Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

23 березня 2021 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Рівненській області; Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, в якому просив стягнути з Головного Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області у відшкодування матеріальної шкоди завданої йому незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності в розмірі 19790,40 гривень та моральної шкоди в розмірі 18736,32 гривні, за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на його користь з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.10.2020 поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Преварським Ю.В. було складено протокол серії ДПР 18 № 289409 за ч. 1ст.130 КУпАП \~відносно нього.Постановою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 15.01.2021 по справі №557/1410/20 позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.Постановою судді Рівненського апеляційного суду від 17.02.2021 постанову судді Гощанського районного суду Рівненської області від 15.01.2021 скасовано, провадження по справі закрито на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП. Представник відповідача\~ Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області проти задоволення позовних вимог заперечив, надав до суду відзив на позовну заяву. Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області надав суду відзив, в якому заперечив проти позову. Перевіривши матеріали позову, суд приходить до наступного . Судом встановлено, що 30 жовтня 2020 року поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області лейтенантом поліції Преварським Юрієм Вікторовичем було складено протокол серії ДПР18 №289409 за ч.1ст.130 КУпАП відносно [PERSON] . Постановою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 15 січня 2021 року по справі № 557/1410/20 позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП , притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, стягнуто судовий збір . Постановою судді Рівненського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року зазначену постанову скасовано, провадження по справі закрито. З тексту постанови апеляційного суду слідує, що у діях [PERSON] відсутні склад і подія адміністративного право рушення передбачена ч.1ст.130 КУпАП. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування , прокуратури або суду. (ст.1176 ЦК України ) Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями\~1167, 1176 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Суд виходить з того, що складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обов`язки для позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований. Встановивши, що при складанні протоколу у відношенні позивача працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень відповідно до статей\~ 255, 265-1 КУПАП та Закону України «Про національну поліцію», а доказів про визнання їх дій неправомірними позивачем не надано, як і не доведено факту завдання йому цими діями моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку з протиправністю дій і завданням шкоди, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки у даному випадку відсутні усі обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності. Посилання позивача на те, що протиправність та неправомірність дій працівників поліції щодо складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується постановою Рівненського апеляційного суду 17 лютого 2021 року про закриття провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП є необґрунтованими, оскільки вказаною постановою неправомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено. Рішення про встановлення факту неправомірності вищевказаних дій працівників поліції відсутнє.Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2018 у справі № 640/17380/16-ц. Суд не погоджується з доводами позивача [PERSON] про наявність підстав для відшкодування йому моральної шкоди в зв`язку із складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення працівником Управління патрульної поліції та перебування під судом, виходячи з наступного. Статтею 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням\~Правил Дорожнього руху \~його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. За змістом ст.30 вказаного закону поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом Українипро адміністративні правопорушення та Кримінально процесуальним кодексом України , на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Про вчинення адміністративного правопорушення згідно\~ ст.254 КУПАП складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Згідно\~ ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього\~Кодексу\~може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області є працівником поліції та мав право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП .Крім того, складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обов`язки для позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих неправомірність дій працівника Управління патрульної поліції при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП . Позивач не довів належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів йому завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні моральної шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed