Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

24.03.2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про виселення особи без надання іншого житлового приміщення, мотивуючи позов тим, що він є власником квартири №58 у житловому будинку №12 по вул.Ст.Халтуріна у м.Полтаві. Разом з ним в даній квартирі зареєстрований його син [PERSON], який систематично порушує правила загального проживання, веде протиправну діяльність, недбало ставиться до помешкання, а також порушує правила громадського порядку та безпеки, чим робить неможливим спільне проживання. Крім того, [PERSON] неодноразово судимий за корисливі злочини. В звязку з чим просив суд виселити [PERSON], [INFO], з квартири №58 у житловому будинку №12 по вул.Ст.Халтуріна у м.Полтаві. В судовому засідання позивач [PERSON] та його адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Враховуючи згоду позивача [PERSON], його адвоката [PERSON] та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, заслухавши позивача [PERSON], адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником квартири №28, що розташована за адресою: м.Полтава, вул. Степана Халтуріна, 12 (а.с.4-5). Також судом встановлено, що за вищевказаною адресою разом з [PERSON] зареєстрований його син [PERSON], [INFO]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, про що також свідчить акт від 16.05.2016 року, складений комісією ЖБК «Промінь» (а.с.7) та заява мешканців будинку №12, що розташований в м.Полтаві по вул. Ст. Халтуріна (а.с.6) [PERSON] систематично порушує правила загального проживання, веде протиправну діяльність, недбало ставиться до помешкання, а також порушує правила громадського порядку та безпеки, чим робить неможливим спільне проживання. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], 14.11.1987 року неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Частиною 1 ст.116 ЖК України передбачено, що виселення з квартири проводиться у разі якщо наймач, член сімї або інші особи, які проживають постійно разом з ним, систематично порушують правила спільного життя роблять неможливим для інших проживання з ним, а заходи запобігання виявляються безрезультатними, виселення винних осіб проводиться на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішення справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливими для інших проживання з ними в одній кімнаті або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження, або громадського впливу не дали позитивних результатів, що застосовується судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виселення особи без надання іншого житлового приміщенняпідлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved