Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

23.03.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд: - визнати за нею як за подружжям право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Epica», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого за померлим 21.09.2017 року чоловіком позивача [PERSON]; - визнати за позивачем особисто та за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], право власності у порядку спадкування за законом по 1/4 частині на автомобіль марки «Chevrolet», моделі «Epica», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого за померлим 21.09.2017 року чоловіком та батьком [PERSON]; - визнати за позивачем особисто та за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], право власності у порядку спадкування за законом по 1/8 частин за померлим 21.09.2017 року чоловіком та батьком [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Золочівський район, сел. Калинове, вул. Польова, 6, який належав померлому на праві спільної сумісної власності разом із відповідачами без виділу частки кожного із сіввласників; - визнати за позивачем особисто та за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], право власності у порядку спадкування за законом по 1/8 частин за померлим 21.09.2017 року чоловіком та батьком [PERSON] земельної ділянки на підставі державного акту серії ЯК №592927 площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданий на підставі рішення Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області від 21.09.2009 року, який був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011069500004, кадастровий номер 63226830001:00:000:0021. В обґрунтування позову було зазначено, що 21.09.2017 року помер чоловік позивача [PERSON], з яким позивач з 29.08.2015 року перебувала у шлюбі та має від цього шлюбу дитину [PERSON], [INFO]. Через те, що відповідачі не визнають прав позивача на спадщину після померлого чоловіка позивача, а також враховуючи той факт, що автомобіль був придбаний чоловіком позивача під час шлюбу з метою захисту своїх прав як спадкоємця та прав дитини позивача та померлого [PERSON] позивач звернулася до суду із відповідною заявою для визначення її частки у спадковому майні. Ухвалою судді від 12.04.2018 року провадження у справі було відкрито, визначено відповідачу строки для подання відзиву, встановлений строк для подання учасниками клопотань, вирішення яких потребує участі суду, витребувано із Золочівської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи після померлого [PERSON] (а.с.74-75). Ухвала про витребування доказів із Золочівської державної нотаріальної контори на момент розгляду справи виконана так і не була, що не перешкоджає розгляду справи по суті. 04.05.2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали у порядку ст.191 ЦПК України відзив на позовну заяву, в якому проти вимог позивача заперечили та просили в їх задоволенні відмовити, оскільки вважали, що автомобіль був придбаний померлим чоловіком позивача за власні кошти, а щодо іншого майна, то відповідачі вважали, що позивач не використала досудовий спосіб вирішення вказаної ситуації, а саме не отримала від нотаріуса документів, які чітко б визначали відмову позивачу в оформленні їй спадкових прав та оплати позивача за вчинення вказаної дії, тобто звернення позивача до суду є передчасним, оскільки самі відповідачі проти того, що позивач має право на спадщину в частині, визначеній законом, після померлого [PERSON] має право, однак її бажання оформити вказане право у судовому порядку є передчасним, оскільки існує визначена законом процедура, без якої звернення до суду із відповідним позовом є порушенням процедури оформлення права на спадщину (а.с.85-89). Ухвалою суду від 22.05.2018 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до слухання у загальному позовному провадженні (а.с.100-101). У судовому засіданні 18.06.2018 року представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі з мотивів, у ній викладеній, додатково на питання суду пояснивши, що розмір часток він навів виключно за побажаннями позивача. Відповідача та представник відповідача [PERSON] проти позову заперечували у повному обсязі, посилаючись на вимоги відзиву двох відповідачів, а саме порушення позивачем процедури, передбаченої ст.71 ЗУ «Про нотаріат» та відсутність у позивача прав на визнання автомобіля спільним майном подружжя, оскільки вказаний автомобіль був придбаний за кошти відповідачів, а не з сімейного бюджету сім`ї позивача та померлого [PERSON], а тому вказаний автомобіль як спільне майно подружжя виступати не може. Вислухавши відповідачів, представників позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Позивач та [PERSON], з 29.08.2015 року перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського РУЮ Харківської області 29.08.2015 року (актовий запис №89)(а.с.12). Від шлюбу мали спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №426392, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 19.01.2016 року (актовий запис №104)(а.с.11). 21.09.2017 року [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №610356, виданим виконавчим комітетом Калиновецької сільської ради Золочівського району Харківської області 07.11.2017 року (актовий запис №08 від 25.09.2017 року)(а.с.10). За життя померлий [PERSON] був власником наступного майна: -на праві спільної сумісної власності житловим будинком №6 по вул. Польовій у сел. Калинове Золочівського району Харківської області разом із відповідачами по справі на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно розпорядження комісії по приватизації державного житлового фонду ВАТ «Жовтневе» від 13.05.1997 року за №86-П (при цьому адреса будинку уточнена інформацією Калиновецького старостинського округ Золочівської селищної ради від 22.01.2018 року за №30/0227), що підтверджується довідкою КП «Архітектурно-інвентаризаціного бюро Золочівського району» Харківської області від 23.01.2017 року за №9 та копією самого свідоцтва (а.с.12, 13); -земельною ділянкою площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6322683001:00:000:0021, на підставі державного акту серії ЯК №592927, виданим на підставі рішення Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області XXVII сесії V скикання від 21.09.2009 року (а.с.24); -автомобілем марки «Chevrolet», моделі «Epica», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого за померлим 21.09.2017 року [PERSON] на підставі свідоцтва серії СXT 884518. Перш за все вирішуючи спір, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог щодо визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки як було встановлено у судовому засідання, зокрема із пояснень представника позивача, його довірителька до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка не зверталася, наявні в матеріалах справи довідкові листи від 06.11.2017 року за вих. №2996/02-14 та від 13.11.2017 року за вих. №3070/02-14 (а.с.18, 19) вказують лише на той факт, що позивач отримала консультацію нотаріуса, які їй необхідно надати документи разом із своєю заявою про прийняття спадщини, однак відмову у оформленні спадкових прав позивач не отримувала, відповідачі проти того, що позивач має право на спадкування після смерті свого чоловіка, а їх сина та брата, не заперечували, а тому вимоги позивача є передчасними для розгляду по суті, а тому у їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивач не здійснила необхідні в таких випадках дії щодо досудового врегулювання спору на підставі норм ч.3 ст.185 ЦПК України, що для суду не є підставою для повернення позовною заяви, однак є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до абзацу 2 п.21 постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 оку №7 «По судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. При цьому суд взагалі не надає оцінку заявленим часткам позивача по справі, оскільки нею був порушений сам порядок, необхідний для звернення до суду. Щодо визнання права власності на автомобіль як спільної власності подружжя, то в цій частині вимоги позивача ґрунтуються на законі, автомобіль був придбаний під час шлюбу та зареєстрований на померлого [PERSON], тобто позивач має право на 1/2 частину автомобіля як дружина. Доводи відповідачів в цій частині та представника відповідача [PERSON], що автомобіль був придбаний за кошти відповідачів та особисті кошти померлого суд відхиляє оскільки, окрім слів, жодних доказів цього факту суду надано не було. Також суд відхиляє вимоги позивача щодо неможливості розгляду користування автомобілем, оскільки вказане питання не відноситься до предмету позову в даній справі, тобто не заявлялося позивачем по справі у своїх позовних вимогах. На підставі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час\~шлюбу, належить дружині та чоловікові на\~праві спільної сумісної власності\~незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Нормами ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ\~майна, що належить їм на праві\~спільної сумісної власності, незалежно від\~розірвання шлюбу, у разі поділу\~майна, що є об'єктом права\~спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або\~шлюбним договором. Вирішуючи питання судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців першої черги разом із позивачем та її малолітньою дитиною слід стягнути на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за вимогою про визнання права власності на автомобіль, виходячи з половину його вартості у розмірі 77128,00 грн. відповідно до висновку про вартість майна ТОВ «Міжнародний інститут оцінки «ЛОТ» (а.с.28), а з усіх відповідачів також в рівних частках витрати на професійну правничу допомогу, понесену позивачем, розмір яких дійсний до стягнення в даній справі, визначається судом з урахуванням вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, і становить 600,00 грн. При цьому судом враховується якість підготовки документів представником, складність справи, час, витрачений адвокатом на участь у судових засіданнях та прийняте судом за результатами розгляду справи рішення. Інші витрати, передбачені договором між позивачем та її представником суд вирішує компенсувати за рахунок позивача, оскільки доказів необхідності їх понесення в даній справі суд доведені не були. Також суд залишає в силі заходи забезпечення позову на протязі 90 днів з дня набрання рішенням суду законної сили відповідно до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України, зобовязуючи саме сторони по справі отримати та надати вказане судове рішення до сервісного центру МВС з відміткою про набрання ним законної сили для зняття заходів забезпечення позову, здійснених на підставі ухвали суду від 02.04.2018 року про часткове забезпечення задоволення заяви про забезпечення позову (а.с.58-59). На підставі викладеного та

Outcome: partial