Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

23.12.2013 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є її батьком, відповідно до свідоцтва про народження. Зазначила, що до досягнення нею повноліття, на користь його матері відповідач сплачував аліменти на її утримання. Однак, на теперішній час вона є студенткою 3 курсу Слов'янського технікуму Луганського аграрного університету на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що відповідач добровільно таку допомогу надавати не бажає, однак має можливість. Просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до завершення нею навчання, тобто до 30.06.2014 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, з підстав зазначених у позові. Представник позивача, адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору на представництво інтересів, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, навела доводи аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні, пояснивши, що на теперішній час він не має фінансової можливості для здійснення матеріальної підтримки позивачки, оскільки рівень його доходів не дозволяє цього робити без утиснення власних потреб. Також пояснив, що на його утриманні також перебуває донька [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку наявним в справі доказам, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. В ході судового засідання з достовірністю було встановлено, та не заперечувалось сторонами у справі що позивачка [PERSON] [INFO] є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованого виконкомом Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області. (а.с. 5) Згідно довідки від 29.11.2013 року [PERSON] є студенткою 3 курсу Слов'янського технікуму Луганського національного аграрного університету денного відділення. Термін навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2014 року. (а.с. 6) Крім того позивачка отримує стипендію за навчання в розмірі 615 грн. 15 коп., що підтверджується довідками навчального закладу від 06.02.2014 року та 11.02.2014 року Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, донька продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку сплачувати аліменти у разі якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю його потреби. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у дитини, що продовжує навчання, саме потреби в матеріальній допомозі у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Як вбачається з вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою на підтвердження своїх вимог про стягнення аліментів на її утримання та в порушення вимог ст. 60 ЦПК Укрїни, крім довідки про навчання, та про отримання стипендії, взагалі не надано жодного доказу про потребу в матеріальній допомозі. Також в ході слухання справи позивачкою не підтверджено факт того, що вона у зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а доводи позивачки щодо неофіційних матеріальних зборів, суд не приймає до уваги та відноситься до них критично, оскільки висновки суду не можуть грунтуватися на припущеннях та домислах. Матеріальна ж можливість відповідача надавати допомогу, ще не є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини. За таких обставин та відповідно до норм чинного законодавства, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог позивачки відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed