Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

23.02.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] та сина [PERSON], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дітей практично не бере, кошти на їх утримання майже не надає. У зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 33 відсотків з усіх видів заробітку відповідача але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. 05.03.2018 року, через канцелярію суду позивач подала уточнену позовну заяву в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін по справі в судове засідання. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 грн. частини заробітку відповідача але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти у встановленому розмірі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Так, судом встановлено, що 05 жовтня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 49. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою виданою Борівською селищною радою Фастівського району Київської області від 22.02.2018 року № 328. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших утриманців не має, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved