Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

23.02.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 30.04.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис за № 129, та стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1 500,00 гривень, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] посилається на такі обставини. 30.04.2011 вона та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON]. Причинами розпаду сім'ї стали постійні суперечки та скандали, які відбувалися в присутності їх дитини, що могло в подальшому суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин у родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь-якої сім'ї. Вона та відповідач не одноразово протягом останніх років намагалися говорити одне з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. У сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча вони прикладали для цього максимум зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі. На цих підставах вона дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя, тим більше, що відповідач особисто вирішив сам розірвати з нею стосунки. Вона зсушена була піти з помешкання, де вони спільно проживали, та винаймати квартиру. Відповідач не відвідує ні її, ні їх сина, матеріально не забезпечує та не приймає участі в його вихованні, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач на цей час не має іншої родини та інших неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. Вона змушена сама утримувати та виховувати малолітнього сина, одночасно працювати для матеріального забезпечення їх спільної дитини, при цьому отримує заробітну плату лише в розмірі близько 3 000,00 грн., якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання неповнолітнього сина. Відповідач не має постійного заробітку, а доходи його є мінливими та нерегулярними. За таких обставин розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина просить визначити в твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вона вважає, що відновлення шлюбного життя з відповідачем є неможливим, не відповідає її інтересам. Після розірвання шлюбу бажає залишити теперішнє прізвище. Сторони проживають окремо вже на протязі приблизно шести місяців. Просила стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. Такий розмір аліментів та утримання є мінімально необхідним для нормального утримання дитини, з урахуванням того, що вона винаймає квартиру, сплачує комунальні послуги - приблизно 1 000,00 грн., оплачує дитячий садок - 300,00 грн. та несе інші витрати на забезпечення дитини одягом, її навчання, харчування. Вважала, що відповідач повинен сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково: погодився на розірвання шлюбу, однак просив визначити розмір аліментів на дитину в сумі не більше 500-600 гривень. Підтвердив, що позивач з дитиною проживають окремо від нього, інших дітей не має. Пояснив, що він нещодавно пройшов лікування від наркотичної залежності, для чого брав кредит у банку, на цей час ще не працює офіційно та не має і навряд чи матиме такі доходи, які дозволятимуть йому сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивач. За наявності в нього можливості готовий допомагати сину понад названу ним суму, яку він реально зможе сплачувати. Сторони заперечили проти надання їм строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.04.2011 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.11.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за №129 в Книзі реєстрації шлюбів. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка і дружини [PERSON]. У сторін в шлюбі [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.2011. Син проживає з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] що визнали сторони в судовому засіданні. Позивач [PERSON] працевлаштована, працює на посаді бухгалтера у ПАТ «Світ меблів - Україна», загальна сума виплаченого доходу за останні шість місяців до дня подання позову до суду становить 20 768,26 грн., що підтверджується довідкою про доходи ПАТ «Світ меблів - Україна» № 194 від 22.02.2016. Відповідач [PERSON] не працевлаштований, що сторони визнали в судовому засіданні. Відомості про джерела і розмір доходів відповідача сторони суду не надали. Відповідач не надав суду доказів того, що він проходив лікування від наркозалежності і брав для цього кредит у банку. Сторони підтвердили в суді, що не мають інших дітей чи утриманців. Як визнали сторони, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть і шлюбні відносини не підтримують. Обидві сторони вважають неможливим відновлення сім'ї, тому просили не надавати строк для примирення та розірвати шлюб між ними. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити своє теперішнє прізвище - [PERSON]. Відповідач згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 500-600 гривень на місяць. Доказів того, що всі витрати на утримання, навчання дитини несе лише позивач, так само як і доказів надання відповідачем матеріальної допомоги на дитину суду сторони не надали. Правовідносини, що виникли та існують між сторонами, регулюються такими нормами закону. Нормами статей 10, 31 ЦПК України визначено, що відповідач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і має право визнати позов повністю або частково. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У частині 1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Суд також враховує, що згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлений з 01.05.2016 в розмірі 1228,00 грн. Статтею 80 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного вище, враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, не має регулярного і стабільного доходу у певному розмірі, працездатний, інших осіб на утриманні не має; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; вимоги Сімейного кодексу України щодо обов'язку батьків утримувати свою дитину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача від дня подання позовної заяви підлягають стягненню аліменти на дитину в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, що з 01.05.2016 становить 614,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору за вимогою про розірвання шлюбу в сумі 551,20 грн. Оскільки судом задовольняються вимоги позивача майнового характеру про стягнення аліментів, то суд визначає суму судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, на підставі норм підпункту 1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 225,61 грн. На підставі статей 105, 110, 112, 113, 180-184, 191 СК України,

Outcome: partial