 та № 123 від 01.02.2012 року. (а.с.56-59). Відповідно до листа від 02.06.2014 року № 2173/11, направленого АТ «СК «НОВА» від ПАТ «УПСК» вбачається, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів серії ВЕ № 5427514 було укладено між ПАТ «УПСК» та страхувальником [PERSON] строком дії 1 рік з 11.07.2010 року по 10.07.2011 року (а.с.94). Відповідно до платіжного доручення від 26.04.2012 року № 682, вбачається, що ПрАТ «УПСК» виплатило ВАТ СК «НОВА» суму збитків в розмірі 24 990,00 грн. за мінусом встановленої франшизи та в рамках встановленого ліміту в якості відшкодування шкоди, відповідно до страхового випадку, що мав місце 26 січня 2011 року в м.Києві по Гостомельському Шосе, за участю вищевказаних транспортних засобів (а.с.95). Відповідно до платіжного доручення № 0006246 від 13.07.2011 року на суму 33 737,27 грн., платіжного доручення № 764 від 01.02.2012 року на суму 28000,91 грн., платіжного доручення № 778 від 02.02.2012 року на суму 28000,90 грн., платіжного доручення № 856 від 03.02.2012 року на суму 56001,80 грн., вбачається, що ВАТ «СК «НОВА» перерахувало кошти на рахунок ТОВ «Тандем-Авто», в якості відшкодування шкоди завданої [PERSON], для проведення ремонтних робіт та заміни пошкоджених деталей (а.с.60-63). За ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування». Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 120749,88 грн.. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування шкоди підлягає задоволенню. Судові витрати судом розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,, ст. ст. 10, 57, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-228, 233, 294 ЦПК України суд,

Outcome: approved