Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

23.01.2018 позивач, через свого представника, звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що відповідач [PERSON] рішенням суду від 03.05.2017 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], 18.11.2004 р. н. та [PERSON], 13.08.2002 р. н., які навчаються та проживають у Старозбурївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат. Діти знаходяться на повному державному забезпеченні, мати дітей відповідач [PERSON] допомоги на утриманні дітей не надає, у звязку з чим позивач просить винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повнолітня дітей. Сторони в судове засідання не зявилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено наступне. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.05.2017, яке набрало законної сили 29.05.2017, відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, зокрема відносно: [PERSON], 13.08.2002 р. н. та [PERSON], 18.11.2004 р. н. (а. с. 7-8). Як вбачається з довідки від 18.01.2018 №11, виданої директором Старозбурївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Херсонської обласної ради, [PERSON], 2004 р. н. дійсно навчаться в Старозбурївській спеціальній загальноосвітньої школі-інтернат І-ІІ ступенів (а. с. 5). Також, згідно аналогічної довідки від 18.01.2018 №12, виданої директором Старозбурївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Херсонської обласної ради, [PERSON], 13.08.2002 р. н. дійсно навчаться в Старозбурївській спеціальній загальноосвітньої школі-інтернат І-ІІ ступенів (а. с. 6). Матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей відповідач не надає, хоча статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Статтею 67 ЦК України встановлено, що опікун малолітньої особи зобовязаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії інші соціальні виплати відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON], 13.08.2002 р. н. та [PERSON], 18.11.2004 р. н. знаходяться на повному державному забезпеченні, на підставі ст. 66 ЦК України обовязки опікуна та піклувальника покладені на адміністрацію навчального закладу, що несе всі витрати, необхідні для задоволення потреб підопічних, суд вважає, що позивач має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на користь неповнолітніх дітей, які позбавлені батьківського піклування, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища сторін та виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду та до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Outcome: approved