Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

23.11.2018 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 06.12.2016 року було укладено кредитний договір №LOY-31543, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 25 000 грн., які остання зобов`язалась повернути у визначений договором строк та сплатити 2,7% річних за користування кредитними коштами.Оскільки відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за цим договором, у неї утворилась заборгованість, яка станом на 14.09.2018 року становить 41 280,02 грн., а відтак позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд стягнути дану заборгованість в судовому порядку. Представник позивача Кудацька Т.М. в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила та відзиву не надала. Враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлена відповідач в судове засідання не з`явилась, відзиву не надала, а тому, відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти За приписами ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №LOY-31543, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 25 000 грн., які остання зобов`язалась повернути до 03.12.2021 року, сплачуючи щомісячно 1 121 грн. та сплатити 2,7% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 3.1ь договору грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Пунктом 4.1 договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, надавши кошти відповідачу, проте остання не виконує умов договорів, внаслідок чого станом на 14.09.2018 р. за нею рахується заборгованість по договору на загальну суму 41 280,02 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення - вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, проте відповідач виплат щодо погашення заборгованості не здійснила. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач в добровільному порядку взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконала, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість перед ПАТ «Кредобанк» у розмірі 41 280,02 грн. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача 1 762 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved