Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

22.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в якому вказала, що з 23.07.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого народилися діти [PERSON] та [PERSON], [INFO], утримання яких здійснює позивач. Починаючи з березня 2016 року сторони мешкають окремо і саме з того часу відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки є здоровою людиною, офіційно працює, інших утриманців не має. На підставі викладеного, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/6 частині на кожну дитину від заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], починаючи з 23.07.2011 року, перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області шлюбі, копія Свідоцтва про шлюб, серія 1-ВЛ № 164911, актовий запис № 85 /а.с. 7/. Сторони мають дітей [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серія І-ВЛ № 268494, актовий запис № 24, [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серія І-ВЛ № 268493, актовий запис № 23, які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження від 22.03.2016 року та довідкою ПАТ «Центренерго» Зміївської ТЕС від 21.03.2016 року /а.с. 8, 9, 10, 11/. З матеріалів справи, а саме медичної документації, вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] мають незадовільний стан здоровя та перебувають на обліку в кардіологічному центрі Харківської обласної дитячої клінічної лікарні в м. Харкові. Крім того, [PERSON] та [PERSON] відвідують дитячий садок /а.с. 12/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] працює на Зміївській ТЕС на посаді майстра виробничої дільниці та отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 7729 грн. 66 коп. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує в повній мірі свої обовязки по утриманню дітей [PERSON] та [PERSON], але має можливість надавати кошти на їх утримання, оскільки стан його здоровя задовільний, він має стабільний заробіток, інших осіб на його утриманні не перебуває, крім цього малолітні діти проживають разом із матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. На підставі викладеного, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved