Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

23.08.2016 року позивач ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» (надалі [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 90.000,00 грн. В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що 30.03.2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № DOІ0AD40304651 (надалі Договір) на підставі якого вона отримала кредит у розмірі 144661,03 грн. на термін до 28.03.2014 року. Так ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов*язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач, напроти, свої зобов*язання за Договором не виконав: не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв*язку з зазначеними порушеннями зобов*язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 25.07.2016 року має заборгованість у сумі 639.993,87 грн.( шістсот тридцять дев'ять тисяч дев'ять сот девяносто три гривні 87 копійок) і яка складається із: - заборгованість за кредитом 99567,79 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 66508,92 грн., - заборгованості по комісії за користування кредитом 18862,92 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 455054,24 грн. Крім того, позивач зазначає, що 18.10.2013 року рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута заборгованість за кредитним договором № DOІ0AD40304651 від 30.09.2009 року у сумі 352337грн.77 коп., з якої - заборгованість за кредитом 99567,79 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 64433,78 грн., - заборгованості по комісії за користування кредитом 18187,69 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 153132,43 грн., - штраф (фіксована частина) 250,00грн., - штраф (процентна складова) 16766,08грн. Вказане рішення суду набуло законної сили 28.10.2013 року. На думку позивача, законодавцем не передбачено обов*язку кредитодавця вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом. Тому просить суд стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за кредитним договором DOІ0AD40304651 від 30.09.2009 року у сумі 90.000,00 грн., (девяносто тисяч гривень 00 копійок), що утворилася станом на 25.07.2016 року і яка складається з наступного: - 2075,14 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, - 675,23 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, - 87249,63 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, яку і просить стягнути з відповідачки на свою користь та стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Позивач в судове засідання не прибув, спрямував заяву щодо розгляду справи в його відсутність і не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду ( а.с.73). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи через оголошення у пресі ( а.с. 74). Суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст..ст.157,169,224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини: 30.03.2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № DOІ0AD40304651 (надалі Договір) на підставі якого вона отримала грошові кошти у кредит на суму 144661,03 грн. на термін до 28.03.2014 року. ( а.с. 10-18). 18.10.2013 року рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута заборгованість за кредитним договором № DOІ0AD40304651 від 30.09.2009 року у сумі 352337грн.77 коп., з якої - заборгованість за кредитом 99567,79 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 64433,78 грн., - заборгованості по комісії за користування кредитом 18187,69 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 153132,43 грн., - штраф (фіксована частина) 250,00грн., - штраф (процентна складова) 16766,08грн. Вказане рішення суду набуло законної сили 28.10.2013 року. Відповідно до розрахунку (а.с. 7-9) сума боргу [PERSON] перед Банком станом на 25.07.2016 року становить 90000,00 грн. (девяносто тисяч гривень 00 копійок) яка складається з наступного: - 2075,14 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 675,23 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 87249,63 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором Наведені фактичні обставини свідчать про укладення між сторонами договору кредиту, на підставі якого він отримав кредит у розмірі 144661,03 грн. на термін до 28.03.2014 року. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються правила параграфа 1 розділу 71 ЦК України. Форма і зміст договору відповідають вимогам ст.ст. 1054, 1055 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредиторові заїм (грошові кошти в тій же сумі) в строк і в порядку, встановлених договором. А згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув всю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму і відсотки, розмір і порядок яких встановлюється договором (ст.1048 ЦК України). Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов договору та вимог відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов*язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 ЦК України. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов*язків. Відповідно до ст..610ЦК України , порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання ). Відповідно до роз*яснень , викладених у абз.1,2 пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598\~ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Верховний Суд України у своїй правовій позиції у справі №6-1206цс15 від 23 вересня 2015 року зазначив, що виходячи із системного аналізу ст.ст.\~525,\~526,\~599,\~611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України. В силу ст..360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийнятеза наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом ( судами ) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов*язковим для всіх суб*єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов*язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Судку України. Із долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором № DOІ0AD40304651 від 30.09.2009 року (а.с.7-9) вбачається, що розрахунок прострочених процентів, штрафних санкцій викладені з урахуванням стягненої за рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18.10.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута заборгованість за кредитним договором № DOІ0AD40304651 від 30.09.2009 року у сумі 352337грн.77 коп., з якої - заборгованість за кредитом 99567,79 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 64433,78 грн., - заборгованості по комісії за користування кредитом 18187,69 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 153132,43 грн., - штраф (фіксована частина) 250,00грн., - штраф (процентна складова) 16766,08грн. Отже стягнення інших нарахувань , які передбачені як умовами договору так і законом, є допустимим за період, який не охоплюється попереднім рішенням по справі, у межах строку позовної давності. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів належного виконання зобов*язань по сплаті кредиту відповідачкою надано не було. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив обґрунтованість своїх позовних вимог а відповідач не спростував його доводів. Разом з тим слід зазначити, що відповідачка [PERSON] зареєстрована у Новоазовськ Донецької області, тому на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія\~Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Статтею 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якого на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики\~з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Із наданого позивачем розрахунку( а.с. 7-10 ) вбачається, що нарахування пені та та штрафів не здійснювалося у період дії вказаного Закону. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив обґрунтованість своїх позовних, а відповідач не спростував його доводів. Отже з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» належить стягнути заборгованість за кредитним договором на суму 90000,00 грн., (девяносто тисяч гривень 00 копійок) яка складається з наступного: заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2075,14 грн. ( дві тисячі сімдесят п*ять гривень 14 копійок); заборгованість по комісії за користування кредитом 675,23 грн. (шістсот сімдесят п*ять гривень 23 копійки); пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 87249,63 грн.(вісімдесят сім тисяч двісті сорок дев*ять гривень 63 копійки). Згідно з ч.1,3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов задоволено в повному обсязі. Отже до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ « ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір на суму 1378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок), що підтверджено відповідним платіжним дорученням ( а.с. 1) та документально підтверджені судові витрати, пов*язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача на суму 420,00грн.( чотириста двадцять гривень 00 копійок) ( а.с.1,67). На підставі викладеного,

Outcome: approved