Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

22.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про порушення права на оплату праці та стягнення суми несплаченої заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що з 25.06.2014 року він працював у компанії ТОВ «Логістик МТС» на посаді водія. З 01.01.2016 року він перебуваючи у відпустці за власний рахунок поштою отримав трудову книжку із записом про звільнення за ст. 38 КЗпП за власним бажанням. При цьому розрахунок з ним проведено не було. На телефонні дзвінки та претензійні листи відповідач не реагує, та заробітна плата йому виплачена не була. У звязку з чим він просить визнати порушення права на одержання винагороди за працю та стягнути заробітну плату за період з 25.06.2014 по 15.01.2016. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснював, що заробітну плату за період роботи на підприємстві не отримував,а лише отримував відрядження та кошти на пальне. Після звільнення з ним розрахунок проведено не було. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву у якій просив розглядати справу без їх участі. Крім того, направив до суду заперечення проти позову у якому, повідомляв, що позивач дійсно з 25.06.2014 по 16.01.2016 року працював на посаді водія в ТОВ «ЛОГІСТИК МТС» та оплата праці позивача та обовязкові державні утримання в дохід держави проводилася вчасно та регулярно. Зазначив, що відповідно до даних табельного обліку [PERSON] жодного разу не оформляв відпустки. 15.01.2016 року ТОВ «ЛОГІСТИК МТС» отримало заяву позивача про звільнення за власним бажанням та цього ж дня трудову книжку було направлено на його адресу. Виплата всіх сум при звільненні було здійснено 15.01.2016 року на картковий рахунок позивача. (а.с.28-29) Суд тривалий час розглядав справу із-за неналежної поведінки позивача та його представника. Як встановлено судом, та не оспорюється сторонами,\~\~[PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Логістик МТС» згідно наказу №74-ОС від 25.06.2014 року на посаду водія автотранспортних засобів з посадовим окладом згідно штатного розпису на умовах неповного робочого дня тривалістю 4 робочих години з оплатою пропорційно відпрацьованому часу (а.с. 30) Згода про прийняття позивача на роботу на таких умовах слідує з заяви [PERSON] від 25.06.2014 року (а.с. 31). Із матеріалів справи вбачається, що наказом № 24-ОС від 15 січня 2016 року [PERSON] звільнено за його власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП (а.с. 146). Згідно з платіжними відомостями на перерахування заробітної плати працівникам ТОВ «ЛОГІСТИК-МТС» [PERSON] на його платіжну картку № 26256001112498 кожного місяця, починаючи з червня 2014 року до грудня 2015 виплачувалася заробітна плата (а.с.32-139) Крім того, розрахунки по заробітній платі підтверджуються розрахунковими листами (а.с.140-143) 15.01.2016 року у день звільнення на картковий рахунок позивача було нараховано кошти (а.с.148). Того ж, 15.01.2016 року відповідачем було надіслано на адресу позивача трудову книжку, яку позивач отримав 22.01.2016 (а.с.147) на підставі його заяви від 15.01.2016 року у якій він просив відповідача надіслати трудову книжку цінним листом на адресу пр.. Комуністичний, 5 кв. 114 к м.Южноукраїнськ. (а.с.145) Позивачем надано до суду виписку по платіжній картці № 26256001112498, яка підтверджує зарахування заробітної плати. (а.с.192-206) У судовому засіданні позивачем та його представником не доведено позовні вимоги та не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а посилання позивача як аргумент на доведення позовних вимог, що він від відповідача одержував кошти на відрядження та пальне є виключно його припущенням та не підтверджено жодним доказом. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, цивільне\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини,\~на\~які\~вона посилається \~як\~на\~ підставу\~ своїх\~ вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечує проти позову та надає підтвердження, що виплати по заробітній платі відповідачеві здійснювалися своєчасно, а позивачем на підтвердження своїх вимог суду не надано будь-яких доказів. Суд вислухавши позивача та його представника, дослідивши пояснення та письмові докази бере до уваги, що представник позивача не довів свої позовні вимоги відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи те, що у позові [PERSON] відмовлено повністю, та що позивач у відповідності до\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ч.7\~ст.141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed