Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

23.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в [PERSON] Дніпропетровської області, визнання права власності на спадкове майно після [PERSON], померлого 18.04.1999 року, та [PERSON], померлої 18.11.1998 року, а також припинення права власності [PERSON] на часку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що його діду [PERSON] та бабі [PERSON], а також його батьку [PERSON] відповідачу по справі, згідно свідоцтва №106-23 на право власності на житло від 12.04.1995 року, на праві приватної спільної сумісної власності належить кожному по 1/3 частині квартири [ADDRESS]. 18.11.1998 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Заповіту немає. Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік спадкодавця [PERSON] та відповідач [PERSON] - син спадкодавця. [PERSON] спадщину на 1/6 частину квартири [ADDRESS], після дружини [PERSON]С, померлої 18.11.1998 року, не прийняв, оскільки помер ще до спливу встановленого законом шестимісячного строку відведеного на прийняття спадщини. Таким чином, відповідач [PERSON] мав успадкувати за спадковою трансмісією належну його матері 1/3 частину квартири [ADDRESS], але відмовився від своєї частки у спадщини на користь сина [PERSON] позивача по справі, подавши в нотаріальну контору відповідну заяву. Таким чином, позивач [PERSON] успадкував 1/3 частину квартири [ADDRESS] після баби [PERSON]С, померлої 18.11.1998 року, оскільки на той час був неповнолітнім. 18.04.1999 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина па належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Заповіту немає. Спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця - відповідач [PERSON], який є батьком позивача та який в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Таким чином позивач [PERSON] успадкував 1/3 частину квартири [ADDRESS] після діда [PERSON], померлого 18.04.1999 року, оскільки на той час був неповнолітнім. Для належного оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після діда [PERSON], померлого 18.04.1999 року та баби [PERSON], померлої 18.11.1998 року, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] були не виділені частки співвласників, у зв'язку з чим йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питаним. Крім того, позивач [PERSON] зі своїм батьком [PERSON] відповідачем по справі досягли згоди про припинення [PERSON] права власності на належну йому на праві приватної спільної сумісної власності 1/3 частину квартири [ADDRESS], оскільки відповідач на теперішній час проживає за іншою адресою, а тому спільне володіння і користування майном є неможливим, а також позивачем було сплачено батькові грошова сума в рахунок компенсації за його частку квартири, про що складена відповідна розписку. У звязку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити, що частка [PERSON], померлого 18.04.1999 року, [PERSON], померлої 18.11.1998 року, та [PERSON], в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить у кожного з них по 1/3 частині, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у зв'язку з прийняттям спадщини після баби [PERSON], померлої 18.11.1998 року, визнати за [PERSON] право власності па 1/3 частину квартири [ADDRESS] у зв'язку з прийняттям спадщини після діда [PERSON], померлого 18.04.1999 року, припинити право [PERSON] на належну йому на праві приватної спільної сумісної власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири №45 в будинку №8 по вул. Маршака в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у зв'язку з припиненням права власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.ст.548, 549 ЦК України (редакція 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з момент) відкріпні спадщини. Згідно ст.529 ЦК України (редакція 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина або чоловік і батьки померлого. Згідно ст.551 ЦК України (редакція 1963 року), якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ст.553 ЦК України (редакція 1963 року), спадкоємець за законом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом. Згідно ст.365 ЦК України, право особи па частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим, а таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Таким чином, на підставі ст.ст.365, 370 Цивільного кодексу України, ет.ет.529. 548. 549, 551, 553 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року),

Outcome: approved