Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

23.01.2007р. між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцеим строком повернення кредиту до 22.01.2017 р. а.с 8. Відповідач [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом не виконував, та рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 15.11.2013 р. по цивільній справі №215/3545/13-ц (а.с.13) з [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 117584 грн., яка складалася з: 46256 грн. заборгованості за кредитом, 51226,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 20101,95 грн. пені за прострочення платежів. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611, 612 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з умовами п.п.3.2.3, 4.4. кредитного договору [PERSON] має право у разі несвоєчасного погашення кредиту або процентів вимагати дострокового погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, та сплати відповідних штрафних санкцій, в разі отримання позичальником вимоги про сплату. Відповідно до оглянутих матеріалів справи №215/3545/13-ц, то в позові [PERSON] посилався на п.3.2.3. Договору та обґрунтовував направлення відповідачу претензії а.с.2-3. Згідно листа-претензії Банку від 03.02.2013 р. та поштового повідомлення про її вручення [PERSON] 13.02.2013 р. а.с.26-27, позивач вимагав від відповідача протягом 10 робочих днів, достроково погасити прострочену заборгованість. Вказана заборгованість згідно розрахунку становила 117584 грн. станом на 28.02.2013 р. а.с.10, та складалася як вказувалося з: 46256 грн. заборгованості за кредитом, 51226,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 20101,95 грн. пені за прострочення платежів. Відповідно до\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки заборгованість у повному обсязі за тим самим кредитним договором вже стягнута, тому повторне стягнення кредиту всупереч положень\~статті 61 Конституції України\~призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж зобов'язання. Вказане напряму стосується нарахованих Банком відсотків за період з 28.02.2013 р. по 22.03.2017 р. згідно позову. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином вимоги Банку про стягнення процентів та пені після 28.02.2013 р., після того як [PERSON] в односторонньому порядку змінив умови кредитування, фактично визнав закінчення строку кредитування ( строк платежів таким що настав) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Таким чином позовні вимоги про стягнення процентів та пені, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими, оскільки у Банку відсутнє право стягувати проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору, тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Така правова позиція викладена у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) [PERSON] Верховного Суду. Оскільки позивач в особі Фонду гарантування вкладів звільняється від сплати судового збору, в позові відмовлено то судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.ст.525, 526, 611, 612, 625, 629, 1048-1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed