Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

22.02.2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 11.04.2017 року між АТ «Ощадбанк» в особі територіально відокремленого відділення № 10018/088 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] на підставі заяви про приєднання, було укладено Договір комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО) фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), на підставі якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, та надано кредит у сумі 30000 грн зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав. Внаслідок чого, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором, що становить 29353,61 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати в сумі 2270 грн. 29.03.2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. 19.05.2021 року до суду повернуто поштове повідомлення від відповідача, відповідно до якого відповідач отримав поштову кореспонденцію направлену судом особисто 13.05.2021. Станом на 22.06.2021 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.04.2017 року між АТ «Ощадбанк» в особі територіально відокремленого відділення № 10018/088 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 987145/031116 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п.п 3.4.1, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнах на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Для користування банк оформив та видав клієнту банківську платіжну картку типу MasterСard Debit Standart. Відповідно до п.6.3. Заяви клієнт погодився, що йому може бути встановлений бажаний розмір кредиту в сумі 30 000 грн та максимальний розмір кредиту 30 000 грн зі строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням та той самий строк. Згідно пункту 6.5.1 Заяви процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 30 (тридцять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Пунктом 6.6 Заяви про приєднання, встановлено, що Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Як вбачається з договору, розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку відповідача, останній належним чином не виконує умови договору, не сплачує основний борг, в наслідок чого станом на 16.02.2021 року у позичальника перед банком утворилась заборгованість в сумі 29968,88 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 29353,61 грн, заборгованості за комісією - 28 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту - 587,27 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати кредиту. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед Банком витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З платіжного доручення № 1922616019 від 17.02.2021 року, вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved