Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

23.03.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2010 року, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач не працює, доглядає за неповнолітніми дітьми. Відповідач працює на ПАТ «ШУ «Покровське», має стабільний заробіток, але відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання дружини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, але не менш 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що 13 серпня 2010 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 289 (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні.(а.с. 3,4). Позивач не працює, доглядає за неповнолітніми дітьми. Відповідач працює на ПАТ «ШУ «Покровське», має стабільний заробіток, але відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання дружини, ураховуючи стан здоров'я відповідача - не є інвалідом, є працездатною особою, працює, ураховуючи матеріальне становище позивачки, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, не ґрунтуються на нормах Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial