Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

22.05.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.11.2002 зареєстрував шлюб з відповідачем, мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільне проживання та подружні стосунки припинилися 4 роки тому, спільного господарства не ведуть, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. 13.06.2019 ухвалою суду подружжю був наданий строк для примирення тривалістю до 22.07.2019, провадження у справі зупинено. 22.07.2019 провадження у справі поновлено. 22.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона категорично заперечує проти позовних вимог та вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач майже не надає матеріальної підтримки дітям, не приймає участі у їхньому вихованні та розвитку, не відвідує і не приділяє їм уваг . Має бути враховано те, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства, зростання, виховання дітей у повноцінній сім`ї, з матір`ю і батьком, буде сприяти належному та повноцінному розвитку дітей. Також зазначено, що додані до позовної заяви матеріали не засвідчені належним чином, а тому позовна заява має бути залишена без руху. Крім того, вказано, що не дивлячись на аморальну поведінку позивача, а саме те, що він, перебуваючи у шлюбі з нею, має відносини з іншою жінкою, просить надати їм строк для примирення терміном 4 місяці, а провадження у справі зупинити. В судовому засіданні 31.07.2019 відповідачем подана зустрічна позовна заява про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 31.07.2019 у прийнятті зустрічного позову відмовлено. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання 08.08.2019 не з`явилася, надала заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з її перебуванням на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні. В судове засідання 20.08.2019 відповідач повторно не з`явилася, що з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, а також враховуючи наявність відзиву на позовну заяву, не перешкоджає розгляду справи по суті. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.11.2002 Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис №1512. Мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Позивач стверджує, що різність поглядів на сімейне життя та обов`язки призводило до сварок та поступового погіршення стосунків, що призвело до припинення спільного проживання та ведення спільного господарства ще 4 роки тому. Заперечення відповідача, наведені у відзиві, зводяться до недоліків, на її думку, позовної заяви та того, що позивач не виконує свої обов`язки щодо утримання та виховання дітей. Будь-яких доводів в спростування тверджень позивача, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства між сторонами припинено протягом тривалого часу, відповідач не наводить, а також не надає будь-яких доказів в їх підтвердження. Напроти, стверджує, що позивач проживає з іншою жінкою. Судом було надано сторонам строк для примирення, однак протягом наданого судом строку сторони не вчинили будь-яких дій, спрямованих на відновлення подружніх стосунків. Положеннями ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 110 Сімейного кодексу України визначене право одного з подружжя звернутися з позовом про розірвання шлюбу. При цьому, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу (ст. 114 Сімейного кодексу України). Незважаючи на застосовані судом заходи для примирення подружжя, позивач наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами фактичне припинення подружніх стосунків між сторонами. Слід також зазначити, що наявність зобов`язань щодо участі в утриманні та вихованні дітей не пов`язані та не впливають на право особи на розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що за встановлених судом обставин, збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї та призведе до порушення права позивача, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved